natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Nařízení Komise (ES) č. 809/2009
Commission Regulation (EC) No 809/2009
kterým se stanoví zákaz rybolovu krevety severní v divizi 3L oblasti NAFO plavidly plujícími pod vlajkami všech členských států s výjimkou Estonska, Lotyšska, Litvy a Polska
prohibiting fishing for northern prawn in NAFO area, Division 3L, by vessels flying the flag of all Member States except Estonia, Latvia, Lithuania and Poland
Podle informací, jež Komise obdržela, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkami členských států uvedených ve zmíněné příloze nebo plavidly v nich registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2009.
According to the information received by the Commission, catches of the stock referred to in the Annex to this Regulation by vessels flying the flag of, or registered in, Member States referred to therein have exhausted the quota allocated for 2009.
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2009 členským státům uvedeným v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou.
The fishing quota allocated for 2009 to the Member States referred to in the Annex to this Regulation for the stock referred to therein shall be deemed to be exhausted.
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkami členských států uvedených ve zmíněné příloze nebo plavidly v nich registrovanými se zakazuje.
Fishing for the stock referred to in the Annex to this Regulation by vessels flying the flag of, or registered in, the Member States referred to therein shall be prohibited.
Tuto populaci odlovenou uvedenými plavidly je rovněž zakázáno uchovávat na palubě, překládat či vykládat.
It shall also be prohibited to retain on board, tranship or land such stock caught by those vessels.
Všechny členské státy s výjimkou Estonska, Lotyšska, Litvy a Polska
All Member States except Estonia, Latvia, Lithuania and Poland
Kód populace
Stock
Kreveta severní (Pandalus borealis)
Northern Prawn (Pandalus borealis)
Divize 3L oblasti upravené předpisy NAFO
NAFO Regulatory Area, Division 3L
srpna 2009
19 August 2009
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009
Regulation (EC) No 810/2009 of the European Parliament and of the Council
o kodexu Společenství o vízech
establishing a Community Code on Visas
(vízový kodex)
(Visa Code)
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 62 odst. 2 písm. a) a b) bod ii) této smlouvy,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 62(2)(a) and (b)(ii) thereof,
Podle článku 61 Smlouvy by mělo být vytvoření prostoru, ve kterém se osoby mohou volně pohybovat, doplněno doprovodnými opatřeními, která se týkají kontrol na vnějších hranicích, azylu a přistěhovalectví.
In accordance with Article 61 of the Treaty, the creation of an area in which persons may move freely should be accompanied by measures with respect to external border controls, asylum and immigration.
Podle čl. 62 odst. 2 Smlouvy opatření o překračování vnějších hranic členských států musí stanovit vízové předpisy pro předpokládané pobyty v trvání nejvýše tří měsíců, včetně postupů a podmínek pro udělování víz členskými státy.
Pursuant to Article 62(2) of the Treaty, measures on the crossing of the external borders of the Member States shall establish rules on visas for intended stays of no more than three months, including the procedures and conditions for issuing visas by Member States.
Pokud jde o vízovou politiku, vytvoření „společného souboru“ právních předpisů prostřednictvím konsolidace a rozvoje acquis (příslušná ustanovení Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 [2] a Společné konzulární instrukce [3] je podle Haagského programu: posílení svobody, bezpečnosti a práva v Evropské unii [4] jedním z hlavních prvků „dalšího rozvoje společné vízové politiky jakožto součásti mnohovrstevného systému zaměřeného na usnadnění oprávněného cestování a na boj proti nedovolenému přistěhovalectví prostřednictvím další harmonizace vnitrostátních právních předpisů a způsobů zpracování na místních konzulárních úřadech“.
As regards visa policy, the establishment of a ‘common corpus’ of legislation, particularly via the consolidation and development of the acquis (the relevant provisions of the Convention implementing the Schengen Agreement of 14 June 1985 [2] and the Common Consular Instructions [3], is one of the fundamental components of ‘further development of the common visa policy as part of a multi-layer system aimed at facilitating legitimate travel and tackling illegal immigration through further harmonisation of national legislation and handling practices at local consular missions’, as defined in the Hague Programme: strengthening freedom, security and justice in the European Union [4].
Členské státy by měly mít pro účely udělování víz své zastoupení či být zastoupeny ve všech třetích zemích, na jejichž státní příslušníky se vztahuje vízová povinnost.
Member States should be present or represented for visa purposes in all third countries whose nationals are subject to visa requirements.
Členské státy, které v dané třetí zemi nebo v určité části dané třetí země nemají vlastní konzulát, by měly usilovat o uzavření ujednání o zastupování, aby žadatelé o vízum nebyli nuceni vynaložit pro dosažení konzulátu nepřiměřené úsilí.
Member States lacking their own consulate in a given third country or in a certain part of a given third country should endeavour to conclude representation arrangements in order to avoid a disproportionate effort on the part of visa applicants to have access to consulates.
Za účelem boje proti nedovolenému přistěhovalectví je nezbytné stanovit pravidla pro průjezd přes mezinárodní tranzitní prostory letišť.
It is necessary to set out rules on the transit through international areas of airports in order to combat illegal immigration.
Státní příslušníci třetích zemí uvedených na společném seznamu by proto měli mít povinnost být vybaveni letištním průjezdním vízem.
Thus nationals from a common list of third countries should be required to hold airport transit visas.
V naléhavých případech hromadného přílivu nelegálních přistěhovalců by však měly mít členské státy možnost uložit takovou povinnost i státním příslušníkům třetích zemí, které nejsou uvedeny na společném seznamu.
Nevertheless, in urgent cases of mass influx of illegal immigrants, Member States should be allowed to impose such a requirement on nationals of third countries other than those listed in the common list.
Jednotlivá rozhodnutí členských států by měla být každoročně přezkoumávána.
Member States’ individual decisions should be reviewed on an annual basis.
Opatření při přijímání žadatelů by měla náležitě respektovat lidskou důstojnost.
The reception arrangements for applicants should be made with due respect for human dignity.
Vyřizování žádostí o víza by mělo být profesionální, důstojné a přiměřené sledovaným cílům.
Processing of visa applications should be conducted in a professional and respectful manner and be proportionate to the objectives pursued.
Členské státy by měly zajistit, aby kvalita služeb nabízených veřejnosti byla na vysoké úrovni a byla v souladu se zásadami dobré správy.
Member States should ensure that the quality of the service offered to the public is of a high standard and follows good administrative practices.
Měly by poskytnout přiměřený počet vyškolených pracovníků a dostatečné zdroje s cílem usnadnit v co největší možné míře vyřizování žádostí o vízum.
They should allocate appropriate numbers of trained staff as well as sufficient resources in order to facilitate as much as possible the visa application process.
Členské státy by měly zajistit, aby byl postup dle zásady jednoho správního místa (tzv. „one-stop“) uplatněn na všechny žadatele.
Member States should ensure that a ‘one-stop’ principle is applied to all applicants.
Pokud jsou splněny určité podmínky, měla by být vydávána víza pro více vstupů, aby se ulehčila administrativní zátěž konzulátů členských států a aby se usnadnilo bezproblémové cestování častým či pravidelným cestujícím.
Provided that certain conditions are fulfilled, multiple-entry visas should be issued in order to lessen the administrative burden of Member States’ consulates and to facilitate smooth travel for frequent or regular travellers.
Žadatelé známí konzulátu jako bezúhonné a spolehlivé osoby by měli mít možnost v co největší možné míře využívat zjednodušeného postupu.
Applicants known to the consulate for their integrity and reliability should as far as possible benefit from a simplified procedure.
Z důvodu vkládání biometrických identifikátorů do Vízového informačního systému (VIS), které bylo zavedeno nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 ze dne 9. července 2008 o Vízovém informačním systému (VIS) a o výměně údajů o krátkodobých vízech mezi členskými státy (nařízení o VIS) [5], by osobní přítomnost žadatele měla být, alespoň pro účely první žádosti, jedním ze základních požadavků pro podání žádosti o vízum.
Because of the registration of biometric identifiers in the Visa Information System (VIS) as established by Regulation (EC) No 767/2008 of the European Parliament and of the Council of 9 July 2008 concerning Visa Information System (VIS) and the exchange of data between Member States on short-stay visas (VIS Regulation) [5], the appearance of the applicant in person — at least for the first application — should be one of the basic requirements for the application for a visa.
Za účelem zjednodušení postupu v případě jakékoli následující žádosti by mělo být umožněno kopírovat otisky prstů z prvního záznamu vloženého do VIS po dobu 59 měsíců.
In order to facilitate the visa application procedure of any subsequent application, it should be possible to copy fingerprints from the first entry into the VIS within a period of 59 months.
Po uplynutí této doby je třeba otisky prstů sejmout znovu.
Once this period of time has elapsed, the fingerprints should be collected again.
Jakýkoli dokument, údaj nebo biometrický identifikátor získaný během vyřizování žádosti o udělení víza členským státem se považuje za konzulární dokument podle Vídeňské úmluvy o konzulárních stycích ze dne 24. dubna 1963 a mělo by se ním zacházet odpovídajícím způsobem.
Any document, data or biometric identifier received by a Member State in the course of the visa application process shall be considered a consular document under the Vienna Convention on Consular Relations of 24 April 1963 and shall be treated in an appropriate manner.
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů [6] se vztahuje také na členské státy v souvislosti se zpracováním osobních údajů podle tohoto nařízení.
Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council of 24 October 1995 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data [6] applies to the Member States with regard to the processing of personal data pursuant to this Regulation.
Za účelem usnadnění postupu by se mělo uvažovat o několika formách spolupráce, jakými jsou zastoupení v omezeném rozsahu, společné umístění, společná střediska pro žádosti o udělení víza, honorární konzulové a spolupráce s externími poskytovateli služeb, přičemž je třeba vzít v úvahu zejména požadavky na ochranu údajů uvedené ve směrnici 95/46/ES.
In order to facilitate the procedure, several forms of cooperation should be envisaged, such as limited representation, co-location, common application centres, recourse to honorary consuls and cooperation with external service providers, taking into account in particular data protection requirements set out in Directive 95/46/EC.
Členské státy by si měly v souladu s podmínkami stanovenými v tomto nařízení určit typ organizační struktury, který využijí v jednotlivých třetích zemích.
Member States should, in accordance with the conditions laid down in this Regulation, determine the type of organisational structure which they will use in each third country.
Je třeba stanovit pravidla pro případy, kdy se členský stát rozhodne spolupracovat při přijímání žádostí s externími poskytovateli služeb.
It is necessary to make provision for situations in which a Member State decides to cooperate with an external service provider for the collection of applications.
Takové rozhodnutí lze přijmout v případě, že vzhledem ke zvláštním okolnostem nebo z důvodů souvisejících s místní situací se spolupráce s dalšími členskými státy formou zastoupení, zastoupení v omezeném rozsahu, společného umístění nebo společného střediska pro žádosti o udělení váza ukáže být pro dotčený členský stát nevhodná.
Such a decision may be taken if, in particular circumstances or for reasons relating to the local situation, cooperation with other Member States in the form of representation, limited representation, co-location or a Common Application Centre proves not to be appropriate for the Member State concerned.
Tato úprava by měla být v souladu s obecnými zásadami pro udělování víz a s požadavky na ochranu údajů uvedenými ve směrnici 95/46/ES.
Such arrangements should be established in compliance with the general principles for issuing visas and with the data protection requirements set out in Directive 95/46/EC.
Kromě toho by měla být při vypracování a provádění takové úpravy zohledněna nutnost zamezit spekulativnímu podávání žádostí o víza („visa shopping“).
In addition, the need to avoid visa shopping should be taken into consideration when establishing and implementing such arrangements.
Pokud se členský stát rozhodl spolupracovat s externím poskytovatelem služeb, měl by všem žadatelům nadále poskytovat možnost předkládat žádosti přímo na svých diplomatických misích nebo konzulárních úřadech.
Where a Member State has decided to cooperate with an external service provider, it should maintain the possibility for all applicants to lodge applications directly at its diplomatic missions or consular posts.
Členský stát by měl spolupracovat s externím poskytovatelem služeb na základě právního nástroje, který by měl obsahovat ustanovení o jeho přesných povinnostech, přímém a úplném přístupu do jeho objektů, informacích pro žadatele, zachování důvěrnosti a okolnostech, podmínkách a postupech pro pozastavení nebo ukončení spolupráce.
A Member State should cooperate with an external service provider on the basis of a legal instrument which should contain provisions on its exact responsibilities, on direct and total access to its premises, information for applicants, confidentiality and on the circumstances, conditions and procedures for suspending or terminating the cooperation.
Toto nařízení členským státům umožňuje spolupracovat s externími poskytovateli služeb za účelem přijímání žádostí a současně zavádí zásadu jednoho správního místa (tzv. „one-stop“) pro předkládání žádostí, čímž se odchyluje od obecného pravidla osobní přítomnosti žadatele na diplomatické misi nebo konzulárním úřadu.
This Regulation, by allowing Member States to cooperate with external service providers for the collection of applications while establishing the ‘one-stop’ principle for the lodging of applications, creates a derogation from the general rule that an applicant must appear in person at a diplomatic mission or consular post.
Tím však není dotčena možnost pozvat žadatele k osobnímu pohovoru.
This is without prejudice to the possibility of calling the applicant for a personal interview.
Pro harmonizované uplatňování společné vízové politiky a pro náležité hodnocení migračních nebo bezpečnostních rizik je klíčová místní schengenská spolupráce.
Local Schengen cooperation is crucial for the harmonised application of the common visa policy and for proper assessment of migratory and/or security risks.
Vzhledem k místním rozdílům by měly diplomatické mise a konzulární úřady členských států posoudit praktické uplatňování jednotlivých právních ustanovení na jednotlivých místech, za účelem zajištění harmonizovaného uplatňování zákonných ustanovení s cílem zamezit spekulativnímu podávání žádostí o víza („visa shopping“) a odlišnému zacházení s žadateli o víza.
Given the differences in local circumstances, the operational application of particular legislative provisions should be assessed among Member States’ diplomatic missions and consular posts in individual locations in order to ensure a harmonised application of the legislative provisions to prevent visa shopping and different treatment of visa applicants.
Statistické údaje jsou důležitým prostředkem pro sledování migračních toků a mohou sloužit jako důležitý nástroj pro jejich řízení.
Statistical data are an important means of monitoring migratory movements and can serve as an efficient management tool.
Proto by se tyto údaje měly pravidelně shromažďovat podle společného vzoru.
Therefore, such data should be compiled regularly in a common format.
Zejména je třeba zmocnit Komisi k přijetí změn příloh tohoto nařízení.
In particular, the Commission should be empowered to adopt amendments to the Annexes to this Regulation.
K zajištění jednotného uplatňování tohoto nařízení by měly být vypracovány pokyny k praktickému provádění a postupy, které mají členské státy při vyřizování žádostí o víza dodržovat.
In order to ensure the harmonised application of this Regulation at operational level, instructions should be drawn up on the practice and procedures to be followed by Member States when processing visa applications.
S cílem zlepšit viditelnost společné vízové politiky a její jednotný obraz má být vytvořena společná internetová stránka o schengenských vízech.
A common Schengen visa Internet site is to be established to improve the visibility and a uniform image of the common visa policy.
Tato stránka poslouží široké veřejnosti jako prostředek k poskytování všech důležitých informací týkajících se žádosti o vízum.
Such a site will serve as a means to provide the general public with all relevant information in relation to the application for a visa.
Měla by být stanovena odpovídající opatření za účelem sledovaní a hodnocení tohoto nařízení.
Appropriate measures should be adopted for the monitoring and evaluation of this Regulation.
Nařízení o VIS a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) [8] by měla být změněna tak, aby zohledňovala ustanovení tohoto nařízení.
The VIS Regulation and Regulation (EC) No 562/2006 of the European Parliament and of the Council of 15 March 2006 establishing a Community Code on the rules governing the movement of persons across borders (Schengen Borders Code) [8] should be amended in order to take account of the provisions of this Regulation.
Od ustanovení tohoto nařízení se mohou odchýlit pravidla stanovená v dvoustranných dohodách uzavřených Společenstvím se třetími zeměmi, jejichž účelem je zjednodušit proces vyřizování žádostí o víza.
Bilateral agreements concluded between the Community and third countries aiming at facilitating the processing of applications for visas may derogate from the provisions of this Regulation.
Pokud se na území členského státu konají olympijské a paralympijské hry, měl by se uplatnit zvláštní režim, který usnadní udělování víz členům olympijské rodiny.
When a Member State hosts the Olympic Games and the Paralympic Games, a particular scheme facilitating the issuing of visas to members of the Olympic family should apply.
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž stanovení postupů a podmínek pro udělování víz za účelem průjezdu členským státem či předpokládaného pobytu na jeho území, který nepřesáhne tři měsíce během šestiměsíčního období, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy.
Since the objective of this Regulation, namely the establishment of the procedures and conditions for issuing visas for transit through or intended stays in the territory of the Member States not exceeding three months in any six-month period, cannot be sufficiently achieved by the Member States and can therefore be better achieved at Community level, the Community may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty.
Toto nařízení respektuje základní práva a zachovává zásady uznané zejména Úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod Rady Evropy a Listinou základních práv Evropské unie.
This Regulation respects fundamental rights and observes the principles recognised in particular by the Council of Europe’s Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms and by the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Podmínky vstupu na území členských států nebo udělování víz se nedotýkají platných předpisů o uznávání platnosti cestovních dokladů.
The conditions governing entry into the territory of the Member States or the issue of visas do not affect the rules currently governing recognition of the validity of travel documents.
V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
In accordance with Articles 1 and 2 of the Protocol on the Position of Denmark annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty establishing the European Community, Denmark does not take part in the adoption of this Regulation and is not bound by it, or subject to its application.
Vzhledem k tomu, že toto nařízení navazuje na schengenské acquis podle hlavy IV části třetí Smlouvy o založení Evropského společenství, mělo by se Dánsko v souladu s článkem 5 uvedeného protokolu rozhodnout do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto nařízení, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.
Given that this Regulation builds on the Schengen acquis under the provisions of Title IV of Part Three of the Treaty establishing the European Community, Denmark shall, in accordance with Article 5 of that Protocol, decide within a period of six months after the date of adoption of this Regulation whether it will implement it in its national law.
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [9], která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě B rozhodnutí Rady 1999/437/ES [10] o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody.
As regards Iceland and Norway, this Regulation constitutes a development of provisions of the Schengen acquis within the meaning of the Agreement concluded between the Council of the European Union and the Republic of Iceland and the Kingdom of Norway concerning the association of those two States with the implementation, application and development of the Schengen acquis [9] which fall within the area referred to in Article 1, point B of Council Decision 1999/437/EC [10] on certain arrangements for the application of that Agreement.
Mělo by být přijato opatření umožňující zástupcům Islandu a Norska zapojení do práce výborů, jež jsou nápomocny Komisi při výkonu jejích výkonných pravomocí podle tohoto nařízení.
An arrangement should be made to allow representatives of Iceland and Norway to be associated with the work of committees assisting the Commission in the exercise of its implementing powers under this Regulation.
Takové opatření je uvedeno ve výměně dopisů mezi Radou Evropské unie a Islandem a Norskem o výborech, které jsou nápomocny Evropské komisi při výkonu její výkonné moci [11], připojené k výše uvedené dohodě.
Such an arrangement has been contemplated in the Exchange of Letters between the Council of the European Union and Iceland and Norway concerning committees which assist the European Commission in the exercise of its executive powers [11], annexed to the abovementioned Agreement.