natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komisi také nepřesvědčil argument, že by úpadek společnosti Combus býval poškodil dobré jméno státu jako investora nebo že by býval nepřiměřeně ohrozil jeho privatizační program tím, že by vzbudil pochybnosti o jistotě zaměstnání jeho bývalých státních zaměstnanců.
The Commission is not either convinced by the argument that the bankruptcy of Combus would have damaged the reputation of the State as an investor, or would have unduly endangered its privatisation programme by casting a doubt on the job security of its former civil servants.
A skutečně, co se týče prvního bodu, rozumní investoři někdy dojdou k závěru, že musí ukončit neziskové činnosti; co se týče druhého bodu, zdá se poněkud rozporuplné tvrdit, že stát musel státním zaměstnancům zaplatit, aby přijali soukromé pracovní smlouvy a zároveň musel i nadále nést náklady na zajištění trvalosti jejich pracovních míst.
Indeed, as regards the first point, reasonable investors sometimes come to the conclusion that they have to close down unprofitable activities; as regards the second point, it seems rather contradictory to argue that the State had to pay for civil servants to accept private contracts, and, in addition, still had to keep on bearing the costs of ensuring the permanency of their jobs.
Posouzení opatření z roku 2001 na základě principu investora jednajícího podle zásad tržního hospodářství
Assessment of the 2001 measure against the Market Economy Investor Principle
Co se týče opatření z roku 2001 Komise uvádí, že dánská vláda poté, co na podzim roku 2000 obdržela počáteční nabídku společnosti Arriva, provedla ohodnocení různých možností, které se Dánsku v souvislosti se společností Combus nabízely, jmenovitě společnost během 5 let postupně zrušit, pokračovat v činnosti s lepšími smlouvami na 6 let, pokračovat v činnosti další rok bez refinancování dluhů, okamžitý úpadek a nabídka společnosti Arriva na odkoupení.
With respect to the 2001 measure, the Commission notes that the Danish government, following the receipt of Arriva’s initial offer in autumn 2000, carried out an evaluation of the different options available to Denmark with respect to Combus, namely a gradual wind-up over 5 years, a continuation with better contracts for 6 years, a continuation for one year without re-financing of debts, an immediate bankruptcy, and Arriva’s offer for sale.
Výsledky této studie, uvedené v tabulce 5 tohoto rozhodnutí, ukazují, že zdaleka nejvýhodnější byla možnost „pokračování v činnosti další 1 rok“ (kladná hodnota 71 milionů DKK), za níž následovala možnost postupného zrušení během 5 let (–331 milionů DKK) a pokračování v činnosti s novými, lepšími smlouvami na 6 let (–315 milionů DKK).
The results of this study, set out in table 5 of the present decision, show that the option ‘continuation for one year’ (positive value of DKK 71 million) was by far the most attractive, followed by the gradual wind up over 5 years (DKK –331 million) and the continuation with newer better contracts for 6 years (DKK –315 million).
Prodej firmě Arriva za její původní nabídku byl ohodnocen na –390 milionů DKK.
The sale at Arriva’s initial offer was valued at DKK –390 million.
Neexistují žádné známky, že by dánská vláda znovu provedla toto ohodnocení po vylepšení nabídky společnosti Arriva.
There is no indication that the Danish government did again this evaluation following the improvement of the offer of Arriva.
Vzhledem k tomu, že množství peněz investovaných dánskou vládou prostřednictvím opatření z roku 2001, které jmenovitě činilo 140 milionů DKK, ve spojení s neomezenými zárukami a zárukami omezenými na částku 58,9 milionu DKK, je podstatně vyšší než první možnost ohodnocená v rámci uvedené studie, se Komise domnívá, že dánské orgány při rozhodování o opatřeních z roku 2001 nemohly důvodně předpokládat, že by býval soukromý investor jednal stejným způsobem.
Given that the amount of money invested by the Danish government through the 2001 measure, namely DKK 140 million, coupled with unlimited guarantees and guarantees capped to 58,9 million, is substantially higher than the first option assessed in the study, the Commission considers that the Danish authorities, when deciding the 2001 measures, could not reasonably expect that a private investor would have acted in the same manner.
Co se týče skupinového posouzení a ochrany dobrého jména dánské vlády, Komise odmítá tyto argumenty ze stejného důvodu jako u opatření z roku 1999.
With respect to the group assessment and the protection of the image of the Danish government, the Commission rejects the arguments for the same reason as for the 1999 measures.
Závěr tedy zní, že se Komise domnívá, že soukromý investor by býval v souvislosti s opatřením z roku 2001 nejednal stejně jako dánská vláda.
In conclusion, the Commission considers that a private investor would not have acted as the Danish government did with respect to the 2001 measure.
Uplatnění judikatury týkající se věci Altmark
Application of the Altmark jurisprudence
Podle rozsudku ve věci Altmark„se na veřejné podpory, jejichž záměrem je umožnit provozování městské, příměstské nebo regionální pravidelné dopravy, uvedené ustanovení nevztahuje, přičemž takové podpory je nutno považovat za náhradu za služby poskytované oprávněnými podniky, která jim umožňuje plnit jejich závazky veřejné služby“ [47].
According to the Altmark judgment ‘public subsidies intended to enable the operation of urban, suburban or regional scheduled transport services are not caught by that provision where such subsidies are to be regarded as compensation for the services provided by the recipient undertakings in order to discharge public service obligations’ [47].
V souvislosti s tímto případem definoval SPS čtyři podmínky, které musí být splněny, aby veřejná podpora představovala „náhradu za závazek veřejné služby“.
In relation hereto, the ECJ has defined four conditions to be fulfilled in order for a public subsidy to constitute ‘a compensation for a public service obligation’.
Ve svém rozsudku ve věci Combus nicméně SPS uvedl, že nejméně jedna z těchto podmínek nebyla v tomto případě splněna, jelikož faktory, na jejichž základě byla vypočtena výše restrukturalizačního opatření, nebyly objektivním a transparentním způsobem stanoveny před uzavřením smluv o poskytování veřejné služby [48].
The CFI, however, in its Combus judgment, declared that at least one of these conditions were not fulfilled in the present case, as the factors on the basis of which the restructuring measure had been calculated had not been established prior to the conclusion of the public service contracts in an objective and transparent manner [48].
Z toho plyne, že judikaturu týkající se věci Altmark nelze v souvislosti s restrukturalizačním opatřením poskytnutým dánskou vládou společnosti Combus použít [49].
Accordingly, the Altmark jurisprudence cannot be applied in relation to the restructuring measure granted by the Danish government to Combus [49].
Závěr: existence výhody
Conclusion: presence of an advantage
Opatření z roku 1999 ani opatření z roku 2001 tudíž neposkytlo společnosti Combus hospodářskou výhodu.
Accordingly, both the 1999 and the 2001 measure did confer an economic advantage to Combus.
ÚČINEK NA OBCHOD A HOSPODÁŘSKOU SOUTĚŽ UVNITŘ SPOLEČENSTVÍ
EFFECT ON INTRA-COMMUNITY TRADE AND COMPETITION
Kromě toho musí opatření narušovat hospodářskou soutěž a mít nepříznivý účinek na obchod mezi členskými státy, aby bylo označeno za státní podporu.
Furthermore, the measure must distort competition and affect trade between Member States to be qualified as aid.
V této souvislosti musí být za prvé zjištěno, že veřejná podpora poskytnutá podniku, který poskytuje pouze místní nebo regionální dopravní služby a neposkytuje dopravní služby mimo území svého státu nicméně může mít vliv na obchod mezi členskými státy.
In this respect, it must be observed, first, that a public subsidy granted to an undertaking which provides only local or regional transport services and does not provide transport services outside its State of origin may nonetheless have an effect on trade between Member States.
Ve svém rozsudku ve věci Altmark Soudní dvůr uvedl, že „pokud členský stát poskytne veřejný příspěvek nějakému podniku, může se v důsledku toho udržet nebo rozšířit poskytování dopravních služeb daným podnikem, což může mít za následek, že podniky zřízené v jiných členských státech mají menší příležitost poskytovat své dopravní služby na trhu dotyčného členského státu (viz za tím účelem věc Francie v. Komise, 102/87, Sb. rozh. 1988, s. 4067, bod 19; věc Itálie v. Komise, C-305/89, Sb. rozh. 1991, s. I 1603, bod 26; a věc Španělsko v. Komise, bod 40)“ [50].
In its Altmark judgment, the Court held that ‘[w]here a Member State grants a public subsidy to an undertaking, the supply of transport services by that undertaking may for that reason be maintained or increased with the result that undertakings established in other Member States have less chance of providing their transport services in the market in that Member State (see, to that effect, Case 102/87 France v Commission [1988] ECR I-4067, paragraph 19; Case C-305/89 Italy v Commission [1991] ECR I-1603, paragraph 26; and Spain v Commission, paragraph 40)’ [50].
Několik členských států od roku 1995 skutečně začalo jednostranně otevírat určité dopravní trhy konkurenci podniků zřízených v jiných členských státech, takže celá řada podniků již nabízí své městské, příměstské nebo regionální dopravní služby v jiných členských státech než ve svém vlastním státu [51].
Indeed, several Member States have since 1995 started unilaterally to open certain transport markets to competition from undertakings established in other Member States, so that a number of undertakings are already offering their urban, suburban or regional transport services in Member States other than their State of origin [51].
V Dánsku deregulace trhu autobusové dopravy od roku 1990 změnila povahu poskytování služeb autobusové dopravy tak, že se z vyhrazeného trhu stal trh, na kterém je možná hospodářská soutěž mezi různými podniky.
In Denmark, the deregulation of the bus market since 1990 has changed the nature of the provision of bus services from a reserved market to one in which competition between undertakings is possible.
Společnosti mající svá sídla v Dánsku i v jiných zemích EU mohou mezi sebou soutěžit v poskytování služeb, na které orgány regionální a místní státní správy vypisuje výběrová řízení.
Both Danish and other EU companies can compete to provide services tendered by regional and local government authorities.
Podobné podmínky platí i v dalších členských státech; společnost Arriva například působí také ve Švédsku a Nizozemsku.
Similar conditions apply in other Member States; Arriva operates for example also in Sweden and the Netherlands.
Liberalizace trhu autobusové dopravy v Dánsku a dalších členských státech byla doprovázena na úrovni společenství přijetím směrnice 92/50/EHS, která ukládá členským státům povinnost vypisovat na veřejné služby autobusové dopravy výběrová řízení.
The liberalisation of the bus market in Denmark and other Member States has been accompanied at the Community level by Directive 92/50/EEC, which obliges Member States to tender out public service bus contracts.
S ohledem na směrnici 92/50/EHS uvedl SPS ve svém rozsudku ve věci Concordia, že účelem koordinace postupů přidělování veřejných zakázek na úrovni Společenství je odstranit překážky volného pohybu služeb a zboží [52].
In the light of Directive 92/50/EEC, the ECJ, in the Concordia case, has held that the purpose of coordinating at Community level the procedures for the award of public contracts is to eliminate barriers to the free movement of services and goods [52].
Jelikož je trh autobusové dopravy v rámci Společenství částečně liberalizován v důsledku jednostranného rozhodnutí několika členských států otevřít své trhy autobusové dopravy, což bylo doprovázeno vstupem směrnice 92/50/EHS v platnost, existuje hospodářská soutěž mezi poskytovateli služeb autobusové dopravy.
As the bus market is partially liberalised within the Community due to the unilateral decision of several Member States to open up their bus markets, which has been accompanied by the entry into force of Directive 92/50/EEC, competition between the bus market suppliers exists.
Z toho vyplývá, že restrukturalizační opatření může zlepšit pozici společnosti Combus a jejího kupce vzhledem ke konkurentům v EU, čímž je nepříznivě ovlivněna jak hospodářská soutěž mezi podniky, tak i obchod mezi členskými státy.
Consequently, the restructuring measure may improve the position of Combus and its buyer in relation to its competitors in the EU, thereby affecting both competition between undertakings and trade between Member States.
ZÁVĚR: EXISTENCE STÁTNÍ PODPORY
CONCLUSION: PRESENCE OF STATE AID
Komise vyslovuje závěr, že dané restrukturalizační opatření představuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
The Commission concludes that the restructuring measure constitutes State aid in the meaning of Article 87(1) EC treaty.
POSOUZENÍ SLUČITELNOSTI PODPORY SE SPOLEČNÝM TRHEM
ASSESSMENT OF THE COMPATIBILITY OF THE AID WITH THE COMMON MARKET
Podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES je státní podpora v zásadě neslučitelná se společným trhem.
According to Article 87(1) EC State aid is in principle incompatible with the common market.
Státní podpora v tomto případě nicméně mohla být slučitelná se společným trhem na základě nařízení (EHS) č. 1191/69 nebo čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES, jak to stanoví Pokyny Společenství z roku 1999 pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích.
The State aid in the present case could nevertheless be compatible with the common market by virtue of Regulation (EEC) No 1191/69 or Article 87(3)(c) EC, as specified by the 1999 Community guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty.
V tomto případě nelze uplatnit žádné jiné ustanovení o slučitelnosti.
No other compatibility provision is applicable in the present case.
SLUČITELNOST OPATŘENÍ Z ROKU 1999 A/NEBO Z ROKU 2001 NA ZÁKLADĚ NAŘÍZENÍ (EHS) Č. 1191/69
COMPATIBILITY OF THE 1999 AND/OR THE 2001 MEASURE BY VIRTUE OF REGULATION (EEC) No 1191/69
Rozhodnutí o zahájení úředního postupu poskytuje (v 90. až 96. bodu odůvodnění) stručné vysvětlení, proč nelze restrukturalizační opatření poskytnuté dánským státem společnosti Combus považovat za slučitelné se společným trhem na základě článku 73 Smlouvy o ES a nařízení (EHS) č. 1169/91.
The decision to initiate the procedure offers (recitals 90 to 96) a brief description why the restructuring measure granted by the Danish State to Combus cannot be considered compatible with the common market by virtue of Article 73 EC and Regulation (EEC) No 1169/91.
Dánská vláda ani třetí strany zdůvodnění Komise k tomuto bodu nenapadly.
Neither the Danish government nor third parties have contested the reasoning of the Commission on this point.
Komise se proto domnívá, že z důvodů uvedených v rozhodnutí o zahájení úředního postupu nelze restrukturalizační opatření považovat za slučitelné se společným trhem na základě článku 73 Smlouvy o ES a nařízení (EHS) č. 1169/91.
The Commission therefore concludes, for the reasons set out in the decision to initiate the procedure, that the restructuring measure cannot be considered compatible with the common market by virtue of Article 73 EC and Regulation (EEC) No 1169/91.
SLUČITELNOST OPATŘENÍ Z ROKU 1999 NA ZÁKLADĚ ČL. 87 ODST. 3 PÍSM. C) SMLOUVY O ES
COMPATIBILITY OF THE 1999 MEASURE BY VIRTUE OF ARTICLE 87(3)(C) EC
Čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy ES stanoví, že „podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem“.
Article 87(3)(c) EC foresees that, ‘aid to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas, may be considered to be compatible with the common market, where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest’.
Na základě tohoto článku přijala Komise pokyny pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích.
On the basis of this article, the Commission has adopted guidelines for State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty.
Komise své původní pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích přijala v roce 1994 [53].
The Commission adopted its original guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty in 1994 [53].
Nová verze pokynů byla přijata v roce 1999 [4] Úř. věst. C 288, 9.10.1999, s. 2.
A new version of the guidelines was adopted in 1999 [4] OJ C 288, 9.10.1999, p. 2.
a poté následovala dosud poslední verze pokynů z roku 2004 [54].
followed by the latest version of the guidelines dating from 2004 [54].
Co se týče použití těchto pokynů ratione temporis, v bodech 103 a 104 pokynů z roku 2004 se uvádí, pokud jde o neoznámenou podporu:
As regards the ratione temporis application of these guidelines, points 103 and 104 of the 2004 guidelines state, as regards non-notified aid:
„Komise prověří, zda se podpory na záchranu či restrukturalizaci poskytnuté bez schválení Komise a tedy v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy slučují se společným trhem na základě těchto pokynů, pokud je část nebo celá podpora poskytnuta po jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.“
‘The Commission will examine the compatibility with the common market of any rescue or restructuring aid granted without its authorisation and therefore in breach of Article 88(3) of the Treaty on the basis of these Guidelines if some or all of the aid is granted after their publication in the Official Journal of the European Union.’
Body 100 a 101 pokynů z roku 1999 mají tentýž obsah jako v pokynech z roku 2004.
Points 100 and 101 of the guidelines of 1999 have the same content as the guidelines of 2004.
Opatření z roku 1999 poskytnuté společnosti Combus představuje neoznámenou podporu.
The 1999 measure granted to Combus constitutes non-notified aid.
Bylo poskytnuto před datem, kdy pokyny z roku 1999 vstoupily v platnost.
It was granted prior to the coming into force of the 1999 guidelines.
Z toho vyplývá, že se na opatření z roku 1999 vztahují pokyny k restrukturalizaci z roku 1994.
Consequently, the 1994 restructuring guidelines apply to the 1999 measure.
Část 3.2.2 pokynů k restrukturalizaci z roku 1994 stanoví pro schvalování restrukturalizační podpory následující podmínky:
Section 3.2.2 of the 1994 restructuring guidelines sets out the following conditions for authorising restructuring aid:
Plán restrukturalizace.
Restructuring plan.
Restrukturalizační podpora musí být spojena s proveditelným programem restrukturalizace nebo obnovy předloženým Komisi se všemi relevantními podrobnostmi.
The restructuring aid must be linked to a viable restructuring/recovery programme submitted in all relevant detail to the Commission.
Hospodářská životaschopnost.
Economic viability.
Musí být obnovena životaschopnost společnosti.
The viability of the company must be restored.
Zmírnění nepříznivých dopadů na konkurenty.
Mitigation of adverse effects on competitors.
Musí být přijata opatření, která co nejvíce zmírní všechny nepříznivé účinky podpory na konkurenty.
Measures must be taken to mitigate as far as possible any adverse effects of the aid on competitors.
Přiměřenost.
Proportionality.
Podpora musí být přiměřená nákladům a výnosům restrukturalizace.
The aid must be in proportion to the restructuring costs and benefits.
Výroční zpráva a dohled.
Annual report and monitoring.
Členský stát musí předložit výroční zprávu o podpoře, která Komisi umožní sledovat, zda je plán restrukturalizace řádně prováděn.
The Member State must provide an annual report on the aid to allow the Commission to monitor that the restructuring plan is being implemented properly.
První a zároveň poslední podpora.
One time, last time.
Restrukturalizační podpora by měla být poskytnuta pouze jednou.
Restructuring aid should be granted once only.
Plán restrukturalizace a hospodářská životaschopnost
Restructuring plan and economic viability
Co se týče plánu restrukturalizace, bod 3.2.2.A pokynů k restrukturalizaci z roku 1994 stanoví následující požadavky:
With respect to the restructuring plan, point 3.2.2.A of the 1994 restructuring guidelines set out the following requirements:
„Bezpodmínečným předpokladem jakéhokoliv plánu restrukturalizace musí být to, aby během přiměřené doby obnovil na základě reálných předpokladů ohledně budoucích provozních podmínek dlouhodobou životaschopnost a rentabilitu společnosti.
‘The sine qua non of all restructuring plans is that they must restore the long-term viability and health of the firm within a reasonable time scale and on the basis of realistic assumptions as to its future operating conditions.
Restrukturalizační podpora musí být proto spojena s proveditelným programem restrukturalizace nebo obnovy předloženým Komisi se všemi relevantními podrobnostmi.
Consequently, restructuring aid must be linked to a viable restructuring/recovery programme submitted in all relevant detail to the Commission.
Plán musí v přiměřené době obnovit konkurenceschopnost společnosti.
The plan must restore the firm to competitiveness within a reasonable period.
Zlepšení životaschopnosti musí být výsledkem především interních opatření obsažených v plánu restrukturalizace a smí být založeno pouze na externích faktorech, jako je zvýšení cen a poptávky, na něž nemá společnost žádný podstatný vliv, pokud jsou formulované předpoklady ohledně tržních podmínek obecně uznávány.
The improvement in viability must mainly result from internal measures contained in the restructuring plan and may only be based on external factors such as price and demand increases over which the company has no great influence, if the market assumptions made are generally acknowledged.
Úspěšná restrukturalizace by měla zahrnovat upuštění od strukturálně ztrátových činností.
Successful restructuring should involve the abandonment of structurally loss-making activities.
Ke splnění kritéria životaschopnosti musí být plán restrukturalizace považován za schopný uvést společnost do stavu, kdy bude moci pokrýt veškeré své náklady včetně odpisů a úrokové zátěže a docílit minimálního výnosu kapitálu, takže již nebude po restrukturalizaci potřebovat žádné další podpory a obstojí vlastními silami v hospodářské soutěži na trhu.“
To fulfil the viability criterion, the restructuring plan must be considered capable of putting the company into a position of covering all its costs including depreciation and financial charges and generating a minimum return on capital such that, after completing its restructuring, the firm will not require further injections of State aid and will be able to compete in the market place on its own merits.’
V roce 1999, před kapitálovou injekcí, společnost Kromann a Münter předložila dánské vládě plán k dosažení obratu ve finanční situaci společnosti Combus a vedení společnosti Combus vypracovalo prováděcí plán restrukturalizace, jehož oficiálním výstupem bylo sdělení vypracované společností KPMG.
In 1999, prior to the capital injection, Kromann and Münter had presented to the Danish government a plan for achieving the financial turn-around of Combus, and the management of Combus had prepared an operational restructuring plan, formalised in a memo from KPMG.
Jelikož se Dánsko tehdy domnívalo, že rozhodnutí splňuje princip soukromého investora, nepředložilo tyto dokumenty Komisi.
As Denmark considered at the time that the decision respected the private investor principle, it did not submit these documents to the Commission.
V souvislosti s plánem restrukturalizace a hospodářskou životaschopností společnosti Combus se v průběhu tohoto postupu objevily dvě otázky:
With respect to the restructuring plan and the economic viability of Combus, two questions have arisen in the course of the procedure:
Sdružení Danske Busvognmaend se domnívá, že v okamžiku poskytnutí kapitálové injekce v roce 1999 nebyl k dispozici žádný plán restrukturalizace.
Danske Busvognmaend considers that no restructuring plan was available when the capital injection of 1999 was made.