natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komise v tomto rozhodnutí dospěje k závěru, že navrácena musí být veškerá opatření neoprávněně realizovaná po vydání rozhodnutí C 10/94.
Indeed, in the present decision, the Commission will conclude that all the aid measures unlawfully implemented after the adoption of decision C 10/94 should be recovered.
V podstatě to znamená, že každé opatření, které může být případně posouzeno jako dodatečná provozní podpora na restrukturalizaci, musí být navráceno.
Consequently, any measure which could potentially qualify as further operation aid for restructuring purposes will have to be recovered.
Navrácením se dosáhne obnovení původního stavu a zamezí se případné koncentraci podpor na restrukturalizaci.
The recovery will restore the initial situation and therefore any potential accumulation of restructuring aid is avoided.
Tím bude splněna podmínka rozhodnutí C 10/94.
Therefore, the objective of the condition laid down in decision C 10/94 will be complied with.
Nesplacení kupní ceny
Non payment of the purchase price
Komise v průběhu podrobného zkoumání provedeného v rámci tohoto vyšetřování zjistila další porušení rozhodnutí C 10/94: po celou dobu, po kterou se zaměstnanci – jako akcionáři vlastnící 49 % akcií ŘL – podíleli na řízení ŘL, nesplatili kupní cenu, kterou byli povinni uhradit podle dohody o částečné privatizaci ze září 1995.
In the course of the deeper analysis of the case that took place during the investigation procedure, the Commission discovered an additional infringement of decision C 10/94: in the whole period during which the employees — as holder of a 49 % stake in HSY — were participating in the management of HSY, they have never paid the purchase price they were supposed to pay under the partial privatisation contract of September 1995.
K objasnění tohoto porušení rozhodnutí C 10/94 je zapotřebí provést rozbor textu a právního základu předmětné dohody.
In order to understand this breach of decision C 10/94, it is first necessary to analyse the text of this decision and of the legal acts on which it is based.
Kromě předpokládaného povinného prodeje loděnic podle odstavce 2 si může řecká vláda ponechat většinový 51 % podíl v jedné z loděnic, pokud bude její rozhodnutí odůvodněné zájmy národní obrany.“ Komise konstatuje, že ve směrnici je použit výrok „postoupením na nové vlastníky“, a nikoliv „jejich předáním“ novým vlastníkům.
Notwithstanding the obligation to dispose of the yards by sale referred to in paragraph 2, the Greek Government shall be allowed to maintain a 51 % majority holding in one of the yards if justified by defence interests’. The Commission observes that the Directive uses the words ‘selling […] to new owners’ and not ‘giving’ to new owners.
To znamená, že noví vlastníci byli povinni splatit kupní cenu výměnou za nabyté vlastnictví loděnic.
The new owners were thus supposed to pay a price in exchange for the ownership of the yards.
Vlastnictví není poskytováno zdarma.
The ownership can not be granted for free.
Větou „[s cílem, aby se] staly konkurenceschopnými jejich postoupením na nové vlastníky“ je vysvětlen záměr této podmínky.
The sentence ‘to restore its competitiveness by selling it off to new owners’ explains the purpose of this condition.
Po celou dobu působnosti loděnic ve vlastnictví státu nebyla přijata nutná opatření k obnovení jejich konkurenceschopnosti.
Under State ownership, the yards have not taken the necessary measures to restore their competitiveness.
Proto neustále potřebovaly státní podporu.
Consequently, they constantly needed State aid.
S odkazem na bod 2 „Předchozí rozhodnutí Komise a Rady“ tohoto rozhodnutí vydala Komise v červenci 1995 v řízení C 10/94 zamítavé rozhodnutí, neboť ŘL nebyly v souladu se směrnicí Rady 90/684/EHS dosud prodány.
As indicated in section 2 ‘Prior decisions of the Commission and of the Council’ of the present decision, the Commission took in July 1995 a negative decision in the procedure C 10/94 because HSY had not been sold, as requested by Directive 90/684/EEC.
Řecko požádalo o odvolání předmětného rozhodnutí s odůvodněním, že k prodeji dojde v krátké době.
Greece asked the suspension of that decision by claiming that the sale was imminent.
Následně pak Řecko předložilo dohodu o prodeji loděnic ze září 1995.
Greece itself then presented the contract of September 1995 as a sale of the yard.
Na základě toho pak Komise své zamítavé rozhodnutí odvolala.
On that basis the Commission revoked its negative decision.
V preambuli nařízení Rady (ES) č. 1013/97 se uvádí: „Přes veškerou snahu vynaloženou řeckou vládou o privatizaci všech státních loděnic do března 1993 byla společnost Řecké loděnice prodána teprve až v září 1995 sdružení jejích zaměstnanců s tím, že stát si ponechal kontrolu držením většinového, tj. 51 % podílu akcií z důvodů národní obrany; na finanční životaschopnost a restrukturalizaci Řeckých loděnic bude zapotřebí poskytnout podporu, v jejímž rámci bude společnosti umožněno odepsat dluhy nashromážděné před opožděnou privatizací.“ V čl. 1 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1013/97 se uvádí: „Poskytnutí podpory formou odpisu dluhů Řeckých loděnic v maximální výši 54525 milionů GRD odpovídající dluhům, které souvisejí s civilní činností loděnic, k 31. prosinci 1991 navýšené o úroky a penále za dobu do 31. prosince 1996 lze považovat za slučitelné se společným trhem.
The preamble of Regulation (EC) No 1013/97 indicates ‘Whereas, in spite of the efforts made by the Greek Government to privatise all its public yards by March 1993, the Hellenic shipyards was only sold in September 1995 to a cooperative of its workers, the State having kept a majority holding of 51 % for defence interests; Whereas the financial viability and the restructuring of the Hellenic shipyard necessitates the provision of aid which allows the company to write-off the debt accumulated before its delayed privatisation’. Article 1(3) of Regulation (EC) No 1013/97 indicates ‘Drachma aid in the form of a waiver of debts of “Hellenic shipyards”, up to the amount of Dr 54525 million, corresponding to debts relating to civil work by the yard, as existing on 31 December 1991 and with accrued interest rates and penalties until 31 January 1996 may be regarded as compatible with the common market.
Ostatní ustanovení směrnice Rady 90/684/ΕΗS se vztahují na zmíněné loděnice.“ Nařízení Rady (ES) č. 1013/97 bylo přijato proto, že k obnovení životaschopnosti ŘL potřebovaly vyšší podporu, než byla schválena v článku 10 směrnice Rady 90/684/EHS.
All other provisions of Directive 90/684/EEC shall apply to this yard’. Regulation (EC) No 1013/97 was therefore adopted because, in order to become viable, HSY needed more aid than what was authorised under Article 10 of the Directive 90/684/EEC.
Nařízením Rady (ES) č. 1013/97 byl konkrétně schválen odpis dluhů vykázaných k 31. prosinci 1991 navýšených o úroky a penále.
More precisely, the former regulation authorised the waiver of the interests and penalties related to debts existing on 31 December 1991 and which had accrued since then.
Rada schválila podporu v domnění, že v září 1995 byla podle podmínky stanovené směrnicí Rady 90/684/EHS podepsána platná dohoda o prodeji.
The Council authorised the aid because it considered that a valid sale contract had been concluded in September 1995, in compliance with the condition laid down in the Directive 90/684/EEC.
Jinými slovy, prodej loděnic s ohledem na existenci platné smlouvy o prodeji nemusel být uveden jako podmínka.
In other word, it was not necessary to put the sale of the yard as a condition since a valid sale contract already existed.
V úvodní části rozhodnutí C 10/94 se připomíná, že článek 10 směrnice Rady 90/684/EHS vyžaduje prodej loděnic.
Decision C 10/94 starts by recalling that Article 10 of the Directive 90/684/EEC required the sale of the yard.
Rozhodnutí C 10/94 dále říká, že tato podmínka byla splněna „prodejem 49 % akcií loděnic sdružení zaměstnanců loděnic dne 18. září 1995“.
Decision C 10/94 then indicates than this condition was fulfilled since ‘49 % of the shares in the yard were sold on 18 September 1995 to a cooperative of the yard’s workers’.
Jelikož výše podpory překračovala částku schválenou směrnicí Rady 90/684/EHS a „Komise nemohla vydat souhlas s ohledem na ustanovení 7. směrnice“, byla tato směrnice změněna nařízením Rady (ES) č. 1013/97 právě proto, aby bylo možné poskytnout ŘL vyšší podporu.
However, since the aid amount is larger than what the Directive 90/684/EEC authorised, ‘The Commission could not give its approval on the basis of the provisions of the 7th Directive’ which therefore was amended by Regulation (EC) No 1013/97 to increase the amount of aid that can be granted to HSY.
Protože byly splněny podmínky stanovené nařízením Rady (ES) č. 1013/97 a směrnicí Rady 90/684/EHS, byla rozhodnutím C 10/94 podpora schválena.
Since the conditions laid down in the latter regulation and the conditions laid down in Directive 90/684/EEC were met, Decision C 10/94 authorised the aid.
Komise konstatuje, že v rozhodnutí C 10/94 je opět použit výraz „prodej“, a domnívá se, že smlouva mezi bankou ETVA a zaměstnanci o prodeji 49 % akcií ŘL zakládala platný prodej.
The Commission observes that Decision C 10/94 again used the word ‘sold’ and considered that the contract between ETVA and the employees concerning the sale of 49 % of HSY shares was a valid sale.
Komise zdůrazňuje, že měla k dispozici kopii smlouvy o prodeji před vydáním rozhodnutí C 10/94, byla tedy seznámena s jejím obsahem.
The Commission underlines that it had received a copy of the sale contract before the adoption of decision C 10/94 and was therefore aware of its content.
Komise dospěla k závěru, že v době vydání rozhodnutí C 10/94 neměla Komise důvod požadovat prodej ŘL (tj. výslovně jej uvádět jako podmínku, která měla být v budoucnosti splněna), neboť v září 1995 již byla podepsána platná smlouva o prodeji.
The Commission concludes that, when adopting decision C 10/94, the Commission had no reason to request the sale of HSY (i.e. to put it as an explicit condition to be respected in the future) since a valid sale contract had already been signed in September 1995.
Banka ETVA by měla akcie v zástavě do doby, než by zaměstnanci splatili kupní cenu.
Until the payment of the purchase price by the employees, ETVA will keep a pledge on the shares.
K financování ročních splátek na účet banky ETVA by ŘL zadržovaly část mzdy a příplatků vyplácených zaměstnancům.
In order to finance the payment of the yearly instalments to ETVA, HSY would retain a part of the monthly salary and of the allowances of the employees.
Za několik měsíců od září 1995 byly podepsány příslušné dohody mezi bankou ETVA, ŘL, sdružením zaměstnanců a osobně s každým zaměstnancem (dohoda ze září 1995 byla sepsána mezi bankou ETVA a sdružením zaměstnanců).
In the months following September 1995, a contract was signed between ETVA, HSY, the association of the employees and each individual employee of HSY (the contract of September 1995 was concluded between ETVA and the association of employees).
Touto dohodou dával každý zaměstnanec souhlas s nákupem určitého počtu akcií za podmínek stanovených dohodou ze září 1995.
By this contract, each employee agreed to purchase a given number of shares in accordance with the terms of the September 1995 contract.
V dohodách se dále opakovalo ustanovení, že ŘL budou zadržovat část mzdy a příplatku k Vánocům a Velikonocům k financování ročních splátek.
These contracts also repeat that HSY will retain a part of the monthly wage and of the Easter and Christmas allowance to finance the annual instalments.
Komise dále zjistila, že zaměstnanci nikdy neuhradili roční splátky, tedy nezaplatili je z titulu účasti na řízení loděnic jakožto majitelé 49 % podílu akcií.
The Commission has now established that the employees have never paid the yearly instalments. This means that they have not paid them while they were participating in the management of the yard as owner of 49 % of the shares.
Úhrada prvních tří splátek stanovených dohodou ze září 1995 – tedy těch, které měly být uhrazeny v letech 1998, 1999 a 2000 – nebyla provedena.
The first three instalments defined in the September 1995 contract — the ones that should have been paid in 1998, in 1999 and in 2000 — were not paid.
V rámci privatizace ŘL v roce 2001 byla mezi bankou ETVA a zaměstnanci podepsána dohoda, kterou se zaměstnanci vzdávají práva na výnos z převodu 49 % akcií ŘL na HDW/Ferrostaal.
In 2001, in the framework of the privatisation of HSY, the employees and ETVA concluded a contract by which the employees gave up their claim on 49 % of the revenue from the sale of HSY’s shares to HDW/Ferrostaal.
Komise sdělila Řecku a ŘL, že neuhrazení kupní ceny zaměstnanci zakládá důvod ke konstatování zneužití rozhodnutí C 10/94, neboť z tohoto důvodu nikdy nedošlo k částečné privatizaci s cílem obnovení konkurenceschopnosti loděnic.
The Commission indicated to Greece and HSY that the non-payment of the purchase price by the employees seems to constitute a misuse of decision C 10/94 since it entails that the partial privatisation, aiming at restoring the competitiveness of the yard, never took place.
Řecko a ŘL tyto závěry zpochybnily.
Greece and HSY contest these conclusions.
Kromě jiného se odvolávají na následující tři důvody k odmítnutí pochybností Komise.
Among others, they raise the following three grounds to dismiss the Commission doubts.
První důvod spočívá v tvrzení Řecka, že privatizace je „skutečná“ a „opravdová“.
As a first ground, Greece claims that the privatisation is ‘real’ and ‘genuine’.
Řecká vláda konkrétně zdůrazňuje, že: „Zaměstnanci se stali akcionáři v souladu s řeckým právním řádem.
In particular, the Greek Government underlines that: ‘The employees acquired the shareholder’s capacity according to the provisions of Greek law.
Byli uvedeni v seznamu akcionářů společnosti a nabyli všech práv spojených s akciemi, včetně práva účasti a hlasování na valné hromadě, uplatňujíce tímto způsobem svůj vliv na kontrolu a každodenní řízení loděnic.
They were registered in the company’s Shareholders’ Book and acquired all relevant rights as shareholders, including the right to participate and vote in the General Meetings and thus exercising control and influence on the day-to-day administration of the shipyards.
Druhý důvod, na který se Řecko odvolává, spočívá ve skutečnosti, že úhrada kupní ceny nebyla rozhodnutím C 10/94 stanovena jako podmínka, ale i kdyby byla, Komise shledala, že tato podmínka již byla splněna.
As a second ground, Greece claims that the payment of the purchase price was not a condition laid down in decision C 10/94, and even if it was the case, the Commission considered it as already fulfilled.
Řecko konkrétně připomíná, že „Komise ve svém rozhodnutí ze dne 31. října 1995 uvádí, že v rámci zahájeného řízení bude pokračovat ve zkoumání veškerých kroků podniknutých řeckou vládou k realizaci smlouvy o převodu 49 % akcií na sdružení zaměstnanců, jakož i jejího obsahu před přijetím vlastního rozhodnutí o schválení odpisu dluhů.
In particular, Greece recalls that ‘The Commission mentioned in its Decision of 31 October 1995 that it will continue to examine, within the procedure it had opened, all the actions of the Greek Government regarding the application of the agreement to transfer 49 % of the shares to the employees’ union, as well as its content, before taking a final decision on the authorisation of the debt write-off.
Učinila tak, když přijetím konečného rozhodnutí v roce 1997 schválila odpis bez jeho podmínění privatizací.
By acting accordingly, it reached a final positive decision in 1997 which approved the write-off, without imposing the condition of privatisation.
Takže Komise v roce 1997 již prozkoumala obsah smlouvy a dospěla k závěru, že k privatizaci došlo před schválením odpisů dluhů.“
In other words, the Commission had already examined in 1997 the content of the agreement and had concluded that it is a matter of privatisation before authorising the debt write-off;’.
Třetí důvod, na který se Řecko odvolává, spočívá ve skutečnosti, že banka ETVA řádně naplnila ustanovení smlouvy o prodeji.
As a third ground, Greece claims that ETVA has correctly applied the sale contract.
Zaměstnanci se skutečně, když nastala nutnost jejich podílu na třech navýšeních kapitálu k financování investičního plánu, „stali neschopnými dostát povinnosti k úhradě kupní ceny akcií.
Indeed, the employees, since they already had to participate in three capital increases aimed at financing the investment plan, ‘found it difficult to honour their commitment to pay the price of the shares.
Banka ETVA nepřikročila k nucenému vymáhání ceny za každým z 2000 zaměstnanců, neboť zde reálně neexistoval dostatek projevu dobré vůle k provedení příslušných kroků […].
ETVA did not take out injunctions in order to recover the amount owed by each of the 2000 employees because, realistically, there was no chance of bringing any such action to a successful conclusion […].
Místo aby se zaměřila na spletité, zdlouhavé, mimořádně nákladné a nakonec málo úspěšné soudní vymáhání těchto pohledávek […], se bance ETVA podařilo, využívajíc zastavení těchto prodaných a nesplacených akcií, s úspěchem zinkasovat tuto svou pohledávku prodejem zastavených akcií ve vlastnictví zaměstnanců v míře plně pokrývající tento závazek.“ Jinými slovy Řecko tvrdí, že v rámci privatizace se bance ETVA podařilo během privatizace ŘL v letech 2001–2002 získat od HDW/Ferrostaal plných 100 % prodejní ceny – a nikoliv pouze 51 % – „nakonec, jak se ukázalo, cena byla vyinkasována.
Rather than engaging in complicated, time-consuming, costly and ultimately futile court proceedings in order to satisfy its claims […], ETVA enforced the pledge on the unpaid shares and recovered its claim from the proceeds of the sale of the shares belonging to the employees, in that the said proceeds covered the debt in question’, In other words, Greece claims that, since in the framework of HSY’s privatisation in 2001–2002 ETVA received from HDW/Ferrostaal 100 % of the sale price — instead of only 51 % — ‘it may be seen that the price was received.
Evidentně byl splacením kupní ceny akcií zaměstnanců uspokojen požadavek banky ETVA na inkaso ceny […].
It is evident that the discharge of the price of the workers’ shares by means of the sale satisfied ETVA’s requirement to be paid the price […].
[…] otázka nezaplacení výkupní ceny není nastolena.“ Navíc je nade vší pochybnost, že prodej loděnic společnosti HDW/Ferrostaal představuje skutečnou privatizaci.
[…] there is no issue of non-payment of the buy-out price’. In addition, it can not be contested that the sale to HDW/Ferrostaal constitutes a real privatisation.
Komise dospěla k následujícím závěrům.
The Commission has reached the following conclusions.
Rozhodnutí C 10/94 a nařízení Rady (ES) č. 1013/97, s poukazem na výše uvedené, dospěla k závěru, že prodejem akcií ŘL zaměstnancům na základě dohody z roku 1995 byla splněna podmínka článku 10 směrnice Rady 90/864 EHS o prodeji loděnic.
As indicated earlier, decision C 10/94 and Regulation (EC) No 1013/97 concluded that, since the shares of HSY had been sold to the employees by the September 1995 contract, the condition of the sale of the yard laid down in Article 10 of the Directive 90/684/EEC was fulfilled.
Cílem této podmínky, s odkazem na výše uvedené, bylo převedení vlastnictví na soukromé osoby, které by v zájmu maximalizace svých investic přijaly příslušná opatření k obnovení konkurenceschopnosti loděnic.
As indicated earlier, the purpose of this condition was to transfer the ownership to owners who, since they would aim at maximising the value of their investment, would take the measures necessary to restore the competitiveness of the yards.
Banka ETVA kontrolovala ŘL, které byly oprávněny k inkasu této částky formou srážek z mezd a příplatků zaměstnanců.
ETVA controlled HSY, which was legally entitled to collect the amounts from the wages and allowances of the employees.
S ohledem na skutečnost, že zaměstnanci neuhradili kupní cenu, dalo se očekávat, že banka ETVA dříve či později přistoupí, díky zástavnímu právu k akciím, k exekuci s prostým výsledkem, že zaměstnanci přijdou o svůj podíl v loděnicích.
In addition, since they were not paying the purchase price, it could be expected that over the medium or long term, ETVA would enforce its pledge on the shares and therefore the employees would simply have no shareholding anymore in the yard.
Komise proto nechápe, jak bylo možné, aby se zaměstnanci zajímali o udržení a zvýšení ceny ŘL a o přijetí nutných opatření k obnovení konkurenceschopnosti.
In this context, the Commission fails to see how the employees could have been interested in preserving and increasing the value of HSY and taking the necessary measures to restore its competitiveness.
Komise tudíž vyvozuje, že tím, že se Řecko nesnažilo zajistit, aby zaměstnanci uhradili kupní cenu, jak požadovala dohoda ze září 1995, v době jejich účasti na řízení loděnic, podstatným způsobem změnilo postavení zaměstnanců.
The Commission therefore considers that the fact that the State did not seek to obtain the payment of the purchase price from the employees under the terms of the September 1995 contract dramatically changed the situation of employees when they were participating in the management of the yard.
Vzhledem k tomu, že banka ETVA nepožádala zaměstnance o úhradu kupní ceny, nebyl ve svém důsledku převod vlastnictví v září 1995 skutečným „prodejem“ s cílem obnovení konkurenceschopnosti loděnic, jak bylo požadováno směrnicí Rady 90/684/EHS.
Consequently, because ETVA did not seek the payment of the purchase price from the employees, the change of ownership that took place in September 1995 did not constituted a real ‘sale’, aiming at restoration of competitiveness of the yard, as requested by Directive 90/684/EEC.
A uzavírá, že se Řecko dopustilo zneužití rozhodnutí C 10/94 tím, že nepožádalo zaměstnance o úhradu kupní ceny.
In conclusion, by not seeking the payment of the purchase price from the employees, Greece has misused decision C 10/94.
V předmětném rozhodnutí Komise se předpokládalo, že dohodu ze září 1995 naplní banka ETVA, konkrétně banka ETVA zinkasuje, podle výslovného ustanovení v dohodě, od zaměstnanců kupní cenu, čímž zajistí, že noví majitelé budou mít zájem na přijetí nutných opatření k obnovení konkurenceschopnosti a životaschopnosti loděnic.
Indeed, the latter was adopted by the Commission on the basis of the legitimate assumption that the September 1995 contract would be implemented by the State-owned bank ETVA, and in particular that ETVA would collect the payment of the purchase price from HSY employees in accordance with the precise provisions laid down in the contract, hereby ensuring that these new owners have a financial interest in supporting the measures necessary to restore competitiveness and viability.
Komise nemohla předpokládat, že Řecko, které ostatně samo předložilo dohodu ze září 1995 jako dohodu o prodeji ŘL, vědomě nepřistoupí k inkasu kupní ceny od zaměstnanců navzdory existenci dostatečných smluvních a právních ustanovení o možnostech inkasa kupní ceny.
The Commission could not expect that Greece, after having itself presented the September 1995 contract as a sale of HSY, would consciously refrain from obtaining the payment of the sale price from the purchaser, despite the existence of several contractual and legal provisions allowing the collection of the price.
Komise se domnívá, že tento projev odpovídá předložení neúplných informací Komisi a zneužití podpory.
The Commission considers that such behaviour is similar to the submission of incorrect information to the Commission and to a misuse of aid.
Z těchto důvodů musí být podpora schválená rozhodnutím C 10/94 ŘL navrácena.
The aid authorised by Decision C 10/94 should therefore be recovered from HSY.
Komise dospěla k závěru, že tři důvody, na které se Řecko odvolává a které byly ve stručnosti uvedeny výše, musí být zamítnuty.
The Commission has reached the conclusion that the three grounds raised by Greece and HSY which have been summarised earlier should be dismissed.