natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komise rovněž rozhodla, že řada opatření uvedených v části A přílohy I rozhodnutí byla ve prospěch loděnice v Gdyni provedena přede dnem 1. května 2004 a nebyla použitelná po přistoupení ve smyslu bodu 3 přílohy IV Smlouvy o přistoupení, nebyla proto přezkoumána v rámci řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES.
The Commission also decided that a number of measures indicated in Annex I, part A of the decision had been granted to Gdynia Shipyard prior to 1 May 2004 and were not applicable after accession within the meaning of Annex IV, point 3 of the Accession Treaty and, therefore, would not be examined under the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty.
Na tato opatření se proto toto rozhodnutí nevztahuje.
These measures are therefore not caught by this decision.
Je však nutno k těmto opatřením přihlédnout při posuzování slučitelnosti opatření provedených po přistoupení se společným trhem.
Nonetheless, they had to be included in the assessment of compatibility with the common market of the measures granted after accession.
Co se týká opatření uvedených v části B přílohy I rozhodnutí, Komise tvrdila, že údajně závazné rozhodnutí o těchto opatřeních nebylo vydáno před přistoupením, ačkoliv uznala, že byly podniknuty určité předběžné kroky směrem k takovémuto rozhodnutí.
In essence, the Commission argued that a legally binding decision had not been taken on the measures listed in Annex I, part B of the decision prior to accession, although it recognised that some preliminary steps had been taken towards such a legally binding decision.
Pokud jde o restrukturalizaci veřejných pohledávek v rámci řízení podle kapitoly 5a na základě zákona ze dne 30. října 2002 o státní podpoře (podniky se zvláštním významem pro trh práce), ve znění pozdějších předpisů [12], Komise dospěla k závěru, že rozhodnutí o restrukturalizaci vydané předsedou Agentury pro rozvoj průmyslu, státní agentury odpovědné za vedení řízení podle kapitoly 5a, bylo právně závazné.
With regard to the restructuring of public debt under the Chapter 5a procedure based on the State aid (Enterprises of Special Significance for the Labour Market) Act of 30 October 2002, as amended [12], the Commission concluded that the restructuring decision issued by the Chairman of the Industrial Development Agency, the government agency responsible for administering the Chapter 5a procedure, was legally binding.
V tomto případě však nebylo žádné takovéto rozhodnutí o restrukturalizaci vydáno před přistoupením [13].
In this case, however, no such restructuring decision had been issued prior to accession [13].
Důvodem je to, že rozhodnutí vydané předsedou Agentury pro rozvoj průmyslu dne 19. dubna 2004 schvalující plán restrukturalizace z roku 2004 nesplnilo procesní a hmotněprávní požadavky, aby mohlo být považováno za rozhodnutí o restrukturalizaci.
This is because the decision issued by the Chairman of the Industrial Development Agency on 19 April 2004 approving the 2004 restructuring plan did not fulfil the procedural and substantive requirements to qualify as a restructuring decision.
Komise přijala vysvětlení Polska, že narostlé úroky u těchto veřejných pohledávek budou vzhledem k jejich podružné povaze automaticky odepsány spolu s jistinou, aniž by bylo nutno vydat zvláštní rozhodnutí.
The Commission accepted Poland’s explanation that the accrued interest on these public-law debts would automatically be written off together with the principal in view of its ancillary nature, without it being necessary to issue a separate decision.
Komise nezjistila žádné důkazy o právně závazných rozhodnutích u řady opatření, včetně záruk za plnění a kapitálového vkladu, emise obligací a přeměny dluhu na kmenové akcie, uvedených jako opatření 28–34 v části B přílohy I rozhodnutí.
The Commission did not find any evidence of legally binding decisions for a series of measures, including production guarantees and a capital injection, bond issue and debt-for-equity swap, listed as measures 28-34 of Annex I, part B of the decision.
Komise reagovala zejména na hlavní tvrzení Polska, a to že tato opatření byla zahrnuta do plánu restrukturalizace loděnice v Gdyni z roku 2004, který byl schválen dozorčí radou loděnice, přičemž zástupci státní pokladny uložili příslušným orgánům povinnost provést opatření tím, že hlasovali pro plán.
The Commission responded in particular to Poland’s main argument, namely that these measures had been included in the 2004 restructuring plan for Gdynia Shipyard, which had been approved by the shipyard’s Supervisory Board, with Treasury representatives obliging the competent authorities to implement the measures by voting in favour of the plan.
Komise zejména měla za to, že pokud akcionáři nepodnikli potřebné kroky za tímto účelem, nebyla dozorčí rada zmocněna přijmout rozhodnutí s finančními důsledky pro akcionáře.
The Commission found in particular that, in so far as the shareholders had not taken the requisite steps to that end, the Supervisory Board had not been empowered to adopt decisions with financial repercussions for the shareholders.
Komise se rovněž domnívala, že i při předpokladu, že dozorčí rada byla oprávněna přijmout takováto rozhodnutí jménem a na účet akcionářů, je i nadále nejasné, zda by takovéto rozhodnutí vedlo k pozitivní povinnosti na straně státní pokladny udělit státní podporu, jelikož obvykle nelze připodobnit opatření přijatá státem jako účastníkem trhu opatřením přijatým státem při plnění různých veřejných cílů.
The Commission also found that, even assuming that the Supervisory Board was entitled to take such decisions on behalf and on the account of the shareholders, it remained unclear whether such a decision would create a positive obligation on the part of the Treasury to award State aid, since it is not normally possible to assimilate actions taken by the state as a market player with actions taken by the state in pursuance of various public goals.
Co se týká opatření 32 v části B přílohy I rozhodnutí (kapitálový vklad ve výši 40 milionů PLN), Komise měla pochybnosti, zda rozhodnutí zavazující státní pokladnu k uskutečnění navýšení kapitálu před přistoupením Polska bylo platné z právního hlediska, vzhledem k tomu, že nebyl splněn požadavek, aby případné navýšení kapitálu bylo do šesti měsíců zaevidováno u příslušného soudu.
With regard to measure 32 of Annex I, part B of the decision (capital injection of PLN 40 million), the Commission had doubts as to whether the decision obliging the Treasury to effect a capital increase prior to Poland’s accession was valid in law, given that the requirement to have any capital increase registered with the competent court within 6 months had not been complied with.
Poté, co Komise zjistila, že řada opatření pro loděnici v Gdyni představuje novou podporu, vyjádřila pochybnosti, zda byla splněna některá z podmínek proto, aby ji bylo možno schválit jako podporu na restrukturalizaci.
Having found that a number of measures for Gdynia Shipyard constituted new aid, the Commission expressed doubts that any of the conditions for the aid to be approved as restructuring aid had been met.
Připomínky loděnice v Gdyni
Comments by Gdynia Shipyard
Příjemce předložil dva druhy tvrzení: ohledně pravomoci Komise, co se týká opatření uvedených v části B přílohy I rozhodnutí, a ohledně pochybností Komise, co se týká slučitelnosti této podpory se společným trhem, pokud by byla považována za novou podporu.
The recipient presented two types of argument: concerning the Commission’s competence in respect of the measures listed in Annex I, part B of the decision and concerning the Commission’s doubts on the compatibility of this aid, in so far as it was deemed to constitute new aid, with the common market.
Co se týká restrukturalizace veřejných pohledávek podle kapitoly 5a, příjemce tvrdil, že rozhodnutí o restrukturalizaci ze strany předsedy Agentury pro rozvoj průmyslu představovalo udělení podpory.
With regard to the restructuring of public debt under Chapter 5a, the recipient argued that the fact of awarding the aid constituted a restructuring decision on the part of the Chairman of the Industrial Development Agency.
Příjemce však stejně jako Polsko v počáteční fázi šetření Komise tvrdil, že příslušné rozhodnutí přijal předseda Agentury pro rozvoj průmyslu před přistoupením, dne 19. dubna 2004.
The recipient maintained, however, as did Poland in the initial phase of the Commission’s investigation, that the relevant decision was adopted by the Chairman of the Industrial Development Agency prior to accession, on 19 April 2004.
Příjemce tvrdil, že souhlas všech jednotlivých veřejných věřitelů s restrukturalizací podle kapitoly 5a představoval udělení podpory, a to před přistoupením [14].
The recipient argued that it was the agreement of all the individual public creditors with the restructuring under Chapter 5a which constituted the award of the aid, prior to accession [14].
V rozporu s tím, co Polsko uvedlo v první fázi šetření Komise, příjemce uvedl, že po dni 30. června 2003 nevznikly u veřejných pohledávek, které byly restrukturovány podle kapitoly 5a, žádné úroky z prodlení.
Contrary to what Poland stated in the first phase of the Commission’s investigation, the recipient argued that no default interest had accrued after 30 June 2003 on the public-law debts restructured under Chapter 5a.
Příjemce tvrdil, že přesná účast státu s ohledem na opatření 32 (kapitálový vklad) byla známá před přistoupením, podpora by proto měla být považována za podporu, která byla udělena před přistoupením.
The recipient argued that the State’s precise exposure in respect of measure 32 (capital injection) had been known prior to accession and that therefore the aid should be regarded as having been granted before accession.
Příjemce se vyjádřil rovněž k ostatním aspektům rozhodnutí.
The recipient also commented on other aspects of the decision.
Zejména uvedl, že záruky za plnění, které loděnici poskytla vývozní úvěrová pojišťovna, nepředstavují státní podporu.
In particular, it stated that the production guarantees provided to the yard by the Export Credit Insurance Corporation did not constitute State aid.
Příjemce uvedl, že záruční systém vývozní úvěrové pojišťovny je samofinancovaným systémem, v němž z dlouhodobého hlediska získané prémie převyšují pokrytá rizika a částky, které byly skutečně vyplaceny.
The recipient argued that the Export Credit Insurance Corporation guarantee scheme is a self-financing system in which, over the long term, premiums collected exceed risks covered and amounts actually paid out.
Příjemce popsal podmínky, za nichž vývozní úvěrová pojišťovna tyto záruky vydává (prémie a druh požadovaného zajištění).
The recipient described the conditions in which the Export Credit Insurance Corporation issues these guarantees (premiums and type of collateral required).
Co se týká požadavku, aby byla podpora omezena na nezbytné minimum, příjemce tvrdil, že výše podpory byla omezena na úplné minimum a že by bylo odůvodněné udělení vyšší podpory, kdyby byla k dispozici.
With regard to the requirement that aid be limited to the minimum necessary, the recipient argued that the amount of the aid had been limited to the strict minimum, and that it would be justified to award more aid, if available.
Příjemce rovněž uvedl, že i v případě, že by Komise vymezila restrukturalizační náklady úžeji (tj. jako náklady, které nezahrnují běžné náklady loděnice), finanční složka těchto nákladů bez státní podpory by činila přibližně 30 %, splňovala by tudíž podmínku pokynů z roku 1999 pro podporu na restrukturalizaci [15].
The recipient also suggested that even if the Commission defined the restructuring costs narrowly (i.e. as not including the running costs of the yard), the financing component of these costs free of State aid would still be of the order of 30 %, thus satisfying the 1999 Restructuring Guidelines [15].
Příjemce rovněž tvrdil, že státní podpora pro loděnici v Gdyni nenarušuje hospodářskou soutěž v Evropě, a uvedl, že skutečná konkurenční hrozba pro evropské loděnice pochází z Dálného východu.
The recipient also argued that the State aid to Gdynia Shipyard does not distort competition in Europe, claiming that the real competitive threat to European shipyards comes from the Far East.
Příjemce potvrdil, že kontejnerová plavidla staví i jiné evropské loděnice, zejména v Německu, tvrdil však, že kontejnerová plavidla, která jsou stavěna v Německu, jsou s ohledem na návrh a technické specifikace odlišná.
The recipient acknowledged that container vessels were also built in other European shipyards, particularly in Germany, but claimed that the container vessels built in Germany differed in terms of design and technical specifications.
Příjemce prohlásil, že žádné jiné loděnice v EU nestavějí lodě pro přepravu automobilů, a že proto loděnice v Gdyni nesoutěží v tomto segmentu s žádnou jinou loděnicí v EU.
The recipient asserted that no other EU shipyard built car carriers and that therefore Gdynia Shipyard was not competing in this segment with any other EU shipyard.
Příjemce rovněž uvedl, že restrukturalizace bude s konečnou platností dokončena do konce roku 2007.
Lastly, the recipient stated that its restructuring would definitely be completed by end-2007.
Připomínky ostatních zúčastněných stran
Comments by other interested parties
Dánsko a dánský svaz pro námořní dopravu podpořily snahy Komise zajistit, aby byla státní podpora poskytována v souladu s platnými pravidly.
Denmark and Danish Maritime supported the Commission’s efforts to ensure that State aid was granted in line with the applicable rules.
Poukázaly na to, že v důsledku situace v oblasti hospodářské soutěže na světovém trhu pro stavbu lodí byla uzavřena řada dánských loděnic či čelí úpadku, aniž by jim byla poskytnuta státní podpora.
They pointed out that, as a result of the competitive situation in the world shipbuilding market, a number of Danish shipyards had closed or faced bankruptcy without any State aid being provided.
Potvrdily rovněž, že sortiment výrobků dánských loděnic je podobný jako v případě polských loděnic, což znamená, že by dánské loděnice mohly být postiženy nekalou hospodářskou soutěží.
They also confirmed that the product range of the Danish yards was similar to that of the Polish yards, with the result that the Danish yards could be affected by any unfair competition.
Dánsko rovněž Komisi vyzvalo, aby od loděnice v Gdyni vyžadovala snížení kapacity, aby státní podpora nebyla použita k zvýšení celosvětové nadměrné kapacity.
Denmark also urged the Commission to require Gdynia Shipyard to reduce its capacity so that State aid was not used to increase overcapacity worldwide.
Společnost Ray Car Carriers, největší odběratel loděnice v Gdyni a menšinový akcionář společnosti, zdůraznila význam loděnice v Gdyni pro svou vlastní činnost vzhledem k existujícím smlouvám s loděnicí.
Ray Car Carriers, as the largest customer of Gdynia Shipyard and a minority shareholder in the company, stressed the importance of Gdynia Shipyard to its own operations in view of its ongoing contracts with the yard.
Společnost Ray Car Carriers byla přesvědčená, že se loděnice se svými vysoce kvalifikovanými zaměstnanci a vedením stane jednou z nejlepších loděnic v Evropě, pokud bude restrukturována a obdrží státní podporu za tímto účelem.
Ray Car Carriers was convinced that, with its highly skilled workforce and management, the yard would become one of the best in Europe, if it were restructured and received State aid for that purpose.
Odborový svaz Solidarita vyzdvihl zhoršující se situaci loděnice a tvrdil, že je nezbytná urychlená restrukturalizace.
The trade union Solidarność highlighted the declining situation at the yard, arguing that speedy restructuring was needed.
Odborový svaz popsal některá restrukturalizační opatření, která již byla v loděnici provedena, a vyjádřil přesvědčení, že se s technologií a zaměstnanci, které má loděnice k dispozici, zařadí mezi ziskové evropské loděnice.
The trade union described some of the restructuring measures already undertaken at the yard and expressed the belief that, with the technology and workforce available to it, it would join the ranks of the profitable European shipyards.
Státní podpora je proto nezbytná k provedení restrukturalizačního plánu.
State aid was therefore necessary to implement the restructuring plan.
Sdružení polských námořních odvětví Forum Okrętowe objasnilo příčiny potíží loděnice a vyslovilo svou podporu procesu restrukturalizace a použití státní podpory za tímto účelem.
The Polish shipbuilding association Forum Okrętowe explained the reasons for the yard’s difficulties and expressed its support for the restructuring process and for the use of State aid to that end.
Připomínky Polska
Comments by Poland
Stejně jako příjemce podpory podalo i Polsko připomínky k aspektům pravomoci i slučitelnosti.
Like the recipient, Poland commented on aspects of both competence and compatibility.
Co se týká restrukturalizace veřejných pohledávek podle kapitoly 5a, Polsko nepředložilo žádná další tvrzení.
With regard to the restructuring of public debt under Chapter 5a, Poland did not put forward any additional arguments.
Ve své reakci na připomínky příjemce však Polsko vyslovilo nesouhlas s jeho výkladem polských právních předpisů.
However, in its response to the recipient’s comments, Poland expressed disagreement with the latter’s interpretation of Polish law.
Pokud jde o opatření 28–34 v části B přílohy I rozhodnutí, Polsko nevyvrátilo závěry Komise uvedené v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení.
With regard to measures 28-34 of Annex I, part B of the decision, Poland did not rebut the conclusions of the Commission indicated in the decision to open a formal investigation.
Polsko však předložilo nové tvrzení, že prohlášení zástupců jednotlivých státních orgánů v rámci týmu pro odvětví stavby lodí ohledně plánů na rozšíření těchto opatření je nutno považovat za oficiální závazky.
However, Poland put forward a new argument to the effect that statements by representatives of various state authorities within the Shipbuilding Industry Team concerning plans to extend these measures should be considered as official undertakings.
Tato prohlášení byla učiněna před přistoupením.
These statements were made prior to accession.
Pokud jde o opatření 32 (kapitálový vklad), Polsko tvrdilo, že pokud státní pokladna jednala na valných hromadách akcionářů jako vlastník loděnice v Gdyni, nelze toto jednání oddělit od jejích opatření coby orgánu poskytujícího státní podporu.
With regard to measure 32 (capital injection), Poland argued that, in so far as the Treasury had acted at the shareholders’ meetings as the owner of Gdynia Shipyard, this action could not be dissociated from its actions as a public aid awarding authority.
Polsko zároveň uznává, že ačkoli opatření týkající se kapitálových vkladů patří do oblasti vlastnictví (dominium) a vztahuje se na ně občanské právo, při navyšování akciového kapitálu společností je ministr (financí) povinen dodržet další veřejnoprávní pravidla, která se nevztahují na běžné účastníky trhu (imperium).
At the same time Poland recognises that, while actions relating to capital injections belong to the ownership sphere (dominium) and are subject to civil law, when increasing the share capital of companies the Minister (for the Treasury) is obliged to observe additional public-law rules which do not apply to ordinary market players (imperium).
Polsko poté objasnilo, že pravidlo šesti měsíců (lhůta pro zaregistrování úpisů akcií u soudu) je pouze formálním požadavkem, který nemá žádný účinek na okamžik, k němuž nabývá účinku povinnost akcionáře upsat akcie.
Poland then explained that the 6-month rule (the deadline for registering share subscriptions with the court) was merely a formal requirement which did not have any effect on the point in time at which the shareholder’s obligation to subscribe to the shares came into effect.
Co se týká slučitelnosti nové podpory se společným trhem, Polsko uvedlo, že plán restrukturalizace z roku 2004 představoval řádný ekonomický základ pro proces restrukturalizace loděnice.
As regards the compatibility of the new aid with the common market, Poland stated that the 2004 restructuring plan constituted a sound economic basis for the yard’s restructuring process.
Polsko připustilo, že se proces restrukturalizace uskutečnil s omezenými finančními zdroji.
Poland acknowledged that the restructuring process was carried out with limited financial resources.
Polské orgány poté poskytly stručný popis restrukturalizačních opatření obsažených v plánu restrukturalizace z roku 2004, aby prokázaly, že restrukturalizace nebyla svým rozsahem čistě finanční.
The Polish authorities then provided a brief description of the restructuring measures enshrined in the 2004 restructuring plan in order to demonstrate that restructuring was not purely financial in scope.
Obhajovaly vyrovnávací opatření navrhovaná v plánu restrukturalizace z roku 2004, která byla provedena v rámci skupiny gdyňských loděnic.
They defended the countervailing measures proposed in the 2004 restructuring plan and implemented within the Gdynia Shipyard Group.
Co se týká požadavku, aby byla podpora omezena na nezbytné minimum, Polsko uvedlo, že podpora nebyla použita pro jiné účely než na restrukturalizaci, a tvrdilo, že míra podpory činila 31 %, tj. podpora jako procentuální podíl celkových restrukturalizačních nákladů, včetně provozních nákladů.
With regard to the requirement that aid be limited to the minimum necessary, Poland stated that the aid was not used for purposes other than restructuring and claimed that the aid intensity amounted to 31 %, i.e. aid as a percentage of the total restructuring costs, including operating costs.
Polsko uvedlo, že za „vlastní příspěvek“ je nutno považovat nové sjednání smluvních cen spolu s kumulovanými zisky a kladnými peněžními toky vytvořenými loděnicí v budoucnu.
Poland argued that the re-negotiation of contract prices, together with the cumulated profits and positive cash flow generated by the yard in future, should be regarded as constituting the ‘own contribution’.
Polské orgány podrobně popsaly, jak fungoval záruční systém vývozní úvěrové pojišťovny, a tvrdily, že tyto záruky nepředstavují státní podporu.
The Polish authorities described in detail how the Export Credit Insurance Corporation’s guarantee system operated and argued that these guarantees did not constitute State aid.
CHRONOLOGICKÝ POPIS ROZHODUJÍCÍCH UDÁLOSTÍ PO VYDÁNÍ ROZHODNUTÍ KOMISE O ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
CHRONOLOGICAL DESCRIPTION OF DECISIVE EVENTS FOLLOWING THE COMMISSION’S DECISION TO OPEN THE FORMAL INVESTIGATION
Níže je shrnuto šetření Komise a události, k nimž došlo v jeho průběhu.
The Commission investigation and the events which occurred in the course of it are summarised below.
V reakci na rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení na podzim 2005 předložily polské orgány dvě linie argumentace: na straně jedné zpochybnily pravomoc Komise jednat ve věci opatření vymezených v rozhodnutí Komise jako nová podpora a na druhou stranu tvrdily, že i kdyby tato opatření představovala novou podporu, jsou slučitelná se společným trhem jako podpora na restrukturalizaci.
In reply to the Commission’s decision to open the formal investigation, the Polish authorities submitted explanations of two types in autumn 2005: first, questioning the competence of the Commission to act on the measures identified as new aid in its decision, and, second, arguing that even if these measures constituted new aid, they were compatible with the common market as restructuring aid.
Reakce loděnice v Gdyni na rozhodnutí Komise měla podobnou povahu.
The reaction of Gdynia Shipyard to the Commission’s decision was of a similar nature.
Obě reakce byly popsány výše.
Both are described above.