natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pokud však chtěl provozovatel některému ze svých zákazníků poskytnout zvýhodněnou sazbu, mohl si výnosy ze složky A4, které vybral od ostatních zákazníků, ponechat jako kompenzaci za přímou slevu poskytnutou preferenčnímu zákazníkovi při fakturaci. Pokud byly provozovatelem rozvodných sítí získané výnosy nedostatečné, byl rozdíl provozovateli vyplacen ze zvláštního účtu vyrovnávací pokladnou.
However, if a distributor had to grant a preferential tariff to one of its customers, it could retain the proceeds of the A4 component paid by its other customers in order to recover the direct deduction from the preferential customer’s bill. If the distributor’s proceeds were insufficient, the balance was to be covered by the Equalisation Fund using the funds in the dedicated account.
Viz též rozhodnutí AEEG č. 228/01, zejména články 43 a 56 úplného znění připojeného v příloze (sbírka norem, jimiž se řídí poskytování elektrické energie v Itálii).
See also AEEG Decision No 228/01/EC, in particular Articles 43 and 56 of the annexed Testo Integrato (the compendium of rules governing the provision of electricity in Italy).
Je však třeba poznamenat, že část rozhodnutí AEEG č. 148/04 již na společnost Alcoa použita nebyla.
It should, however, be noted that part of AEEG Decision No 148/04 has ceased to be applied to Alcoa.
Tímto rozhodnutím byla zavedena nová metoda výpočtu kompenzačního příspěvku vypláceného příjemcům zvýhodněných sazeb.
The Decision introduced a new calculation method for the complementary contribution paid to the beneficiaries of preferential tariffs.
V případě společnosti Alcoa by použití této metody vedlo ke snížení dotace resp. podstatnému zvýšení zvýhodněné ceny.
For Alcoa, this method would have entailed a reduction of the subsidy, i.e. a net increase in the preferential price.
Alcoa se proti tomuto rozhodnutí ohradila u správního soudu Lombardie.
Alcoa challenged this provision before the Lombardy Administrative Court.
Tento soud rozsudkem ze dne 10. května 2005 částečně zrušil dotčené rozhodnutí, a to v rozsahu, v němž se vztahovalo na společnost Alcoa.
In its ruling of 10 May 2005, the court partially annulled the Decision insofar as it applied to Alcoa.
V důsledku toho byl kompenzační příspěvek společnosti Alcoa vyplácen nadále a jeho výpočet byl založen na metodě používané před přijetím rozhodnutí č. 148/04, což společnosti zajišťovalo, že bude platit cenu dle rozhodnutí Alumix.
Therefore, Alcoa’s compensatory contribution continued to be calculated with the method which pre-dated Decision No 148/04, and which ensured that Alcoa paid the Alumix price.
Rozhodnutí Komise K(2004) 4329 ze dne 16. listopadu 2004 (Úř. věst. C 30, 5.2.2005, s. 7).
Commission Decision C(2004) 4329 of 16 November 2004 (OJ C 30, 5.2.2005, p. 7).
Dopis ze dne 3. března 2006.
Letter of 3 March 2006.
Úplné znění čl. 11 odst. 11 zákona č. 80/2005 viz poznámku pod čarou 12.
See footnote 12 for the full text of Article 11(11) of Law No 80/2005.
Ustanovení čl. 11 odst. 13 zákona č. 80/2005.
Article 11(13) of Law No 80/2005.
Úř. věst. C 74, 10.3.1998, s. 9, body 4.15 až 4.17.
OJ C 74, 10.3.1998, p. 9, points 4.15–4.17.
Rozhodnutí o zahájení řízení v roce 2006 se týkalo rovněž společností Terni, ale sazby přiznané společnosti Terni a Alcoa byly posuzovány odděleně.
The 2006 Decision to open formal investigation proceedings also concerned Terni. However, the Terni and Alcoa tariffs were assessed separately.
Úř. věst. C 74, 10.3.1998, s. 9. bod 4.
OJ C 74, 10.3.1998, p. 9, point 4.
Rozhodnutí Komise K(2002) 3715 ze dne 16.10.2002, Podpora na snížení energetických nákladů malých a středních podniků (Úř. věst. C 132, 4.6.2002, s. 6).
Commission Decision C(2002) 3715 of 16 October 2002, Aid towards the energy costs of SMEs (OJ L 91, 8.4.2003, p. 38).
Rozsudek ze dne 25. března 2009 ve věci T-332/06, Alcoa Trasformazioni, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí (podán opravný prostředek).
Case T-332/06 Alcoa Trasformazioni, not yet reported (appeal pending).
Tento údaj, který poskytla společnost Alcoa, nezahrnuje pouze tavení surového hliníku, ale i jeho následné zpracování, které vyžaduje početnější pracovní sílu.
This figure provided by Alcoa includes not only the smelting of primary aluminium, but also its further processing, which is more labour-intensive.
V rámci této dohody se islandská společnost zavázala k výstavbě nové vodní elektrárny a k zásobování hutě společnosti Alcoa elektrickou energií za cenu, která jí zaručí roční výnos 5,5 %.
Under this agreement, the Icelandic power utility undertook to build a new hydropower plant and supply electricity to the Alcoa smelter at a price ensuring a rate of return to the power utility of 5,5 % per year.
Tento projekt byl povolen Kontrolním úřadem ESVO dne 14. března 2003 (rozhodnutí č. 40/03/COL).
The project was approved by the EFTA Surveillance Authority by Decision No 40/03/COL of 14 March 2003.
Viz šetření v energetickém odvětví – Sdělení komise – Šetření podle článku 17 nařízení (ES) č. 1/2003 v odvětvích zemního plynu a elektrické energie v Evropě (závěrečná zpráva) – SEK(2006) 1724/KOM(2006) 851 v konečném znění.
See Energy Sector Inquiry – Communication from the Commission – Inquiry pursuant to Article 17 of Regulation (EC) No 1/2003 into the European gas and electricity sectors (Final Report) SEC(2006) 1724, COM(2006) 851 final.
První zpráva skupiny na vysoké úrovni má název „Contributing to an integrated approach on competitiveness, energy and environment policies“ (http://ec.europa.eu/enterprise/environment/hlg_en.htm.)
First Report of the High Level Group, ‘Contributing to an integrated approach on competitiveness, energy and environment policies’ (http://ec.europa.eu/enterprise/environment/hlg_en.htm).
Skupina na vysoké úrovni je diskusní fórum pro zástupce Komise a řídící pracovníky podniků.
The High Level Group is a forum in which representatives of the Commission and business leaders take part.
Rozsudek ze dne 13. března 2001 ve věci C-379/98 Preussen-Elektra, Sb. rozh. 2001, s. I-02099.
Judgment of the Court of Justice in Case C-379/98 PreussenElektra [2001] ECR I-2099.
Rozsudek ze dne 15. července 2004 ve věci C-345/02, Pearle, Sb. rozh. 2004, s. I-7139.
Judgment of the Court of Justice in Case C-345/02 Pearle [2004] ECR I-7139.
Rozsudek ze dne 22. června 2006 ve spojených věcech C-182/03 a C-217/03, Belgie v. Komise, bod 77, Sb. rozh. 2006, s. I-05479.
Judgment of the Court of Justice in Joined Cases C-182/03 and C-217/03 Belgium v Commission [2006] ECR I-5479, paragraph 77.
Ustanovení čl. 1 písm. b) bodu v) druhé věty nařízení (ES) č. 659/1999 stanoví: „Pokud se některá opatření stala podporou následkem liberalizace činnosti právem Společenství, taková opatření nebudou považována za existující podporu po datu stanoveném pro liberalizaci“.
Article 1(b)(v), second sentence, of Regulation (EC) No 659/1999 reads: ‘Where certain measures become aid following the liberalisation of an activity by Community law, such measures shall not be considered as existing aid after the date fixed for liberalisation’.
Rozsudek ze dne 15. června 2000 ve spojených věcech T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97, T-1/98, T-3/98, T-6/98 a T-23/98, Alzetta a další v. Komise, Sb. rozh. 2000, s. II-2319, potvrzený rozsudkem ze dne 29. dubna 2004 ve věci C-298/00, body 142 a 143, Sb. rozh. 2004, s. I-4087.
Judgment of the Court of First Instance in Joined Cases T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97, T-1/98, T-3/98, T-6/98 and T-23/98 Alzetta and others v Commission [2000] ECR II2319, upheld by the Court of Justice in Case C-298/00 [2004] ECR I-4087, paragraphs 142-143.
Rozhodnutí Komise 2002/347/CECA (Úř. věst. L 126, 13.5.2002, s. 27. bod 33).
Commission Decision 2002/347/ECSC (OJ L 126, 13.5.2002, p. 27) paragraph 33.
Věc E 24/95 – Režimy přímých záruk pro nové německé spolkové země, rozhodnutí Komise SG(96)D/D5500 ze dne 18. června 1996 a SG(98)D/54570 ze dne 11. listopadu 1998.
Case E 24/95 Direct Guarantee Scheme in the New Länder, Commission Decisions SG(96) D/5500 of 18 June 1996 and SG(98) D/54570 of 11 November 1998.
Věc C 38/04 se před svým rozdělením týkala také dalších příjemců: Portovesme (zinek), ILA (výrobky z hliníku) a Euroallumina (oxid hlinitý).
Before it was split, case C 38/04 also concerned other beneficiaries: Portovesme (zinc), ILA (aluminium products) and Euroallumina (alumina).
Věc C 13/06 se týká rozšíření sazby Alcoa na společnosti Portovesme, ILA a Euroallumina na základě čl. 11 odst. 12 zákona č. 80/2005.
Case C 13/06 relates to the extension of the Alcoa tariff to Portovesme, ILA and Euroallumina pursuant to Article 11(12) of Law No 80/2005.
Po spojení subjektů ENDESA a ENEL byla italská majetková účast v ENDESA převedena na E.ON (viz rozhodnutí o spojení M-5171 ze dne 13. června 2008), http://ec.europa.eu/enterprise/non_ferrous_metals/consultation.htm
Following ENEL’s acquisition of ENDESA, ENDESA’s assets in Italy were sold to E.ON (see Merger Decision M 5171 of 13 June 2008), http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/decisions/m5171_20080613_20310_en.pdf
Možnost společnosti ENEL ovlivňovat ceny v různých regionech Itálie byla potvrzena v rámci průzkumu o stavu liberalizace trhů s elektrickou energií a plynem (Indagine conoscitiva sullo stato della liberalizzazione dei settori dell’energia elettrica e del gas), který v roce 2004 provedl AEEG společně s italským úřadem pro hospodářskou soutěž.
ENEL’s ability to influence prices in various Italian regions was recognised in the ‘Indagine conoscitiva sullo stato della liberalizzazione dei settori dell’energia elettrica e del gas’ conducted jointly by the AEEG and the Italian competition authority in 2004.
Veřejná konzultace o konkurenceschopnosti evropského hutního průmyslu s ohledem na vliv zásobování surovinami a energií.http://ec.europa.eu/enterprise/non_ferrous_metals/consultation.htm
Public consultation on the competitiveness of the European metal industry following the impact of raw material and energy supplies:http://ec.europa.eu/enterprise/non_ferrous_metals/consultation.htm
Komise nicméně poznamenává, že nařízení z roku 2004 nebylo nikdy zrušeno ani změněno tak, aby se jeho použití omezilo na jiné příjemce než Alcoa.
The Commission notes, however, that the 2004 Decree was never repealed or amended in order to restrict its scope to beneficiaries other than Alcoa.
Sazba Alcoa byla totiž nadále uplatňována na základě předpisového rámce zavedeného AEEG (a citovaného v rozhodnutí o zahájení řízení 2004).
The Alcoa tariff continued to be paid de facto on the basis of the regulatory framework put in place by the AEEG (and mentioned in the 2004 opening decision).
Jak byl proveden rozhodnutími AEEG č. 148/04 a 217/05.
As implemented by AEEG Decisions Nos 148/04 and 217/05.
Bez ohledu na právní základ, stále trvá změna uvedená výše (a zejména v 42. bodě odůvodnění) správního mechanismu, takže závěr, podle nějž byla řádná sazba nahrazena provozní podporou a jedná se tedy o novou podporu, zůstává v platnosti.
Irrespective of the legal basis, there remains the change in the administrative mechanism described above in particular in recital 42, and for that reason the conclusion that there was a changeover from a real tariff to an operating aid and that the issue at hand is that of new aid is still valid.
Rozhodnutí Komise č. 85/215/EHS ze dne 13. února 1985 o zvýhodněné sazbě za zemní plyn proti nizozemským zahradnictvím (Úř. věst. L 97, 4.4.1985, s. 49).
Commission Decision 85/215/EEC of 13 February 1985 on the preferential tariff charged to glasshouse growers for natural gas in the Netherlands (OJ L 97, 4.4.1985, p. 49).
Viz například rozsudek Soudního dvora ve věci C-372/97, Itálie v. Komise, bod 67, Sb. rozh. 2004, s. I-03679.
See, for example, the judgment of the Court of Justice in Case C-372/97 Italy v Commission [2004] ECR I-3679, paragraph 67.
První směrnici o liberalizaci, a sice směrnici 96/92/ES (viz poznámka pod čarou 21) provedla Itálie do vnitrostátního právního řádu nařízením č. 79/1999.
The first Liberalisation Directive, Directive 96/92/EC (see footnote 21), was implemented in Italy by Decree No 79/1999.
Špičkou se obvykle rozumí doba od 8 do 20 hod. ve všední dny.
Peak hours are generally between 8.00 a.m. and 8.00 p.m. on weekdays.
Elektrárny jsou seřazeny podle svého ekonomického přínosu od elektráren, jejichž krátkodobé mezní náklady jsou nejnižší (variabilní náklady na výrobu elektrické energie, včetně nákladů na naftu a emise CO2) až po elektrárny s nejvyššími náklady.
Power plants are ranked in so-called merit order, ranging from plants with the lowest short-run marginal costs (variable costs of producing electricity including fuel and CO2 costs) to plants with the highest costs.
Elektrárny si svými mezními náklady vzájemně neustále konkurují a jsou zapojovány do výroby na základě svého umístění v pořadí podle ekonomického přínosu: na prvním místě jsou vodní elektrárny, po kterých následují postupně jaderné, plynové a naftové elektrárny, dokud všechny zapojené elektrárny neuspokojí poptávku.
At any one time, plants compete on the basis of their marginal costs and are called to produce according to their ranking in the merit order: hydroelectric plants first, then nuclear, gas, oil, until the output of all the plants called meets demand.
Poslední zapojená elektrárna se nazývá „mezní elektrárnou“ a právě na základě jejích mezních nákladů je stanovována cena za elektrickou energii v kteroukoli denní dobu (kompenzační cena systému).
The last plant is known as the marginal plant, and its marginal costs set the price of the electricity at this time (the system clearing price).
Rozsudek ze dne 26. září 1996 ve věci C-241/94, Francie v. Komise, bod 34, Sb. rozh. 1996, s. I-4551.
Judgment of the Court of Justice in Case C-241/94 France v Commission [1996] ECR I-4551, paragraph 34.
Viz též věc Preussen-Elektra, bod 58.
See for example PreussenElektra, paragraph 58.
Viz též rozsudek ze dne 22. května 2002 ve věci C-482/99, Francie v. Komise (Stardust Marine), bod 24, Sb. rozh. 2002, s. I-4397.
See for example judgment of the Court of Justice in Case C-482/99 France v Commission (Stardust Marine) [2002] ECR I-4397, paragraph 24.
Viz rozsudky ve věci C-78/76 Steinike & Weinlig, Sb. rozh. 1977, s. 595 a ve věci C-47/69, francouzské textilní odvětví, Sb. rozh. 1970, s. 00487.
See the judgments of the Court of Justice in Case C-78/76 Steinike & Weinlig [1977] ECR 595 and in Case C-47/69, French textiles [1970] ECR 487.
Viz poznámka pod čarou 45.
See footnote 45.
Viz poznámka pod čarou 46.
See footnote 46.
Rozsudek ze dne 20. září 2007 ve věci T-136/05, Earl Salvat v. Komise, body 137 až 165, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí.
Judgment of the Court of First Instance in Case T-136/05 Earl Salvat v Commission, not yet reported, paragraphs 137-165.
Viz rozsudek ze dne 7. června 1988 ve věci C-57/86 Řecko v. Komise, bod 12, Sb. rozh. 1998, s. I 2855; věc PreussenElektra, tamtéž a rozhodnutí Soudního dvora v rámci řízení o předběžné otázce ze dne 20. listopadu 2003 ve věci C-126/01, Gemo, bod 23, Sb. rozh. 2003, s. I-13769.
Judgment of the Court of Justice in Case C-57/86 Greece v Commission [1988] ECR I-2855, paragraph 12; PreussenElektra, ibid.; preliminary ruling of the Court of Justice in Case C-126/01 Gemo [2003] ECR I-13769, paragraph 23.
Rozsudky Stardust Marine, tamtéž; Pearle, tamtéž; a Earl Salvat, tamtéž.
Judgments Stardust Marine, ibid.; Pearle, ibid.; and Earl Salvat, ibid.
Alcoa tvrdí, že v rámci mechanismu sazeb, který existoval před zavedením čl. 11 odst. 11 zákona č. 80/2005, byly prostředky potřebné k financování sazby spravovány soukromými provozovateli rozvodných sítí a proto nepředstavovaly státní prostředky.
Alcoa submits that, under the tariff arrangement prior to the introduction of Article 11(11) of Law No 80/2005, the funds required to finance the tariff were handled by privately-owned distributors, and therefore did not constitute State resources.
I když tento mechanismus sazeb není napadán v rámci předmětného případu, připomínky k tomuto mechanismu umožňují Komisi odmítnout argumenty společnosti Alcoa.
Even though that tariff arrangement is not in dispute in the present proceedings, the considerations outlined in this paragraph mean that the Commission must dismiss Alcoa’s argument.
Skutečnost, že provozovatelé rozvodných sítí jsou soukromými osobami není sama o sobě rozhodující k prokázání povahy předmětných prostředků.
The private nature of the distributors is not, in itself, determinant for the purpose of defining the nature of the resources involved.
Rozsudek ze dne 17. července 2008 ve věci C-206/06, Essent Netwerk Noord v. Aluminium Delfzijl, body 69 a 70, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí.
Judgment of 17 July 2008 in Case C-206/06 Essent Netwerk Noord v Aluminium Delfzijl, not yet reported, paragraphs 69 and 70.
Rozhodnutí Komise K(2004) 4333 ze dne 1. prosince 2004 ve věci N 490/2000 - Itálie „uvízlé náklady v odvětví elektroenergetiky“.
Commission Decision C(2004) 4333 of 1 December 2004, case No 490/2000 Italy — stranded costs.
Rozsudek ze dne 11. února 2009 ve věci T-25/07, Iride, bod 39, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí.
Judgment of 11 February 2009 in Case T-25/07 Iride, not yet reported, paragraph 39.
Tamtéž, bod 28.
Ibid., paragraph 28.
Viz rozsudky ve věci C-303/88, Itálie v. Komise, Sb. rozh. 1988, s. I-1433 a ve věci 47/69, Francie v. Komise, Sb. rozh. 1970, s. 4393. Viz též rozsudek ve věci T-351/02, Deutsche Bahn v. Komise, Sb. rozh. 2006, s. II-1407.
See the judgments of the Court of Justice in Case C-303/88 Italy v Commission [1988] ECR I-1433 and Case C-47/69 France v Commission [1970] ECR 4393; see also the judgment of the Court of First Instance in Case T-351/02 Deutsche Bahn v Commission [2006] ECR II-1047.
Viz např. rozhodnutí M.2404 Elkem v. Sapa ze dne 26. června 2001 a rozhodnutí M.1663 Alcan v. Alusuisse ze dne 14. března 2000.
See, for example, Decision M.2404 Elkem/Sapa of 26 June 2001 and Decision M.1663 Alcan/Alusuisse of 14 March 2000.
Rozsudek ze dne 14. února 1990 ve věci C-301/87, Francie v. Komise, body 32 a 33, Sb. rozh. 1990, s. I-00307, rozsudek ze dne 30. dubna 1998 ve věci T-214/95, Vlaamse Gewest v. Komise, bod 67, Sb. rozh. 1998, s. II-717 a rozsudek ze 15. června 2000 ve věci Alzetta v. Komise, bod 79, tamtéž.
Judgment of the Court of Justice in Case C-301/87 France v Commission [1990] ECR I-307, paragraphs 32 and 33; judgment of the Court of First Instance in Case T-214/95 Vlaamse Gewest v Commission [1998] ECR II-717, paragraph 67; and judgment of the Court of First Instance in Alzetta v Commission, ibid., paragraph 79.
Viz rozsudek ze dne 13. července 1988 ve věci C-102/87, Francie v. Komise, bod 19, Sb. rozh. 1988, s. 04067; a rozsudek ze dne 21. března 1991 ve věci C-305/89 Itálie v. Komise, bod 26, Sb. rozh. 1991, s. I-1603.
Judgment of the Court of Justice in Case C-102/87 France v Commission [1988] ECR-4067, paragraph 19; judgment of the Court of Justice in Case C-305/89 Italy v Commission [1991] ECR I-1603, paragraph 26.
Viz poznámka pod čarou 65.
See footnote 65.
Viz např. rozhodnutí, kterými Komise zahájila řízení proti regulovaným sazbám ve Francii (věc C 17/07, rozhodnutí Komise C/2007/2392 ze dne 13. června 2007, Úř. věst. C 164, 18.7.2007, s. 9) a ve Španělsku (věc C 3/07, rozhodnutí Komise C/2007/123/3 ze dne 24. ledna 2007, Úř. věst. C 43, 27.2.2007, s. 9).
See, for example, the Commission decisions to open proceedings in respect of regulated electricity tariffs in France (case C 17/07, Commission Decision of 13 June 2007 No C/2007/2392, OJ C 164, 18.7.2007, p. 9) and Spain (case C 3/07, Commission Decision of 24 January 2007 No C/2007/123/3, OJ C 43, 27.2.2007, p. 9).
Rozsudek ve spojených věcech 6/69 a 11/69, Komise v. Francie, Sb. rozh. 1969, s. 523.
Judgment of the Court of Justice in Joined Cases 6/69 and 11/69 Commission v France [1969] ECR 523.
Viz mimo jiné rozsudek ve věci 730/79 Philip Morris v. Komise, bod 11, Sb. rozh. 1980, s. 2671 a rozsudek ve spojených věcech C 393/04 a C 41/05, Air Liquide Industries v. Ville de Seraing et Province de Liège, Sb. rozh. 2006, s. I-5293.
See for example the judgments of the Court of Justice in Case 730/79 Philip Morris v Commission [1980] ECR 2671, paragraph 11 and in Joined Cases C-393/04 and C-41/05 Air Liquide Industries v Ville de Seraing et Province de Liège [2006] ECR I-5293.
Cílem této definice je v každém případě pouze omezit časovou působnost ustanovení o navrácení neslučitelných podpor, a proto v této fázi posouzení nemá žádný význam.
This definition has in any event the sole purpose of limiting the temporal scope of recovery of incompatible aid, and is therefore of no utility at this stage of the assessment.
Komise proto nemusí zkoumat právní argumenty uvedené společností Alcoa na podporu tohoto závěru (viz 95. a 96. bod odůvodnění).
And therefore the Commission does not need to examine the legal arguments put forward by Alcoa to substantiate this conclusion (see recitals 95 and 96 above).
Rozsudek ve spojených věcech C-182/03 a C-217/03, Belgie v. Komise, Sb. rozh. 2006, s. I-05479.
Judgment in Joined Cases C-182/03 and C-217/03 Belgium v Commission [2006] ECR I-5479.
Viz poznámka pod čarou 48.
See footnote 48.
Je nutné rozlišovat mezi obecnými kritérii hodnocení uvedenými v rozhodnutí Alumix a uplatňováním těchto kritérií na konkrétní případ.
A distinction must be made between the general assessment criteria set out in the Alumix decision and the application of those criteria to a material case.
Na základě těchto obecných kritérií by racionální dodavatel elektrické energie, vzhledem k nedostatku jiných příležitostí a aby zabránil zhoršení situace nadměrné kapacity, prodával elektrickou energii svým „nejlepším zákazníkům“ za cenu, která by mu umožnila pokrýt jeho mezní výrobní náklady a malou část jeho fixních nákladů.
The general criteria of the Alumix decision hold that, in the absence of alternative market outlets and in order to avoid aggravating a situation of overcapacity, a rational electricity supplier will sell electricity to its best customers at a price covering its marginal costs of production, plus a small contribution to fixed costs.
Tato obecná kritéria zůstávají v platnosti bez ohledu na časová omezení rozhodnutí, ve kterém jsou uvedena, a Komise nemá v úmyslu je zde zpochybňovat.
These general criteria remain valid irrespective of the temporal scope of the decision in which they were laid down, and the Commission has no intention of questioning them here.
Viz poznámka pod čarou 40.
See footnote 40.
Bod 105 stanoví: „jak z žaloby, podle níž byla sazba, kterou závody žalobkyně využívají, povolena legislativním nařízením z roku 1995, tak ze znění legislativního nařízení jasně vyplývá, že privatizace [společnosti Alumix] vyžaduje podporu italské vlády […] při jednání s ENEL o stanovení sazby za elektrickou energii [pro oba závody] a do budoucna případné stanovení dlouhodobé (desetileté) smlouvy na konkurenceschopné ceny na evropské úrovni, a že režim příplatků [„sovrapprezzi“] stanovený [rozhodnutím CIP č. 13/92] […] se zrušuje počínaje dnem 31. prosince 2005“.
Paragraph 105 states: ‘it is very clear both from the application, which states that the tariff that the applicant’s plants paid was authorised by the 1995 Decree-Law, and the very wording of that Decree-Law that the privatisation of [Alumix] requires the support of the Italian Government … in order to define an energy tariff [for the two plants] with ENEL, possibly by agreeing on a future long-term contract (10 years) at prices that are competitive at the European level and that the manner of handling the excess charges [sovrapprezzi] laid down in [IPC decision No 13/92]… is abolished from 31 December 2005 onwards’.
Rozsudek ze dne 6. března 2002 ve spojených věcech T-127/99, T-129/99 a T-148/99, Diputación Foral de Álava a kol. v Komise, bod 175, Sb. rozh. 2002, s. II-1275, citovaný v bodě 114 rozsudku Soudu.
Judgment of the Court of First Instance in Joined Cases T-127/99, T-129/99 and T-148/99 Diputación Foral de Álava and others v Commission [2002] ECR II-1275, paragraph 175, cited in paragraph 114 of the Court’s judgment.
Spojené věci C-15/98 a C-105/99, Itálie a Sardegna Lines v. Komise, Sb. rozh. 2000, s. I-8855, bod 74 stanoviska.
Joined Cases C-15/98 and C-105/99 [2000] ECR I 8855, paragraph 74 of the Opinion.