natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Francie nepodala podrobnější informace, pokud jde o přesnou povahu opatření financovaných v rámci „ročních hospodářských plánů“, a rovněž nepopřela předběžnou analýzu Komise týkající se neslučitelnosti uvedených podpor se společným trhem s ohledem na právní předpisy Společenství.
France did not clarify the exact nature of the measures funded under its ‘contingency plans’, nor did it contest the Commission’s preliminary analysis on the incompatibility of this aid with the common market with regard to Community legislation.
Avšak co se týče povahy oborových příspěvků přidělených na financování „ročních hospodářských plánů“, Francie uvedla, že tyto příspěvky tvoří protihodnotu dotyčných odvětví opatřením financovaným v rámci „ročních hospodářských plánů“ a nevztahuje se na ně rozšíření působnosti pravidel stanovené v článku 18 nařízení (ES) č. 2200/96 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou.
However, with regard to the nature of the sectoral contributions paid for financing the ‘contingency plans’, France indicated that these contributions constituted the contribution of the sectors concerned for measures financed under the ‘contingency plans’ and did not benefit from the extension of rules as provided for by Article 18 of Regulation (EC) No 2200/96 on the common organisation of the market in fruit and vegetables.
Podle francouzských orgánů se jednalo o dobrovolné příspěvky, které orgány veřejné moci nezavedly plošně, a s nimiž mohly hospodářské výbory svobodně nakládat.
According to the French authorities, these were voluntary contributions not laid down by the public authorities and which were freely available to the economic committees.
Nebyly tedy vůbec povinné.
They were not obligatory in nature.
Francie proto soudí, že tyto příspěvky nelze přirovnávat ke státním prostředkům ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
France concluded that these contributions could not be equated to State resources within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Francie poskytla tabulku s částkami finančních prostředků na „roční hospodářské plány“ z rozpočtu ONIFLHOR na roky 1994 až 2002, rozdělené podle produkce a opatření (viz výše).
France supplied a table with the amounts of appropriations for the ‘contingency plans’ taken from the ONIFLHOR budget for the years from 1994 to 2002, broken down by production and by measure (see above).
Tyto částky nezahrnují „oborové příspěvky“ zaplacené odvětvím.
These amounts do not include the ‘sectoral contributions’ paid by the sector.
Oprava uvedené tabulky týkající se roku 2002 byla předána Komisi dopisem ze dne 28. prosince 2005.
A correction of this table for the year 2002 was sent to the Commission by letter of 28 December 2005.
Komise zjišťuje, že články 92, 93 a 94 Smlouvy (nyní články 87, 88 a 89) byly použitelné na produkci a obchod s ovocem a zeleninou na základě článku 31 nařízení Rady (EHS) č. 1035/72 ze dne 18. května 1972 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [9] a článku 43 nařízení (ES) č. 2200/96, které byly použitelné v době poskytnutí podpor.
The Commission finds that Articles 92, 93 and 94 of the Treaty (which have become Articles 87, 88 and 89) were applicable to the production of and trade in fruit and vegetables, by virtue of Article 31 of Regulation (EEC) No 1035/72 of 18 May 1972 on the common organisation of the market in fruit and vegetables [9], and of Article 43 of Regulation (EC) No 2200/96, which were applicable at the time the aid was granted.
Existence podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy
Provision of aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty
Ustanovení čl. 87 odst. 1 Smlouvy stanoví, že podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné se společným trhem, nestanoví-li Smlouva jinak.
Article 87(1) of the Treaty provides: ‘Save as otherwise provided in this Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market’.
Aby se na určité opatření vztahovala ustanovení čl. 87 odst. 1 Smlouvy, musí splňovat současně tyto čtyři podmínky: 1) opatření musí být financováno státem nebo ze státních prostředků a musí být přičitatelné státu; 2) musí se selektivně vztahovat pouze na určité podniky nebo určitá odvětví výroby; 3) pro podniky, kterým se podpora poskytuje, musí zahrnovat hospodářskou výhodu; 4) musí ovlivňovat obchod uvnitř Společenství a musí narušovat nebo může narušit hospodářskou soutěž.
For a measure to be within the scope of Article 87(1) of the Treaty, each of the following four conditions must be cumulatively met: 1) the measure must be financed by the State or through State resources and be attributable to the State; 2) it must selectively concern certain undertakings or sectors of production; 3) it must involve an economic advantage for the recipient undertakings; 4) it must affect intra-Community trade and distort or threaten to distort competition.
Za prvé je třeba uvést, že výhody z opatření prováděných v rámci „ročních hospodářských plánů“ měli výhradně (selektivně) producenti ovoce a zeleniny z dotyčných francouzských departementů.
Firstly, the measures undertaken in the context of the ‘contingency plans’ benefited exclusively (selectively) the fruit and vegetable producers of the French departments concerned.
Pokud jde o určení příjemců, je třeba vzít v úvahu účinky podpory, aby bylo možné stanovit, kdo jsou její příjemci.
As far as the definition of the beneficiaries is concerned, the effect of the aid suffices to determine its beneficiaries.
Příjemci podpor jsou příjemci, kteří z nich skutečně měli prospěch [10] a jejichž postavení v hospodářské soutěži se na základě poskytnutí podpory zlepšilo.
The beneficiaries of the aid are those who actually benefited [10] from it and who saw their competitive situation improve after payment of the aid.
V tomto případě vyplývá ze samotné povahy opatření podniknutých v rámci „ročních hospodářských plánů“ (viz bod 17 a další tohoto rozhodnutí), že byla určena k usnadnění odbytu francouzské produkce a umožnila přitom producentům těžit z prodejní ceny (nebo odměny související s prodejem), která je vyšší než skutečné náklady vynaložené nabyvatelem zboží.
In this case, it is clear from the very nature of the actions undertaken in the context of the ‘contingency plans’ (see paragraphs 17 and following of this Decision) that they were intended to facilitate the sale of French produce, by making it possible for producers to benefit from a sales price (or sales-related payment) higher than the actual cost paid by the buyer of the goods.
Z toho vyplývá, že konečnými příjemci uvedených podpor jsou producenti.
Thus, it appears that the producers were the final beneficiaries of this aid.
Avšak z vysvětlení poskytnutých federací FEDECOM, které francouzské orgány nepopřely, rovněž vyplývá, že finanční prostředky používané v rámci „ročních hospodářských plánů“ byly nejprve rozděleny zemědělsko-hospodářskými výbory mezi organizace producentů, které se připojily k iniciativě „ročních hospodářských plánů“ a zaplatily oborové příspěvky, přičemž uvedené podpory byly pak převedeny odvětvovými organizacemi producentům.
However, the explanations given by FEDECOM and not contested by the French authorities make it clear that the economic agricultural committees initially distributed the funds made available under the contingency plans between the producer organisations, which had been part of the contingency plan initiative and paid the sectoral contributions, the benefit of this aid then being passed on to the producers by the professional organisations.
Komise připomíná, že organizace producentů mohou mít různé právní formy na základě článku L 551-1 zemědělského zákoníku, které odpovídají více či méně úzkým společenským vztahům mezi jednotlivými členy těchto organizací.
However, the Commission notes that Article L 551-1 of the Rural Code allows for producer organisations to exist under different legal forms, equating to close business links, to a greater or lesser extent, between the members of these organisations.
V některých výjimečných případech nelze rovněž vyloučit, že podpora nebyla organizací producentů převedena na její členy, takže konečným příjemcem podpory bude v těchto velmi zvláštních případech organizace producentů.
Also, it cannot be ruled out that, in certain exceptional cases, the benefit of the aid is not transferred by the producer organisation to its members, meaning that, in these very particular cases, the final beneficiary of the aid will be the producer organisation.
Za druhé měli dotyční producenti prospěch z hospodářské výhody ve formě financování různých opatření na podporu trhu.
Secondly, the producers in question benefited from an economic advantage in the form of the financing of different market support measures.
Tato výhoda zlepšila jejich postavení v hospodářské soutěži.
This advantage improved their competitive position.
Podle ustálené judikatury Soudního dvora značí zlepšení postavení podniku v hospodářské soutěži v důsledku státní podpory zpravidla narušení hospodářské soutěže vůči ostatním podnikům, kterým tato podpora není poskytována [11].
According to the established case-law of the Court of Justice, the improvement of the competitive position of an undertaking resulting from State aid, indicates, as a general rule, a distortion of competition compared with other undertakings not receiving the same aid [11].
Za třetí v době poskytování podpor bylo odvětví ovoce a zeleniny otevřeno hospodářské soutěži a vyznačovalo se intenzivním obchodem uvnitř Společenství [12].
Thirdly, at the time of payment of the aid, the fruit and vegetable sector was fully open to competition and characterised by intense intra-Community trade [12].
Existence společné organizace trhu v odvětví ostatně svědčí o významu obchodu s ovocem a zeleninou uvnitř Společenství, jakož i o vůli zajistit rovné podmínky hospodářské soutěže na společném trhu.
The existence of a common market organisation in the sector is further proof of the importance of intra-Community trade in fruit and vegetables and of the desire to ensure undistorted conditions of competition on the common market.
Dotyčná opatření, jejichž cílem bylo manipulovat s cenami a množstvím uváděným na trh, mohla tedy ovlivňovat obchod a narušovat hospodářskou soutěž.
The measures in question, which sought to manipulate the prices and quantities placed on the market, were thus of a nature to affect trade and distort competition.
Pokud jde o opatření týkající se trhů mimo Společenství, uvádí judikatura Soudního dvora, že vzhledem k provázanosti trhů, na kterých producenti Společenství vyvíjejí své činnosti, nelze vyloučit, že by podpora mohla narušit hospodářskou soutěž uvnitř Společenství posílením postavení hospodářských subjektů v hospodářské soutěži i v případě, že by podpora byla určena výrobkům na vývoz mimo Společenství [13].
With regard to the measures aimed at non-EU markets, the case law of the Court indicates that, given the interdependence of the markets on which Community producers are operating, the possibility that aid could distort intra-Community competition by strengthening the competitive position of operators, even if the aid benefits products for export outside the Community, cannot be ruled out [13].
Kritéria týkající se ovlivnění obchodu a narušení hospodářské soutěže jsou tedy zcela splněna.
Thus, the criteria concerning the effect on trade and the distortion of competition are fully met.
Za čtvrté, pokud jde o kritérium financování státem ze státních prostředků, je třeba provést podrobnou analýzu a posoudit mimo jiné argumenty francouzského státu, jakož i argumenty FEDECOM, co se týče povahy příspěvků odvětví jakožto státních prostředků.
Fourthly, with regard to the criterion of financing by the State through State resources, an in-depth study should be conducted, inter alia, examining the arguments of the French State and of FEDECOM on the character of State resources of the sectoral contributions.
Aby mohla být výhoda považována za státní podporu, je v souladu s judikaturou Soudního dvora třeba za prvé, aby byla poskytnuta přímo nebo nepřímo ze státních prostředků, a za druhé, aby byla přičitatelná státu [14].
In accordance with the case-law of the Court, for a benefit to qualify as State aid, it must first be awarded directly or indirectly through State resources and, secondly, it must be attributable to the State [14].
Komise zjišťuje, že ONIFLHOR je veřejný subjekt.
The Commission notes that ONIFLHOR is a public body.
Proto finanční vklady ONIFLHOR do „ročních hospodářských plánů“ očividně představují státní prostředky.
Consequently, financial support from ONIFLHOR for the ‘contingency plans’ clearly constitutes State resources.
Opatření provedená v rámci plánů jsou navíc přičitatelná státu, neboť ONIFLHOR pro každý hospodářský rok stanovil opatření, která mají být přijata, pověřil dotyčný vnitrostátní útvar, aby jej provedl, a rozhodl o přidělených částkách, jakož i o výši odvětvových příspěvků.
The measures undertaken as part of these plans are moreover attributable to the State, because for each contingency it was ONIFLHOR that decided on the measures to take, entrusted the implementation of these measures to the relevant national section, decided the sums allocated and the amount of the sectoral contributions.
S ohledem na judikaturu Soudního dvora [15] se Komise domnívá, že skutečnost, že opatření přičitatelné státu je částečně financováno příspěvky vybranými z dotyčných podniků, ho nemůže zbavit povahy státní podpory vzhledem k tomu, že tato povaha závisí na způsobech a účincích režimu.
In the light of the case-law of the Court [15], the Commission considers the fact that a measure attributable to the State was partially financed by contributions from the undertakings concerned does not divest it of its character of State aid, given that this depends on the arrangements under and effects of the system.
Povinná nebo dobrovolná povaha těchto příspěvků nehraje žádnou úlohu při uplatňování této zásady.
The mandatory or voluntary nature of these contributions does not play any part in the application of this principle.
Proto musí být zamítnuto tvrzení FEDECOM, že opatření provedená v rámci „ročních hospodářských plánů“ nejsou podporami z důvodu soukromé povahy odvětvových příspěvků.
Consequently, FEDECOM’s allegation that the measures implemented under the ‘contingency plans’ do not constitute aid due to the private nature of the sectoral contributions must be rejected.
Komise tak může konstatovat, že opatření provedená v rámci „ročních hospodářských plánů“ byla financována státem nebo ze státních prostředků a byla přičitatelná státu.
The Commission is therefore able to find that the measures undertaken under the ‘contingency plans’ were financed by the State or through State resources and were attributable to the State.
Komise však chtěla prověřit, zda případná použitelnost v případě novější judikatury Soudního dvora týkající se státních prostředků toto odůvodnění nezpochybňuje.
The Commission nevertheless wished to verify that the possible applicability of the recent case-law of the Court with regard to State resources to this case did not call this reasoning into question.
Za tímto účelem je vhodné krátce připomenout hlavní úvahy Soudního dvora ve věci Pearle [16].
To this end, the main considerations of the Court in the Pearle [16] case should briefly be recalled.
Ve svém rozsudku Soudní dvůr uvádí, že příjem z povinného příspěvku v případě všech podniků v odvětví činnosti, shromážděného prostřednictvím veřejné organizace, nemůže být považován za státní prostředek, pokud jsou současně splněny tyto čtyři podmínky: a) opatření financovaná povinnými příspěvky jsou stanovena dotyčným odvětvím; b) financování pochází ze 100 % z příspěvků podniků z odvětví; c) příspěvky jsou povinně určeny k financování opatření, aniž by stát mohl jakkoli stanovit nebo změnit použití těchto prostředků; d) subjekty, které platí příspěvky, jsou rovněž příjemci opatření.
In its judgment, the Court stated that the revenue from a compulsory levy on all the companies in a sector of activity, collected by an intermediate association governed by public law, could be considered as a State resource only if each of the following four conditions were cumulatively met: (a) the measures financed by the mandatory contributions were determined by the sector concerned; (b) 100 % of the financing came from the contributions of the companies in the sector; (c) the contributions were compulsorily earmarked for the funding of the measure, with no possibility for the State to intervene by determining or modifying the use of these resources; (d) the parties who paid the contributions were also the beneficiaries of the measure.
V případě, jímž se zabýváme, nepocházelo financování ze 100 % z příspěvků podniků v odvětví.
In this case, less than 100 % of the financing came from the contributions of the companies in the sector.
Je zcela zřejmé, že nejsou splněna kritéria Pearle.
Evidently, this does not meet the Pearle criteria.
Je však třeba poznamenat, že v rozsudku Pearle rozhodoval Soudní dvůr o jiné faktické situaci a za jiným účelem.
It must, however, be noted that in the Pearle judgment, the Court ruled on a different situation and for a different purpose.
Soudní dvůr chtěl zejména určit kritéria umožňující stanovit, za jakých okolností je úloha, kterou má stát v zavedení opatření plně financovaného odvětvím, které je příjemcem podpory, natolik okrajová, že uvedené opatření je považováno za opatření nesplňující všechna kritéria čl. 87 odst. 1 Smlouvy.
The Court wanted notably to identify the criteria that would allow the establishment of the circumstances in which the role played by the State in creating a measure entirely financed by the beneficiary sector is so marginal that the measure in question is not considered to meet all the criteria of Article 87(1) of the Treaty.
V daném případě je úloha státu očividně ústřední ve všech fázích provádění plánů (od volby opatření až po jejich spolufinancování).
In the case in question, the State’s role was clearly central at all stages of the implementation of the plans (from the choice of measures to their co-financing).
Obě situace (tento případ a případ rozsudku Pearle) jsou tedy obtížně srovnatelné.
The two situations (this case and the case in the Pearle judgment) are thus difficult to compare.
Soud prvního stupně nejnověji rozhodoval o všeobecně známé úloze, kterou francouzský stát měl v jiném režimu podpor v zemědělském odvětví a která vedla Soud k úvaze, že příjmy z odvětvového příspěvku byly státními prostředky mezi jinými důvody, protože aby měly účinek, bylo zapotřebí schválit akt orgánu veřejné správy [17].
Furthermore, the Court of First Instance recently ruled on the infamous role that the French State played in another aid scheme in the agricultural sector, which had led the Court to consider that the sectoral contributions were State resources, inter alia, from the fact that they had required the adoption of an act by a public authority for their impact to be felt [17].
V daném případě bylo hlavní volbou, která se nabízela organizacím producentů, připojit se nebo nepřipojit k iniciativě státu.
In this case, the main choice given to the producer organisations was whether or not to take part in the State’s initiative.
Kdyby se však organizace rozhodly, že se k ní nepřipojí, dotyční producenti by neměli prospěch z prostředků přidělených ONIFLHOR na „roční hospodářské plány“, což představovalo silnou pobídku připojit se k této iniciativě.
Again, if they decided not to take part, the producers affected would lose the benefit of the funds allocated to the contingency plans by ONIFLHOR, which constituted a strong incentive to participate in this initiative.
S ohledem na výše uvedené úvahy Komise konstatuje, že analýza s ohledem na čtyři kritéria čl. 87 odst. 1 Smlouvy umožňuje nesporně stanovit povahu státní podpory opatření souvisejících s „ročními hospodářskými plány“.
In view of the considerations set out above, the Commission confirms that an analysis in the light of the four criteria set out in Article 87(1) of the Treaty allows the nature of the measures connected with the ‘contingency plans’ to be conclusively established as State aid.
Komise zjišťuje, že francouzské orgány neoznámily Komisi opatření zavádějící dotyčné podpory, jak vyžaduje čl. 88 odst. 3 Smlouvy.
The Commission notes that the French authorities did not notify it of the measures introducing the aid in question, as required by Article 88(3) of the Treaty.
Opatření proto představují protiprávní podpory ve smyslu čl. 1 písm. f) nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES [18].
The measures thus constitute unlawful aid within the meaning of Article 1(f) of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [18].
Je důležité poznamenat, že zkoumání Komise se zde týká jen období od 31. července 1992 do dnešního dne, a to na základě článku 15 nařízení (ES) č. 659/1999, který uvádí, že promlčecí lhůta ve věci navrácení podpor je deset let.
It must be noted that the Commission’s examination here only covers the period between 31 July 1992 to the current date, by virtue of Article 15 of Regulation (EC) No 659/1999, which states that the powers of the Commission to recover aid shall be subject to a limitation period of 10 years.
V případě, že by Komise dospěla k závěru, že předmětné podpory jsou neslučitelné, nemohla by nařídit jejich navrácení za promlčené období.
If the Commission concludes that the unlawful aid in question here is incompatible with the common market organisation, it may only order its recovery for the period prescribed.
Promlčecí doba může být přerušena jakýmkoli opatřením přijatým Komisí, co se týče protiprávní podpory.
The prescription period may be interrupted by any measure taken by the Commission with regard to the unlawful aid.
Posouzení slučitelnosti podpor
Assessment of the compatibility of the aid
Článek 87 Smlouvy uvádí výjimky z obecné zásady neslučitelnosti státních podpor se Smlouvou.
Article 87 of the Treaty admits some exceptions to the general principle of the incompatibility of State aid with the Treaty.
Komise konstatuje, že francouzské orgány především nepředložily žádný argument vedoucí k prokázání slučitelnosti posuzovaných podpor se společným trhem.
Firstly, the Commission notes that the French authorities have not put forward any argument to show that the aid examined is compatible with the common market.
Dále je třeba poznamenat, že některé odchylky stanovené Smlouvou zjevně nejsou v tomto případě použitelné, zejména odchylky stanovené v čl. 87 odst. 2, které se týkají zejména podpor sociální povahy, podpor určených k náhradě škod způsobených přírodními pohromami, jakož i podpor souvisejících se znovusjednocením Německa.
Secondly, some of the exceptions provided for by the Treaty are clearly not applicable here, notably those provided for in Article 87(2), which covers aid having a social character, aid to make good the damage caused by natural disasters, and aid relating to German reunification.