natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Opakovatelnost analytické metody (včetně účinnosti první extrakce) pro kvantitativní stanovení zkoušené látky a případně transformačních produktů by se měla ověřit pěti opakovanými analýzami jednotlivých extraktů povrchové vody.
Repeatability of the analytical method (including the efficiency of the initial extraction) to quantify the test substance, and transformation products, if appropriate, should be checked by five replicate analyses of the individual extracts of the surface water.
Mez detekce (LOD) analytické metody pro zkoušenou látku a pro transformační produkty by měla být pokud možno alespoň 1 % počátečního množství použitého ve zkušebním systému.
The limit of detection (LOD) of the analytical method for the test substance and for the transformation products should be at least 1 % of the initial amount applied to the test system if possible.
Mez kvantifikace (LOQ) by se měla rovnat nebo být menší než 10 % použité koncentrace.
The limit of quantification (LOQ) should be equal to or less than 10 % of the applied concentration.
Chemické analýzy mnoha organických látek a jejich transformačních produktů často vyžadují, aby se zkoušená látka používala v relativně vysoké koncentraci, tj. > 100 μg/l.
The chemical analyses of many organic substances and their transformation products frequently require that the test substance is applied at a relatively high concentration, i.e. > 100 μg/L.
Zkoušku lze provádět v Erlenmeyerových baňkách nebo válcových nádobách vhodné kapacity (např. 0,5 nebo 1,0 litru) uzavřených silikonovou nebo pryžovou zátkou nebo v baňkách na sérum s víky těsnícími proti úniku CO2 (např. opatřené septou z butylové pryže). Další možností je provádět zkoušku pomocí více baněk a používat jako vzorek celý objem vždy nejméně dvou baněk v každém intervalu odběru vzorku (viz bod 1.8.9.1 poslední odstavec).
The test may be conducted in conical or cylindrical flasks of appropriate capacity (e.g. 0,5 or 1,0 litre) closed with silicone or rubber stoppers, or in serum flasks with CO2-tight lids (e.g. with butyl rubber septa).
Lehce těkavé látky by měly být zkoušeny v systému biometrického typu s jemným mícháním povrchu vody.
Slightly volatile substances should be tested in a biometer-type system with gentle stirring of the water surface.
Aby se zajistilo, že nedojde k bakteriální kontaminaci, lze nádoby před použitím případně sterilizovat ohřevem nebo autoklávováním.
To be sure that no bacterial contamination occurs, optionally the vessels can be sterilised by heating or autoclaving prior to use.
Dále se používá toto standardní laboratorní vybavení:
In addition, the following standard laboratory equipment is used:
desková třepačka nebo magnetické míchačky pro nepřetržité míchání zkušebních baněk,
shaking table or magnetic stirrers for continuous agitation of the test flasks,
odstředivka,
centrifuge,
turbidimetr pro nefelometrická měření turbidity (zákalu),
turbidimeter for nephelometric turbidity measurements,
pec nebo mikrovlnná pec pro stanovení suché hmotnosti,
oven or microwave oven for dry weight determinations,
membránový filtrační přístroj,
membrane filtration apparatus,
autokláv nebo pec pro tepelnou sterilizaci skleněného nádobí,
autoclave or oven for heat sterilisation of glassware,
zařízení pro manipulaci s látkami značenými isotopem 14C,
facilities to handle 14C-labelled substances,
zařízení pro kvantifikaci aktivity 14C ve vzorcích z roztoků pro s jímaným CO2 a, bude-li to nutné, ze vzorků sedimentů,
equipment to quantify 14C-activity in samples from CO2-trapping solutions and, if required, from sediment samples,
analytické vybavení pro určení zkoušené (a referenční) látky, jestliže se použije specifická chemická analýza (např. plynový chromatograf, chromatograf pro vysokotlakou kapalinovou chromatografii).
analytical equipment for the determination of the test (and reference) substance if specific chemical analysis is used (e.g. gas chromatograph, high-pressure liquid chromatograph).
Zásobní roztoky zkoušené látky
Stock solutions of test substance
Pro přípravu zásobních roztoků zkoušených a referenčních látek se používá deionizovaná voda (viz bod 1.8.7 první odstavec).
Deionised water is used to prepare stock solutions of the test and reference substances (see first paragraph in section 1.8.7).
Deionizovaná voda by měla být zbavená látek, které mohou být toxické pro mikroorganismy a podíl rozpuštěného organického uhlíku (DOC) by neměl být vyšší než 1 mg/l (6).
The deionised water should be free of substances that may be toxic to microorganisms, and dissolved organic carbon (DOC) should be no more than 1 mg/L (6).
Odběr a přeprava povrchové vody
Collection and transport of surface water
Místo odběru povrchové vody by mělo být vybráno podle účelu zkoušky v dané situaci.
The sampling site for collection of the surface water should be selected in accordance with the purpose of the test in any given situation.
Při výběru míst odběru musí být přihlédnuto k historii případných zemědělských, průmyslových nebo domácích vstupů.
In selecting sampling sites, the history of possible agricultural, industrial or domestic inputs must be considered.
Jestliže je známo, že bylo vodní prostředí v předchozích čtyřech letech kontaminováno zkoušenou látkou nebo jejími strukturními analogy, nemělo by se používat k odběru zkušební vody, s výjimkou případů, kdy je zkoumání rychlostí rozkladu v dříve exponovaných místech výslovným účelem zkoušejícího.
If it is known that an aquatic environment has been contaminated with the test substance or its structural analogues within the previous four years, it should not be used for the collection of test water, unless investigation of degradation rates in previously exposed sites is the express purpose of the investigator.
V místě odběru by se měly změřit pH a teplota vody.
The pH and temperature of the water should be measured at the site of collection.
Dále je třeba zaznamenat hloubku odběru a vzhled vzorku vody (např. barva a turbidita) (viz bod 3).
Furthermore, the depth of sampling and the appearance of the water sample (e.g. colour and turbidity) should be noted (see section 3).
Měly by se měřit koncentrace kyslíku a/nebo oxidačně-redukční potenciál ve vodě a v povrchové vrstvě sedimentu s cílem prokázat aerobní podmínky, s výjimkou případů, kdy je jejich existence patrná ze vzhledu a historické zkušenosti s daným místem.
Oxygen concentration and/or redox potential in water and in the sediment surface layer should be measured in order to demonstrate aerobic conditions unless this is obvious as judged from appearance and historic experience with the site.
Povrchová voda by se měla přepravovat v důkladně vyčištěném zásobníku.
The surface water should be transported in a thoroughly cleansed container.
Během přepravy by teplota vzorku neměla významně překračovat teplotu použitou při zkoušce.
During transport, the temperature of the sample should not significantly exceed the temperature used in the test.
Doporučuje se chlazení na 4 °C, pokud trvání přepravy překračuje 2 až 3 hodiny.
Cooling to 4 °C is recommended if transport duration exceeds 2 to 3 hours.
Vzorek vody se nesmí zmrazit.
The water sample must not be frozen.
Skladování vody, je-li nutné, by se mělo minimalizovat a nesmí v žádném případě překračovat maximální hranici 4 týdnů.
Storage of the water, if needed, should be minimised and must in any case not exceed a maximum of 4 weeks.
Vzorek vody je zapotřebí skladovat až do použití při teplotě 4 °C za provzdušňování.
The water sample should be kept at 4 °C with aeration until use.
Před použitím je třeba odstranit hrubé částice, např. filtrací přes nylonový filtr s velikostí ok okolo 100 μm nebo přes hrubý papírový filtr, případně sedimentací.
Prior to use, the coarse particles should be removed, e.g. by filtration through a nylon filter with about 100 μm mesh size or with a coarse paper filter, or by sedimentation.
Příprava vody doplněné sedimentem (nepovinné)
Preparation of water amended with sediment (optional)
Vzorek sedimentu by měl být suspendován ve zkušební vodě v poměru 1:10 a do použití skladován při teplotě 4 °C za provzdušňování.
The sediment sample should be suspended in the test water at a ratio of 1:10 and kept at 4 °C with aeration until use.
Skladování sedimentu, je-li nutné, by se mělo minimalizovat a nesmí v žádném případě překračovat maximální hranici 4 týdnů.
Storage of the sediment, if needed, should be minimised and must not in any case exceed a maximum of 4 weeks.
Polospojitý postup (nepovinné)
Semi-continuous procedure (optional)
Jestliže nastává dlouhá fáze iniciace před tím, než je možné měřit významný rozklad zkoušené látky, může být nezbytná prodloužená inkubace (několik měsíců).
Prolonged incubation (several months) may be necessary if a long lag time occurs before a significant degradation of the test substance can be measured.
Pokud je tato skutečnost z předchozího zkoušení látky známa, zkoušku lze zahájit používáním polospojitého postupu, který umožňuje pravidelné obnovování části zkušební vody nebo suspenze (viz dodatek 2).
If this is known from previous testing of a substance, the test may be initiated by using a semi-continuous procedure, which allows periodical renewal of a part of the test water or suspension (see Appendix 2).
Alternativně lze normální dávkovou zkoušku změnit na polospojitou zkoušku, pokud nebylo dosaženo rozkladu zkoušené látky přibližně během 60 dnů zkoušení s využitím dávkového postupu (viz bod 1.8.8.3 druhý odstavec).
Alternatively, the normal batch test may be changed into a semi-continuous test, if no degradation of the test substance has been achieved during approximately 60 days of testing using the batch procedure (see second paragraph in section 1.8.8.3).
Přidání zkoušené (nebo referenční) látky
Addition of the test (or reference) substance
U látek s vysokou rozpustností ve vodě (> 1 mg/l) a nízkou těkavostí (Henryho konstanta < 1 Pa·m3/mol nebo < 10–5 atm·m3/mol) lze připravit zásobní roztok v deionizované vodě (viz bod 1.8.2), vhodný objem zásobního roztoku se přidává do zkušebních nádob pro dosažení požadované koncentrace.
For substances with high water solubility (> 1 mg/L) and low volatility (Henry’s law constants < 1 Pa·m3/mol or < 10–5 atm·m3/mol), a stock solution can be prepared in deionised water (see section 1.8.2); the appropriate volume of the stock solution is added to the test vessels to achieve the desired concentration.
Objem jakéhokoliv přidaného zásobního roztoku je třeba omezit na co nejnižší možnou míru (< 10 % konečného objemu kapaliny, je-li to možné).
The volume of any added stock solution should be held to the practical minimum (< 10 % of the final liquid volume, if possible).
Dalším postupem, který lze považovat za alternativu pro používání organických rozpouštědel, je rozpustit zkoušenou látku ve větším objemu zkušební vody.
Another procedure is to dissolve the test substance in a larger volume of the test water, which may be seen as an alternative to the use of organic solvents.
Je-li to nevyhnutelné, měly by se zásobní roztoky netěkavých látek se špatnou rozpustností ve vodě připravit za použití těkavého organického rozpouštědla, avšak množství rozpouštědla přidaného do zkušebního systému by nemělo překročit 1 % obj. a nemělo by mít nepříznivé účinky na mikrobiální aktivitu.
If unavoidable, stock solutions of non-volatile substances with poor water-solubility should be prepared by use of a volatile organic solvent, but the amount of solvent added to the test system should not exceed 1 % v/v and should not have adverse effects on the microbial activity.
Rozpouštědlo by nemělo ovlivňovat stálost zkoušené látky ve vodě.
The solvent should not affect the stability of the test substance in water.
Rozpouštědlo by mělo být odstraněno na mimořádně malé množství tak, aby významně nezvyšovalo koncentraci DOC zkušební vody nebo suspenze.
The solvent should be stripped off to an extremely small quantity so that it does not significantly increase the DOC concentration of the test water or suspension.
Cílem kontrol s rozpouštědlem je prozkoumat na základě rozkladu referenční látky možné nežádoucí účinky na mikrobiální populaci způsobené rozpouštědlem.
The purpose of the solvent controls is to examine possible adverse effects caused by the solvent towards the microbial population as indicated by the degradation of the reference substance.
Inkubace by měla probíhat (nejlépe) v temnu nebo v difuzním světle při kontrolované (±2 °C) teplotě, která může být teplotou terénu nebo standardní teplotou 20 až 25 °C.
Incubation should take place in the dark (preferred) or in diffuse light at a controlled (± 2 °C) temperature, which may be the field temperature or a standard temperature of 20-25 °C.
Teplotou terénu může být buď skutečná teplota vzorku v době odběru, nebo průměrná teplota terénu na místě odběru.
Field temperature may be either the actual temperature of the sample at the sampling time or an average field temperature at the sampling site.
Promíchávání
Agitation
Je nutné zajistit promíchávání nepřetržitým protřepáváním nebo mícháním, aby se částice a mikroorganismy udržovaly v suspenzi.
Agitation by means of continuous shaking or stirring must be provided to maintain particles and microorganisms in suspension.
Promíchávání rovněž umožňuje přenos kyslíku do kapaliny z volného prostoru nad kapalinou tak, aby bylo možné odpovídajícím způsobem udržovat aerobní podmínky.
Agitation also facilitates oxygen transfer from the headspace to the liquid so that aerobic conditions can be adequately maintained.
Umístěte baňky na deskovou třepačku (promíchávání přibližně při 100 ot/min) nebo použijte magnetické míchání.
Place the flasks on a shaking table (approx. 100 rpm agitation) or use magnetic stirring.
Promíchávání musí být nepřetržité.
Agitation must be continuous.
Třepání nebo míchání by však mělo být co nejjemnější, přičemž je třeba udržovat homogenní suspenzi.
However, the shaking or stirring should be as gentle as possible, while still maintaining a homogeneous suspension.
Doba trvání zkoušky by obecně neměla překročit 60 dnů, pokud se nepoužije polospojitý postup s pravidelným obnovováním zkušební suspenze (viz bod 1.8.6 a dodatek 2).
The duration of the test should normally not exceed 60 days unless the semi-continuous procedure with periodical renewal of the test suspension is applied (see section 1.8.6 and Appendix 2).
Přesný počet požadovaných baněk bude záviset na metodě použité pro měření rozkladu (viz bod 1.8.9.1 třetí odstavec, bod 1.8.9.4 a dodatek 3).
The exact number of flasks required will depend on the method used for measuring the degradation (see third paragraph in section 1.8.9.1; section 1.8.9.4 and Appendix 3).
V každém čase odběru vzorku by se měly odebrat dva dílčí vzorky (např. 5 ml alikvotních objemů) z každé zkušební baňky.
Two subsamples (e.g. 5 ml aliquots) should be withdrawn from each test flask at each sampling time.
Jestliže se používá více baněk, aby bylo možné použít jako vzorek vždy celý objem baňky, v každém čase odběru vzorků by se měly odebrat minimálně dvě baňky (viz bod 1.8.9.1 první odstavec).
If multiple flasks are used to allow harvesting of whole flasks, a minimum of two flasks should be sacrificed at each sampling time (see first paragraph in section 1.8.9.1).
Příprava baněk pro zkoušku se suspendovanými sedimenty [nepovinné] Přidejte do zkušebních nádob potřebná množství zkušební vody a případně sedimentu (viz bod 1.8.5).
Preparation of flasks for suspended sediment test [optional]
Příprava baněk pro zkoušku se suspendovanými sedimenty je stejná jako pro pelagickou zkoušku (viz body 1.8.9.1 a 1.8.9.2). Nejlépe použijte lahvičky na sérum nebo baňky podobných tvarů. Umístěte uzavřené baňky horizontálně do třepačky.
Add the necessary volumes of test water and sediment, if required, to the test vessels (see section 1.8.5).
Radiochemická stanovení
Radiochemical determinations
Uvolněný 14CO2 se měří nepřímo a přímo (viz dodatek 3).
The evolved 14CO2 is measured indirectly and directly (see Appendix 3).
Nepřímo se 14CO2 určuje jako rozdíl mezi počáteční aktivitou 14C ve zkušební vodě nebo suspenzi a celkovou zbytkovou aktivitou v době odběru vzorku po okyselení vzorku na pH 2–3 a odvedení CO2.
The 14CO2 is determined indirectly by the difference between the initial 14C activity in the test water or suspension and the total residual activity at the sampling time as measured after acidifying the sample to pH 2-3 and stripping off CO2.
Odstraní se tak anorganický uhlík a naměřená zbytková aktivita se odvodí z organického materiálu.
Inorganic carbon is thus removed and the residual activity measured derives from organic material.
Nepřímé stanovení 14CO2 by se nemělo používat, jestliže během transformace zkoušené látky vznikají významnější těkavé transformační produkty (viz dodatek 3).
The indirect 14CO2 determination should not be used, if major volatile transformation products are formed during the transformation of the test substance (see Appendix 3).
Je-li to možné, uvolňování 14CO2 by se mělo měřit přímo (viz dodatek 3) v každém čase odběru vzorků v nejméně jedné zkušební baňce; tento postup umožňuje kontrolovat jak hmotnostní bilanci, tak proces biologického rozkladu, ale je omezen na zkoušky prováděné s uzavřenými baňkami.
If possible, the 14CO2 evolution should be measured directly (see Appendix 3) at each sampling time in at least one test flask; this procedure enables both the mass balance and biodegradation process to be checked, but it is restricted to tests conducted with closed flasks.
Jestliže je uvolněný 14CO2 během zkoušky měřen přímo, vyčlení se pro tento účel na počátku zkoušky více baněk.
If the evolved 14CO2 is measured directly during the test, more flasks should be set up for this purpose at the start of the test.
Přímé stanovení 14CO2 se doporučuje tehdy, jestliže během transformace zkoušené látky vznikají významnější těkavé transformační produkty.
Direct 14CO2 determination is recommended, if major volatile transformation products are formed during the transformation of the test substance.
V každém bodě měření se dodatečné zkušební baňky okyselí na pH 2 až 3 a 14CO2 se jímá v interním či externím absorbéru (viz dodatek 3).
At each measuring point the additional test flasks are acidified to pH 2-3 and the 14CO2 is collected in an internal or external absorber (see Appendix 3).
Případně lze koncentrace zkoušené látky značené isotopem 14C a významnějších transformačních produktů stanovit radiochromatograficky (např. chromatografií na tenké vrstvě, RAD-TLC) nebo pomocí HPLC s radiochemickou detekcí.
Optionally the concentrations of 14C-labelled test substance and major transformation products may be determined by use of radiochromatography (e.g. thin layer chromatography, RAD-TLC) or HPLC with radiochemical detection.
Případně lze určit fázovou distribuci zbývající radioaktivity (viz dodatek 1) a zbytkovou zkoušenou látku a transformační produkty.
Optionally the phase distribution of the remaining radioactivity (see Appendix 1) and residual test substance and transformation products may be determined.
Na konci zkoušky by se měla určit hmotnostní bilance, a to přímým měřením 14CO2 pomocí samostatných zkušebních baněk, z nichž se v průběhu zkoušky neodebírají žádné vzorky (viz dodatek 3).
At the end of the test the mass balance should be determined by direct 14CO2 measurement using separate test flasks from which no samples are taken in the course of the test (see Appendix 3).
Specifické chemické analýzy lze rovněž použít pro měření transformačních produktů vzniklých během rozkladu zkoušené látky, přičemž se toto doporučuje u látek, které jsou mineralizovány s poločasy překračujícími 60 dnů.
Specific chemical analyses may also be used to measure transformation products formed during the degradation of the test substance, and this is recommended for substances that are mineralised with half-lives exceeding 60 days.
Zkoušku lze snadno provést při zkušebních objemech jeden litr v baňkách o objemu 2 až 3 litry, což umožňuje odebírat vzorky o objemu přibližně 100 ml.
The test can easily be carried out with test volumes of one litre in flasks of 2-3 litre volume, which makes it possible to collect samples of approx. 100 ml.
Vynášení dat
Plot of data
Časy odběru vzorku se zaokrouhlí na celé hodiny (s výjimkou případů, kdy se látka významně rozkládá v řádu minut až hodin), ne však na celé dny.
Round off sampling times to a whole number of hours (unless the substance degrades substantially in a matter of minutes to hours) but not to a whole number of days.
Odhady zbytkové aktivity zkoušené látky (pro látky značené isotopem 14C) nebo zbytkové koncentrace (pro neznačené látky) se vynesou proti času jak v lineárním, tak v semilogaritmickém tvaru (viz obrázky 1a a 1b).
Plot the estimates of the residual activity of test substance (for 14C-labelled substances) or the residual concentration (for non-labelled substances), against time both in a linear and in a semi-logarithmic plot (see Figures 1a, 1b).
Jestliže došlo k rozkladu, výsledky z baněk FT je třeba porovnat s výsledky z baněk FS.
If degradation has taken place, compare the results from flasks FT with those from flasks FS.
Jestliže se střední hodnoty výsledků z baněk se zkoušenou látkou (FT) a sterilních baněk (FS) odchylují o méně než 10 %, lze předpokládat, že pozorovaný rozklad je převážně abiotický.
If the means of the results from the flasks with test substance (FT) and the sterile flasks (FS) deviate by less than 10 %, it can be assumed that the degradation observed is predominantly abiotic.
Jestliže je rozklad v baňkách FS nižší, lze hodnoty použít pro korekci hodnot získaných pomocí baněk FT (odečtením), odhadnout tak rozsah biologického rozkladu.
If the degradation in flasks FS is lower, the figures may be used to correct those obtained with flasks FT (by subtraction) in order to estimate the extent of biodegradation.
Provádí-li se nepovinné analýzy významnějších transformačních produktů, je zapotřebí získat kromě grafického znázornění úbytku zkoušené látky také grafické znázornění jejich tvorby a úbytku.
When optional analyses are performed for major transformation products, plots of their formation and decline should be provided in addition to a plot of the decline of the test substance.
Trvání fáze iniciace tL se odhadne z křivky rozkladu (semilogaritmický graf) extrapolací její lineární části na nulový rozklad nebo případně určením doby přibližně 10 % rozkladu (viz obrázky 1a a 1b).
Estimate the lag phase duration tL from the degradation curve (semi-logarithmic plot) by extrapolating its linear part to zero degradation or alternatively by determining the time for approximately 10 % degradation (see Figures 1a and 1b).
Ze semilogaritmického grafu se odhadne rychlostní konstanta prvního řádu, k, a její standardní chyba lineární regresí ln (zbytková aktivita 14C nebo koncentrace zkoušené látky) ve vztahu k času.
From the semi-logarithmic plot, estimate the first order rate constant, k, and its standard error by linear regression of ln (residual 14C activity or test substance concentration) versus time.
Zejména při měřeních 14C je nutné používat pouze údaje patřící do počáteční lineární části křivky po ukončení fáze iniciace a dávat přednost výběru spíše malého počtu reprezentativních údajů před výběrem velkého počtu více nejistých dat.
With 14C measurements in particular, use only data belonging to the initial linear part of the curve after the ended lag phase, and give preference to selecting few and representative data rather than selecting a greater number of more uncertain data.
Nejistota zde zahrnuje chyby vlastní doporučenému přímému použití naměřených zbytkových aktivit 14C (viz dále).
Uncertainty includes here errors inherent in the recommended direct use of measured residual 14C activities (see below).
Někdy může být důležité vypočítat dvě odlišné rychlostní konstanty, pokud rozklad postupuje ve dvou fázích.
It may sometimes be relevant to calculate two different rate constants, if the degradation follows a biphasic pattern.
Za tímto účelem se definují dvě odlišné fáze rozkladové křivky.
For this purpose two different phases of the degradation curve are defined.