natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sdružení BVK potvrzuje svůj názor, že zákaz odpočtu ztrát obsažený v zákoně o daních z příjmu právnických osob trvale zabraňuje investiční činnosti rizikových kapitálových společností a soukromých kapitálových společností.
BVK reiterates that the prohibition on loss deduction contained in the CITA greatly impedes the investments of venture capital and private equity companies.
Organizace BIO Deutschland označila zákon o kapitálové účasti za zlepšení oproti zachování současného stavu, co se týká převodu ztrát.
BIO Deutschland sees the MoRaKG as an improvement on the status quo as regards loss carry forward.
Organizace BIO se zaměřuje především na převod ztrát a zastává názor, že cílené zmírnění nevýhody nepředstavuje podporu.
BIO concentrates on loss carry forward and finds that the targeted mitigation of a disadvantage does not constitute aid.
Jelikož platnými pravidly týkajícími se odpočtu ztrát jsou znevýhodněny zejména inovativní malé a střední podniky, je nutno zákon o kapitálové účasti považovat za opatření vyrovnávající daňovou nevýhodu.
Since innovative SMEs in particular are disadvantaged by the existing loss deduction rules, the MoRaKG should be seen as a tax disadvantage compensation regulation (Steuerbenachteiligungsausgleichsregelung).
Podle názoru organizace BIO umožňuje zákon o kapitálové účasti správně a nutně rozlišovat společnosti rizikového kapitálu, které podniku poskytují kapitál.
BIO states that the MoRaKG makes it possible to distinguish capital investment companies which provide capital to the enterprise in a clear and necessary way.
Připomínky třetích stran k daňovým úlevám pro soukromé investory
Observations by third parties on tax benefits to private investors
Sdružení BVK uvítalo všeobecný cíl stanovený v zákoně o kapitálové účasti týkající se daňových úlev pro soukromé investory.
BVK welcomes the general objective of tax benefits for private investors set out in the MoRaKG.
Podle názoru sdružení BVK představuje toto opatření týkající se daňových úlev přiměřenou pobídku pro soukromé osoby, které investují do vysoce rizikového segmentu financování počátečních fází, jímž se zabývá zákon o kapitálové účasti.
For BVK the tax benefit measure constitutes a reasonable incentive for individuals who invest in the high-risk sector of early-stage financing addressed in the MoRaKG.
Síť BAND vyzdvihla skutečnost, že takovéto daňové úlevy pro soukromé osoby, které investují do mladých podniků, jsou v ostatních členských státech běžné a jsou tam zformulovány velkoryseji.
BAND stresses that such tax benefits for private persons investing in young companies are common and more generous in other Member States.
Síť BAND se přimlouvá za zavedení daňových úlev pro soukromé investory, a vítá proto zákon o kapitálové účasti.
BAND welcomes the introduction of tax benefits for private investors and hence welcomes the MoRaKG.
Síť BAND současně vyslovila s ohledem na skutečně malé daňové výhody, které existují pouze v případě úspěšného výstupu, pochybnosti, zda bude mít zákon o kapitálové účasti pro business angels výrazný motivační účinek.
At the same time, BAND expresses doubts as to whether the MoRaKG will have any appreciable incentive effect on business angels, given the rather low tax advantages which only materialise after a successful exit.
Podle názoru sítě BAND činí maximální daňová úleva pro investora na základě metody částečného zdanění přibližně 14210 EUR, a nikoli 22500 EUR, jak uvedlo Německo.
BAND considers that due to the partial income procedure (Teileinkünfteverfahren), the maximum tax advantage per investor is around EUR 14210 and not, as indicated by Germany, around EUR 22500.
Podle sítě BAND by byla nepřímá podpora cílových společností vždy nižší než prahová hodnota de minimis ve výši 200000 EUR. Výhoda existuje (pokud vůbec) pouze v okamžiku výstupu investora.
BAND also considers that the indirect aid to TEs would in reality always be below the thresholds of the de minimis limit of EUR 200000. The advantage would only occur, if at all, at the time of the exit of the investor.
Podle mínění organizace BIO činí maximální výhoda, která je soukromému investorovi poskytnuta pouze za určitých podmínek, 22500 EUR. Tato částka je minimální a není spojena s investicí (nýbrž s prodejem účastí), a není tudíž přenositelná na cílové společnosti.
BIO finds that the maximum advantage granted to a private investor, which is conceivable only where specific conditions are met, is EUR 22500. This amount is minimal, unconnected to the investment (resulting rather from the sale of holdings) and therefore not transferable to the TEs.
STANOVISKO NĚMECKA K PŘIPOMÍNKÁM TŘETÍCH STRAN
GERMANY’S COMMENTS ON THE OBSERVATIONS BY THIRD PARTIES
Německo odpovědělo na připomínky třetích stran dopisem ze dne 22. května 2009.
By letter dated 22 May 2009 Germany reacted to the observations of the interested parties.
Německo uvedlo, že sdružení BVK navzdory své kritice zákona o kapitálové účasti potvrzuje, že zákon o kapitálové účasti nepředstavuje odchylku od právní situace, pokud jde o rozlišování mezi činností v oblasti správy majetku a obchodní činností.
Germany notes that despite its criticism of the MoRaKG, BVK confirms that the MoRaKG does not deviate from the law as regards the distinction between trading and asset management activities.
Německo poukazuje na skutečnost, že by návrh sdružení BVK na rozšíření opatření na celé odvětví soukromého kapitálu měl za následek neodůvodněné neočekávané zisky.
Germany notes that BVK’s proposal to extend the measure to the entire private equity sector would cause unjustified windfall profits (ungerechtfertigte Mitnahmeeffekte).
Německo se rozhodlo pro nezbytné rozlišování v zájmu jednoznačného zaměření opatření.
In order to clearly target the measure, Germany decided in favour of the necessary differentiation.
Německo zdůraznilo, že organizace BIO potvrzuje názor Německa, že zákon o kapitálové účasti představuje soudržné rozlišování na základě objektivních kritérií s cílem zamezit nadměrnému využívání ztrát.
Germany underlines that BIO’s arguments support its view that the MoRaKG provides for a coherent differentiation based on objective criteria in order to avoid an excessive exploitation of losses (Verlustausnutzung).
Německo považuje připomínky třetích stran za potvrzení jeho názoru, že opatření nepředstavuje státní podporu vzhledem ke skutečnosti, že je minimální a nepřímé, je zaměřené na zisk a je určeno pro cílové společnosti všech členských států.
Germany considers that the comments by the interested parties support its view that the measure, being indirect and insignificant, profit oriented and aimed at TEs located anywhere in the EU, does not constitute State aid.
V rámci formálního vyšetřovacího řízení nebyly rozptýleny pochybnosti Komise týkající se údajného právního „objasnění“ dopisu z roku 2003 v zákoně o kapitálové účasti s ohledem na povinnost k živnostenské dani.
The formal investigation procedure has not dispelled the doubts of the Commission concerning the alleged legal ‘clarification’ in the MoRaKG of the letter of 2003 with regard to the exemption from the liability for trade tax.
Německo předpokládá, že toto opatření povede k snížení daňových příjmů o 90 milionů EUR ročně.
Germany estimates that this measure will imply a yearly loss of tax revenue of EUR 90 million.
Objasňuje tuto ztrátu daňových příjmů tím, že bude existovat méně „nezdařených smluvních ujednání“.
It explains this loss by fewer ‘faulty contractual arrangements’.
Toto odůvodnění není pro Komisi přesvědčivé.
The Commission does not find this justification convincing.
Stěží lze totiž uvěřit tomu, že společnosti rizikového kapitálu mají natolik nedostatečné znalosti daňového práva, aby nebylo možno zamezit takovým „nezdařeným smluvním ujednáním“ a z toho plynoucím daňovým povinnostem.
It is indeed hard to believe that venture capital companies have such a bad knowledge of tax law that they cannot avoid such ‘faulty contractual arrangements’ and the corresponding tax liability.
Názor Komise je mimoto jednoznačně potvrzen třetími stranami, jelikož sdružení BVK uvádí, že zákon o kapitálové účasti dále přispěje k nejistotě v tomto odvětví.
Furthermore, the Commission’s view is clearly confirmed by third parties, as BVK finds that the MoRaKG will further contribute to uncertainty in the sector.
Komise každopádně uvádí, že by opatření jednoznačně vedlo ke ztrátě státních prostředků, jež by jinak připadly státu (v předchozí situaci).
In any case, the Commission notes that it is undisputed that the measure would imply a loss of State resources which would otherwise (in the previous situation) have accrued to the State.
Komise proto dospěla k závěru, že opatření je poskytnuto ze státních prostředků.
The Commission therefore concludes that the measure is granted from State resources.
Bez ohledu na otázku, zda je dopis z roku 2003 v souladu s povahou a logikou německého daňového systému, která není v daném případě důležitá, Komise v rozhodnutí o zahájení řízení uvedla, že se zdá, že se zákon o kapitálové účasti odchyluje od dopisu, jelikož:
Regardless of the question of the compatibility of the 2003 letter with the nature and logic of the German tax system, which is irrelevant to the present case, the Commission noted in its opening decision that the MoRaKG appears to deviate from the letter, given that:
společnosti rizikového kapitálu mohou hledat investory prostřednictvím nabídek zaměřených na širokou veřejnost, zatímco v dopise z roku 2003 bylo toto vyloučeno,
VCCs may find investors through marketing to a wide public, while this is excluded in the letter of 2003,
podle zákona o kapitálové účasti mohou mít společnosti rizikového kapitálu obchodní prostory a obchodní organizaci své činnosti, zatímco dopis z roku 2003 zakazuje „rozsáhlou vlastní organizaci“ a omezuje počet zaměstnanců a využívání kancelářských prostor na míru, která je běžná u „velkého soukromého majetku“,
VCCs may have business premises and organise their activities in a ‘business like’ (geschäftsmässig) manner, while the letter of 2003 prevents them from having a ‘substantial own organisation’ and limits the number of employees and office use to what a ‘large private fortune’ (privates Großvermögen) would normally require,
podnikatelská činnost v portfoliových společnostech prostřednictvím společnosti rizikového kapitálu není v zákoně o kapitálové účasti výslovně zakázána, zatímco dopis z roku 2003 podnikatelskou činnost v portfoliových společnostech nepovoluje, jak je uvedeno v 13. bodě odůvodnění.
the MoRaKG does not explicitly exclude VCCs from having a commercial activity in portfolio companies, while the letter of 2003 does not allow ‘commercial activity in portfolio companies’ as stated in recital 13.
Připomínky obdržené v rámci vyšetřovacího řízení tyto pochybnosti nerozptýlily.
The comments received during the formal investigation have not dispelled these doubts.
Komise proto musí vyvodit závěr, že zákon o kapitálové účasti rozšiřuje potenciální okruh příjemců, kteří nepodléhají povinnosti k živnostenské dani, jelikož některé společnosti rizikového kapitálu, jež by podle dopisu z roku 2003 podléhaly živnostenské dani, nemusí této dani podléhat.
Hence the Commission must conclude that the MoRaKG enlarges the potential group of beneficiaries who are not liable to trade tax as some VCCs which, under the letter of 2003, were liable to trade tax may possibly be exempt from trade tax under the MoRaKG.
Dotyčné opatření proto poskytuje určitým společnostem rizikového kapitálu daňovou úlevu, pokud jim umožňuje vykonávat určité činnosti, přičemž je osvobozuje od daňové povinnosti, na rozdíl od rizikových kapitálových fondů/soukromých kapitálových fondů, na něž se vztahuje pouze dopis z roku 2003, a tudíž při výkonu těchto činností podléhají daňové povinnosti.
Therefore, the measure under examination grants a tax advantage to certain VCCs in that it allows them to carry out certain activities and still enjoy the tax liability exemption, unlike all other VCFs/PEFs, which are only subject to the letter of 2003 and would therefore become liable to tax if they carried out these activities.
Opatření poskytuje selektivní výhodu pouze společnostem rizikového kapitálu, které patří do oblasti působnosti zákona o kapitálové účasti, ve srovnání s rizikovými kapitálovými fondy/soukromými kapitálovými fondy.
Moreover, the measure grants a selective advantage only to certain VCCs falling under the scope of the MoRaKG as compared to VCFs/PEFs.
Společnosti rizikového kapitálu mají z opatření prospěch pouze tehdy, spadají-li do definice zákona o kapitálové účasti.
Indeed, VCCs benefit from this measure only if they comply with the definition set out in the MoRaKG.
Opatření proto nemohou využít rizikové kapitálové fondy / soukromé kapitálové fondy, které do kapitálových účastí v cílových společnostech investovaly méně než 70 % veškerých svých aktiv, ačkoliv v zásadě vykonávají stejné činnosti.
Hence VCFs/PEFs with less than 70 % of their total assets in equity holding in TEs may not benefit from the measure even if they carry out substantially identical activities.
Totéž platí pro rizikové kapitálové fondy/soukromé kapitálové fondy, které nemají sídlo nebo vedení společnosti v Německu.
The same reasoning holds for VCFs/PEFs which do not have both their legal domicile and their corporate management in Germany.
Úpravu podle zákona o kapitálové účasti proto nemohou využít rizikové kapitálové fondy / soukromé kapitálové fondy, které mají v Německu pouze stálou provozovnu, ačkoliv vykonávají naprosto stejné činnosti jako společnosti rizikového kapitálu.
As a result, VCFs/PEFs that only have a permanent business establishment in Germany cannot benefit from the MoRaKG, even if they carry out exactly the same activities as VCCs.
Pouze podniky, které patří do tohoto úzkého okruhu, jsou prostřednictvím státních prostředků osvobozeny od části svých provozních nákladů (a to určité daňové povinnosti), jež by podle současného právního rámce normálně musely hradit samy.
Therefore, only companies which belong to this limited group are relieved, by means of State resources, of a part of their operating costs (namely liability for a certain tax) which they would normally have to bear under the current legal framework.
Příjemci, kterým je poskytnuta tato výhoda, působí převážně v oblasti poskytování soukromého kapitálu a rizikového kapitálu a soutěží s ostatními kapitálovými společnostmi v Německu nebo v ostatních členských státech.
The beneficiaries of this advantage are essentially active in the provision of private equity and venture capital and are in competition with other providers established in Germany or other Member States.
Jelikož toto daňové opatření zvyšuje finanční prostředky, jež mají příjemci k dispozici při výkonu své činnosti, posiluje jejich postavení vůči konkurentům ve Společenství.
Consequently, this fiscal measure, by increasing the financial means available to the beneficiaries to carry out their activity, strengthens their position in relation to their competitors in the EU.
Tato podpora proto může narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi členskými státy.
The aid measure is therefore capable of affecting competition and trade between Member States.
Komise proto dospěla k závěru, že se v případě oznámeného opatření týkajícího se živnostenské daně jedná o státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES ve prospěch určitých společností rizikového kapitálu.
The Commission therefore concludes that the notified trade tax measure constitutes State aid to certain VCCs within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Odpočet ztrát
Loss deduction
Jak je uvedeno v bodě 4.2, Německo v zásadě připouští, že znovuzavedení převodu ztrát u společností rizikového kapitálu investujících do cílových společností je selektivní a zvýhodňuje jak společnosti rizikového kapitálu, tak i cílové společnosti.
As stated under point 4.2, Germany agrees in principle that the re-establishment of loss carry forward for VCCs investing in TEs is selective and favours TEs and VCCs.
Německo se však domnívá, že společnosti rizikového kapitálu a cílové společnosti jsou přiměřeně a prakticky rozlišeny a rozlišení je podle bodu 24 sdělení Komise o zdanění podnikatelské činnosti (kde je uvedeno, že určité rozdíly v daňovém systému mohou být odůvodněné objektivními rozdíly mezi poplatníky) odůvodněné objektivními rozdíly mezi poplatníky, jelikož zavedení všeobecného omezení týkajícího se využívání ztrát v roce 2008 představuje pro trh rizikového kapitálu zvláštní nevýhodu.
However, Germany argues that VCCs and TEs were differentiated in an acceptable and practical manner and that the distinction is justified by objective differences between taxable persons in compliance with paragraph 24 of the Notice on Business Taxation (which states that some differentiations in the tax system may be justified by objective differences between taxpayers), because the introduction of the general restriction on the exploitation of tax losses in 2008 hit the venture capital market particularly hard.
Komise za prvé uvádí, že opatření je pro stát jednoznačně spojeno se ztrátou státních prostředků. Je proto poskytnuto ze státních prostředků.
First, the Commission emphasises that the measure is clearly linked to a loss of State resources and is therefore granted through State resources.
Daňové ztráty připadají cílovým společnostem a společnostem rizikového kapitálu, jelikož tyto společnosti jsou příjemci podpory.
This tax loss benefits TEs and VCCs since they are the beneficiaries of this measure.
Méně přísná ustanovení týkající se převodu ztrát, která platí pro cílové společnosti, v nichž získaly podíly společnosti rizikového kapitálu, představují hospodářskou výhodu pro obě skupiny podniků a umožňují jim dosáhnout daňových úspor.
The more generous terms for tax deduction of loss carry forward which apply to TEs if they are acquired by VCCs constitute an economic advantage for these two groups of companies as it allows them to realise tax savings.
Cílová společnost má navíc prospěch z převodu ztrát, jelikož může započítat ztráty a zaplatit nižší daně, než by tomu bylo jinak podle předpisů, jež mají zamezit zneužívání.
Indeed, TEs benefit from loss carry forward since it enables them to offset a loss and thus pays less tax, which would otherwise be excluded by the anti-abuse rules.
Společnosti rizikového kapitálu jsou téměř bezprostředním příjemcem, jelikož jiný nabyvatel nemůže zápočet využít.
VCCs are also almost direct beneficiaries in the sense that other purchasers cannot benefit from the additional offsetting.
Jelikož daňové úspory lze v zásadě dosáhnout pouze tehdy, investují-li společnosti rizikového kapitálu do cílových společností, jsou cílové společnosti zvýhodněny rovněž nepřímo.
As the tax saving is essentially only available if VCCs invest in TEs, the measure also favours TEs indirectly.
Opatření poskytuje společnostem rizikového kapitálu pobídku k investování do cílových společností, a nikoli do jiných podniků, jež by pro investory rizikového kapitálu přicházely do úvahy z čistě hospodářského hlediska.
Indeed, it constitutes an incentive for VCCs to invest in TEs rather than other companies that may be targeted by venture capital investors on the basis of purely economic considerations.
Cílové společnosti proto mohou získat rizikový kapitál v jiném rozsahu a za jiných podmínek než bez opatření.
TEs are thereby in a position to receive risk capital in amounts and under conditions that would not have been the case without the measure.
Opatření proto může nepřímo posílit kapitálovou základnu cílových společností.
The measure is thus capable of indirectly reinforcing the capital base of TEs.
Je nutno odmítnout tvrzení Německa, že toto opatření, ačkoliv nelze vyloučit, že definice cílové společnosti zahrnuje podniky v obtížích, nepředstavuje pro tyto podniky výhodu.
It also seems appropriate to reject Germany’s argument according to which, even if it cannot be excluded that the definition of TEs covers firms in difficulty, this measure does not represents an advantage for such companies.
Podle tvrzení Německa nedosáhne cílová společnost, která se nachází v obtížích, žádného zisku, oproti němuž by bylo možno započítat ztráty a zdanit jej.
Indeed, Germany argues that if a TE is in difficulty, it will not make profits that would offset its losses and could be taxed.
Možnost využití ztrát z předchozích období není proto pro tyto podniky důležitá.
So it is irrelevant whether or not such a firm can exploit the losses of earlier periods.
Zákon o kapitálové účasti tudíž nepředstavuje pro podniky v obtížích ve smyslu definice podle práva Společenství žádnou výhodu.
As a result, according to Germany, the MoRaKG does not offer any advantage to firms in difficulty as defined by Community law.
Podle názoru Komise není toto tvrzení logické, jelikož nabyvatel podniku v obtížích nebo „zastřešující společnosti“ může mít z daňových důvodů zájem zejména o převod ztrát.
The Commission finds that this argument is not plausible, since an acquirer of a firm in difficulty or of a ‘shell company’ may in fact be particularly interested in the loss carry forward for tax purposes.
Tyto výhody mohou ovlivnit obchod a narušit hospodářskou soutěž.
These advantages are capable of affecting trade and competition.
Pro společnosti rizikového kapitálu ověřila Komise toto kritérium s ohledem na úpravu živnostenské daně v 71. bodě odůvodnění.
For VCCs, the Commission examined this requirement with regard to the trade tax rule in recital 71.
S ohledem na cílové společnosti Komise uvádí, že tyto podniky mohou působit v kterémkoli hospodářském odvětví, a tudíž rovněž v hospodářských odvětvích, v nichž existuje nebo by mohl existovat obchod uvnitř Společenství.
With regard to TEs, the Commission notes that these companies can operate in any economic sector, including those that involve or could involve intra-Community trade.
Poskytnutá hospodářská výhoda proto může narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi členskými státy.
Therefore, the economic advantage granted to them is apt to affect competition and trade between Member States.
Komise za druhé podotýká, že opatření je nesporně selektivní.
Secondly, the Commission notes that the measure is undisputedly selective.
Komise za třetí uvádí, že se Německu nepodařilo prokázat, že opatření je v souladu s povahou a logikou německého daňového systému.
Thirdly, the Commission finds that Germany has not succeeded in demonstrating that the measure is compatible with the nature and logic of the German tax system.
I kdyby bylo pravdou, že omezené využívání ztrát představuje pro trh rizikového kapitálu obzvláštní nevýhodu, je proto opodstatněné zvláštní zacházení, neodůvodňuje to podle názoru Komise rozlišování poplatníků, které Německo uplatňuje, jelikož ze zákazu převodu ztrát není vyňato celé odvětví rizikového kapitálu.
Even if it were true that the venture capital market were particularly affected by the restriction on exploitation of tax losses and thus justified special treatment, the Commission finds that the distinction drawn up by Germany between taxpayers is not justified by this reasoning since only part of the venture capital sector is exempted from the prohibition on loss carry forward.
Pokud by byly předpoklady Německa správné, neexistoval by žádný objektivní důvod pro to, vyloučit z opatření podniky, které nejsou společnostmi rizikového kapitálu a investují do stejných cílových společností.
If Germany’s claims were correct, there would be no objective reason for non-VCCs not to benefit from the measure when they invest in the same TEs.
Podniky, které nejsou společnostmi rizikového kapitálu, však mohou opatření využít pouze v ojedinělém případě, pokud získají účast v cílové společnosti od společnosti rizikového kapitálu.
However, non-VCCs only benefit from the measure in the rare case when they acquire a participation in a TE from a VCC.
Tento názor je potvrzen rovněž připomínkami sdružení BVK, jež byly uvedeny v bodě 5.2.
These views are also confirmed by BVK’s comments in point 5.2.