natgillin/translations-raw huggingface dataset:
o jmenování soudkyně Soudu pro veřejnou službu Evropské unie
appointing a Judge to the European Union Civil Service Tribunal
(2009/474/ES, Euratom)
(2009/474/EC, Euratom)
Rozhodnutím Rady 2004/752/ES, Euratom [1] byl zřízen Soud pro veřejnou službu Evropské unie (dále jen „Soud pro veřejnou službu“).
The European Union Civil Service Tribunal (hereinafter referred to as the Civil Service Tribunal) was established by Council Decision 2004/752/EC, Euratom [1].
Uvedeným rozhodnutím byla za tímto účelem k Protokolu o statutu Soudního dvora připojena příloha (dále jen „příloha I statutu Soudního dvora“).
To that end, that Decision added an Annex to the Protocol on the Statute of the Court of Justice (hereinafter referred to as Annex I to the Statute of the Court of Justice).
Rozhodnutím 2005/150/ES, Euratom [2] stanovila Rada podmínky a postupy pro předkládání a vyřizování kandidatur ke jmenování soudců Soudu pro veřejnou službu, jak je stanoveno v čl. 3 odst. 2 přílohy I statutu Soudního dvora.
By Decision 2005/150/EC, Euratom [2], the Council determined the conditions and arrangements governing the submission and processing of applications for appointment as a judge of the Civil Service Tribunal, as provided for in Article 3(2) of Annex I to the Statute of the Court of Justice.
Rozhodnutím 2005/49/ES, Euratom [3] stanovila Rada pravidla fungování výboru stanoveného v čl. 3 odst. 3 přílohy I statutu Soudního dvora (dále jen „výbor“).
By Decision 2005/49/EC, Euratom [3], the Council determined the operating rules of the committee provided for in Article 3(3) of Annex I to the Statute of the Court of Justice, (hereinafter referred to as the Committee).
Z důvodu odstoupení jednoho ze soudců Soudu pro veřejnou službu byla dne 6. března 2009 zveřejněna výzva k podávání kandidatur na jmenování soudce Soudu pro veřejnou službu na období od 1. září 2009 do 31. srpna 2015 [4].
Pursuant to the resignation of one of the Judges of the Civil Service Tribunal, a public call for applications for the appointment of a judge to the Civil Service Tribunal for the period from 1 September 2009 to 31 August 2015 was published on 6 March 2009 [4].
Je tedy třeba jmenovat jednu osobu ze seznamu uvedeného v čl. 3 odst. 4 přílohy I statutu Soudního dvora a zároveň dbát na vyvážené složení Soudu pro veřejnou službu na co nejširším zeměpisném základě z řad státních příslušníků členských států a z hlediska zastoupení vnitrostátních právních systémů, jak je stanoveno v čl. 3 odst. 1 přílohy I statutu Soudního dvora,
Accordingly, it is appropriate to appoint one of the persons included on the list provided for in Article 3(4) of Annex I to the Statute of the Court of Justice, ensuring a balanced composition of the Tribunal on as broad a geographical basis as possible from among nationals of the Member States and with respect to the national legal systems represented, as provided for in Article 3(1) of Annex I to the Statute of the Court of Justice,
Soudkyní Soudu pro veřejnou službu Evropské unie je na období šesti let od 1. září 2009 do 31. srpna 2015 jmenována paní Maria Isabel ROFES i PUJOLOVÁ.
Maria Isabel ROFES i PUJOL is hereby appointed Judge to the European Union Civil Service Tribunal for a period of six years, from 1 September 2009 to 31 August 2015.
V Lucemburku dne 9. června 2009.
Done at Luxembourg, 9 June 2009.
Úř. věst. C 53, 6.3.2009, s. 15.
OJ C 53, 6.3.2009, p. 15.
Výbor se sešel ve dnech 26. března a 7., 25. a 26. května 2009.
The Committee met on 26 March, on 7 May and on 25 and 26 May 2009.
Po uzavření svých jednání vydal stanovisko a připojil k němu seznam v souladu s čl. 3 odst. 4 přílohy I statutu Soudního dvora.
On completion of its discussions, it finalised the opinion and list provided for in Article 3(4) of Annex I to the Statute of the Court of Justice.
o podpoře formou založení vyrovnávacího fondu v rámci organizace trhu s elektřinou prováděné Lucemburskem (C 43/02 (ex NN 75/01))
on aid implemented by Luxembourg in the form of the creation of a compensation fund for the organisation of the electricity market (C 43/02 (ex NN 75/01))
(oznámeno pod číslem K(2009) 230)
(notified under document number C(2009) 230)
poté, co byly zúčastněné strany vyzvány, aby předložily připomínky v souladu s výše uvedenými ustanoveními [1] a s ohledem na tyto připomínky,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above [1] and having regard to their comments,
Dopisem ze dne 2. července 2001, zaevidovaným dne 16. července 2001 pod číslem N 475/01, oznámilo Lucembursko Komisi založení vyrovnávacího fondu podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy v rámci organizace trhu s elektřinou.
By letter dated 2 July 2001, registered as received on 16 July 2001 under number N 475/01, Luxembourg notified the Commission under Article 88(3) of the Treaty of the creation of a compensation fund for the organisation of the electricity market.
Po korespondenci s lucemburskými úřady oznámila Komise dopisem ze dne 5. června 2002 Lucembursku rozhodnutí o zahájení řízení proti tomuto opatření podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy.
Following an exchange of correspondence with the Luxembourg authorities, the Commission notified Luxembourg by letter dated 5 June 2002 of its decision to open the procedure laid down in Article 88(2) of the Treaty in respect of the measure.
Vyzvala rovněž Lucembursko, aby předložilo připomínky a poskytlo ve lhůtě jednoho měsíce od data obdržení dopisu veškeré informace, potřebné pro posouzení opatření.
It also invited Luxembourg to submit its comments and provide any information that might be helpful in assessing the measure within one month from the date of receipt of the letter.
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie [2].
The Commission’s decision to open the procedure was published in the Official Journal of the European Union [2].
Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení připomínek k dotčenému opatření.
The Commission called on interested parties to submit their comments on the measure.
Dopisem ze dne 22. července 2002, zaevidovaným dne 26. července 2002, žádalo Lucembursko o dodatečnou lhůtu pro předání připomínek, kterou Komise poskytla dopisem ze dne 30. července 2002 a stanovila ji na 5. září 2002.
By letter dated 22 July 2002, registered as received on 26 July 2002, Luxembourg requested an extension of the time limit for sending its comments. The Commission granted the request by letter dated 30 July 2002, fixing the time limit at 5 September 2002.
Nizozemsko předalo Komisi své připomínky k dotčenému opatření faxem ze dne 4. prosince 2002, zaevidovaným téhož dne.
The Netherlands sent the Commission its comments on the measure by fax dated 4 December 2002, registered as received on the same day.
Komise předala dopis Nizozemska Lucembursku dopisem ze dne 18. února 2003 a vyzvala je, aby jí předalo své připomínky ve lhůtě jednoho měsíce.
By letter dated 18 February 2003, the Commission forwarded the Netherlands’ letter to Luxembourg, together with a request that the latter submit its comments within one month.
Po písemné upomínce ze dne 16. května 2003 obdržela Komise od Lucemburska faxovou žádost ze dne 28. května 2003, zaevidovanou téhož dne, o prodloužení lhůty pro odpověď.
After having sent a reminder on 16 May 2003, the Commission received from Luxembourg by fax dated 28 May 2003, registered as received on the same day, a request for an extension of the time limit for replying.
Lucembursko dopisem ze dne 4. června 2003, zaevidovaným dne 5. června 2003, předalo Komisi své připomínky k dopisu Komise ze dne 5. června 2002 a současně k připomínkám Nizozemska.
By letter dated 4 June 2003, registered as received on 5 June 2003, Luxembourg sent the Commission its comments both on the Commission’s letter of 5 June 2002 and on the comments submitted by the Netherlands.
Lucembursko předalo doplňující údaje dopisem ze dne 3. května 2004, zaevidovaným dne 13. května 2004.
Luxembourg provided additional information by letter dated 3 May 2004, registered as received on 13 May 2004.
Dne 25. ledna 2005 se konalo pracovní zasedání Lucemburska a Komise.
A working meeting between Luxembourg and the Commission was held on 25 January 2005.
Dopisem ze dne 31. března 2005 žádala Komise Lucembursko o informace.
By letter dated 31 March 2005, the Commission sent Luxembourg a request for information.
Komise obdržela odpověď Lucemburska dopisem ze dne 20. dubna, zaevidovaným dne 27. dubna, a dopisem ze dne 20. května 2005, zaevidovaným dne 1. června 2005.
The Commission received a reply from Luxembourg by letters dated 20 April and 20 May 2005, registered as received on 27 April and 1 June 2005 respectively.
Dopisem ze dne 22. června 2005 žádala Komise Lucembursko o doplňující informace.
By letter dated 22 June 2005, the Commission sent Luxembourg a request for additional information.
Dopisem ze dne 27. března 2006 žádala Komise Lucembursko o doplňující informace.
By letter dated 27 March 2006, the Commission sent Luxembourg a request for additional information.
Komise obdržela odpověď Lucemburska dopisem ze dne 11. dubna 2006, zaevidovaným dne 18. dubna 2006.
The Commission received a reply from Luxembourg by letter dated 11 April 2006, registered as received on 18 April 2006.
Dne 12. prosince 2006 se konalo pracovní zasedání Lucemburska a Komise.
A working meeting between Luxembourg and the Commission was held on 12 December 2006.
Dopisem ze dne 21. listopadu 2007 žádala Komise Lucembursko o doplňující informace.
By letter dated 21 November 2007, the Commission sent Luxembourg a request for additional information.
Dne 27. února 2008 se konalo pracovní zasedání Lucemburska a Komise.
A working meeting between Luxembourg and the Commission was held on 27 February 2008.
Komise obdržela od Lucemburska doplňující údaje dopisem ze dne 19. června 2008, zaevidovaným dne 20. června 2008, a dopisem, zaevidovaným dne 12. září 2008.
The Commission received additional information from Luxembourg by letter dated 19 June 2008, registered as received on 20 June 2008, and by letter registered as received on 12 September 2008.
Legislativní rámec vyrovnávacího mechanismu
The legislative framework to the compensation mechanism
Nařízení velkovévodství (règlement grand-ducal - dále jen „RGD“) ze dne 30. května 1994 a proces liberalizace trhu s elektřinou
The Grand-Ducal Regulation of 30 May 1994 and the electricity market liberalisation process
RGD ze dne 30. května 1994 [3] o výrobě elektrické energie založené na obnovitelných energiích nebo kombinované výrobě tepla a elektřiny (dále jen „zelená elektřina“) ukládá povinnost odkupů této zelené energie od společnosti Cegedel, která byla v té době jediným hlavním koncesionářem elektrické sítě v Lucembursku.
The Grand-Ducal Regulation (GDR) of 30 May 1994 [3] concerning the production of electrical energy using renewable energy sources or cogeneration (green electricity) imposed an obligation to purchase green electricity on Cegedel, at that time the sole general distributor of grid electricity in Luxembourg.
Režim se týká výroby elektřiny z vodní, větrné a fotovoltaické energie, z bioplynu a z biomasy, a kombinované výroby tepla a elektřiny.
The scheme involved the production of electricity using hydro, wind and solar energy, biogas and biomass, and cogeneration.
Článek 1 RGD z roku 1994 stanoví, že „dostupná množství elektřiny, pocházející z vlastní výroby založené na obnovitelných energiích nebo kombinované výrobě tepla a elektřiny, odebere na žádost vlastního výrobce velkovévodství ve prospěch veřejné sítě“.
Article 1 of the 1994 GDR provided that the ‘available quantities of electricity obtained from autoproduction using renewable energy sources or cogeneration shall, at the autoproducer’s request, be acquired by the State of Luxembourg for the account of the public network’.
RGD z roku 1994 rovněž stanoví cenu této zelené elektřiny nad úrovní ceny elektřiny vyráběné obvyklým způsobem.
The 1994 GDR also set the prices of such green electricity at a higher level than that of conventionally produced electricity.
Lucembursko odhadovalo, že se v roce 2000 povinnost odkupu podle RGD z roku 1994 týkala výroby v objemu 112 GWh [6] a že tato množství byla nakupována za průměrnou cenu, jež byla zhruba trojnásobkem ceny stanovené v dlouhodobých smlouvách o dodávkách uzavřených společností Cegedel.
Luxembourg has estimated that, in 2000, the purchasing obligation stemming from the 1994 GDR related to a production of 112 GWh [6], and that these volumes were purchased at a price on average some three times higher than the price resulting from the long-term supply contracts concluded by Cegedel.
Podle lucemburských úřadů z toho vyplývají dodatečné náklady ve výši 275 milionů LUF, tedy 6,8 milionu EUR.
According to the Luxembourg authorities, this resulted in an additional cost of LUF 275 million or EUR 6,8 million.
Po otevření odvětví elektřiny konkurenci zákonem ze dne 24. července 2000 [7] se povinnost odkupu rozšířila na všechny distributory působící v Lucembursku.
After the electricity sector was opened up to competition by the Law of 24 July 2000 [7], the purchasing obligation was extended to include all distributors operating in Luxembourg.
V roce 2001 jich bylo třináct, z nichž distributoři Cegedel jako hlavní a Sotel jako druhý zásobovali hutnické provozy na jihu země a místní distributory.
In 2001 these were 13 in number, including the largest, Cegedel, and the second largest, Sotel, both of which supplied the steel plants in the south of the country, and local distributors.
Tak ve skutečnosti Cegetel sama nakupovala největší množství zelené elektřiny vyráběné v Lucembursku.
In actual fact, however, Cegedel alone purchased the lion’s share of the green electricity produced in Luxembourg.
RGD ze dne 22. května 2001
The GDR of 22 May 2001
Za účelem spravedlivého rozdělení nákladů spojených s povinností odkupu zelené elektřiny mezi distributory rozhodlo Lucembursko o zavedení vyrovnávacího mechanismu prostřednictvím RGD ze dne 22. května 2001 [8] o založení vyrovnávacího fondu v rámci organizace trhu s elektřinou.
In order to spread equitably among distributors the burden of the costs resulting from the obligation to acquire green electricity, Luxembourg decided to set up, through the GDR of 22 May 2001 [8] concerning the introduction of a compensation fund for the organisation of the electricity market, a compensation mechanism.
Ve skutečnosti začal vyrovnávací fond fungovat od 1. ledna 2001.
The compensation fund became de facto operational on 1 January 2001.
Podle článku 21 RGD ze dne 22. května 2001 je každý lucemburský distributor elektřiny oprávněn vybírat od svých konečných odběratelů příspěvek na vyrovnávací fond.
Under Article 21 of the GDR of 22 May 2001, each electricity distributor in Luxembourg was authorised to collect a contribution to the compensation fund from its final customers.
Příspěvek je úměrný spotřebě elektřiny koncového odběratele.
The contribution was proportional to a final customer’s electricity consumption.
Kromě toho mechanismus vyrovnávacího fondu umožňuje rozložení nákladů spojených s povinností odkupu zelené elektřiny mezi všechny zákazníky distributora.
The compensation fund mechanism made it possible to divide the costs stemming from the green electricity purchasing obligation among all the distributor’s customers.
Výši příspěvků stát každoročně stanoví tak, aby příjmy fondu nepřesahovaly dodatečné náklady spojené s odkupem zelené elektřiny.
The level of contributions was set each year by the State so that the fund’s income did not exceed the additional cost of purchasing green electricity.
Podle článku 23 RGD ze dne 22. května 2001 byl tedy na rok 2001 stanoven příspěvek pro všechny odběratele, kteří od poplatku nejsou osvobozeni, na 2,73 EUR/MWh.
Under Article 23 of the GDR of 22 May 2001, the contribution for 2001 was set for all non-exempted customers at EUR 2,73/MWh.
RGD ze dne 9. prosince 2005
The GDR of 9 December 2005
kategorie A zahrnuje odběratele, jejichž měřiče vykazují roční spotřebu elektřiny nejvýše 25 MWh.
category A comprised customers at whose metering points annual electricity consumption was less than or equal to 25 MWh.
Příspěvky spotřebitelů kategorie A byly pro rok 2007 stanoveny na 7,00 EUR/MWh,
For 2007, the contribution payable by category A consumers was set at EUR 7,00/MWh,
kategorie C se týká odběratelů kategorie B, kteří se navíc „musí zavázat k podstatnému zlepšování své celkové energetické účinnosti prostřednictvím dohody mezi vládou a dotyčným podnikem […] Dohoda bude obsahovat sankční doložku pro případ nedodržení závazků“ [13].
The agreement to be concluded will include a penalty clause in case of failure to meet commitments’ [13].
Ustanovení platná od 1. ledna 2009
Provisions applicable as of 1 January 2009
Výše tohoto příspěvku tedy již není stanovena státem, nýbrž je ponechána na zvážení distributorů.
The level of the contribution is thus no longer set by the public authorities but is left to distributors’ discretion.
Fungování vyrovnávacího mechanismu
Operation of the compensation mechanism
RGD ze dne 22. května 2001 a ze dne 9. prosince 2005 prakticky stanoví, že hlavní lucemburský distributor Cegedel, jehož kapitál je z větší části soukromý, musí nakupovat veškerou zelenou elektřinu vyrobenou v Lucembursku za státem stanovenou cenu.
From a practical standpoint, the GDRs of 22 May 2001 and 9 December 2005 provided that the principal distributor in Luxembourg, Cegedel, the shares in which were majority privately owned, had to purchase all the green electricity produced in Luxembourg at the price set by the State.
Tento odkup provádí vlastním jménem nebo jménem dalších distributorů, kteří uzavřeli s výrobci zelené elektřiny smlouvy o dodávkách.
Cegedel made such purchases either in its own name or on behalf of other distributors who had concluded supply contracts with green electricity producers.
Hlavní distributor poté prodá zelenou elektřinu svým konkurentům v závislosti na jejich tržních podílech na lucemburském trhu a za prodejní cenu stanovenou státem na základě tržní ceny elektřiny zjištěné v předchozím roce.
It then sold the green electricity to its competitors according to their respective market shares in the Luxembourg market and at a selling price set by the State on the basis of the electricity market price established the previous year.
Dodatečné náklady na zelenou elektřinu odpovídají rozdílu mezi státem stanovenou cenou odkupu zelené elektřiny od výrobců (výkupní cena) a státem stanovenou cenou, za kterou je tato elektřina prodána dalším distributorům.
The additional costs associated with green electricity corresponded to the difference between the purchase price paid to producers of such electricity (feed-in tariff) and the selling price charged to other distributors, both of which were set by the State.
Všichni distributoři měsíčně podávají zprávy o odkupu zelené elektřiny lucemburskému energetickému regulátorovi, Lucemburskému regulačnímu úřadu (Institut Luxembourgeois de Régulation, dále jen „ILR“).
All distributors reported on their green electricity purchases each month to the Luxembourg energy regulator, the Institut Luxembourgeois de Régulation (ILR).
Na konci roku provádí regulátor vyrovnání mezi distributory: jestliže podíl zelené elektřiny vyrobené v Lucembursku a nakoupené distributorem je větší než jeho podíl na trhu s elektřinou, obdrží vyrovnání z fondu; jestliže jeho podíl nakoupené zelené elektřiny je naopak menší než jeho podíl na vnitrostátním trhu, musí do fondu odvést odpovídající příspěvek.
At the end of the year, the regulator performed a compensation operation between distributors: if the share of green electricity produced in Luxembourg and purchased by a distributor was greater than its share of the electricity market, then it received compensation from the fund; conversely, if its share of green electricity purchased was smaller than its share of the domestic market, then it had to pay a corresponding contribution to the fund.
Cílem vyrovnávacího fondu je tedy zajistit, aby každý distributor působící v Lucembursku nakoupil podíl zelené elektřiny vyrobené v Lucembursku, rovnající se jeho podílu na vnitrostátním trhu.
The compensation fund was therefore designed to ensure that each distributor active in Luxembourg purchased a share of green electricity produced in Luxembourg that matched its share of the domestic market.
Níže uvedené schéma popisuje fungování vyrovnávacího fondu, platné do 31. prosince 2008.
The diagram below describes the operation of the compensation fund as it was in force until 31 December 2008.
DŮVODY, KTERÉ VEDLY K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
REASONS FOR OPENING THE FORMAL INVESTIGATION PROCEDURE
V rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise usoudila, že vyrovnávací mechanismus zřejmě představuje státní podporu podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy [14].
In its decision to open the formal investigation procedure, the Commission took the view that the compensation mechanism prima facie constituted State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty [14].
Opatření zvýhodňuje výrobce zelené elektřiny, kteří nakonec těží z vyrovnávacího fondu.
The measure conferred an advantage on green electricity producers, who ultimately benefited from the proceeds of the compensation fund.
Kromě toho osvobození od příspěvku s účinností až do 31. prosince 2005 zvýhodňuje podniky, které jsou velkými spotřebiteli elektřiny, oproti ostatním podnikům, které musí přispívat do vyrovnávacího fondu.
Moreover, the exemption from compensation payments applicable until 31 December 2005 favoured large electricity-consuming enterprises over other enterprises which had to contribute to the compensation fund.
Naopak distributoři nemají žádnou výhodu, neboť vystupují pouze jako prostředníci při výběru příspěvků od konečných odběratelů a nakonec vyplácených výrobcům zelené elektřiny.
On the other hand, distributors enjoyed no advantage as they simply played the part of intermediary in collecting the contributions made by final customers and paid on to green electricity producers.
Tato výhoda je poskytována prostřednictvím státních prostředků, a to nikoli z důvodu zavedení povinného odkupu zelené elektřiny, nýbrž z důvodu založení vyrovnávacího fondu.
This advantage was provided through State resources, not by reason of the introduction of the green electricity purchasing obligation but by reason of the creation of the compensation fund.
Fond byl totiž založen státem a je financován systémem povinných příspěvků kontrolovaných státem.
The latter was set up by the State, was financed by a system of compulsory contributions, and the sums paid into it were controlled by the State.
Opatření je selektivní, neboť zvýhodňuje pouze určité podniky nebo určité činnosti, zejména výrobce zelené elektřiny oproti ostatním výrobcům elektřiny a podniky, které jsou velkými spotřebiteli elektřiny, oproti ostatním podnikům odebírajícím elektřinu.
The measure was selective in that it favoured only certain enterprises or certain activities, and in particular green electricity producers as opposed to other electricity producers and large electricity-consuming enterprises as opposed to other electricity-consuming enterprises.
Nakonec může poskytnutí výhody výrobcům zelené elektřiny narušit obchod s elektřinou uvnitř Společenství a způsobit narušení hospodářské soutěže. Totéž platí i v případě poskytnutí výhody podnikům, které jsou velkými spotřebiteli elektřiny a působí v různých odvětvích ekonomiky.
Lastly, the granting of an advantage to green electricity producers was liable to affect intra-Community trade in electricity and distort competition, as was the advantage enjoyed by large electricity-consuming enterprises, active as these were in various sectors of the economy.
Komise dále posoudila slučitelnost vyrovnávacího mechanismu se společným trhem podle čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy z hlediska pokynů Společenství ke státní podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2001 (dále jen „pokyny z roku 2001“) [15].
The Commission then examined the compatibility of the compensation mechanism with the common market under Article 87(3)(c) of the Treaty in the light of the 2001 Community guidelines on State aid for environmental protection (the 2001 guidelines) [15].