natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tato opce byla svou povahou spíše zárukou pro upisovatele, který měl nárok investici kdykoli ukončit, a netýkala se struktury cenného papíru nebo dané úrovně rizika.
This option was rather in the nature of a guarantee to the subscriber, who was entitled to end the investment at any time, and did not affect the structure of the security or the level of risk involved.
18měsíční poštovní spořitelní certifikáty je možno srovnat s krátkodobými státními obligacemi, a to buď BOT, nebo CTZ.
18-month postal savings certificates could be compared to short-term State bonds, either BOTs or CTZs.
V rozporu s tím, co bylo uvedeno ve srovnávací studii, 18měsíční poštovní spořitelní certifikáty nebyly srovnatelné s podnikovými obligacemi s ratingem rovnajícím se A+ nebo vyšším, jelikož měly mnohem nižší rizikový profil.
Contrary to what it was said in the benchmark study, 18-month postal savings certificates were not comparable to corporate bonds with a rating equal to or greater than A+, because they had a far lower risk profile.
Provize za distribuci BOT se pohybovaly od 0,05 % do 0,30 % upsané částky v závislosti na splatnosti (tuto odměnu investor hradil subjektu umísťujícímu dluhopis).
Commissions for the placement of BOTs varied from 0,05 % to 0,30 % of the amount subscribed, depending on the maturity (this remuneration was paid by the investor to the operator placing the bond).
Odměna za umístění CTZ činila 0,20 % upsané částky.
The remuneration for the placement of CTZs was 0,20 % of the amount subscribed.
Poštovní spořitelní certifikáty s pevně stanovenou dobou splatnosti byly srovnatelné se státními obligacemi jako BOT, CTZ nebo BTP v závislosti na zbývající životnosti spořitelního certifikátu.
Fixed-term postal savings certificates were comparable to State bonds such as BOTs, CTZs or BTPs depending on the residual life of the savings certificate.
Poštovní spořitelní certifikáty vázané na inflaci byly srovnatelné s obligacemi BTPEURi (střednědobé až dlouhodobé státní obligace indexované na míru inflace v eurozóně).
Inflation-linked postal savings certificates were comparable to BTPEUR i bonds (medium- to long-term State bonds indexed to the inflation rate of the euro area).
Nelze je srovnat s podnikovými obligacemi vázanými na akcie, jelikož jejich rizikový profil byl mnohem nižší a jejich výnos nebyl svázán s košem finančních nástrojů, jak tomu je u výnosu obligací vázaných na akcie, nýbrž s mírou inflace.
They could not be compared to corporate equity-linked bonds, because their risk profile was much lower, and their yield was linked not to a basket of financial instruments, as the yield on equity-linked bonds was, but to the inflation rate.
Provize za umístění obligací BTPEURi činily 0,40 % upsané částky.
Commissions for placing BTPEUR i bonds amounted to 0,40 % of the amount subscribed.
Indexované poštovní spořitelní certifikáty byly srovnatelné s indexovanými obligacemi emitovanými finančními společnostmi (ačkoli rizikový profil byl v případě poštovních spořitelních certifikátů nižší).
Index-linked postal savings certificates were comparable to index-linked bonds issued by financial companies (even though the risk profile was lower in the case of postal savings certificates).
Nelze je srovnat s podnikovými obligacemi, jelikož společnost CDP byla finančním zprostředkovatelem.
They could not be compared to corporate bonds, since CDP was a financial intermediary.
Provize za umístění indexovaných finančních obligací se pohybovaly v rozmezí od 1 % do 2,5 % upsané částky.
Commissions for placing financial index-linked bonds varied from 1 % to 2,5 % of the amount subscribed.
ABI nejprve tvrdila, že poštovní spořitelní certifikáty lze srovnat s investičními fondy investujícími do státních obligací eurozóny; dopis ABI ze dne 18. května 2007 se k tomuto tvrzení nevrací, neposkytuje tudíž žádné vysvětlení.
ABI had initially argued that postal savings certificates could be compared to mutual funds investing in euro area government bonds; ABI’s letter of 18 May 2007 does not return to this argument, though it offers no explanation.
Struktura odměny
Structure of remuneration
S ohledem na distribuci produktů srovnatelných s poštovními spořitelními certifikáty ABI uvedla dva možné scénáře.
ABI indicated two possible scenarios for placing products comparable to postal savings certificates.
Tyto produkty jsou buď distribuovány subjektem odměňovaným výhradně za umístění a emitent nese náklady na správu, nebo jsou umísťovány a spravovány subjektem odměňovaným za obě tyto činnosti, přičemž v tomto případě není snadné odlišit obě složky odměny, tj. za umístění na straně jedné a za vedení účetnictví a správu na straně druhé.
Either these products were placed by an operator remunerated solely for placement, and the issuer bore the management costs, or they were placed and managed by an operator remunerated for both activities, in which case it was not easy to distinguish the two components of the remuneration, the placement on the one hand and the accounting and administrative management on the other.
Studie prokázala, že praxe na trhu neumožňuje odlišit část provize, která souvisí pouze s umístěním, část, která souvisí s účetnictvím a správou, a část související s výrobou papírových obligací.
The study had shown that market practice did not allow a distinction to be made between the part of the commission that related to placement only, the part that related to accounting and administrative management, and the part that related to the production of paper bonds.
Výše odměny byla ovlivněna složitostí obligace, ratingem emitenta, distribuční sítí, splatností, pověstí emitenta, strukturou emise a právními omezeními (povinnosti emitenta podle právních předpisů nebo licencí).
The level of remuneration was affected by the bond’s complexity, the issuer’s rating, the placement network, the maturity, the issuer’s reputation, the issue’s structure and the legal constraints (obligations borne by the issuer under legislation or licences).
Poštovní spořitelní certifikáty se státní zárukou měly rizikový profil mnohem nižší, než je rizikový profil u podnikových obligací, jak bylo možno usuzovat ze skutečnosti, že vnitřní výnosnost u státní obligace byla vždy nižší než u podnikové obligace s rovnocenným ratingem.
Postal savings certificates, which carried a State guarantee, had a risk profile much lower than that of corporate bonds, as could be seen from the fact that the internal rate of return on a State bond was always lower than that on a corporate bond with an equivalent rating.
Za posledních 10 let byla míra selhání u státních obligací s ratingem Aa nulová, zatímco míra selhání u podnikových obligací s ratingem Aa činila 0,59.
Over the last 10 years, the default rate of Aa-rated sovereign bonds had been 0, whilst the default rate of Aa-rated corporate bonds had been 0,59.
Nebylo možno určit tržní odměnu za výrobu papírových obligací, jelikož finanční trhy nyní obchodují téměř výhradně s dematerializovanými produkty.
Finally, it was not possible to identify a market remuneration for the production of paper bonds, because financial markets now dealt almost exclusively with dematerialised products.
Srovnávací studie
The benchmark study
Itálie své připomínky založila na výsledcích srovnávací studie provedené v lednu 2006 za účelem přípravy dohody zahrnující tříleté období 2006–2008, jejímž cílem bylo určení tržní odměny pro CDP a PI za produkty poštovního spoření (dále jen „srovnávací studie“).
Italy based its comments on the results of the benchmark study conducted in January 2006 in order to prepare the ground for the agreement covering the three years 2006-2008, which sought to identify a market remuneration for CDP and PI for postal savings products (the benchmark study).
Metodika studie obsahuje šest postupných fází:
The methodology of the benchmark study worked in six successive steps:
stanovení hlavních charakteristik každého produktu poštovního spoření,
the identification of the main characteristics of each postal savings product,
stanovení srovnatelného finančního nástroje pro každý produkt poštovního spoření,
the identification of a comparable financial instrument for each postal savings product,
vymezení referenčního vzorku,
the definition of a reference sample,
stanovení hospodářské složky, která má být srovnávána,
the identification of the economic components to be compared,
určení výše odměny a
the determination of the rate of remuneration, and
porovnání výše odměny s výší, kterou společnost CDP zaplatila společnosti PI.
the comparison of the rate of remuneration with the rate paid by CDP to PI.
Ve srovnávací studii bylo zjištěno, že výše poplatků za umístění byla ovlivněna třemi činiteli: rizikovým profilem/výnosností, smluvní složitostí (zda byl cenný papír strukturovaným nástrojem nebo standardním nástrojem (tzv. „plain vanilla“ [30] a dobou splatnosti.
The benchmark study found that the level of placement fees was affected by three factors: the risk/return profile, the contractual complexity (whether the security was a structured or ‘plain vanilla’ instrument) [30], and the maturity.
Itálie zejména tvrdila, že odměnu za umístění poštovních spořitelních certifikátů nelze srovnat s odměnou za distribuci státních obligací, jelikož:
Italy argued, in particular, that the remuneration for the placement of postal savings certificates could not be compared to the remuneration for the placement of State bonds, because:
obě skupiny produktů jsou ve své podstatě odlišné: poštovní investiční certifikáty zahrnovaly prodejní opci pro investora (viz 37. bod odůvodnění), což znamenalo, že byly složitějším finančním produktem než standardní obligace, a lze je považovat za plně strukturované obligace;
the two families of products were intrinsically different: postal investment certificates embedded a put option for the investor (see recital 37), which meant that they were a more complex financial product than ‘plain vanilla’ bonds and could be considered full-scale structured bonds,
kromě distribuce společnost PI zajišťovala účetnictví a správu spořitelních certifikátů, což je služba, která nebyla vyžadována od bank umisťujících státní cenné papíry na trh.
in addition to placement, PI performed the accounting and administrative management of the savings certificates, a service that was not asked of banks that placed State securities.
Hlavní závěry srovnávací studie byly tyto:
The main conclusions of the benchmark study were the following:
Srovnatelnými produkty pro dlouhodobé poštovní spořitelní certifikáty byly strukturované nástroje jako podnikové obligace vázané na inflaci a akcie [31] s ratingem rovnajícím se ratingu BBB agentury Standard and Poor’s nebo ratingu Baa2 agentury Moody’s či s vyšším ratingem nebo investiční fondy investující do státních obligací eurozóny.
The comparables for long-term postal savings certificates were structured instruments like inflation-linked and equity-linked corporate bonds [31] with a rating equal to or higher than Standard and Poor’s BBB or Moody’s Baa2, or mutual funds investing in euro area government bonds.
Investiční fondy se podobaly poštovním spořitelním certifikátům v tom, že byly emitovány „k neomezenému prodeji“ a upisovatel mohl kdykoli požádat o splacení kapitálu a naběhlých úroků; další podobnost spočívala v tom, že správu cenných papírů zajišťovala správcovská společnost fondu.
Mutual funds resembled postal savings certificates in that they were issued ‘on tap’ and the subscriber could at any time request repayment of the capital and the accrued interest; another similarity was that the company managing the fund would perform the administrative management of the securities.
Studie porovnala jednotlivé prvky odměny za umístění investičních fondů s prvky odměny za umístění poštovních spořitelních certifikátů a dospěla k závěru, že byly v souladu s tržními sazbami pro tyto srovnávací produkty [32].
The study compared different elements of the remuneration for the placement of mutual funds with those of postal savings certificates, and concluded that they were in line with market rates for these comparables [32],
Co se týká 18měsíčních poštovních spořitelních certifikátů, nebyly nalezeny žádné odpovídající srovnávací produkty, proto srovnávací studie extrapolovala poplatek u podnikových obligací s nejkratší dobou splatnosti s minimálním ratingem A– agentury Standard & Poor’s nebo A3 agentury Moody’s za předpokladu lineárního rozložení poplatků za umístění.
For 18-month postal savings certificates, no matching comparables were found, and so the benchmark study extrapolated a fee from the shortest-maturity corporate bonds with a minimum rating of Standard & Poor’s A– or Moody’s A3, assuming a linear distribution of placement fees,
Ve srovnávací studii bylo zjištěno, že poštovní spořitelní certifikáty nejsou srovnatelné se státními obligacemi, jelikož státní obligace byly standardními obligacemi, zatímco poštovní spořitelní certifikáty byly složitější (viz 38. bod odůvodnění).
The benchmark study found that postal savings certificates were not comparable to government bonds, because government bonds were ‘plain vanilla’ bonds, whereas postal savings certificates were more complex (see recital 38),
Ve srovnávací studii bylo zjištěno, že tržní sazby a sazby použitelné pro společnosti CDP a PI na základě referenčního vzorku podnikových obligací dosahovaly výše uvedené v tabulce 6.
The benchmark study found that the market rates and the rates applicable to CDP and PI on the basis of a reference sample of corporate bonds were as shown in table 6.
Tržní poplatky u referenčního vzorku strukturovaných podnikových obligací v období 2006–2008 a poplatky použitelné pro společnosti CDP a PI (%)
Market fees for a reference sample of structured corporate bonds in the period 2006–2008 and fees applicable to CDP and PI (%)
Referenční hodnota
Benchmark
Odměna pro PI
Remuneration for PI
Odměna ze shromážděné částky
remuneration on sum collected
Jak je uvedeno v tabulce, srovnávací studie po analýze vzorku srovnatelných obligací dospěla k závěru, že poplatky za umístění poštovních spořitelních certifikátů byly v rozmezí, jež není vyšší než rozmezí u srovnatelných finančních produktů.
As shown in the table, the benchmark study, after analysing a sample of comparable bonds, concluded that the fees for the placement of postal savings certificates were within a range no higher than that for comparable financial products.
Ve srovnávací studii bylo rovněž uvedeno, že pokud by společnost PI nesplnila cíle stanovené v dohodě s ohledem na čisté finanční prostředky získané formou poštovních spořitelních certifikátů, bylo možno odměnu snížit.
The benchmark study also noted that if PI did not meet the targets set in the agreement for net funds raised in postal savings certificates, the remuneration could be reduced.
Jelikož poštovní spořitelní certifikáty byly na rozdíl od obligací splatné na požádání, společnost PI musela systém spravovat obezřetně, aby splnila všechny stanovené cíle.
Since postal savings certificates were repayable on demand, unlike bonds, PI had to manage the system with care in order to meet all the targets set.
V případě odměny za správu dematerializovaných poštovních spořitelních certifikátů srovnávací studie předpokládala, že referenční hodnotou by měly být částky účtované zprostředkovatelům společností Monte Titoli SpA za centrální správu cenných papírů: výše této části odměny byla v souladu s tržními podmínkami (v rozmezí od 0,002 do 0,0023 % v závislosti na objemu dematerializovaných poštovních spořitelních certifikátů).
For the remuneration of the management of dematerialised postal savings certificates, the benchmark study suggested that the benchmark should be the levels charged to intermediaries by Monte Titoli SpA for central management of securities: the level of this part of the remuneration was market-conform (being in a range of 0,002-0,0023 %, depending on the stock of dematerialised postal savings certificates).
V případě papírových spořitelních certifikátů však nebylo možné provést srovnávací analýzu italského bankovního trhu, jelikož tento druh poštovních spořitelních certifikátů byl jediným, který byl dosud na trhu v papírové podobě.
In the case of paper savings certificates, however, it was not possible to carry out a comparative analysis of the Italian banking market, because this kind of postal savings certificate was the only one still on the market in paper form.
Připomínky Itálie po zahájení formálního vyšetřovacího řízení
Comments from Italy following the initiation of the formal investigation procedure
V dopisech ze dne 2. února 2007, 18. dubna 2007, 22. června 2007, 11. března 2008, 13. května 2008 a 17. června 2008 uvedla Itálie tyto hlavní připomínky.
In its letters of 2 February 2007, 18 April 2007, 22 June 2007, 11 March 2008, 13 May 2008 and 17 June 2008, Italy’s main comments were as follows.
Itálie tvrdila, že odměna vyplacená společnosti PI za umístění poštovních spořitelních certifikátů od roku 2000 byla v souladu s tržními podmínkami a rovněž že se jednalo o maximální částku, která byla společnosti PI vyplacena pouze v případě, bylo-li dosaženo cílů stanovených pro hrubou částku shromážděnou ve formě poštovních spořitelních certifikátů.
Italy argued that the remuneration paid to PI for placing postal savings certificates since the year 2000 was in line with market conditions, and also that it was a maximum which would be paid to PI only if the objectives for the gross sum collected from postal savings certificates were to be achieved.
Tuto odměnu bylo proto obtížné porovnat s odměnou, kterou obdržely ostatní subjekty za umístění podobných produktů.
That remuneration was therefore difficult to compare with what was received by other operators for placing similar products.
Za účelem určení srovnatelných produktů a příslušné odměny Itálie odkázala na výsledky srovnávací studie.
For the identification of comparable products and their remuneration, Italy referred to the results of the benchmark study.
Uvedla, že odměna za umístění poštovních spořitelních certifikátů byla nižší než odměna za umístění poštovních spořitelních knížek, s ohledem na niž bylo v rozhodnutí Komise ze dne 22. listopadu 2006 zjištěno, že je v souladu s tržními podmínkami.
It said the remuneration for placing postal savings certificates was lower than the remuneration for placing postal savings books, which the Commission’s decision of 22 November 2006 had found to be in line with market conditions.
Důvodem je to, že průměrná životnost poštovních spořitelních certifikátů činila [7–10] let, a pokud se odměna ve výši 2,63 % za umístění certifikátů rozloží na toto období, roční odměna za jejich umístění činí […] %, což je méně než roční odměna za distribuci poštovních spořitelních knížek ve výši 0,90 %.
This was because the average life of postal savings certificates was about [7-10] years, and if the 2,63 % remuneration for placing the certificates was distributed over that period the yearly remuneration for placing them was […] %, which was lower than the yearly remuneration for distributing postal savings books, namely 0,90 %.
Je však pravdou, že mezi oběma produkty existují rozdíly: poštovní spořitelní knížky jsou krátkodobé finanční produkty, zatímco poštovní spořitelní certifikáty jsou střednědobé až dlouhodobé produkty a poštovní spořitelní knížky jsou jednoduchými produkty, zatímco poštovní spořitelní certifikáty jsou složité strukturované produkty.
It was true, however, that there were differences between the two products: postal savings books were short-term financial products, whereas postal savings certificates were medium- to long-term ones; and postal savings books were simple products, whereas postal savings certificates were complex structured ones.
Finanční produkty v papírové podobě byly na trhu mimořádně vzácné, poštovní spořitelní certifikáty však bylo možno považovat za srovnatelné s depozitními certifikáty emitovanými bankami (certificati di deposito – „CD“).
Financial products in paper form were extremely rare in the market, but postal savings certificates could be considered comparable to the deposit certificates issued by banks (certificati di deposito — CDs).
U těchto certifikátů upisovatelé platili bance jednorázový poplatek ve výši od 4,50 EUR do 9,30 EUR za certifikát bez ohledu na výši vkladu a dobu splatnosti.
For these certificates subscribers paid the bank a one-shot fee varying from EUR 4,50 to EUR 9,30 per certificate, regardless of the amount of the deposit and the maturity.
Průměrná životnost depozitních certifikátů činila 24 měsíců, takže úvěrové instituce vybíraly průměrný roční poplatek ve výši 2,25 EUR až 4,65 EUR za certifikát.
The average life of deposit certificates was 24 months, so that credit institutions were collecting an average annual fee of EUR 2,25 to EUR 4,65 per certificate.
Pokud se u poštovního spořitelního certifikátu předpokládá průměrná částka ve výši 2000 EUR a na tuto částku se použije procentuální odměna společnosti PI (0,11 %), činí roční poplatek za papírový certifikát 2,20 EUR, což je v souladu s provizí u depozitních certifikátů.
Taking the average amount on a postal savings certificate to be EUR 2000, and applying PI’s percentage remuneration (0,11 %) to that amount, the annual fee for a paper certificate was EUR 2,20, which was in line with the commission on deposit certificates.
S ohledem na poplatek za výrobu papírových certifikátů byl srovnatelným papírovým cenným papírem papírový certifikát představující investici do investičního fondu, jehož průměrné náklady byly v rozmezí od 10 EUR do 20 EUR na certifikát.
With regard to the fee for the production of paper certificates, a comparable paper security was the paper certificate representing a holding in a mutual fund, the average cost of which was somewhere between EUR 10 and EUR 20 per certificate.
Odměna společnosti PI ve výši 1,70 EUR za certifikát je proto přiměřená.
PI’s remuneration of EUR 1,70 per certificate was therefore reasonable.
Co se týká marže za umístění poštovních spořitelních certifikátů, Itálie uvedla, že tyto certifikáty byly pouze jedním produktem z širší škály finančních služeb poskytovaných zákazníkům společnosti PI s cílem dosáhnout nejvhodnějšího rozložení majetku.
As far as the margin for the placement of postal savings certificates was concerned, Italy said that these certificates were one of a wider range of financial services offered to PI’s customers in order to achieve the most appropriate asset allocation.
Marže u služeb společnosti Bancoposta ([…] % v roce 2005) byla nižší než marže u srovnatelných služeb poskytovaných obchodními bankami (35 %).
The margin on Bancoposta services ([…] % in 2005) was lower than the margin on the comparable services offered by commercial banks (35 %).
Itálie uvedla, že za účelem zjištění, zda společnost PI získala hospodářskou výhodu, či nikoli, není nutné rozdělit odměnu za srovnatelné produkty na jednotlivé složky: postačuje porovnat celkovou odměnu u poštovních spořitelních certifikátů s odměnou u srovnatelných produktů.
Italy said that in order to establish whether or not there was an economic advantage to PI it was not necessary to break the remuneration for comparable products into separate components: it was enough to compare the total remuneration of postal savings certificates to that of the comparable products.
Ohledně otázky dodržení zásady investora v tržním hospodářství Itálie uvedla, že mechanismy výpočtu odměny byly navrženy na základě hospodářského odůvodnění, na němž byla tato rozhodnutí založena na trhu.
On the question of compliance with the market economy investor principle, Italy stated that the mechanisms for calculating the remuneration had been designed on the basis of the economic rationale underlying such decisions in the market.
Ačkoli neexistovaly žádné studie pocházející z roku 2000, odměna byla nicméně založena na těchto hospodářských zásadách, jak následně potvrdila srovnávací studie (viz tabulky 4 a 5).
Although there were no studies dating back to 2000, therefore, the remuneration was nevertheless based on these economic principles, as had subsequently been confirmed by the benchmark study (see tables 4 and 5).