natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jednostranné prohlášení učiněné Erste Bank a týkající se odškodnění za případné pohledávky vyplývající ze soudních sporů zajišťuje horní limit ve výši 350 miliard HUF, který byl Komisí prohlášen [4] za opatření, které nelze po přistoupení uplatnit.
The unilateral declaration by Erste Bank also provides for an overall cap of HUF 350 billion in respect of the indemnity for threatened litigation claims, which the Commission declared to be a measure not applicable after accession [4].
Ve smyslu dohody o koupi akcií modifikované jednostranným prohlášením ze strany Erste Bank se podmínky odškodnění za neznámé pohledávky vyplývající ze soudních sporů a týkající se rozdělení rizika mezi prodávajícím a kupujícím upravují takto: Prodávající plní platební povinnost v souvislosti s níže uvedeným:
According to the share purchase agreement as modified by Erste Bank’s unilateral declaration, the terms and conditions of the indemnities for unknown litigation claims regarding risk allocation between the seller and the buyer are as follows: The seller would make payment in respect of:
celková částka ve výši 90 % z prvních 10 miliard forintů odpovídajících bankovních závazků,
90 % of the first HUF 10 billion of the total bank liabilities concerned,
100 % z částky nad 10 miliard forintů, kdy celková částka nesmí přesáhnout částku 200 miliard forintů.
100 % of the excess over HUF 10 billion, not exceeding a total amount of HUF 200 billion.
Povinnosti prodávajícího související se závazky za odškodnění vyplývající z neznámých pohledávek zanikají po uplynutí pěti let po splnění dohody o koupi akcií týkajících se takových pohledávek třetí strany, v souvislosti se kterými i) nebylo zahájeno soudní řízení nebo řízení rozhodčího soudu, nebo ii) nenastala bankovní povinnost stanovená písemným schválením prodávajícího.
The obligations of the seller in respect of the indemnity undertaking for unknown claims lapse five years after the conclusion of the share purchase agreement in relation to third-party claims in respect of which: (i) no court or arbitration proceedings have been initiated; or (ii) no bank liability established with the seller’s written approval has arisen.
Kapitola 3 přílohy IV aktu o přistoupení vymezuje „přechodný mechanismus“.
Annex IV.3 of the Act of Accession sets out what is known as the interim mechanism procedure.
Ten poskytuje právní rámec pro hodnocení režimů podpor a opatření pro individuální podpory realizovaných v nových členských státech před datem přistoupení a použitelných ještě po přistoupení.
This provides a legal framework for the assessment of aid schemes and individual aid measures put into effect in a new Member State before the date of accession and still applicable after accession.
Příloha IV čl. 3 odst. 1 stanoví, že níže uvedené režimy podpor a individuální podpory, které vstoupily v nových členských státech v platnost již před datem přistoupení a které jsou uplatňovány i po tomto datu, jsou posuzovány jako stávající podpora: a) podpory, které vstoupily v platnost před 10. prosincem 1994; b) podpory uvedené v seznamu připojeném ke smlouvě o přistoupení – prověřené Komisí; dále c) podpory, které Komise schválila v rámci tzv. přechodného mechanismu.
Annex IV.3(1) states that the following aid schemes and individual aid put into effect in a new Member State before the date of accession and still applicable after that date are to be regarded on accession as existing aid: (a) aid put into effect before 10 December 1994; (ii) aid examined by the Commission and included in the list annexed to the Accession Treaty; and (iii) aid approved by the Commission under the interim mechanism procedure.
Všechna taková opatření použitelná i po datu přistoupení, která představují státní podporu a nespadají do jedné z těchto tří kategorií, se považují za nové podpory; proto Komise disponuje plnou kompetencí zakázat používání opatření, stejně jako nařídit navrácení jakékoli částky vyplacené protiprávně po datu přistoupení.
Any measures still applicable after the date of accession that constitute State aid and do not fall within one of these three categories are deemed to be new aid on accession; the Commission therefore has full powers to prohibit the application of these measures and to order recovery of any sums unlawfully paid after accession.
Použijí-li se pravidla pro státní podpory na budoucí účinky opatření, jež jsou nadále použitelná po přistoupení, není to spojeno se zpětnou účinností pravidel ES pro získání státní podpory a v každém případě to povoluje akt o přistoupení.
This application of State aid rules to the future effects of measures still applicable after accession does not entail any retroactive application of the EC State aid rules and is in any event mandated by the Act of Accession.
Podle názoru Komise k tomu, aby opatření bylo následovně po přistoupení považováno za použitelné, musí být prokázáno, že podpora v okamžiku udělení nemá za následek zisk navíc nebo takový zisk, který není v daném okamžiku přesně znám.
The Commission considers that for a measure to qualify as applicable after accession it must be shown that it is liable to produce an additional benefit that was not known or not precisely known at the time when the aid was granted.
Na druhé straně kompetence Komise, na jejichž základě může tato v rámci přechodného mechanismu provádět šetření, nelze uplatňovat v souvislosti s takovými opatřeními podpory, které byly s ohledem na dané částky bez dalších podmínek a s konečnou platností uděleny ještě před termínem přistoupení.
However, the Commission’s power of review under the interim mechanism is inapplicable as regards aid measures definitively and unconditionally granted for a given amount before accession.
Z tohoto hlediska je určujícím právně závazný akt, jehož prostřednictvím byla podpora příslušnými národními orgány udělena.
In this respect, the relevant factor is the legally binding act by which the competent national authorities granted the aid.
Jednotlivá opatření jsou po datu přistoupení považována za použitelná, pokud přesná hospodářská účast státu není známa v okamžiku udělení podpory ani v okamžiku přistoupení.
Individual measures are considered applicable after accession if the precise economic exposure of the State is not known on the date the aid is granted and still unknown on the date of accession.
Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, pak v souvislosti se zárukami, respektive se závazkem k odškodnění k tomu, aby opatření nebylo po datu přistoupení již považováno za proveditelné, musí být splněny následující podmínky:
As stated in the decision initiating the procedure, with respect to guarantees and the indemnity undertaking the following conditions have to be met in order for a measure to be considered no longer applicable after accession:
rizika jsou přesně stanovená a zahrnutá do úplného seznamu uzavřeného k datu přistoupení;
the risks are precisely defined and included in an exhaustive list closed by the date of accession;
existuje celkový limit týkající se částky k vyplacení;
there is an overall cap on the amounts payable;
spor souvisí s takovými událostmi, které v okamžiku převzetí závazku k odškodnění již proběhly; nesouvisí s událostmi v budoucnu.
the litigation relates to events that had already occurred by the date of the indemnity undertaking and not to any future events.
V. ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
V. DECISION TO INITIATE THE FORMAL INVESTIGATION PROCEDURE
Komise na základě oznámení maďarských úřadů posoudila v souladu s pravidly ES o státní podpoře opatření, která jí byla oznámena, a dospěla k závěru, že většina z těchto opatření nespadá do oblasti působnosti přechodného mechanismu.
On the basis of the notification by the Hungarian authorities, the Commission assessed the measures under the EC State aid rules and concluded that the majority of them fell outside the scope of the interim mechanism.
Tato opatření skutečně následovně po přistoupení neobsahovala pro Maďarskou republiku další závazky, proto nebyla po datu přistoupení posuzována jako proveditelná [5].
This was because these measures did not entail any further financial exposure of Hungary after the date of accession and did therefore not count as applicable after accession [5].
Přesto Komise dne 20. října 2004 zahájila formální vyšetřovací řízení v souvislosti s jedním oznámeným opatřením – závazek poskytnout odškodnění za neznámé pohledávky.
However, on 20 October 2004 the Commission initiated a formal investigation procedure in respect of one of the notified measures: the indemnity undertaking for unknown claims.
V tomto rozhodnutí Komise prohlásila, že závazek poskytnout odškodnění za neznámé pohledávky je uplatnitelný i po datu přistoupení.
In that decision, the Commission stated that this indemnity undertaking is applicable after accession.
Komise usoudila, že toto opatření by mohlo představovat státní podporu a vyjádřila závažné pochybnosti týkající se slučitelnosti se společným trhem.
The Commission took the view that the measure could constitute State aid and had serious doubts about its compatibility with the common market.
PŘIPOMÍNKY DOŠLÉ PO ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
COMMENTS RECEIVED AFTER THE INITIATION OF THE FORMAL INVESTIGATION PROCEDURE
Připomínky Maďarské republiky
Comments by Hungary
Maďarské orgány zastávají názor, že závazek poskytnout odškodnění za neznámé pohledávky představuje takové opatření (ne podpora), které nelze použít po přistoupení.
The Hungarian authorities take the view that the indemnity undertaking for unknown claims constitutes a measure (rather than aid) that is not applicable after accession.
Podle jejich tvrzení závazek poskytnout odškodnění za neznámé pohledávky splňuje všechny tři podmínky, na jejichž základě závazek k náhradě škody po datu přistoupení již není dle skutečností uvedených v odstavci 52 rozhodnutí Komise o zahájení řízení považován za použitelný.
They claim that the measure meets the three conditions to be regarded as no longer applicable after accession within the meaning of paragraph 52 of the Commission decision initiating the procedure.
Podle jejich názoru závazek poskytnout odškodnění za neznámé pohledávky nemůže být státní podporou, jelikož z aspektu svého charakteru je to závazek k náhradě škody, tzn. běžné obchodní ustanovení v rámci takových kupních smluv, které byly uzavřeny v průběhu otevřených a řízení a řízení konkursního charakteru.
They consider that the measure cannot constitute State aid, since it is what its name says: an indemnity undertaking, i.e. a conventional commercial term in a sale and purchase agreement concluded under an open and competitive procedure.
Tržní cena zaplacená za Postabank předem vylučuje podporu.
The market price paid for Postabank precludes aid.
Dalším jejich argumentem je, že Komise nepřihlédla ke skutečnosti, že Postabank byla prodána v rámci otevřeného nabídkového řízení bez rozdílů a podmínek.
They also argue that the Commission did not take into account the fact that Postabank was sold following an open, non-discriminatory and unconditional tender procedure.
Prohlásili dále, že změna organizační struktury a privatizace Postabank jsou dva zcela samostatné procesy a nejedná se o jeden společný nerozdělitelný „balíček“, jak je uvedeno v analýze Komise, která dodatečně posuzuje opatření předcházející privatizaci.
They further state that the restructuring of Postabank and its privatisation are two entirely separate events and not one indivisible ‘package’ as stated in the Commission’s analysis, which assesses the pre-privatisation measures after the event.
Privatizace Postabank nebyla součástí změny organizační struktury, jelikož Postabank do té doby opět nabyla své životaschopnosti.
The privatisation of Postabank was not part of the restructuring process, as the Bank had returned to viability by that time.
Proto závazek poskytnout odškodnění za neznámé pohledávky nepatří k řetězci provedených zásahů, požadavek na zmíněné odškodnění vyvstal až v průběhu privatizačního procesu.
Therefore, the measure is not part of a chain of interventions and the need for it arose only in the course of the privatisation process.
Posouzení změny organizační struktury a privatizace jako jednoho balíčku pak také přesahuje kompetence Komise, jelikož o mnohých elementech tohoto „balíčku“ sama Komise dle rozhodnutí o zahájení formálního řízení prohlásila, že nelze tyto po přistoupení použít, a z toho důvodu nemůže tyto Komise ani posuzovat.
The assessment of the restructuring and the privatisation as a single package is also beyond the jurisdiction of the Commission, since, as the Commission itself acknowledges in the decision to initiate the formal investigation procedure, most of the elements of this ‘package’ are not applicable after accession, which means that they are not examinable by the Commission.
Maďarské orgány dále prohlásily, že závazek poskytnout odškodnění za neznámé pohledávky sám o sobě nenarušuje hospodářskou soutěž, jelikož v průběhu privatizace byla zaplacena tržní cena, která obsahovala prostřednictvím zmíněného závazku poskytnout odškodnění také hodnotu pro Erste Bank.
The Hungarian authorities further state that the measure does not in itself distort competition as the market price was paid in the course of the privatisation, which included the value to Erste Bank of the indemnity undertaking.
Závazkem poskytnout odškodnění za neznámé pohledávky byla umožněna privatizace Postabank.
It was the measure that enabled the privatisation of Postabank to go ahead.
Maďarské orgány uvedly, že požadavek poskytnout odškodnění za neznámé pohledávky se ukázal jednoznačným v průběhu privatizačního procesu, jelikož žádný z účastníků nabídkového řízení nebyl ochoten Postabank koupit bez již zmíněné možnosti náhrady škody.
The Hungarian authorities explained that the need for the measure became clear during the privatisation process, as no bidder was willing to buy Postabank without the possibility of indemnification.
Proto se tak stal nevyhnutelnou podmínkou realizace privatizace.
Therefore it became an indispensable condition for the privatisation to take place.
Podle argumentace maďarských úřadů potencionální kupci – v průběhu hodnocení obchodu – nebyli v takové pozici, aby v plné míře posoudili riziko případných právních sporů vyplývajících z problematické minulosti Postabank, což se projevilo jako typický asymetrický informační problém.
The Hungarian authorities argue that potential buyers, in valuing the business, were not in a position to fully assess the risk of litigation resulting from Postabank’s troubled past, this being a typical asymmetric information problem.
Stát z titulu prodávajícího provedl před privatizací v souvislosti s případnými právními spory obsáhlou analýzu rizik.
The State as seller conducted an extensive litigation risk assessment before the privatisation.
Nebyly identifikovány další pohledávky a zdálo se velmi pravděpodobné, že jakákoli taková pohledávka by se objevila ještě před privatizačním řízením, vzhledem k tomu, že banka byla po roce 1998 podrobena různým finančním kontrolám a šetřením.
No new claims were identified and it was strongly felt that any such claim would have come to light prior to the privatisation process as the Bank had been subject to various audits and inspections since 1998.
S přihlédnutím na veškeré soudní pohledávky došlo při uzavírání kupní dohody k jistému rozdělení rizika mezi maďarským státem jako prodávajícím a Erste Bank jako kupujícím, kdy kupující převzal veškeré případné závazky související se spory, které byly v průběhu, zatímco odpovědnost za případné nebo zatím neznámé pohledávky vyplývající ze soudních sporů převzal částečně, v omezené míře (v případě neznámých pohledávek do celkové výše 10 % z částky prvních 10 miliard HUF závazků předmětné banky, v případě případných pohledávek pak do celkové výše 50 % z částky prvních 4 miliard HUF).
With regard to all litigation claims, at the time of the sale purchase agreement there was a certain risk-sharing between the Hungarian State as seller and Erste Bank as buyer, whereby the buyer took over all potential liabilities in respect of pending litigation, while threatened and unknown litigation claims were partially undertaken to a limited extent (for unknown claims 10 % of the first HUF 10 billion and for threatened claims 50 % of the first HUF 4 billion of the relevant bank liabilities in total).
Návrhem možnosti společného sdílení rizika hodlal stát iniciativně působit na účastníky nabídkového řízení tím, že prodávající si byl jist tím, že státu nebude v důsledku dohody způsobena finanční škoda a takto měl stát v úmyslu zvýšit ochotu účastníků nabídkového řízení, aby při hodnocení banky udělili prémii.
By offering the risk-sharing mechanism the State intended to send an encouraging signal to bidders that the seller was confident that the State would not suffer financial loss as a result of that arrangement and thereby to strengthen bidders’ willingness to attribute a premium value to the Bank.
Podle odhadů privatizačního poradce státu je v racionálním případě částka potenciálních závazků vyplývajících z neznámých pohledávek nulová, zatímco v nepříznivém případě může tato částka dosáhnout výše 5 miliard HUF.
The privatisation advisor of the State estimated the potential liability arising from the unknown claims to amount to zero in the best-case scenario and HUF 5 billion in the worst-case scenario.
V nepříznivém případě byla odhadnutá teoretická pohledávka státu s ohledem na všechny (aktuální a neznámé) spory významně nižší, než rozdíl mezi 101 miliardami HUF prodejní ceny a příjmy, se kterými stát před privatizací počítal.
The total estimated theoretical exposure to all litigation (threatened and unknown) in the worst-case scenario was significantly lower than the difference between the sales price of HUF 101 billion and the proceeds originally envisaged by the State before the privatisation.
Tato částka byla také významně nižší, než rozdíl mezi prodejní cenou nejvyšší doručenou indikativní nabídkou [6].
This amount was also significantly lower than the difference between the sales price and the highest indicative bid received [6].
Proto podle přesvědčení maďarských orgánů dosáhl stát díky poskytnutí závazku k náhradě škody v průběhu prodeje vyšší ceny, dále v plné míře jednal v souladu se zásadami soukromého investora tržního hospodářství.
Therefore, the Hungarian authorities believe that by giving the indemnity undertaking the State was able to generate an additional premium on the sale and that the State acted wholly in line with the market economy investor principle.
Maďarské orgány dále prohlásily, že není nutné provádět záchrannou a restrukturalizační analýzu, jelikož závazek poskytnout odškodnění za neznámé pohledávky nepředstavuje státní podporu.
The Hungarian authorities furthermore state that a rescue and restructuring analysis is unnecessary since the measure does not constitute State aid.
Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila názor, že dohoda o strategické spolupráci podepsaná v prosinci roku 2002 mezi Postabank a Maďarskou poštou upevňuje konkurenceschopnost Postabank na maďarském trhu a této zajišťuje také výhody prostřednictvím výhradní distribuce společně vytvořených nových produktů na poštách.
In the decision initiating the procedure the Commission considered that the Strategic Cooperation Agreement between Postabank and Magyar Posta (Hungarian Post) signed in December 2002 reinforces the competitive position of Postabank on the Hungarian market and confers an advantage on it by granting it exclusivity for the postal sale of jointly developed new products.
Podle tvrzení maďarských úřadů si Komise mylně vykládá vztah mezi Maďarskou poštou a Postabank.
The Hungarian authorities claim that the Commission misinterprets the relationship between Magyar Posta and Postabank.
Podle jejich názoru je dohoda o strategické spolupráci v plné míře dohodou obchodního charakteru, která nezajišťuje ani jedné ze stran žádné výhradní postavení.
They state that the Strategic Cooperation Agreement is a wholly commercial agreement and does not grant either party any form of general exclusivity.
Pokud by opatření bylo považováno za státní podporu, pak Maďarská republika nesouhlasí s pochybnostmi vyjádřenými Komisí (viz rozhodnutí o zahájení formálního řízení, bod č. 135–138) v souvislosti s tím, zda lze v tomto případě použít ustanovení čl. 45 odst. 2 Evropské dohody pro ověření opatření poskytnutých ve prospěch Postabank.
If the measure were to qualify as State aid, Hungary does not agree with the doubts expressed by the Commission (see paragraphs 135-138 of the decision to initiate the formal investigation procedure) in respect of the application of Article 45(2) of the Europe Agreement in the present case to justify the measures granted for Postabank.
Podle jejich tvrzení by Komise měla přihlédnout ke skutečnosti, že Maďarsko v době, kdy byla realizována opatření představující předmět posouzení, ještě nebylo členem EU.
They argue that the Commission should take into account the fact that Hungary was not yet a member of the EU when the measures under assessment took place.
Podle jejich tvrzení maďarská vláda neměla dopustit, aby Postabank v roce 1998, v době svých největších potíží, kdy maďarský trh nebyl ještě stabilní, zkrachovala.
They claim that the Hungarian Government could not have allowed Postabank to fail in 1998 at a time when it was experiencing its greatest difficulties and the Hungarian market was not stable.
Pokud by Postabank zbankrotovala, znamenalo by to – s přihlédnutím na její rozsah – příčinu značné finanční krize.
The failure of Postabank, given its size, could have led to a major financial crisis.
Připomínky Erste Bank
Comments by Erste Bank
Erste Bank předložila podobné argumenty jako maďarské orgány.
Erste Bank submitted arguments similar to those put forward by the Hungarian authorities.
Erste Bank nesouhlasí s úsudky vyvozenými Komisí, že závazek poskytnout odškodnění za neznámé pohledávky představuje podporu neslučitelnou se společným trhem.
Erste Bank disagrees with the conclusions of the Commission that the measure constitutes aid incompatible with the common market.
Erste Bank dále považuje za diskutabilní, že opatření je aplikovatelné i po datu přistoupení.
Erste Bank also contests the contention that the measure is applicable after accession.
Podle tvrzení banky je okruh uplatnění, částka a období závazku poskytnout odškodnění za neznámé pohledávky omezen.
It claims that the measure is limited in scope, amount and duration.
Veškeré potencionální pohledávky byly jednoznačně vymezeny ještě před přistoupením; z toho důvodu následovně po přistoupení z tohoto nemohly vzniknout žádné nové podpory.
All the potential claims were clearly defined before accession; therefore, no new aid could arise as a result of it after accession.
Poukazuje dále, že závazek poskytnout odškodnění za neznámé pohledávky negeneruje výhody obchodního charakteru, ani nenarušuje hospodářskou soutěž, jelikož se jedná o jednu z běžných tržních normovaných podmínek používaných v případě řešení jistých rizik v rámci dohod o prodeji akcií, o závazku bylo dohodnuto v rámci nabídkového řízení, které zajišťuje, aby oproti takovému závazku poskytnout odškodnění za neznámé pohledávky byla zaplacena tržní cena a aby se tak neprojevily prvky podpory.
It further argues that the measure does not confer a commercial advantage or distort competition, because it is simply a standard market term in a share purchase agreement for dealing with particular risks and it was agreed on under a competitive procedure, which ensures that the market price was paid for the indemnity undertaking and that, therefore, there was no element of aid.
Na základě judikatury posuzující privatizační záležitosti následovně po provedení otevřeného nabídkového bez rozdílů a podmínek bylo podle argumentů Erste Bank oprávněným očekáváním předpokládat, že prodej Postabank nezahrnoval státní podporu poskytnutou Erste Bank.
On the basis of case-law in relation to privatisations conducted under open, non-discriminatory, competitive and transparent procedures, Erste Bank argued that it had legitimate expectations that the sale of Postabank did not involve any State aid being conferred on it.