natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V této oblasti se na jedné straně na všechny kapitálové společnosti vztahují první směrnice Rady 68/151/EHS ze dne 9. března 1968 o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností ve smyslu čl. 58 druhého pododstavce Smlouvy, za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření [5], čtvrtá směrnice Rady 78/660/EHS ze dne 25. července 1978, založená na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy, o ročních účetních závěrkách některých forem společností [6] a sedmá směrnice Rady 83/349/EHS ze dne 13. června 1983, založená na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy o konsolidovaných účetních závěrkách [7], které se týkají zveřejňování informací, platnosti závazků společnosti, neplatnosti společnosti a roční účetní závěrky a konsolidované účetní závěrky.
In this field, First Council Directive 68/151/EEC of 9 March 1968 on coordination of safeguards which, for the protection of the interests of members and others, are required by Member States of companies within the meaning of the second paragraph of Article 58 of the Treaty, with a view to making such safeguards equivalent throughout the Community [5], Fourth Council Directive 78/660/EEC of 25 July 1978 based on Article 54(3)(g) of the Treaty on the annual accounts of certain types of companies [6] and Seventh Council Directive 83/349/EEC of 13 June 1983 based on Article 54(3)(g) of the Treaty on consolidated accounts [7], respectively concerning disclosure, the validity of commitments, nullity, annual accounts and consolidated accounts, apply to all share-capital companies.
Na druhé straně se druhá směrnice Rady 77/91/EHS ze dne 13. prosince 1976 o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností ve smyslu čl. 58 druhého pododstavce Smlouvy při zakládání akciových společností a při udržování a změně jejich základního kapitálu, za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření [8], třetí směrnice Rady 78/855/EHS ze dne 9. října 1978, založená na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy, o fúzích akciových společností [9] a šestá směrnice Rady 82/891/EHS ze dne 17. prosince 1982, založená na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy o rozdělení akciových společností [10], které se týkají založení, základního kapitálu, fúzí a rozdělení společností, vztahují pouze na akciové společnosti.
However, Second Council Directive 77/91/EEC of 13 December 1976 on coordination of safeguards which, for the protection of the interests of members and others, are required by Member States of companies within the meaning of the second paragraph of Article 58 of the Treaty, in respect of the formation of public limited liability companies and the maintenance and alteration of their capital, with a view to making such safeguards equivalent [8], Third Council Directive 78/855/EEC of 9 October 1978 based on Article 54(3)(g) of the Treaty concerning mergers of public limited liability companies [9], and Sixth Council Directive 82/891/EEC of 17 December 1982 based on Article 54(3)(g) of the Treaty, concerning the division of public limited liability companies [10], relating respectively to formation and capital, mergers and divisions, apply only to public limited liability companies.
Právní nástroj umožňující omezení ručení jednotlivého podnikatele v celém Společenství je nezbytný, aniž tím jsou dotčeny právní předpisy členských států, které ukládají tomuto jednotlivému podnikateli ve výjimečných případech ručení za závazky podniku.
A legal instrument is required allowing the limitation of liability of the individual entrepreneur throughout the Community, without prejudice to the laws of the Member States, which, in exceptional circumstances, require that entrepreneur to be liable for the obligations of his undertaking.
Společnost s ručením omezeným může mít jediného společníka jednak již při svém založení, jednak v důsledku soustředění všech společenských podílů do jediných rukou.
A private limited liability company may be a single-member company from the time of its formation, or may become one because its shares have come to be held by a single shareholder.
Až do koordinace vnitrostátních předpisů v oblasti práva koncernů mohou členské státy stanovit zvláštní ustanovení nebo sankce, je-li fyzická osoba jediným společníkem více společností nebo je-li společnost jedné osoby nebo jakákoli jiná právnická osoba jediným společníkem některé společnosti.
Pending the coordination of national provisions on the laws relating to groups, Member States may lay down certain special provisions and penalties for cases where a natural person is the sole member of several companies or where a single-member company or any other legal person is the sole member of a company.
Jediným cílem této možnosti je zohlednit zvláštnosti některých vnitrostátních právních předpisů.
The sole aim of this power is to take account of the differences which exist in certain national laws.
Za tímto účelem mohou členské státy ve zvláštních případech stanovit omezení práva na založení společnosti jedné osoby nebo neomezené ručení jediného společníka.
For that purpose, Member States may in specific cases lay down restrictions on the use of single-member companies or remove the limits on the liabilities of sole members.
Členské státy mohou volně stanovit pravidla, aby čelily možným nebezpečím vyplývajícím z toho, že společnost jedné osoby má jen jediného společníka, zvláště s cílem zajistit splacení upsaného základního kapitálu.
Member States are free to lay down rules to cover the risks that single-member companies may present as a consequence of having single members, particularly in order to ensure that the subscribed capital is paid.
Soustředění všech podílů do jediných rukou a totožnost jediného společníka by měly být zveřejněny v rejstříku, který je přístupný veřejnosti.
The fact that all the shares have come to be held by a single shareholder and the identity of the sole member should be disclosed by an entry in a register accessible to the public.
Rozhodnutí, která přijímá jediný společník v postavení valné hromady společníků, je nutné pořizovat písemně.
Decisions taken by the sole member exercising the powers of the general meeting should be recorded in writing.
Písemná forma by měla být rovněž požadována u smluv uzavřených mezi jediným společníkem a společností, za niž jedná, pokud se tyto smlouvy nevztahují na běžné operace uzavřené za obvyklých podmínek.
Contracts between a sole member and his company as represented by him should likewise be recorded in writing, in so far as such contracts do not relate to current operations concluded under normal conditions.
Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení zmíněných směrnic ve vnitrostátním právu uvedených v části B přílohy II,
This Directive should be without prejudice to the obligations of the Member States relating to the time limits for transposition into national law and application of the Directives set out in Annex II, Part B,
Koordinační opatření stanovená touto směrnicí se použijí na právní a správní předpisy členských států, které se vztahují na formy společností uvedené v příloze I.
The coordination measures prescribed by this Directive shall apply to the laws, regulations and administrative provisions of the Member States relating to the types of company listed in Annex I.
Společnost může mít jediného společníka jednak již při svém založení, jednak v důsledku soustředění všech společenských podílů do jediných rukou (společnost jedné osoby).
A company may have a sole member when it is formed and also when all its shares come to be held by a single person (single-member company).
Až do koordinace vnitrostátních předpisů v oblasti práva koncernů mohou zákony členských států obsahovat zvláštní ustanovení nebo sankce:
Member States may, pending coordination of national laws relating to groups, lay down special provisions or penalties for cases where:
je-li fyzická osoba jediným společníkem více společností nebo
a natural person is the sole member of several companies; or
je-li společnost jedné osoby nebo jakákoli právnická osoba jediným společníkem některé společnosti.
a single-member company or any other legal person is the sole member of a company.
Pokud se společnost stane společností jedné osoby v důsledku soustředění všech podílů v jediných rukou, musí být tato skutečnost a totožnost jediného společníka vloženy do spisu nebo zapsány do rejstříku uvedených v čl. 3 odst. 1 a 2 směrnice 68/151/EHS nebo vyznačeny v rejstříku vedeném u společnosti a přístupném veřejnosti.
Where a company becomes a single-member company because all its shares come to be held by a single person, that fact, together with the identity of the sole member, must either be recorded in the file or entered in the register as referred to in Article 3(1) and (2) of Directive 68/151/EEC or be entered in a register kept by the company and accessible to the public.
Jediný společník vykonává pravomoci valné hromady společníků.
The sole member shall exercise the powers of the general meeting of the company.
Rozhodnutí jediného společníka přijatá v oblasti uvedené v odstavci 1 musí být uvedena v zápisu nebo pořízena písemně.
Decisions taken by the sole member in the field referred to in paragraph 1 shall be recorded in minutes or drawn up in writing.
Smlouvy uzavřené mezi jediným společníkem a společností, za niž jedná, musí být uvedeny v zápisu nebo pořízeny písemně.
Contracts between the sole member and his company as represented by him shall be recorded in minutes or drawn up in writing.
Členské státy nejsou povinny uplatňovat odstavec 1 na běžné operace uzavřené za obvyklých podmínek.
Member States need not apply paragraph 1 to current operations concluded under normal conditions.
Povolí-li členský stát společnost jedné osoby ve smyslu čl. 2 odst. 1 také u akciové společnosti, vztahuje se na ni tato směrnice.
Where a Member State allows single-member companies as defined by Article 2(1) in the case of public limited companies as well, this Directive shall apply.
Členský stát nemusí povolit společnost jedné osoby, jestliže jeho vnitrostátní právní předpisy umožňují jednotlivým podnikatelům zakládat podniky, jejichž ručení je omezeno na majetek určený pro určitou činnost, jsou-li pro tyto podniky stanoveny záruky rovnocenné těm, které obsahuje tato směrnice a ostatní předpisy Společenství vztahující se na společnosti uvedené v článku 1.
A Member State need not allow the formation of single-member companies where its legislation provides that an individual entrepreneur may set up an undertaking the liability of which is limited to a sum dedicated to a stated activity, on condition that safeguards are laid down for such undertakings which are equivalent to those imposed by this Directive or by any other Community provisions applicable to the companies referred to in Article 1.
Směrnice 89/667/EHS ve znění aktů uvedených v části A přílohy II se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení zmíněných směrnic ve vnitrostátním právu a jejich použitelnost uvedených v části B přílohy II.
Directive 89/667/EEC, as amended by the acts listed in Annex II, Part A, is repealed, without prejudice to the obligations of the Member States relating to the time limits for transposition into national law and application of the Directives set out in Annex II, Part B.
Úř. věst. C 77, 31.3.2009, s. 42.
OJ C 77, 31.3.2009, p. 42.
Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 18. listopadu 2008 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 13. července 2009.
Opinion of the European Parliament of 18 November 2008 (not yet published in the Official Journal) and Council Decision of 13 July 2009.
Úř. věst. L 378, 31.12.1982, s. 47.
OJ L 378, 31.12.1982, p. 47.
Formy společností uvedené v článku 1
Types of companies referred to in Article 1
société privée à responsabilité limitée/besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid,
‘société privée à responsabilité limitée/besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid’,
дружество с ограничена отговорност, акционерно дружество,
‘дружество с ограничена отговорност, акционерно дружество’,
společnost s ručením omezeným,
‘společnost s ručením omezeným’,
anpartsselskaber,
‘anpartsselskaber’,
Gesellschaft mit beschränkter Haftung,
‘Gesellschaft mit beschränkter Haftung’,
aktsiaselts, osaühing,
‘aktsiaselts, osaühing’,
private company limited by shares or by guarantee,
‘private company limited by shares or by guarantee’,
εταιρεία περιορισμένης ευδύνης,
‘εταιρεία περιορισμένης ευθύνης’,
sociedad de responsabilidad limitada,
‘sociedad de responsabilidad limitada’,
société a responsabilité limitée,
‘société à responsabilité limitée’,
società a responsabilità limitata,
‘società a responsabilità limitata’,
Iδιωτική εταιρεία περιορισμένης ευθύνης με μετοχές ή με εγγύηση,
‘ιδιωτική εταιρεία περιορισμένης ευθύνης με μετοχές ή με εγγύηση’,
sabiedrība ar ierobežotu atbildību,
‘sabiedrība ar ierobežotu atbildību’,
uždaroji akcinė bendrovė,
‘uždaroji akcinė bendrovė’,
korlátolt felelősségű társaság, részvénytársaság,
‘korlátolt felelősségű társaság, részvénytársaság’,
kumpannija privata/private limited liability company,
‘kumpannija privata/Private limited liability company’,
besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid,
‘besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid’,
Aktiengesellschaft, Gesellschaft mit beschränkter Haftung,
‘Aktiengesellschaft, Gesellschaft mit beschränkter Haftung’,
spółka z ograniczoną odpowiedzialnością,
‘spółka z ograniczoną odpowiedzialnością’,
sociedade por quotas,
‘sociedade por quotas’,
societate cu răspundere limitată,
‘societate cu răspundere limitată’,
družba z omejeno odgovornostjo,
‘družba z omejeno odgovornostjo’,
spoločnosť s ručením obmedzeným,
‘spoločnosť s ručením obmedzeným’,
osakeyhtiö/aktiebolag,
‘osakeyhtiö/aktiebolag’,
aktiebolag,
‘aktiebolag’,
private company limited by shares or by guarantee.
‘private company limited by shares or by guarantee’.
Směrnice Rady 89/667/EHS
Council Directive 89/667/EEC
(Úř. věst. L 395, 30.12.1989, s. 40)
(OJ L 395, 30.12.1989, p. 40)
Příloha I bod XI.A aktu o přistoupení z roku 1994
Annex I, point XI.A of the 1994 Act of Accession
Příloha II bod 4.A aktu o přistoupení z roku 2003
Annex II, point 4.A of the 2003 Act of Accession
pouze bod A.4 přílohy
Only point A.4 of the Annex
89/667/EHS
89/667/EEC
prosince 1991
31 December 1991
nejpozději 1. ledna 1993, pokud jde o společnosti již existující k 1. lednu 1992
1 January 1993 in the case of companies already in existence on 1 January 1992
Směrnice 89/667/EHS
Directive 89/667/EEC
Čl. 1 návětí
Article 1, introductory wording
Čl. 1 první až dvacátá sedmá odrážka
Article 1, first to 27th indent
Články 2 až 7
Articles 2 to 7
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/103/ES
Directive 2009/103/EC of the European Parliament and of the Council
o pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontrole povinnosti uzavřít pro případ takové odpovědnosti pojištění
relating to insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles, and the enforcement of the obligation to insure against such liability
Směrnice Rady 72/166/EHS ze dne 24. dubna 1972 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontroly povinnosti uzavřít pro případ takové povinnosti pojištění [3], druhá směrnice Rady 84/5/EHS ze dne 30. prosince 1983 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel [4], třetí směrnice Rady 90/232/EHS ze dne 14. května 1990 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel [5] a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/26/ES ze dne 16. května 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel (čtvrtá směrnice o pojištění motorových vozidel) [6] byly několikrát a podstatně změněny [7].
Council Directive 72/166/EEC of 24 April 1972 on the approximation of the laws of Member States relating to insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles, and to the enforcement of the obligation to insure against such liability [3], Second Council Directive 84/5/EEC of 30 December 1983 on the approximation of the laws of the Member States relating to insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles [4], Third Council Directive 90/232/EEC of 14 May 1990 on the approximation of the laws of the Member States relating to insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles [5] and Directive 2000/26/EC of the European Parliament and of the Council of 16 May 2000 on the approximation of the laws of the Member States relating to insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles (Fourth motor insurance Directive) [6] have been substantially amended several times [7].
Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by tyto čtyři směrnice měly být kodifikovány, stejně jako směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/14/ES ze dne 11. května 2005, kterou se mění směrnice Rady 72/166/EHS, 84/5/EHS, 88/357/EHS a 90/232/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/26/ES o pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel [8].
In the interests of clarity and rationality those four Directives should be codified, as well as Directive 2005/14/EC of the European Parliament and of the Council of 11 May 2005 amending Council Directives 72/166/EEC, 84/5/EEC, 88/357/EEC and 90/232/EEC and Directive 2000/26/EC of the European Parliament and of the Council relating to insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles [8].
Pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel (pojištění motorových vozidel) je zvlášť důležité pro evropské občany, ať již jsou pojištěnými osobami nebo poškozenými dopravní nehodou.
Insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles (motor insurance) is of special importance for European citizens, whether they are policyholders or victims of an accident.
Rovněž vyvolává velký zájem pojistitelů, jelikož představuje důležitý podíl na jejich činnostech v oblasti pojištění jiného než životního v rámci Společenství.
It is also a major concern for insurance undertakings as it constitutes an important part of non-life insurance business in the Community.
Hlavním cílem činnosti Společenství v oboru finančních služeb by tudíž mělo být posílení a konsolidace vnitřního trhu pojištění motorových vozidel.
It should therefore be a key objective of Community action in the field of financial services to reinforce and consolidate the internal market in motor insurance.
Každý členský stát by měl přijmout veškerá vhodná opatření k zajištění toho, aby občanskoprávní odpovědnost z provozu vozidel, která mají obvyklé stanoviště na jeho území, byla kryta pojištěním.
Each Member State must take all appropriate measures to ensure that civil liability in respect of the use of vehicles normally based in its territory is covered by insurance.
Rozsah pojistné ochrany a její podmínky se určují v rámci těchto opatření.
The extent of the liability covered and the terms and conditions of the insurance cover are to be determined on the basis of those measures.
V zájmu vyloučení možného nesprávného výkladu této směrnice a pro usnadnění získání pojistného krytí pro vozidla s dočasnými poznávacími značkami by vymezení území, na kterém má vozidlo obvyklé stanoviště, mělo odkazovat na území státu, jehož poznávací značku vozidlo má, bez ohledu na to, zda je uvedená poznávací značka trvalá nebo dočasná.
In order to exclude any possible misinterpretation of this Directive and to make it easier to obtain insurance cover for vehicles bearing temporary plates, the definition of the territory in which the vehicle is normally based should refer to the territory of the State of which the vehicle bears a registration plate, irrespective of whether such a plate is permanent or temporary.
Při současném dodržování obecného kritéria poznávací značky pro určení území, na kterém má vozidlo obvyklé stanoviště, je žádoucí, aby byly zvlášť upraveny nehody způsobené vozidly bez poznávací značky nebo s poznávací značkou, která neodpovídá nebo přestala odpovídat vozidlu.
While respecting the general criterion of the registration plate to determine the territory in which the vehicle is normally based, a special rule should be laid down for accidents caused by vehicles without a registration plate or bearing a registration plate which does not correspond or no longer corresponds to the vehicle.
V takovém případě, a výlučně za účelem likvidace škody, by území, na kterém má vozidlo obvyklé stanoviště, mělo být považováno za území, na kterém k nehodě došlo.
In this case and for the sole purpose of settling the claim, the territory in which the vehicle is normally based should be deemed to be the territory in which the accident took place.
Zákaz soustavných kontrol pojištění motorových vozidel by měl platit na vozidla s obvyklým stanovištěm na území jiného členského státu, jakož i na vozidla s obvyklým stanovištěm na území třetí země, ale vstupující z území jiného členského státu.
A prohibition of systematic checks on motor insurance should apply to vehicles normally based in the territory of another Member State as well as to vehicles normally based in the territory of a third country but entering from the territory of another Member State.
Lze povolit pouze namátkové kontroly, které nejsou diskriminační a provádějí se v rámci kontroly, která není zaměřena výlučně na ověřování pojištění.
Only non-systematic checks which are not discriminatory and are carried out as part of a control not aimed exclusively at insurance verification may be permitted.
Kontrolu zelených karet vozidel, která mají obvyklé stanoviště v jednom členském státě a vstupují na území jiného členského státu, lze zrušit dohodou mezi národními kancelářemi pojistitelů, podle které by každá národní kancelář pojistitelů v souladu s vnitrostátními právními předpisy zaručila uspokojení všech oprávněných nároků vzniklých z věcných škod a škod na zdraví, které byly způsobeny na jeho území některým z těchto vozidel, ať bylo či nebylo pojištěno.
The abolition of checks on green cards for vehicles normally based in a Member State which enter the territory of another Member State can be effected by means of an agreement between the national insurers’ bureaux, whereby each national bureau would guarantee compensation in accordance with the provisions of national law in respect of any loss or injury giving entitlement to compensation caused in its territory by one of those vehicles, whether or not insured.
Taková dohoda o zárukách předpokládá, že všechna motorová vozidla Společenství, která se pohybují na území Společenství, jsou pojištěna.
Such a guarantee agreement presupposes that all Community motor vehicles travelling in Community territory are covered by insurance.
Vnitrostátní právní předpisy každého členského státu by proto měly stanovit povinné pojištění vozidel pro případ občanskoprávní odpovědnosti platné na celém území Společenství.
The national law of each Member State should, therefore, provide for the compulsory insurance of vehicles against civil liability, such insurance to be valid throughout Community territory.
Systém stanovený touto směrnicí by se mohl rozšířit na vozidla mající obvyklé stanoviště na území kterékoli třetí země, s níž národní kanceláře pojistitelů členských států uzavřou podobnou dohodu.
The system provided for in this Directive could be extended to vehicles normally based in the territory of any third country in respect of which the national bureaux of the Member States have concluded a similar agreement.
Členské státy by měly mít možnost odchýlit se od obecné povinnosti uzavírat povinné pojištění u vozidel v majetku některých fyzických nebo právnických osob, veřejnoprávních nebo soukromoprávních.
Each Member State should be able to act in derogation from the general obligation to take out compulsory insurance in respect of vehicles belonging to certain natural or legal persons, public or private.