natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Francouzské orgány poznamenávají, že francouzská a italská pošta byly ke dni 22. listopadu 2004 zařazeny do kategorie 2.
The French authorities note that on 22 November 2004 the French and Italian Post Offices were classified in Category 2.
Francouzské orgány z dokumentu Standard and Poor’s vyvozují, že finanční výsledky společnosti Poste Italiane neodůvodňuje rating italské pošty.
The French authorities conclude from the Standard and Poor’s document that the financial performance of Poste Italiane did not justify its rating.
Podle francouzských orgánů tudíž italská pošta obdržela rating ovlivněný ratingem jejího vlastníka, a to i když postavením je společnost Poste Italiane akciovou společností obecného práva.
According to the French authorities, the Italian Post Office therefore benefited from a rating that was influenced by its owner’s rating, even though the Italian Post Office is an SpA under ordinary law.
Francouzské orgány zdůrazňují, že Standard and Poor’s nakonec zařadila La Poste do kategorie 3.
The French authorities point out that Standard and Poor’s eventually classified La Poste in Category 3.
Podle francouzských orgánů významné reformy prováděné od konce roku 2004 postupně dovedly Standard and Poor’s k zařazení La Poste do této třetí kategorie.
According to the French authorities, the major reforms implemented since the end of 2004 gradually led Standard and Poor’s to classify La Poste in the third category.
Francouzské orgány z toho vyvozují, že nelze prokázat, že rating společnosti La Poste lze přičítat pouze jejímu postavení nebo jakémukoli mechanismu státní záruky a že tento rating může zakládat státní podporu.
The French authorities conclude that it cannot be established that La Poste’s rating is imputable solely to its legal form or to any state guarantee mechanism, nor that the rating may constitute State aid.
Francouzské orgány nicméně připouštějí, že studie Standard and Poor’s z roku 2004 připomíná otázku postavení La Poste.
Nonetheless, the French authorities admit that the Standard and Poor’s 2004 study raised the question of La Poste’s legal form.
Francouzské orgány však ujišťují, že jejich následná výměna názorů se Standard and Poor’s umožnila vyjasnění otázky.
However, they confirm that the discussions they have had since with Standard and Poor’s have clarified the question.
Francouzské orgány rovněž upozornily agenturu Fitch na neexistenci jakékoli státní záruky za La Poste, načež agentura přistoupila k přezkoumání otázky.
The French authorities also informed Fitch about the absence of any state guarantee for La Poste, following which the agency undertook to reconsider the question.
V soukromém sektoru se vyskytují četné případy, v nichž je rating dceřiné společnosti spojen s ratingem mateřské společnosti
There are many cases in the private sector where the rating of a subsidiary is linked to the parent company’s rating
Podle francouzských orgánů se vliv účasti stálého majoritního akcionáře, který zdůraznily ratingové agentury v případě společnosti Poste Italiane nezávisle na jakékoli statutární zvláštnosti, projeví i v případě soukromých koncernů.
According to the French authorities, the influence of the presence of a stable majority shareholder, which was identified by the rating agencies in the case of the Italian Post Office independently of any specific features relating to legal form, is also found in the case of private groups.
Francouzské orgány uvádějí jako příklady sdělení Standard and Poor’s ze dne 3. prosince 2003 o AGF, sdělení o Volkswagen Bank GmbH a sdělení o VWFS .
The French authorities cite as examples a Standard and Poor’s press release on AGF dated 3 December 2003, a press release on Volkswagen Bank GmbH and a press release on VWFS .
Podle francouzských orgánů tudíž tento způsob přístupu v žádném případě nepředstavuje zvláštnost veřejného sektoru.
According to the French authorities, this type of approach is therefore in no way specific to the public sector.
Rating La Poste by se v případě změny jejího postavení nezměnil
La Poste’s rating would not be adjusted if its legal form were changed
Francouzské orgány se prostřednictvím analýzy agentury Standard and Poor’s ohledně ratingu La Poste snaží dokázat, že tento rating nezávisí na postavení La Poste.
Using the analysis for Standard and Poor’s rating of La Poste, the French authorities seek to demonstrate that the rating does not depend on La Poste’s legal form.
Za prvé, francouzské orgány zdůrazňují, že v době, kdy vyslovily své připomínky, Standard and Poor’s udělila La Poste ratingovou známku AA se stabilním výhledem.
First, the French authorities point out that when they made their observations, Standard and Poor’s rated La Poste AA– with a stable outlook.
Standard and Poor’s odůvodnila snížení ratingové známky nadcházejícím zhoršením struktury financování koncernu, spojeným s platbou částky 2 miliard EUR, kterou vydá La Poste na reformu financování důchodů úředníků, jakož i „co největší nezávislostí La Poste na jejím akcionáři“.
The rating downgrade was justified by Standard and Poor’s by the forthcoming deterioration in the group’s financial structure linked to the payment by La Poste of EUR 2 billion to reform the financing of civil servants’ pensions and by ‘La Poste’s greater autonomy in relation to its shareholder’.
Podle francouzských orgánů by toto snížení, k němuž nedošlo z důvodu změny postavení La Poste, nebylo možno vysvětlit, kdyby rating La Poste byl pouze důsledkem jejího postavení.
The French authorities take the view that the downgrade, which did not occur after a change in La Poste’s legal form, cannot be explained if La Poste’s rating were simply a consequence of its legal form.
Za druhé, francouzské orgány navzdory upřesnění Standard and Poor’s v jejím oznámení ze dne 3. dubna 2007 a uvedenému v 84. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení těžko chápou, jak by La Poste mohla být hodnocena 3 notches pod ratingem státu, jestliže by jí byla poskytnuta státní záruka.
Second, despite the detail provided by Standard and Poor’s in its note dated 3 April 2007, which was cited in recital 84 of the opening decision, the French authorities find it difficult to see how La Poste, if it enjoyed a state guarantee, could be rated 3 notches below the State.
Francouzské orgány obdobně nechápou, pokud by ratingové agentury vykládaly ustanovení zákona ze dne 16. července 1980 tak, že ve prospěch věřitelů dotyčných právnických osob zavádějí mechanismus rovnocenný státní záruce, jak by územní samosprávy mohly obdržet rating BBB+, když nejvyšší nadřízený orgán obdržel rating AAA.
Likewise, if the Law of 16 July 1980 were interpreted by the rating agencies as establishing, for the benefit of the creditors of the legal persons concerned, a mechanism comparable to a state guarantee, the French authorities do not understand how regional and local authorities could be rated BBB+ while the sovereign rating is rated AAA.
Za třetí francouzské orgány zdůrazňují, že ratingová známka Standard and Poor’s ze dne 3. dubna 2007 vychází z výčtu silných a slabých stránek podniku, který neuvádí postavení.
Third, the French authorities stress that the Standard and Poor’s note dated 3 April 2007 is based on a list of the strengths and weaknesses of the company that does not mention its legal form.
Oba prvky, které Standard and Poor’s uvádí na podporu ratingu, tedy hospodářský význam poslání veřejné služby La Poste a „strong shareholder backing“, jsou charakteristickými prvky postavení La Poste.
The two factors mentioned by Standard and Poor’s in support of the rating, i.e. the economic importance of La Poste’s public service tasks and strong shareholder backing, are factors distinct from La Poste’s legal form.
Podle francouzských orgánů totiž pod pojmem „strong shareholder backing“ nelze chápat finanční podporu v rozporu s právem Evropské unie, nýbrž zájem státu na rozvoji La Poste za podmínek „at arm’s length“.
The French authorities maintain that strong shareholder backing does not mean financial support in breach of EU law but the interest shown in La Poste’s development by the State at arm’s length.
Francouzské orgány z toho usuzují, že postavení netvoří podstatnou složku ratingu.
The French authorities conclude that La Poste’s legal form is not an essential factor behind the rating.
Za čtvrté francouzské orgány připomínají, že ratingová agentura v témž oznámení ze dne 3. dubna 2007 upřesňuje, že nadále postupuje podle metodiky top down, která umožňuje přidělit subjektu rating až o dvě kategorie nižší než rating nejvyššího nadřízeného orgánu.
Fourth, the French authorities point out that in the same note dated 3 April 2007 the rating agency makes clear that it is continuing to use a top-down methodology, which allows an entity to be rated up to two categories below the sovereign State.
Podle agentury je tato metodika odůvodněná skutečností, že stát má ve střednědobém výhledu zůstat stoprocentním akcionářem La Poste.
According to the agency, this methodology is justified by the fact that the State will have to remain the 100 % shareholder in La Poste in the medium term.
Francouzské orgány z toho usuzují, že tento přístup není v ničem odůvodněn postavením La Poste.
The French authorities conclude that this approach is in no way justified by La Poste’s legal form.
Nakonec se francouzské orgány opírají o citaci Standard and Poor’s a zastávají názor, že Standard and Poor’s nevedla k použití metodiky bottom up vůči společnosti La Poste změna postavení, nýbrž kapitálová otevřenost.
Lastly, relying on a quotation from Standard and Poor’s, the French authorities argue that it is not the change in legal form but an opening-up of the capital that would lead Standard and Poor’s to adopt a bottom-up methodology for La Poste.
Dodávají, že taková změna metodiky se nezbytně neprojeví změnou ratingu vzhledem k očekávanému zlepšení základních ukazatelů La Poste.
They add that, given the expected improvement in La Poste’s fundamentals, such a change in methodology would not necessarily be reflected in a change in rating.
Za páté, francouzské orgány připomínají, že výhled stanovený agenturou je stálý, navzdory řízení proti neomezené státní záruce poskytnuté La Poste z důvodu jejího postavení zahájenému Komisí.
Fifth, the French authorities point out that the outlook set by the rating agency is stable, despite the proceedings opened by the Commission against the unlimited state guarantee that La Poste is alleged to enjoy by virtue of its legal form.
Kdyby však postavení ovlivňovalo platební schopnost podniku, výhled na jeho změnu by se měl projevit negativním, a nikoli stabilním výhledem.
Now, if the legal form had an influence on the undertaking’s solvency, the prospect of changing it should be reflected in a negative and unstable outlook.
Standard and Poor’s ostatně odůvodňuje stálý výhled skutečností, že stát má zůstat stoprocentním akcionářem podniku po dobu příštích dvou let, a to navzdory možné změně postavení.
Moreover, Standard and Poor’s justifies the stable outlook by the fact that the State is expected to remain 100 % shareholder in the undertaking for the next two years, despite a possible change to its legal form.
Francouzské orgány vycházejí z jiné citace Standard and Poor’s a usuzují, že pro stanovení vývoje ratingové známky bere Standard and Poor’s v úvahu vlastní výsledek podniku, jakož i možnost změny akciové účasti, a nikoli možnou změnu postavení.
Referring to another statement by Standard and Poor’s, the French authorities conclude that it is the undertaking’s own performance, and the possibility of a change of ownership, that are taken into account by Standard and Poor’s to determine movements in the rating and not a possible change in the legal form.
Za šesté, francouzské orgány citují jiný výňatek z oznámení Standard and Poor’s z roku 2007 a zdůrazňují, že ratingová agentura nepřejímá tvrzení Komise, podle něhož by důsledkem postavení bylo zlepšení finančních podmínek poskytnutých La Poste.
Sixth, the French authorities, citing another extract from the Standard and Poor’s 2007 rating, stress that the rating agency does not reflect the Commission’s statement that the consequence of the legal form is to improve the financing conditions granted to La Poste.
Francouzské úřady se opírají o citát ze zprávy Standard and Poor’s, podle níž „Ratingy La Poste nebyly tímto doporučením nepříznivě ovlivněny, neboť se domníváme, že změna v postavení La Poste nutně neodráží snížení významné státní podpory, na níž se zakládají ratingy společnosti La Poste, a která byla opětně potvrzena nedávnými vládními rozhodnutími“ a soudí, že postavení společnosti La Poste neovlivnilo její rating.
Based on the citation from Standard and Poor’s that: ‘The ratings on La Poste were unaffected by this recommendation since we consider that a change in La Poste’s status would not necessarily reflect a decrease in the strong state support that underpins LP’s ratings and that has been reaffirmed by recent government decisions’, the French authorities conclude that La Poste’s legal form has no influence on its rating.
Absence účinku na podmínky financování La Poste
Absence of effect on La Poste’s financing conditions
Nakonec francouzské orgány zkoumají faktické podmínky financování La Poste, aby určily, zda jsou ovlivněny údajnou státní zárukou.
Lastly, the French authorities examine La Poste’s actual financing conditions to determine whether they are affected by an alleged state guarantee.
Podle francouzských orgánů jak oznámení Komise o existenci údajné záruky, její údajné neslučitelnosti s právem Evropské unie a jejím budoucím zrušení z této příčiny, tak popírání existence záruky francouzskými orgány před ratingovými agenturami a v tisku neměly žádný vliv na podmínky financování La Poste.
According to the French authorities, neither the announcement by the Commission of the existence of the alleged guarantee, its alleged incompatibility with EU law and, consequently, its impending removal, nor the denials by the French authorities concerning the existence of the guarantee made to rating agencies and to the press, have had any influence on La Poste’s financing conditions.
La Poste vypsala v říjnu 2006, těsně po oznámení Komise o doporučení vhodných opatření, půjčku formou dluhopisu ve výši 1,8 miliardy EUR se dvěma splatnostmi, 7 a 15 let.
Accordingly, in October 2006 La Poste issued bonds to the value of EUR 1,8 billion with two maturities, 7 and 15 years, just after the Commission announced that it had recommended measures be taken.
La Poste zmínila toto doporučení v prospektu a v průběhu porad s investory upřesnila, že neobdržela státní záruku.
La Poste referred to the recommendation in the prospectus and made clear, during the meetings with investors, that it did not enjoy a state guarantee.
Po ukončení emise se však náklady na financování La Poste nijak významně nezměnily.
Now, after the bond issue, La Poste’s cost of finance had not changed significantly.
Obě emise hojně upisovali evropští investoři s profilem obvyklým pro La Poste, tj. investoři, kteří si ponechávají své dluhopisy až do splatnosti.
The two issues were widely subscribed by European investors with the usual investor profile for La Poste, i.e. investors who hold their bonds until maturity.
Francouzské orgány usuzují, že oznámení Komise, které požaduje zrušení uvedené záruky, a zveřejnění stanoviska státu k této otázce neměly žádný vliv na finanční podmínky La Poste na trhu s dluhopisy.
The French authorities conclude that the Commission’s request to withdraw the alleged guarantee and the publicity surrounding the State’s position on this issue did not have any influence on La Poste’s financing conditions on the bond market.
Trhy by se totiž domnívaly, že se finanční podmínky La Poste nezakládají na právní nebo faktické existenci jakékoli záruky.
The markets took the view that La Poste’s financing conditions were not based on the de jure or de facto existence of any guarantee.
Francouzské orgány uvádějí, že:
The French authorities conclude that:
analýza provedená Komisí v jejím rozhodnutí o zahájení řízení je chybná: La Poste totiž neobdržela žádnou státní záruku,
the analysis set out by the Commission in its opening decision is flawed: La Poste does not, in fact, enjoy any state guarantee,
Komise neprokázala výhodu La Poste, která by vyplývala z jejího postavení,
the Commission has not demonstrated the existence of an advantage for La Poste deriving from its legal form,
Komise tudíž neprokázala existenci podpory ve prospěch La Poste.
the Commission has not, therefore, demonstrated the existence of State aid to La Poste.
NÁVRHY FRANCOUZSKÝCH ORGÁNŮ
PROPOSALS BY THE FRENCH AUTHORITIES
Francouzské orgány však za účelem odstranění všech pochybností Komise uvedly, že kdyby Komise souhlasila s ukončením řízení rozhodnutím o absenci podpory podle čl. 7 odst. 2 jednacího řádu, jsou ochotny zavést následující opatření:
Nonetheless, in order to dispel any doubts on the part of the Commission, the French authorities have indicated that they were willing to implement the following measures if the Commission agreed to close the procedure by a decision that no aid is involved, in accordance with Article 7(2) of the Procedural Regulation:
objasnění prováděcího nařízení k zákonu ze dne 16. července 1980,
clarification of the Decree implementing the Law of 16 July 1980,
vložení zmínky upřesňující absenci záruky do smluv La Poste, které by zahrnovaly pohledávku,
incorporation of a reference spelling out the absence of a guarantee in La Poste’s contracts involving a claim,
mechanismus, jímž La Poste dále postoupí státu případný negativní účinek na spread spojený s tím, že se hromadná řízení obecného práva nebudou vztahovat na La Poste.
a mechanism for transferring from La Poste to the State any negative effect on the spread linked to the fact that La Poste is not subject to collective procedures under ordinary law.
VYJASNĚNÍ PROVÁDĚCÍHO NAŘÍZENÍ K ZÁKONU ZE DNE 16. ČERVENCE 1980
CLARIFICATION OF THE DECREE IMPLEMENTING THE LAW OF 16 JULY 1980
Podle francouzských orgánů se nejedná o změnu podstaty dotčených ustanovení, nýbrž pouze o objasnění jejich výkladu.
According to the French authorities, there is no need to amend the substance of the provisions in question, but simply to clarify how they are interpreted.
Proto také navrhují změnu prováděcího nařízení k zákonu.
They are therefore proposing to amend the Decree implementing the Law.
Změna by se týkala čtvrtého pododstavce článku 3-1 nařízení, který upravuje dozorčí pravomoci svěřené prefektovi nebo dozorčímu orgánu.
The amendment would apply to the fourth subparagraph of Article 3(1) of the Decree, which organises the supervisory power conferred on the Prefect or on the supervisory authority.
Změna musí umožnit, aby byly odstraněny veškeré pochybnosti Komise, pokud jde o dosah výrazu „toto zajistí“.
The amendment must dispel any misgivings harboured by the Commission concerning the scope of the expression ‘shall do so’ (‘y pourvoit’).
Navrhuje se tedy upřesnit, že představitel státu nebo orgán pověřený dozorem uvolní zdroje z rozpočtu správního celku nebo instituce.
It is therefore proposed to spell out that the representative of the State or the supervisory authority must release resources from the budget of the regional or local authority, or the establishment.
Znění ustanovení po této změně:
Duly amended, the provision in the Decree would read:
„Zůstala-li úřední výzva po uplynutí těchto lhůt bez účinku, představitel státu nebo orgán pověřený dozorem zanese výdaj do rozpočtu správního celku nebo instituce v prodlení.
‘If the notice given has had no effect by the time these deadlines expire, the representative of the State or the authority responsible for supervision shall enter the expenditure in the budget of the defaulting authority or publicly owned establishment.
V případě potřeby uvolní potřebné zdroje v rámci rozpočtu správního celku nebo instituce buď snížením prostředků určených na jiné výdaje nebo dosud nevyužitých, anebo navýšením zdrojů“ (změny kurzívou).
The representative of the State or the authority responsible for supervision shall, as appropriate, release the necessary resources from the budget of the defaulting authority or establishment, either by reducing the appropriations allocated to other expenditures and still available or by increasing resources’ (the amendment is shown in italic).
Podle francouzských orgánů tento návrh ve spojení s připomínkami a zásadními články přenesenými při předchozích jednáních do dopisu o zahájení vylučuje, aby v rámci řízení zavedeného zákonem ze dne 16. července 1980 mohl prefekt nebo představitel státu navýšit zdroje dotyčného správního celku nebo instituce prostřednictvím finančního příspěvku od státu nebo začleněním veřejných zdrojů.
According to the French authorities, this proposal, in association with the observations and the academic articles supplied during the previous discussions on the opening letter, prevents the Prefect or the representative of the State, under the procedure introduced by the Law of 16 July 1980, from increasing the resources of the local authority or establishment concerned by a subsidy from the State or an injection of public resources.
VLOŽENÍ POZNÁMKY, KTERÁ UPŘESŇUJE ABSENCI ZÁRUKY, DO SMLUV LA POSTE, KTERÉ ZAHRNUJÍ POHLEDÁVKU
INCORPORATION OF A REFERENCE SPELLING OUT THE ABSENCE OF GUARANTEE IN LA POSTE’S CONTRACTS INVOLVING A CLAIM
Původní návrh francouzských orgánů
The initial proposal by the French authorities
Komise v 59. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení má za to, že návrh francouzských orgánů na změnu prováděcího nařízení k zákonu ze dne 16. července 1980„neumožňuje vyloučit, že za předpokladu, že zdroje La Poste budou vyčerpány, se věřitel, který by neobdržel úhradu své pohledávky v rámci uplatnění zákona z roku 1980, obrátí na soud, aby byla uplatněna odpovědnost státu na základě porušení rovnosti před veřejnými břemeny“.
In recital 59 of the opening decision, the Commission took the view that the proposal by the French authorities to amend the Decree implementing the Law of 16 July 1980‘does not exclude the possibility that, where the resources of La Poste are exhausted, the creditor who has not obtained repayment of his claim under application of the Law of 16 July 1980 could bring legal action to render the State liable on the basis of a breach of the principle of equality before public burdens’.
Ačkoli francouzské orgány popírají, že odpovědnost státu může být uplatněna pouze na základě platební neschopnosti La Poste, za účelem odstranění pochybností Komise předkládají návrh založený na výjimce přijatého rizika.
Although the French authorities deny that the State can be held liable solely on the grounds of La Poste’s insolvency, in order to dispel any doubts in the Commission, the French authorities are making a proposal based on the exception of accepted risk.
Tato výjimka, která se vztahuje na režim odpovědnosti státu za provinění i na režim plné odpovědnosti státu, je založena na zásadě, podle níž za újmu vyplývající ze situace, jíž se poškozený vědomě vystavil, mu nevzniká nárok na odškodnění (viz rozhodnutí Státní rady ve věcech Sille a Meunier.
This exception, which applies both to the liability of the State with or without fault, is based on the principle that the injury resulting from a situation to which the victim knowingly exposed himself precludes the victim from having any right to compensation (see the judgments by the Council of State in Sille and Meunier.
Aby se francouzské orgány ujistily o uplatnění této výjimky, navrhují, že věřitelům La Poste úředně potvrdí, že za jejich pohledávku nebyla vystavena státní záruka a že v případě platební neschopnosti není stát povinen převzít finanční závazky podniku při zaplacení pohledávky.
Consequently, in order to ensure that this exception is applied, the French authorities propose to confirm officially to La Poste’s creditors that their claim does not enjoy a state guarantee and that, in the event of insolvency, the State would not be obliged to substitute itself for the undertaking financially to pay the claim.