natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pokud členský stát poskytne veřejnou podporu nějakému podniku, může být poskytování dopravních služeb uvedeným podnikem z tohoto důvodu zachováno nebo zvýšeno s tím výsledkem, že podniky se sídlem v jiných členských státech mají menší příležitost poskytovat své dopravní služby na trhu v uvedeném členském státě (viz rozsudek ve věci Francie v. Komise, C-102/87, Sb. rozh. 1988, s. 4067, bod 19; rozsudek ve věci Itálie v. Komise, C-305/89, Sb. rozh. 1991, s. I 1603, bod 26; a Španělsko v. Komise, bod 40).
Where a Member State grants a public subsidy to an undertaking, the supply of transport services by that undertaking may for that reason be maintained or increased with the result that undertakings established in other Member States have less chance of providing their transport services in the market in that Member State (see, to that effect, Case 102/87 France v Commission [1988] ECR 4067, paragraph 19; Case C-305/89 Italy v Commission [1991] ECR I-1603, paragraph 26; and Spain v Commission, paragraph 40).
V tomto případě není toto zjištění pouze hypotetické, protože jak se zdá zejména z pozorování Komise, několik členských států začalo od roku 1995 otevírat některé trhy s dopravou konkurenci z podniků se sídlem v jiných členských státech, takže řada podniků již nabízí své služby v městské, příměstské nebo regionální dopravě v jiných členských státech, než je jejich stát původu.
In the present case, that finding is not merely hypothetical, since, as appears in particular from the observations of the Commission, several Member States have since 1995 started to open certain transport markets to competition from undertakings established in other Member States, so that a number of undertakings are already offering their urban, suburban or regional transport services in Member States other than their State of origin.
A konečně, podle judikatury Soudního dvora neexistuje žádný práh nebo procento, které by stanovovalo hranici, pod níž by se obchod mezi členskými státy mohl považovat za neovlivněný.
Finally, according to the Court’s case-law, there is no threshold or percentage below which it may be considered that trade between Member States is not affected.
Relativně malá výše podpory nebo relativně malá velikost podniku, který ji dostává, samy o sobě nevylučují možnost, že by mohl být obchod mezi členskými státy ovlivněn (viz věc Tubemeuse, bod 43, a Španělsko v. Komise, bod 42).
The relatively small amount of aid or the relatively small size of the undertaking which receives it does not as such exclude the possibility that trade between Member States might be affected (see Tubemeuse, paragraph 43, and Spain v Commission, paragraph 42).
Druhá podmínka pro použití čl. 92 odst. 1 Smlouvy, tj. že podpora musí být schopna ovlivnit obchod mezi členskými státy, proto nezáleží na místním nebo regionálním charakteru poskytovaných dopravních služeb nebo na rozsahu oblasti příslušné činnosti“ [12].
The second condition for the application of Article 92(1) of the Treaty, namely that the aid must be capable of affecting trade between Member States, does not therefore depend on the local or regional character of the transport services supplied or on the scale of the field of activity concerned’ [12].
Komise proto dospěla k závěru, že podmínka, že podpora musí narušovat hospodářskou soutěž a ovlivňovat obchod mezi členskými státy, je v daném případě splněna.
Thus, the Commission comes to the conclusion that the condition that the aid must distort competition and affect trade between Member States is fulfilled in the case at hand.
S ohledem na výše uvedené úvahy Komise dospěla rovněž k závěru, že uplatněná opatření představují podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
Taking into account the abovementioned considerations, the Commission concludes also that the measures put into effect constitute State aid in the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Článek 73 Smlouvy o ES stanoví podmínky slučitelnosti podpory poskytované v oblasti koordinace dopravy a závazku veřejné služby v dopravě.
Article 73 of the EC Treaty envisages conditions of compatibility of aid granted in the field of coordination of transport and public service obligation in transport.
Uvedený článek představuje lex specialis ve vztahu k čl. 86 odst. 2 a čl. 87 odst. 2 a 3 Smlouvy o ES.
That Article constitutes a lex specialis with relation to Article 86(2), and Article 87(2) and (3) of the EC Treaty.
Podle rozsudku ve věci Altmark [13] není možno článek 73 Smlouvy o ES uplatňovat přímo, ale pouze prostřednictvím nařízení Rady, zejména nařízení Rady (EHS) č. 1191/69 ze dne 26. června 1969 o postupu členských států ohledně závazků vyplývajících z pojmu veřejné služby v dopravě po železnici, silnici a vnitrozemských vodních cestách [14].
According to the Altmark judgment [13], Article 73 of the EC Treaty cannot be applied directly but only by virtue of Council Regulations, in particular Council Regulation (EEC) No 1191/69 of 26 June 1969 on action by Member States concerning the obligation inherent in the concept of a public service in transport by rail, road and inland waterway [14].
Podle čl. 1 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 1191/69 se toto nařízení vztahuje pouze na státní podporu poskytovanou podnikům provozujícím dopravu po železnici, silnici a vnitrozemských vodních cestách.
Pursuant to Article 1(1) of Regulation (EEC) No 1191/69 it can only be applied with relation to State aid granted to transport operators in rail, road and inland waterways.
Členské státy však mohou vyloučit z oblasti působnosti uvedeného nařízení všechny podniky, jejichž činnost je omezena výlučně na provozování městské, příměstské nebo regionální dopravy.
However, the Member States may exclude from the scope of that Regulation any undertakings whose activities are confined exclusively to the operation of urban, suburban or regional services.
Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení Komise již uvedla, že české orgány takovou výjimku neprovedly.
In its decision to initiate the procedure, the Commission already noted that the Czech authorities did not make such an exemption.
Proto jsou použitelná příslušná ustanovení nařízení (EHS) č. 1191/69.
Therefore, the relevant provisions of Regulation (EEC) No 1191/69 are applicable.
Podle čl. 1 odst. 4 nařízení (EHS) č. 1191/69 mohou příslušné orgány členských států za účelem zajištění přiměřených dopravních služeb uzavřít s dopravním podnikem smlouvu na veřejné služby.
Pursuant to Article 1(4) of Regulation (EEC) No 1191/69, in order to ensure adequate transport services the competent authorities of the Member States may conclude public service contracts with a transport undertaking.
Článek 14 nařízení (EHS) č. 1191/69 stanoví, že „smlouvou na veřejné služby“ je smlouva uzavřená mezi příslušnými orgány členského státu a dopravním podnikem za účelem zajištění přiměřených dopravních služeb pro veřejnost.
Article 14 of Regulation (EEC) No 1191/69 stipulates that a public service contract is a contract concluded between the competent authorities of a Member State and a transport undertaking in order to provide the public with adequate transport services.
Podle čl. 14 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1191/69 smlouva na veřejné služby zahrnuje mimo jiné toto:
According to Article 14(2) of Regulation (EEC) No 1191/69, a public service contract shall cover, inter alia, the following points:
povahu poskytované služby, zejména normy plynulosti, pravidelnosti, výkonnosti a kvality;
the nature of the service to be provided, notably the standards of continuity, regularity, capacity and quality;
cenu služeb zahrnutých ve smlouvě, která se buď připojí k tarifním výnosům, nebo zahrnuje příjmy a podrobnosti finančních vztahů mezi oběma stranami;
the price of the services covered by the contract, which shall either be added to tariff revenue or shall include the revenue, and details of financial relations between the two parties;
pravidla o dodatcích a změnách smlouvy, zejména s ohledem na nepředvídatelné změny;
the rules concerning amendment and modification of the contract, in particular to take account of unforeseeable changes;
dobu platnosti smlouvy;
the period of validity of the contract;
smluvní pokuty pro případ nedodržení smlouvy.
the penalties in the event of failure to comply with the contract.
Jak již bylo zmíněno v rozhodnutí o zahájení řízení, Komise především konstatuje, že podle § 19 zákona o silniční dopravě „závazek poskytovat veřejné služby ve veřejné linkové dopravě vzniká na základě písemné smlouvy“ mezi příslušnými orgány a dopravci.
First of all, as already mentioned in the decision to initiate the procedure, the Commission notes that according to Paragraph 19 of the Road Transport Law, ‘the public service obligation in the public line transport arises on the basis of the written contract’ between the relevant authorities and operators.
Dále Komise konstatuje, že podmínky pro zajišťování dopravní obslužnosti neuložily orgány, ale projednali a schválili je dopravci spolu s krajskými úřady.
Additionally, the Commission notes that the conditions of providing transport services were not imposed by the authorities but were negotiated and agreed upon between the operators and the regional authorities.
Proto došla Komise k závěru, že v rozporu se zněním zákona o silniční dopravě („závazek veřejné služby“) mohou být použita ustanovení oddílu V („Smlouvy na veřejné služby“) nařízení (EHS) č. 1191/69.
Therefore, the Commission comes to the conclusion that despite the wording of the Road Transport Law (public service obligation) the provisions of Section V — ‘Public service contracts’ of Regulation (EEC) No 1191/69 can be applied.
Zadruhé Komise konstatuje, že povaha služby byla definována ve smlouvách expressis verbis a rovněž odkazem na skutečnost, že dopravci vlastní licence na poskytování služeb veřejné dopravy.
Secondly, the Commission notes that the nature of the service was defined in the contracts both expressis verbis and by reference to the fact that the operators held licences for providing public transport services.
Zatřetí, smlouvy obsahovaly cenu za km a celkovou částku úhrady, která má být vyplacena za zajišťování služby.
Thirdly, contracts included price per km and the overall amount of remuneration to be paid for providing the service.
Začtvrté, smlouvy uváděly podmínky a postupy pro jejich změnu, dobu platnosti a smluvní pokuty v případě jejich porušení.
Fourthly, the contracts envisaged the conditions and the procedure for their amendment, period of validity and penalties in the case of failure to comply with the contract.
Proto došla Komise k závěru, že smlouvy uzavřené s dopravními společnostmi Bítešská, BK Bus, Břežanská společnost, PSOTA a TREDOS obsahovaly základní prvky smlouvy uvedené v čl. 14 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1191/69.
Therefore, the Commission comes to the conclusion that the basic elements of contract enumerated in the provision of Article 14(2) of Regulation (EEC) No 1191/69 were covered by the contracts concluded with Bítešská, BK Bus, Břežanská společnost, PSOTA, Tredos.
Dále Komise konstatuje, že cílem zákonodárce při přijímání nařízení (EHS) č. 1191/69 bylo definovat, za jakých podmínek je „podpora […], která představuje náhradu za určitá plnění související s pojmem veřejné služby,“ uvedená v článku 73 Smlouvy, slučitelná se společným trhem.
Additionally, the Commission first of all notes that the goal of the legislator, when adopting Regulation (EEC) No 1191/69, was to define under which conditions ‘aid […] which corresponds to the reimbursement of certain obligations inherent in the notion of public services’ mentioned in Article 73 of the Treaty is compatible with the common market.
Jak použití článku 73 Smlouvy, tak použití nařízení (EHS) č. 1191/69 předpokládá existenci podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy.
Both the application of Article 73 of the Treaty and the application of Regulation (EEC) No 1191/69 presuppose the existence of an aid in the sense of Article 87(1) of the Treaty.
Pokud lze na obsah smluv vztáhnout pojem článku 73 „plnění související s pojmem veřejné služby“, neměla by sama forma nástroje, tj. smlouva nebo jednostranně ukládaná povinnost, být překážkou pro prohlášení potenciální státní podpory související se smluvní cenou za slučitelnou se společným trhem.
If the content of the contracts can be covered by the notion of Article 73 ‘obligations inherent in the notion of public services’, the form of the instrument, that is contract or unilaterally imposed obligation, should not be, in itself, an obstacle for declaring potential State aid inherent in the contract price compatible with the common market.
Rozhodujícím prvkem pro charakterizování služby, ať ji ukládá členský stát, nebo je dohodnuta ve smlouvě, jako závazku veřejné služby ve smyslu článku 73 musí být podstata služby, nikoli to, jakou formou je organizována [15].
Indeed, the decisive element for qualifying a service, be it imposed by a Member State or agreed in a contract, as a public service obligation within the meaning of Article 73 must be the substance of the service, not the form in which it is organised [15].
Na základě výše uvedených úvah došla Komise k závěru, že z právního hlediska není důvod, proč by státní podpora související s cenou zaplacenou za veřejnou službu zahrnutou ve smlouvě nemohla být slučitelná se společným trhem v souladu s článkem 73.
In the light of these considerations, the Commission concludes that from a legal point of view, there is no reason why State aid inherent in the price paid for a public service contract could not be compatible with the common market in accordance with Article 73.
Komise konstatuje, že na tomto řešení se shodli zákonodárci v nařízení (ES) č. 1370/2007.
The Commission notes that this solution was chosen by the co-legislators in Regulation (EC) No 1370/2007.
Vzhledem k tomu, že článek 14 nařízení (EHS) č. 1191/69 neobsahuje přesné podmínky, kdy je možno prohlásit státní podporu související s cenou vyplacenou za veřejnou službu zahrnutou ve smlouvě za slučitelnou se společným trhem, domnívá se Komise, že při rozhodování, zda tato státní podpora může být prohlášena za slučitelnou se společným trhem, je třeba použít obecné zásady vyplývající ze Smlouvy, judikatury soudů Společenství a rozhodovací praxe Komise v jiných oblastech, než je veřejná doprava [16].
As Article 14 of Regulation (EEC) No 1191/69 does not contain any precise conditions for declaring State aid inherent in the price paid for a public service contract compatible with the common market, the Commission considers that the general principles derived from the Treaty, the jurisprudence of the Community courts and the Commission’s decision practice in other areas than public transport shall be applied for deciding whether such State aid can be declared compatible with the common market [16].
Tyto zásady obecně připomněla Komise v rámci Společenství pro státní podporu ve formě závazku veřejné služby [17].
These principles have been recalled by the Commission in a general manner in the Community framework for State aid in the form of public service obligations [17].
Pokud jde o slučitelnost státní podpory související s cenou vyplacenou za veřejnou službu zahrnutou ve smlouvě, předpokládá rámec Společenství v bodě 14 toto: „Výše vyrovnávací platby je omezena rozsahem nezbytným pro úhradu nákladů vynaložených při plnění závazků veřejné služby s ohledem na příslušné výnosy a přiměřený zisk za plnění těchto závazků.
With respect to the compatibility of State aid inherent in the price paid for a public service contract, this Community framework foresees the following at point 14: ‘The amount of compensation may not exceed what is necessary to cover the costs incurred in discharging the public service obligations, taking into account the relevant receipts and reasonable profit for discharging those obligations.
Výše vyrovnávací platby zahrnuje veškeré výhody udělené státem nebo ze státních prostředků v jakékoli formě.“
The amount of compensation includes all the advantages granted by the State or through State resources in any form whatsoever’.
Komise konstatuje, že v souladu s body odůvodnění 12–20 zajistily úřady Jihomoravského kraje, aby vyrovnávací platba (kompenzace) nebyla vyšší než náklady vzniklé dopravcům, a to tak, že předem stanovily ve výběrovém řízení, že cena, kterou jsou úřady ochotny platit, nebude vyšší než 26 CZK/km, a následně tento ukazatel použily při výpočtu příjmů dopravců, přičemž přičetly nepředvídatelné náklady.
The Commission notes that by pre-establishing in the selection procedure, as described in recitals 12 to 20, that the price the authorities were willing to pay was not more than CZK 26 per km, and subsequently by applying this parameter and adding the unforeseeable costs to calculate the revenues of the carriers, the Southern Moravia authorities ensured that the compensation could not exceed the costs incurred by the operators.
Komise konstatuje, že ačkoliv stěžovatel zpochybňuje ukazatel použitý při výpočtu vyrovnávací platby, nepředložil žádný prvek prokazující, že výše vyrovnávací platby by mohla překročit náklady vzniklé dopravcům.
The Commission notes that although the Complainant contested the parameter to calculate the compensation, it did not bring any element showing that the compensation could exceed the costs incurred by the operators.
Stěžovatel naopak tvrdil, že zvažovaná částka tvořila spíše část předběžného odborného odhadu, podle nějž by se dopravci měla poskytnout vyrovnávací platba za prokazatelnou ztrátu, která by měla být dokonce stanovena na vyšší úrovni.
On the contrary, the Complainant argued that the considered amount was rather just a part of the preliminary expert estimate according to which the provable loss should be compensated to the carrier and should even be set at a higher level.
Pokud jde o služby poskytované v Jihomoravském kraji, Komise dále konstatuje, že kromě vyrovnávacích plateb od krajských úřadů nezískali dopravci v období 2004–2005 žádné jiné výhody od státu ani ze státních prostředků.
Additionally, with regard to services provided in the Southern Moravia Region, the Commission notes that, apart from the compensations from the regional authorities, the operators did not receive any other advantages from the State or through State resources in the period of 2004-2005.
Proto se Komise domnívá, že jsou v daném případě splněny obecné zásady upravující posuzování slučitelnosti podpory, jak je uvedeno výše.
Therefore, the Commission considers that the general principles governing the assessment of compatibility of the aid, as described above, are complied with in the case in hand.
V důsledku toho došla Komise k závěru, že podpora je slučitelná s článkem 73 Smlouvy.
As a consequence, the Commission concludes that the aid is compatible with Article 73 of the Treaty.
Vzhledem k právnímu posouzení Komise shledala, že Česká republika porušila ustanovení čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, a tím poskytla podporu v rámci režimu protiprávně.
In the light of the legal assessment, the Commission finds that the Czech Republic has acted in breach of Article 88(3) of the EC Treaty, and therefore unlawfully granted aid under the aid scheme in question.
Komise je toho názoru, že podpora poskytnutá společnostem Bítešská, BK Bus, Břežanská společnost, PSOTA a TREDOS prostřednictvím uzavření smluv na veřejné služby za účelem provozování silniční dopravy v Jihomoravském kraji je slučitelná s článkem 73 Smlouvy,
The Commission considers that the aid granted to Bítešská, BK Bus, Břežanská společnost, PSOTA, Tredos via the public service contracts for road transport in Southern Moravia is compatible with Article 73 of the Treaty,
Státní podpora, kterou Česká republika poskytla prostřednictvím uzavření smluv na veřejné služby za účelem provozování silniční dopravy v Jihomoravském kraji se společnostmi Bítešská dopravní společnost s r.o., BK Bus spol. s r. o., Břežanská dopravní společnost spol. s r. o., Znojemská dopravní společnost – PSOTA, spol. s r. o. a TREDOS, spol. s r.o., je slučitelná se společným trhem.
The State aid which the Czech Republic has implemented through the public service contracts for road transport in Southern Moravia with Bítešská dopravní společnost spol. s r.o., BK BUS s.r.o., Břežanská dopravní společnost s.r.o., Znojemská dopravní společnost — PSOTA, s.r.o. and Tredos, spol. s r.o. is compatible with the common market.
Úř. věst. C 43, 16.2.2008, s. 19.
OJ C 43, 16.2.2008, p. 19.
Pro účely tohoto rozhodnutí se odkazy týkají ustanovení zákona ve znění použitém pro tento případ.
For the purposes of this Decision, the reference is made to the provisions of the Law in the version applied to the present case.
V právním řádu České republiky se kompenzace za smlouvu na veřejné služby rovná pojmu prokazatelné ztráty.
In Czech law the compensation for public service contracts is equivalent to a notion of provable loss.
Jako podobný příklad viz rovněž rozhodnutí Komise N 495/07 – Česká republika – Program pořízení a obnovy železničních kolejových vozidel (Úř. věst. C 152, 18.6.2008, s. 21).
For a similar case, see also Commission Decision N 495/07 — Czech Republic — Program pořízení a obnovy železničních kolejových vozidel (OJ C 152, 18.6.2008, p. 21).
Podle českých právních předpisů jsou ztráty rozdílem mezi součtem ekonomicky oprávněných nákladů a upraveného přiměřeného zisku na jedné straně a dosaženými tržbami a výnosy na straně druhé.
According to the Czech legislation, losses are the difference between the sum of the economically substantiated costs and the adequate profit on the one hand and the earned receipts and revenue on the other hand.
Viz rozhodnutí Komise: C 16/07 – Rakousko – Státní podpora pro podnik Postbus v okrese Lienz (Úř. věst. C 162, 14.7.2007, s. 19), C 31/07 – Irsko – Státní podpora pro autobusové společnosti Córas Iompair Éireann (Dublin Bus a Irish Bus) (Úř. věst. C 217, 15.9.2007, s. 44); C 47/07 – Německo – DB Regio AG – Smlouva o závazku veřejné služby (Úř. věst. C 35, 8.2.2008, s. 13); C 41/08 – Dánsko – Smlouva o veřejných službách mezi Ministerstvem dopravy a Danske Statsbaner (dosud nezveřejněno).
See Commission Decisions: C 16/07 — Austria — Official support for Postbus in the Lienz district (OJ C 162, 14.7.2007, p. 19); C 31/07 — Ireland — State aid to Córas Iompair Éireann Bus Companies (Dublin Bus and Irish Bus) (OJ C 217, 15.9.2007, p. 44); C 47/07 — Germany — DB Regio AG — Contrat de service public (OJ C 35, 8.2.2008, p. 13); C 41/08 — Denmark — Public service contract between the Ministry of Transport and Danske Statsbaner (not yet published).
Rozhodnutí Komise C 3/05 – Polsko – Podpora na restrukturalizaci pro společnost Daewoo – FSO (Úř. věst. C 100, 26.4.2005, s. 2, body 40 až 43).
Commission Decision C 3/05 — Poland — Restructuring aid to Daewoo-FSO (OJ C 100, 26.4.2005, p. 2, points 40 to 43).
Rozsudek ve věci Altmark, C-280/00, body 87 a 88.
Judgment C-280/00 Altmark, points 87 and 88.
Je třeba připomenout, že ztráty jsou rozdílem mezi součtem ekonomicky oprávněných nákladů a upraveného přiměřeného zisku na jedné straně a dosaženými tržbami a výnosy na straně druhé.
It should be recalled that losses are the difference between the sum of the economically substantiated costs and the adequate profit on the one hand and the earned receipts and revenue on the other hand.
Rozsudek Soudního dvora ve věci Altmark, C-280/00, body 77 až 82.
Case C-280/00, Altmark, points 77 to 82.
Rozsudek Soudního dvora ve věci Altmark, C-280/00, viz výše.
Case C-280/00, Altmark, cited above.
Podobně článek 4 rozhodnutí Komise 2005/842/ES ze dne 28. listopadu 2005 o použití čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES na státní podporu ve formě vyrovnávací platby za závazek veřejné služby poskytované určitým podnikům pověřeným poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu (Úř. věst. L 312, 29.11.2005, s. 67) používá pojem „pověření“ a jeho forma je ponechána na členských státech.
Similarly, Article 4 of Commission Decision 2005/842/EC of 28 November 2005 on the application of Article 86(2) of the EC Treaty to State aid in the form of public compensation granted to certain undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest (OJ L 312, 29.11.2005, p. 67) resorts to the concept of an ‘act of entrustment’, the form of which is left to Member States to determine.