natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Je charakteristické, jak bylo výše uvedeno, že tato podmínka, v různém vyjádření, ale vždy se stejným cílem, tj. logické usnadnění transakce v rámci tržních pravidel, se objevuje již od samého zahájení procesu privatizace v následujících textech:Jmenování poradceVe výzvě k předložení závazných nabídekV nabídce kupujícího konsorcia (aniž by byla zahrnuta v prohlášení o odstoupení od uvedených podmínek)V textech o vyjednávání a, konečně,V samotném znění kupní smlouvy ze dne 11. října 2001.Takže garanční závazek, zahrnutý v příloze dohody o záruce ze dne 31.5.2002, byl od samého počátku adresovaný případnému vítězi, a nepředstavuje státní podporu konečné kupující společnosti.
It is characteristic that, as it has been mentioned above, this condition, with different stipulations but always with the same objective, i.e. the reasonable facilitation of the transaction in the framework of the market rules, appears from the beginning of the privatisation procedure in the following texts:The Declaration of the AdvisorThe Invitation for the Submission of Binding OffersThe Offer of the Purchasing Joint Venture (particularly without being included in the Declaration of Quitting from its condition)In the texts of the Negotiations and, lastly,In the Share Purchasing Agreement of 11 October 2001.Consequently, the declaration of guarantee that is included to the addition of the guarantee contract of 31.5.2002 was addressed to the candidate bidder from the outset and therefore does not constitute state aid to the final purchaser.
Stejná podmínka by platila pro každého vítěze, když byla, podle výše uvedeného, již zahrnuta v procesu odstátnění.
The same condition would have been valid for every bidder, since, as it has already been mentioned, it has been included in the procedure of denationalisation.
Je také evidentní, že pokud došlo k zahájení procesu odstátnění v únoru roku 2001 (tedy v době, kdy většinovým vlastníkem tehdejší prodávající banky ETVA a. s. byl řecký stát), pak stát, z titulu prodávajícího banku ETVA bance Pireus, byl povinen poskytnout, a také poskytl, vlastní prohlášení o záruce ve prospěch kupujícího jeho akcií v bance ETVA, tj. banky Pireus, týkající se prodeje majetkové podstaty, tj. loděnic, neboť jako prodávající byl povinen takové prohlášení učinit.
It is also self-evident that, since the procedure of denationalisation began in February 2001 (at a time when the main shareholder of the then selling Bank ETVA was the Greek State), the State, as a seller of ETVA to Bank Piraeus, ought to also provide and did actually provide its own guarantee to the purchaser of its shares in ETVA (Bank of Piraeus), regarding the asset that was for sale, i.e. the Shipyards, because the seller had to provide such a guarantee.
Tato garanční prohlášení, která, jak bylo zdůrazněno, jsou jasně a jednoznačně obsažena ve všech smluvních textech o odstátnění a obzvláště ve smlouvě o smlouvě budoucí ze dne 11.10.2001, konvenují charakteru transakce (prodej konkrétní majetkové podstaty), jsou platná vůči všem případným vítězům a nikomu neposkytují žádnou výhodu.
These guarantees, which, as it has already been stressed, are included with absolute transparency and clarity in all the contractual texts of the denationalisation and mainly in the promissory contract of 11.10.2001, pertain to the character of the transaction (sale of a definite asset), are valid for all candidate bidders and do not confer any additional benefit to anyone.
Z výše uvedeného je prokázána skutečná podstata tohoto garančního prohlášení (jako nutné a obvyklé podmínky dle obchodních zvyklostí) a jeho závaznost během celého procesu odstátnění, ale také během pro vlastní kupní smlouvu o převodu akcií ŘL ze dne 11.10.2001, po které následovala kupní smlouva o prodeji akcií banky ETVA ze dne 18.11.2001, která byla uzavřená mezi bankou ETVA a řeckým státem.
On the basis of the abovementioned, the true nature of this guarantee is proven (as a condition necessary to the transaction and common under market rules), as well as its binding character, on the basis of all the procedures preceding privatisation but also of the Sale-Purchase Agreement of the shares of HSY of 11.10.2001 itself, which was subsequently followed by the Sale-Purchase Agreement of the shares of ETVA of 18.10.2001 and the First Amending Act of 18.3.2002 between ETVA and the Greek State.
Podstatné však je, a to s obzvláštním důrazem, že podmínka záruky se objevuje v celém procesu odstátnění a poprvé se neobjevuje teprve až po sepsání dohody.
The fundamental point, however, is — and this is emphatically stressed — that the condition on the guarantee is included in the entire procedure of denationalisation and is not stipulated for the first time after the conclusion of the contract.
Není tedy, jak chtěl poukázat žalobce, ‚objevem‘ na poslední chvíli s cílem obejít pravidla Společenství o přijatelnosti státní podpory.
It does not, therefore, constitute a last-minute “invention”, as the complainant desires to show, whose aim is circumventing the Community Rules on the legality of State aid.
Řecký stát, jakožto prodávající své akcie v bance ETVA, a nikoliv jen v rámci smlouvy ze dne 11.10.2001, ale ze zákona byl povinen převést své akcie v bance ETVA na banku Pireus v plném rozsahu bez jakékoliv zátěže a jakéhokoliv závazku.
The Greek State as a seller of the shares of ETVA ought to, not only at the time of the contract of 18.10.2001, but also according to law, to transfer to Bank Piraeus its shares in ETVA free from any obligation.
Vzhledem k tomu, že banka Pireus se nepodílela na procesu odstátnění ŘL, musela být ze zákona a podle obchodních zvyklostí zajištěna proti jakémukoliv závazku, vyplývajícímu ze smlouvy o převodu společnosti ŘL, na němž se nepodílela.
Given that Bank of Piraeus had no involvement in the procedure of the denationalisation of HSY, it should be, according to law and transaction customs, secured against any obligation emanating from the contract of transferring HSY to which it was not participating.
Řecký stát tak učinil ze smluvní povinnosti, jednaje vůči kupující bance Pireus jako smluvní strana, tedy jako fiscus, a nikoliv jako představitel státní moci.“Komise připomíná, že v době tohoto dopisu Řecko, komentujíce tvrzení Loděnice Elefsina, že záruka představuje podporu poskytnutou ve prospěch HDW/Ferrostaal, mělo v úmyslu prokázat, že tato záruka nepředstavuje výhodu, selektivně poskytnutou HDW/Ferrostaal, ale byla poskytnuta všem zájemcům o koupi (včetně jí samotné), kteří se účastnili procesu privatizace ŘL.
The Greek State gave it since it had a contractual obligation, acting towards Bank Piraeus as a party to a contract, i.e. as a fiscus, and not as an agent of public power.’The Commission recalls that at the time of that letter, Greece, commenting on Elefsis’ allegation that the guarantee constituted aid to HDW/Ferrostaal, wished to show that this guarantee did not constitute an advantage selectively granted to HDW/Ferrostaal but was offered to all the bidders (including Elefsis) that participated in the privatisation process of HSY.
V následujících připomínkách, předložených Komisi, se Řecko, uvědomujíce si možnost, že Komise by mohla považovat tuto záruku za podporu ŘL, pokusilo zpochybnit možnost přisouzení tohoto opatření státu s tvrzením, že záruka byla poskytnuta až v květnu roku 2002, což je v přímém rozporu s tvrzeními, uvedenými v jeho dopise ze dne 23. května 2005.
In its following submissions to the Commission, Greece, realising that the Commission could consider this guarantee as aid to HSY, tried to put in doubt the imputability of the measure to the State by claiming that the guarantee has been concluded not earlier than in May 2002, which is a total contradiction of the claims made in the letter of 23 May 2005.
Jak bylo uvedeno v 59. bodu odůvodnění, privatizace byla schválena rozhodnutím Meziresortní Komise pro Odstátnění číslo 14/3-1-2001.
As indicated in recital 59 of the present decision, the privatisation was decided by decision No 14/3-1-2001 of the relevant Inter-ministerial Privatisation Committee.
Komise uznává, že formulace a struktura smlouvy ze dne 20. března 2002 je matoucí.
The Commission acknowledges that the wording and the structure of the agreement of 20 March 2002 is confusing.
Článek 8.2.4. citované smlouvy stanoví, že ve vztahu k podpoře podle článků 3 až 6 zákona číslo 2941/2001 (viz bod (33) tohoto rozhodnutí, kde je zmínka o uvedeném zákoně), je stát povinen uhradit bance Pireus 100 % částky, kterou banka ETVA poukáže na účet HDW/Ferrostaal.
Article 8.2.4 of the Agreement of 20 March 2002 provides that, in respect of the aid included in Article 3 to 6 of Law 2941/2001 (see recital 33 of the present decision for a description of that law), the State would pay to Piraeus Bank 100 % of the amount which would be paid by ETVA to HDW/Ferrostaal.
Jenže v případě vrácení podpor, na které se nevztahují ustanovení článků 3 až 6 zákona číslo 2941/2001, nelze použít článek 8.2.4 smlouvy ze dne 20. března.
However, in case of recovery of aid not included in Article 3 to 6 of Law 2941/2001, Article 8.2.4 of the agreement of 20 March 2002 does not apply.
Místo něj musí být použit článek 8.2.1.
Therefore, Article 8.2.1 would be applicable.
Tímto článek se stanoví povinnost státu uhradit bance Pireus pouze 57,7 % podíl částky, kterou banka ETVA zaplatí HDW/Ferrostaal.
This article provides that the State will pay to Piraeus Bank only 57,7 % of the amount which would be paid by ETVA to HDW/Ferrostaal.
Komise však konstatuje, že v článku 8.2.2 smlouvy se uvádí, že, přes prodej většiny akcií státu v bance ETVA bance Pireus, tím, kdo bude řídit průběh prodeje ŘL, je řecký stát – a nikoliv banka Pireus/banka ETVA.
However, the Commission observes that Article 8.2.2 of the Agreement indicates that, despite the sale of the majority of the shares of ETVA to Piraeus Bank, it is the State — and not Piraeus Bank/ETVA — that is going to manage the on-going sale of HSY.
To znamená, že ke splnění závazku podle článku 8.2.2 – a konkrétně zajištění, aby banka Pireus prodejem ŘL neutrpěla škodu – musí být mechanismus podle článku 8.2.4 uplatněn na všechny případy vrácení pomoci, a nikoliv pouze na ty, které vyplývají ze zákona číslo 2941/2001.
In order words, in order to implement the commitment made in paragraph 8.2.2 — namely to ensure that Piraeus Bank will not suffer from the sale of HSY — the mechanism laid down in Article 8.2.4 must apply to all cases of recovery of aid, and not only to cases of recovery of aid stemming from Law 2941/2001.
To znamená, že pokud, na rozdíl od předchozího závěru, měl být stát povinen zaplatit bance Pireus pouze 57,7 % podíl částky, kterou by banka ETVA zaplatila HDW/Ferrostaal, podle smlouvy ze dne 20. března 2002, bylo toto dopisem vlády ze dne 31. května 2002 změněno, když vláda bezvýhradně prohlásila, že bude uplatněn mechanismus podle článku 8.2.4 smlouvy ze dne 20. března 2002 (tj. odškodnění v 100 % výši).
This means that even if, contrary to the foregoing conclusion, the agreement of 20 March 2002 had obliged the State to pay to Piraeus Bank only 57,7 % of the amount paid by ETVA to HDW/Ferrostaal, this has been modified by the letter of the government of 31 May 2002, which states unambiguously that the mechanism provided in Article 8.2.4 of the Agreement of 20 March 2002 (i.e. 100 % indemnification) applies.
V odpovědi na konkrétní dotaz Komise v jejím dopise ze dne 12. února 2008 Řecko svým dopisem ze dne 3. března 2008 potvrdilo, že by bylo povinno bance Pireus uhradit celou (tedy 100 % a nikoliv pouze 57,7 %) částku, kterou by banka ETVA zaplatila HDW/Ferrostaal.
In answer to a precise question by the Commission sent by letter of 12 February 2008, Greece confirmed in its letter of 3 March 2008 that it would be obliged to pay to Piraeus Bank the full (i.e. 100 % and not 57,7 %) amount paid by ETVA to HDW/Ferrostaal.
S poukazem na posouzení opatření E17, zaměstnanci vlastnili tyto akcie, ale nikdy neuhradili jejich kupní cenu, kterou měli bance ETVA zaplatit.
As indicated in the assessment of measure E7, the employees were the owner of these shares but had not paid the purchase price they should have paid to ETVA.
Viz bod (33) popisu zákona.
See recital 33 of the present decision for a description of that law.
Věc C-334/99, Spolková republika Německo proti Komisi, úvaha 133 až 141.
Case C-334/99, Federal Republic of Germany v Commission, paragraphs 133 to 141.
Komise dále konstatuje, alespoň v míře svých znalostí, že žádný z úvěrů a záruk, na které se vztahují ustanovení článku 296 Smlouvy o ES, nebyl poskytnut podle podmínek uvedených v době 3.1 tohoto rozhodnutí.
In addition, the Commission observes that, to its knowledge, none of the loans and guarantees covered by Article 296 comply with the conditions laid down in section 3.1 of the present decision.
Takže v tržním prostředí by nebyly akceptovány žádným investorem.
They would therefore not have been acceptable to a market economy investor.
Berouce v úvahu odvrácení rizika od ekonomických subjektů, byl by prodej ŘL přijatelnější, než její likvidace, pokud by statisticky pravděpodobné platby z titulu záruky byly podstatně nižší, než 6 milionů EUR.
Taking into account the risk aversion of the economic agents, the sale of HSY would be preferred over the liquidation of HSY only if the statistical expectancy of payments following from the guarantee would be significantly smaller than EUR 6 million.
Tímto se již Komise zabývala v rozhodnutí o rozšíření řízení, konkrétně v části věnované popisu a posouzení opatření 18a.
This has already been analysed by the Commission in the extension decision, in particular in the description and the assessment of measure 18(a).
Komise připomíná, že ve druhé zprávě Deloitte se uvádí: „Výše uvedená klauzule d), týkající se rozdělení transakce na částku určenou k navýšení akciového kapitálu a cenu, nabídnutou k odkoupení stávajících akcií v poměru 2:1, není, dle našich zkušeností, příliš obvyklou podmínkou.
The Commission also notes that the second Deloitte report indicates: ‘The clause d) above, regarding the allocation of the consideration between an amount destined for a share capital increase and price offered for the acquisition of existing shares, at a set ratio of 2:1, from our experience in similar transactions, is not a very common term.
V každém případě, s ohledem na značné provozní problémy a neutěšenou finančně ekonomickou situaci společnosti, věříme, rozhodnutí, ke kterému prodávající (a jejich poradci) dospěli k zavedení těchto podmínek, bylo stejně vhodné, jako logické.“ (s. 9-2).
However, taking into consideration the significant operational problems and deteriorating financial position of the Company, we believe that the decision taken by the Sellers (and their Advisors) to set such terms was both rational and reasonable’ (page 9–2).
Podle výkladu Komise se tímto bodem opět potvrzuje, že daný způsob rozdělení kupní ceny byl vyústěním logického a vhodného požadavku státu za předpokladu, že jeho záměrem bylo zajištění dalšího dlouhodobého pokračování činností ŘL (cíl státního orgánu), proti předpokladu, že jeho cílem byla maximalizace příjmů z prodeje (cíl investora v tržním prostředí).
The Commission interprets this quotation as confirming that this allocation of the purchase price was a rational and reasonable request of the State if one considers that its objective was to ensure the continuation of the activities of HSY over the long term (goal as public authority), not if one considers that its objective was to maximise the revenues from the sale (goal as market economy investor).
Viz poznámka pod čarou 148.
See footnote 148.
Komise netvrdí, že by auditem zkontrolovaná kontrola situace mohla umožnit konstatování výše všech podpor, které by podle tohoto rozhodnutí měly být požadovány k vrácení, ale alespoň některých z nich.
The Commission does not claim that a due diligence would have allowed to identify all the measures which have to be recovered according to the present decision, but some of them.
Ve svém dopise ze dne 21. června 2007 předložila TKMS/GNSH některé ze zpráv, které pro HDW/Ferrostaal s nezbytnou péčí v roce 2001 vyhotovila společnost společností Arthur Andersen.
In its letter of 21 June 2007, TKMS/GNSH has submitted some due diligence reports performed in 2001 by Arthur Andersen on behalf of HDW/Ferrostaal.
Společnost Arthur Andersen v těchto zprávách poznamenává, že není vyloučeno, že ŘL obdržely státní podpory, které budou muset být v budoucnosti vráceny.
Arthur Andersen indicates in these reports that it is not excluded that HSY has received State aid which should be recovered in the future.
Konkrétně, s ohledem na to, že banka ETVA a Řecko se v listinných podkladech, poskytnutých všem zájemcům o koupi, zavázaly poskytnout předmětnou záruku, pak skutečnost neuvedení této záruky jako podmínky v nabídce, kterou předložily Loděnice Elefsina, by této nijak nebránila v jejím vymáhání během dalšího vyjednávání.
In particular, since ETVA and Greece had promised to grant this guarantee in the tender document submitted to the bidders, the fact that this guarantee was not mentioned as a condition in the bid documents submitted by Elefsis would not have prevented it from requesting it later in the negotiation process.
Tento bod potvrzuje druhá zpráva Deloitte, v niž se uvádí, že pokud by HDW/Ferrostaal měla nést riziko povinnosti vrátit státní podpory, které byly poskytnuty ŘL v předchozích letech, nebyla by ŘL koupila.
This point is underpinned in the second Deloitte report which claims that, if HDW/Ferrostaal had had to support the risk of having to reimburse State aid received by HSY in the previous years, it would not have purchased HSY.
Evidentně to vyplývá ze znění Sedmé Směrnice o podporách loďařskému průmyslu a z její struktury, když „investiční podpory“ spadají do kapitoly III o „restrukturalizačních podporách“.
This is clear from the text of the Seventh Shipbuilding Directive and from its structure, in which ‘Investment aid’ is a part of ‘Chapter III Restructuring aid’.
Viz odpis značně vysokých dluhů uvedených v rozhodnutí č. C 10/94, krytí nákladů na uzavření zařízení uvedených v rozhodnutí č. N 513/01, a všechny formy financování podpory, kterou stát poskytl podle článku 296 Smlouvy o ES, a jsou uvedeny v rozhodnutí o rozšíření řízení.
See the very large debt waiver mentioned in decision C 10/94, the payment of the closure costs mentioned in decision N 513/01, and all the financial supports provided by the State and falling under Article 296 which were mentioned in the extension decision.
Například co se týká státní finanční podpory poskytnuté ŘL bez specifikace financování konkrétního programu, dospěla Komise k závěru, že na civilní aktivity byla použita pouze 25 % část státních podpor.
For instance, as regards State financial support which was provided to HSY without being earmarked to the financing of a precise activity, the Commission has considered that only 25 % of the State support benefited to the civil activities.
Pokud však dojde k vrácení pouze 25 % podílu státních podpor, bude ve skutečnosti vrácena pouze jejich část ve výši 6,25 % (tj. 25 % z 25 %) podílu civilních aktivit.
However, if only 25 % of the State support is recovered, only 6,25 % (i.e. 25 % of 25 %) of the State support would in fact be recovered from the civil activities.
Tímto způsobem nebude obnoven původní stav civilních aktivit ŘL, neboť na tyto byla použita 25 % část státních podpor, kdežto vrácen bude pouze jejich 6,25 % podíl.
This will not restore the initial situation of the civil activities of HSY, because they received 25 % of the State support and will only reimburse 6,25 %.
V souladu se změnou plánu z listopadu 2002 podaly ŘL žádost, která byla řeckými orgány schválena, o realizaci investičního plánu ve lhůtě do 30. června 2004.
According to the amended plan, dated November 2002, HSY applied for, and eventually received the approval of the Greek authorities to complete the implementation of the investment plan by 30 June 2004.
Podle změněného plánu navíc podpora, kterou Komise schválila v roce 1997 nebyla ŘL vyplacena.
Moreover, according to the amended plan, the aid approved by the Commission in 1997, has not yet been paid out to HSY.
Po schválení žádosti o prodloužení lhůty k předložení připomínek ŘL svým dopisem ze dne 18. října 2004 předložily připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení.
After having requested and received extensions of the deadline to submit comments, HSY made comments on the opening decision by letter of 18 October 2004.
Tyto připomínky odpovídají připomínkám předložených Řeckem dne 20. října 2004.
These comments are the same as the ones submitted by Greece on 20 October 2004.
Loděnice Elefsina, řecká společnost, konkurent ŘL, předložily připomínky svým dopisem ze dne 10. září 2004.
Elefsis, a Greek competitor of HSY, submitted comments by letter of 10 September 2004.
Tyto připomínky byly Řecku postoupeny v dopisech ze dne 16. prosince 2004 a 23. prosince 2004. Řecko na ně odpovědělo svými dopisy ze dne 20. ledna 2005 a 26. ledna 2005.
These comments were sent to Greece by letters of 16 December 2004 and 23 December 2004, which replied respectively by letters of 20 January 2005 and 26 January 2005.
Dopisy byly odeslány dne: 23. května 2002, 28. května 2002, 14. srpna 2002, 24. dubna 2003, 3. února 2004, 4. března 2004, 30. června 2004, 8. dubna 2005, 27. dubna 2005, 24. května 2005, 10. června 2005, 15. července 2005, 28. července 2005, 13. září 2005, 16. září 2005, 21. října 2005, 12. prosince 2005, 23. prosince 2005, 6. ledna 2006, 10. ledna 2006, 12. ledna 2006, 18. ledna 2006, 23. ledna 2006, 3. února 2006, 9. února 2006, 23. března 2006, 28. března 2006, 6. dubna 2006, 20. dubna 2006, 24. května 2006 a 2. června 2006.
These letters were dated 23 May 2002, 28 May 2002, 14 August 2002, 24 April 2003, 3 February 2004, 4 March 2004, 30 June 2004, 8 April 2005, 27 April 2005, 24 May 2005, 10 June 2005, 15 July 2005, 28 July 2005, 13 September 2005, 16 September 2005, 21 October 2005, 12 December 2005, 23 December 2005, 6 January 2006, 10 January 2006, 12 January 2006, 18 January 2006, 23 January 2006, 3 February 2006, 9 February 2006, 23 March 2006, 28 March 2006, 6 April 2006, 20 April 2006, 24 May 2006 and 2 June 2006.
Komise odpověděla stěžovateli ve svých dopisech ze dne 27. června 2002, 22. července 2004 a 12. srpna 2005.
The Commission sent letters to the complainant on 27 June 2002, 22 July 2004 and 12 August 2005.
Komise požádala Řecko o další informace svými dopisy ze dne 30. ledna 2003, 30. července 2004, 2. května 2005, 24. května 2005, 24. března 2006, 24. května 2006 a 29. května 2006.
The Commission asked Greece for information by letters dated 30 January 2003, 30 July 2004, 2 May 2005, 24 May 2005, 24 March 2006, 24 May 2006 and 29 May 2006.
Řecko odpovědělo ve svých dopisech ze dne 31. března 2003, 21. října 2004, 17. prosince 2004, 20. června 2005, 25. dubna 2006, 30. května 2006 a 1. června 2006.
Greece answered by letters dated 31 March 2003, 21 October 2004, 17 December 2004, 20 June 2005, 25 April 2006, 30 May 2006 and 1 June 2006.
Připomínky předložily Komisi tyto zúčastněné strany: své připomínky předložila ŘL svým dopisem ze dne 30. října 2006.
The Commission received comments from the following interested parties. HSY submitted comments by letter of 30 October 2006.
Společné připomínky předložily Greek Naval Shipyard Holding (dále jen „ENAEX“) a TKMS svým dopisem ze dne 30. října 2006.
Greek Naval Shipyard Holding (hereafter ‘GNSH’) and TKMS made a joint submission by letter of 30 October 2006.
Banka Pireus předložila své připomínky dopisem ze dne 27. října 2006 a – po setkání s Komisí dne 15. listopadu 2007 – svým dopisem ze dne 27. prosince 2006.
Piraeus Bank submitted comments by letter of 27 October 2006 and — following a meeting with the Commission on 15 November 2007 — by letter of 27 December 2006.
Po schválení žádosti o prodloužení lhůty k podání odpovědi podaly loděnice Elefsina připomínky svým dopisem ze dne 17. listopadu 2006.
After having requested and received an extension of the deadline to reply, Elefsis submitted comments by letter of 17 November 2006.