natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Rychlostní konstanta, k, a poločas, t½ = ln2/k, by se měly vypočítat pro každou z jednotlivých baněk k opakování, pokud se odebírají dílčí vzorky ze stejné baňky, nebo pomocí průměrných hodnot, pokud se použije jako vzorek celý objem baňky v každé době odběru vzorku (viz bod 1.8.9.2 poslední odstavec).
Calculations of the rate constant, k, and the half-life t½ = ln2/k, should be carried out for each of the individual replicate flasks, when sub-samples are withdrawn from the same flask, or by using the average values, when whole flasks are harvested at each sampling time (see last paragraph in section 1.8.9.2).
Použije-li se první uvedený postup, je třeba v protokolu o zkoušce uvést rychlostní konstantu a poločas pro každou z jednotlivých baněk k opakování a vyjádřit je rovněž jako průměrnou hodnotu se standardní chybou.
When the first-mentioned procedure is used, the rate constant and half-life should be reported for each of the individual replicate flasks and as an average value with a standard error.
Jestliže se používaly vysoké koncentrace zkoušené látky, křivka rozkladu se může značně odchylovat od přímky (semilogaritmický graf) a kinetika prvního řádu nemusí platit.
If high concentrations of test substance have been used, the degradation curve may deviate considerably from a straight line (semi-logarithmic plot) and first order kinetics may not be valid.
Definování poločasu proto nemá žádným smysl.
Defining a half-life has therefore no meaning.
Ovšem při omezeném rozpětí dat lze použít kinetiku pseudoprvního řádu a poločas rozkladu DT50 (čas pro dosažení 50 % rozkladu) odhadnout.
However, for a limited data range, pseudo first order kinetics can be applied and the degradation half-time DT50 (time to reach 50 % degradation) estimated.
Je však třeba mít na paměti, že časový průběh rozkladu nad zvolené datové rozpětí nelze předpovídat pomocí parametru DT50, který slouží pouze k popisu dané datové množiny.
It must be borne in mind, however, that the time course of degradation beyond the selected data range cannot be predicted using the DT50 which is merely a descriptor of a given set of data.
Analytické nástroje pro usnadnění statistických výpočtů a sestavení křivky jsou snadno dostupné a doporučuje se používat software tohoto typu.
Analytical tools to facilitate statistical calculations and curve fitting are easily available and the use of this kind of software is recommended.
Jestliže se provádí specifické chemické analýzy, je třeba odhadnout rychlostní konstanty a poločasy primárního rozkladu, jak je shora uvedeno pro celkovou mineralizaci.
If specific chemical analyses are made, estimate rate constants and half-lives for primary degradation as above for total mineralisation.
Jestliže je limitujícím procesem primární rozklad, lze někdy použít datové body z celého průběhu rozkladu.
If the primary degradation is the limiting process data points from the entire course of degradation may sometimes be used.
Je to proto, že měření jsou přímá, na rozdíl od měření aktivity 14C.
This is because measurements are direct by contrast to measurements of 14C activity.
Jestliže se použijí látky značené isotopem 14C, hmotnostní bilance by měla být vyjádřena v procentech použité počáteční koncentrace nejméně na konci zkoušky.
If 14C-labelled substances are used, a mass balance should be expressed in percentage of the applied initial concentration, at least at the end of the test.
Zbytková aktivita
Residual activity
Při biologickém rozkladu té části organické látky, která je značená isotopem 14C, se hlavní část 14C přemění na 14CO2, zatímco další část se využije pro růst biomasy a/nebo syntézu mimobuněčných metabolitů.
When the 14C-labelled part of an organic substance is biodegraded, the major part of the 14C is converted to 14CO2, while another part is used for growth of biomass and/or synthesis of extra-cellular metabolites.
Proto zcela „úplný“ biologický rozklad látky nedává 100 % přeměnu jejího uhlíku na 14CO2.
Therefore, complete ‘ultimate’ biodegradation of a substance does not result in a 100 % conversion of its carbon into 14CO2.
Isotop 14C zabudovaný do produktů vytvářených biologickou syntézou se následně v důsledku „sekundární mineralizace“ pomalu uvolňuje jako 14CO2.
The 14C built into products formed by biosynthesis is subsequently released slowly as 14CO2 due to ‘secondary mineralisation’.
Z těchto důvodů vykazují grafy zbytkové aktivity organického 14C (měřeno po odstranění CO2) nebo vzniklého 14CO2 v závislosti na čase i po dokončení rozkladu „chvostování“.
For these reasons plots of residual organic 14C activity (measured after stripping off CO2) or of 14CO2 produced versus time will show a ‘tailing’ after degradation has been completed.
Tím se komplikuje kinetická interpretace dat, a proto je k odhadu rychlostní konstanty rozkladu zapotřebí obvykle používat pouze počáteční část křivky (po skončení fáze iniciace a před dosažením přibližně 50 % rozkladu).
This complicates a kinetic interpretation of the data and for this purpose, only the initial part of the curve (after the lag phase has ended and before approx. 50 % degradation is reached) should normally be used for the estimation of a degradation rate constant.
Při rozkladu zkoušené látky je celková zbytková aktivita organického 14C vždy vyšší než aktivita 14C spojená se zbývající nedotčenou zkoušenou látkou.
If the test substance is degraded, the total residual organic 14C activity is always higher than the 14C activity associated with the remaining intact test substance.
Jestliže se zkoušená látka rozkládá reakcí prvního řádu a konstantní frakce α se mineralizuje na CO2, počáteční sklon křivky úbytku 14C (celkový organický 14C vzhledem k času) bude α-násobkem sklonu příslušné křivky koncentrace zkoušené látky (nebo přesněji řečeno té části zkoušené látky, která je značená isotopem 14C).
If the test substance is degraded by a first order reaction and a constant fraction α is mineralised into CO2, the initial slope of the 14C disappearance curve (total organic 14C versus time) will be α times the slope of the corresponding curve for the concentration of test substance (or, to be precise, the part of the test substance labelled with 14C).
Při použití nekorigovaného měření celkové aktivity organického 14C bude proto vypočítaná rychlostní konstanta rozkladu konzervativní.
Using measurements of the total organic 14C activity uncorrected, the calculated degradation rate constant will therefore be conservative.
V literatuře (2) (9) (10) (11) byly popsány postupy pro odhad koncentrací zkoušené látky z naměřených radiochemických aktivit na základě různých zjednodušujících předpokladů.
Procedures for estimating the concentrations of the test substance from the measured radiochemical activities based on various simplifying assumptions have been described in the literature (2)(9)(10)(11).
Takové postupy se nejsnáze používají u rychle rozložitelných látek.
Such procedures are most easily applied for rapidly degradable substances.
Jestliže se zjistí, že k nezávisí na rostoucí koncentraci (tj. pokud je vypočítaná konstanta k přibližně stejná při různých koncentracích zkoušené látky), lze předpokládat, že rychlostní konstanta prvního řádu je reprezentativní pro použité zkušební podmínky, tj. pro zkoušenou látku, vzorek vody a zkušební teplotu.
If k is found to be independent of the added concentration (i.e. if the calculated k is approximately the same at the different concentrations of test substance), it can be assumed that the first order rate constant is representative of the testing conditions used, i.e. the test substance, the water sample and the test temperature.
Odborníci musí vyhodnotit, do jaké míry lze výsledky generalizovat či extrapolovat na jiné systémy.
To what extent the results can be generalised or extrapolated to other systems must be evaluated by expert judgement.
Jestliže se zkoušená látka použije ve vysoké koncentraci, a rozklad proto neprobíhá podle kinetiky prvního řádu, nelze data použít pro přímý odhad rychlostní konstanty prvního řádu nebo odpovídajícího poločasu.
If a high concentration of test substance is used, and the degradation therefore does not follow first order kinetics, the data cannot be used for direct estimation of a first order rate constant or a corresponding half-life.
Ovšem data odvozená ze zkoušky s vysokou koncentrací zkoušené látky mohou být přesto použitelná pro odhad stupně celkové mineralizace a/nebo pro detekci a kvantifikaci transformačních produktů.
However, data derived from a test using a high concentration of test substance may still be usable for estimating the degree of total mineralisation and/or detection and quantification of transformation products.
Jestliže jsou známy rychlosti jiných ztrátových procesů než biologického rozkladu (například hydrolýza nebo těkání), mohou být odečteny od čisté ztrátové rychlosti pozorované během zkoušky, čímž se získá přibližný odhad rychlosti biologického rozkladu.
If the rates of other loss processes than biodegradation are known (e.g. hydrolysis or volatilisation), they may be subtracted from the net loss rate observed during the test to give an approximated estimate of the biodegradation rate.
Údaje o hydrolýze mohou být například získány ze sterilní kontroly nebo ze souběžného zkoušení pomocí vyšší koncentrace zkoušené látky. Nepřímé a přímé stanovení 14CO2 (bod 1.8.9.4 a dodatek 3) lze použít pouze pro měření rozsahu mineralizace zkoušené látky na CO2.
Data for hydrolysis may, e.g. be obtained from the sterile control or from parallel testing using a higher concentration of the test substance.
K analýze koncentrací zkoušené látky značené isotopem 14C a tvorby významnějších transformačních produktů lze použít radiochromatografii (RAD-TLC) nebo HPLC (bod 1.8.9.4 třetí odstavec). Aby byl možný přímý odhad poločasu, je nezbytné, aby nebyly přítomny žádné významnější transformační produkty (definované jako ≥ 10 % použitého množství zkoušené látky). Jestliže jsou přítomny významnější transformační produkty odpovídající této definici, požaduje se podrobné hodnocení dat.
The indirect and direct determination of 14CO2 (section 1.8.9.4 and Appendix 3) can only be used to measure the extent of mineralisation of the test substance to CO2.
Stupeň mineralizace tak bude rovný minimální úrovni úplného biologického rozkladu nebo bude nižší.
The degree of mineralisation will thus be less than or equal to the minimum level of ultimate biodegradation.
Pro získání ucelenějšího obrazu úplného biologického rozkladu (mineralizace a zabudování do biomasy) by se měla analýza fázové distribuce 14C provádět na konci zkoušky (viz dodatek 1).
To obtain a more complete picture of the ultimate biodegradation (mineralisation and incorporation into biomass), the analysis of the phase distribution of 14C should be performed at the end of the test (see Appendix 1).
obsažený v souboru částic bude obsahovat 14C zabudovaný do bakteriální biomasy a 14C sorbovaný do organických částic.
The 14C in the particulate pool will consist of 14C incorporated into bacterial biomass and 14C sorbed to organic particles.
Jestliže se referenční látka nerozloží během očekávaného časového intervalu (u anilinu a benzoátu sodného je to obvykle méně než dva týdny), validita zkoušky je zpochybněna a musí být dále ověřena, případně by se zkouška měla opakovat s novým vzorkem vody.
If the reference substance is not degraded within the expected time interval (for aniline and sodium benzoate, usually less than two weeks), the validity of the test is suspected and must be further verified, or alternatively the test should be repeated with a new water sample.
V kroužkové zkoušce této metody pořádané ISO, které se účastnilo sedm laboratoří z celé Evropy, se upravené rychlostní konstanty rozkladu pro anilin pohybovaly od 0,3 do 1,7 dne–1 s průměrem 0,8 d–1 při teplotě 20 °C a standardní chybě ±0,4 d–1 (t½ = 0,9 dne).
In an ISO ring-test of the method where seven laboratories located around Europe participated, adapted degradation rate constants for aniline ranged from 0,3 to 1,7 day–1 with an average of 0,8 d–1 at 20 oC and a standard error of ±0,4 d–1 (t½ = 0,9 days).
Typické fáze iniciace trvaly 1 až 7 dnů.
Typical lag times were 1 to 7 days.
Ve zkoumaných vodách byla uváděna bakteriální biomasa odpovídající 103 až 104 jednotek tvořících kolonie (CFU) na ml.
The waters examined were reported to have a bacterial biomass corresponding to 103 -104 colony forming units (CFU) per ml.
Rychlosti rozkladu ve středoevropských vodách bohatých na živiny byly vyšší než ve skandinávských oligotrofních vodách, což může být způsobeno odlišným trofickým stavem nebo expozicí chemickým látkám.
Degradation rates in nutrient-rich Mid-European waters were greater than in Nordic oligotrophic waters, which may be due to the different trophic status or previous exposure to chemical substances.
Celková výtěžnost (hmotnostní bilance) na konci experimentu by měl být v rozmezí 90 % až 110 % pro radioisotopově značené látky, zatímco počáteční výtěžnost na počátku experimentu by se měla pohybovat v rozmezí 70 % až 110 % pro neznačené látky.
The total recovery (mass balance) at the end of the experiment should be between 90 % and 110 % for radiolabelled substances, whereas the initial recovery at the beginning of the experiment should be between 70 % and 110 % for non-labelled substances.
Ovšem tato rozmezí je zapotřebí vykládat pouze jako cílová a neměla by se používat jako kritéria pro přijetí zkoušky.
However, the indicated ranges should only be interpreted as targets and should not be used as criteria for acceptance of the test.
V protokolu o zkoušce, který bude rovněž obsahovat nejméně následující informace, musí být jasně uveden typ studie, tj. pelagická nebo zkouška se suspendovanými sedimenty:
The type of study, i.e. pelagic or suspended sediment test, must be clearly stated in the test report, which shall also contain at least the following information:
Zkoušená látka a referenční látka(y):
Test substance and reference substance(s):
obecné názvy, chemické názvy (doporučují se názvy podle IUPAC a/nebo CAS), čísla CAS, strukturní vzorce (uvádějící polohu 14C, pokud se použije radioisotopově značená látka) a relevantní fyzikálně-chemické vlastnosti zkoušené a referenční látky (viz body 1.5 a 1.6),
common names, chemical names (recommend IUPAC and/or CAS names), CAS numbers, structural formulas (indicating position of 14C if radiolabelled substance is used) and relevant physico-chemical properties of test and reference substance (see sections 1.5 and 1.6),
chemické názvy, čísla CAS, strukturní vzorce (uvádějící polohu 14C, pokud se použije radioisotopově značená látka) a relevantní fyzikálně-chemické vlastnosti látek použitých jako standardy k identifikaci a kvantifikaci transformačních produktů,
chemical names, CAS numbers, structural formulas (indicating position of 14C if radiolabelled substance is used) and relevant physico-chemical properties of substances used as standards for identification and quantification of transformation products,
čistota zkoušené a referenční látky (obsah nečistot),
purity (impurities) of test and reference substances,
popřípadě radiochemická čistota značené chemické látky a specifická aktivita.
radiochemical purity of labelled chemical and specific activity (where appropriate).
Povrchová voda:
Surface water:
O vzorku vody musí být poskytnuty tyto minimální informace:
The following minimum information for the water sample taken must be provided:
lokalita a popis místa odběru vzorku, pokud možno včetně dřívější kontaminace,
location and description of sampling site including, if possible, contamination history,
datum a čas odběru vzorku,
date and time of sample collection,
živiny (celkový obsah N, amonia, dusitanů, dusičnanů, celkový fosfor, rozpuštěný orthofosforečnan),
nutrients (total N, ammonium, nitrite, nitrate, total P, dissolved orthophosphate),
hloubka odběru,
depth of collection,
vzhled vzorku (např. barva a turbidita),
appearance of sample (e.g. colour and turbidity),
DOC a TOC,
DOC and TOC,
teplota a pH v místě a době odběru,
temperature and pH at the place and time of collection,
kyslík nebo oxidačně-redukční potenciál (povinné pouze v případě, že nejsou zřejmé aerobní podmínky),
oxygen or redox potential (mandatory only if aerobic conditions are not obvious),
slanost nebo vodivost (v případě mořské vody a brakické vody),
salinity or conductivity (in the case of sea water and brackish water),
suspendované pevné látky (v případě zakaleného vzorku),
suspended solids (in case of a turbid sample),
podle možnosti další významné informace o lokalitě odběru vzorku v době jeho odběru (např. aktuální či dřívější údaje o průtoku řek nebo mořských proudech v blízkosti hlavních výpustí a typ výpustí, meteorologické podmínky předcházející době odběru vzorku),
possibly other relevant information about the sampling location at the time of sampling (e.g. actual or historical data on flow rate of rivers or marine currents, nearby major discharges and type of discharges, weather conditions preceding the sampling time),
a nepovinně:
and optionally:
mikrobiální biomasa (např. AODC (přímé počítání za použití akridinové oranže) nebo jednotky tvořící kolonie),
microbial biomass (e.g. acridine orange direct count or colony forming units),
anorganický uhlík,
inorganic carbon,
koncentrace chlorofylu a jakožto specifický odhad biomasy řas.
chlorophyll-a concentration as a specific estimate for algal biomass.
Dále by se měly poskytovat následující informace o sedimentu, pokud se provádí zkouška se suspendovanými sedimenty:
In addition, the following information on the sediment should be provided if the suspended sediment test is conducted:
hloubka odběru sedimentu,
depth of sediment collection,
vzhled sedimentu (například barevný, blátivý, bahnitý nebo písečný),
appearance of the sediment (such as coloured, muddy, silty, or sandy),
struktura (např. % hrubého písku, jemného písku, bahna a jílu),
texture (e.g. % coarse sand, fine sand, silt and clay),
suchá hmotnost v g/l suspendovaných pevných látek, koncentrace TOC nebo hmotnostní ztráta při vznícení jako měřítko obsahu organické hmoty,
dry weight in g/l of the suspended solids, TOC concentration or weight loss on ignition as a measure of the content of organic matter,
kyslíkový nebo oxidačně-redukční potenciál (povinné pouze v případě, že nejsou zřejmé aerobní podmínky).
oxygen or redox potential (mandatory only if aerobic conditions are not obvious).
zpoždění mezi odběrem a použitím v laboratorní zkoušce, skladování vzorků a předúprava vzorku, data provádění studií,
delay between collection and use in the laboratory test, sample storage and pre-treatment of the sample, dates of performance of the studies,
množství použité zkoušené látky, zkušební koncentrace a referenční látka,
amount of test substance applied, test concentration and reference substance,
metoda aplikace zkoušené látky včetně použití rozpouštědel,
method of application of the test substance including any use of solvents,
objem použité povrchové vody a sedimentu (používá-li se) a objem vzorků odebraných v každém intervalu pro analýzu,
volume of surface water used and sediment (if used) and volume sampled at each interval for analysis,
popis použitého zkušebního systému,
description of the test system used.
jestliže zkouška nemusí být prováděna v temnu, informace o podmínkách „difuzního světla“,
If dark conditions are not to be maintained, information on the ‘diffuse light’ conditions:
informace o použité metodě nebo metodách k vytvoření sterilních kontrol (např. teplota, čas a počet autoklávování),
information on the method(s) used for establishing sterile controls (e.g. temperature, time and number of autoclavings),
informace o analytických technikách a metodě nebo metodách použitých pro radiochemická měření a pro kontrolu hmotnostní bilance a měření fázové distribuce (provádí-li se),
information on analytical techniques and the method(s) used for radiochemical measurements and for mass balance check and measurements of phase distribution (if conducted),
počet opakování.
number of replicates.
výtěžnost v procentech (viz bod 1.7.1),
percentages of recovery (see section 1.7.1),
opakovatelnost a citlivost používaných analytických metod včetně meze detekce (LOD) a meze kvantifikace (LOQ) (viz bod 1.7.2),
repeatability and sensitivity of the analytical methods used including the limit of detection (LOD) and the limit of quantification (LOQ) (see section 1.7.2),
všechna naměřená data (včetně časových bodů odběru vzorků) a vypočítané hodnoty v tabulkové formě a křivky rozkladu; pro každou zkušební koncentraci a pro každou baňku k opakování je nutné v protokolu o zkoušce uvést lineární korelační koeficient pro sklon logaritmického grafu, odhadovanou fázi iniciace a rychlostní konstantu prvního řádu nebo pseudoprvního řádu (je-li to možné) a odpovídající poločas rozkladu (nebo doba poločasu t50),
all measured data (including sampling time points) and calculated values in tabular form and the degradation curves; for each test concentration and for each replicate flask, report the linear correlation coefficient for the slope of the logarithmic plot, the estimated lag phase and a first-order or pseudo-first order rate constant (if possible), and the corresponding degradation half-life (or the half-life period, t50),
v protokolu o zkoušce zaznamenejte relevantní hodnoty jako průměry výsledků zjištěných u jednotlivých opakování, např. délka fáze iniciace, rychlostní konstanta rozkladu a poločas rozkladu (nebo t50),
report relevant values as the averages of the results observed in individual replicates, e.g. length of lag phase, degradation rate constant and degradation half-life (or t50),
na základě vzhledu křivky rozkladu a možného vlivu zkušební koncentrace je třeba systém kategorizovat buď jako nepřizpůsobený, nebo přizpůsobený,
categorise the system as either non-adapted or adapted as judged from the appearance of the degradation curve and from the possible influence of the test concentration,
výsledky kontroly konečné hmotnostní bilance a výsledky měření pro stanovení fázových distribucí (jsou-li k dispozici),
the results of the final mass balance check and results on phase distribution measurements (if any),
podíl mineralizovaného 14C, a použijí-li se specifické analýzy, konečná úroveň primárního rozkladu,
the fraction of 14C mineralised and, if specific analyses are used, the final level of primary degradation,
případně identifikace, molární koncentrace a procentuální podíl aplikovaných významnějších transformačních produktů (viz bod 1.8.9.5 první odstavec),
the identification, molar concentration and percentage of applied and major transformation products (see first paragraph in section 1.8.9.5), where appropriate,
případně navrhovaná cesta transformace,
a proposed pathway of transformation, where appropriate,
diskuse výsledků.
discussion of results.
OECD TG 309 (2004) Aerobic Mineralisation in surface water – Simulation Biodegradation Test.
OECD TG 309 (2004) Aerobic Mineralisation in surface water — Simulation Biodegradation Test.
ISO/DIS 14592–1 (1999) Water quality – Evaluation of the aerobic biodegradability of organic compounds at low concentrations – Part 1: Shake flask batch test with surface water or surface water/sediment suspensions.
ISO/DIS 14592-1 (1999) Water quality — Evaluation of the aerobic biodegradability of organic compounds at low concentrations — Part 1: Shake flask batch test with surface water or surface water/sediment suspensions.
OECD (1993).
OECD (1993).
Water quality – Guidelines on the determination of total organic carbon (TOC) and dissolved organic carbon (DOC).
Water quality — Guidelines on the determination of total organic carbon (TOC) and dissolved organic carbon (DOC).
Water quality – Guidance for the preparation and treatment of poorly water-soluble organic compounds for the subsequent evaluation of their biodegradability in an aqueous medium.
Water quality — Guidance for the preparation and treatment of poorly water-soluble organic compounds for the subsequent evaluation of their biodegradability in an aqueous medium.
OECD, předloha (2000).
OECD (2000).
Models for mineralization kinetics with the variables of substrate concentration and population density. Appl.
Models for mineralisation kinetics with the variables of substrate concentration and population density.