natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komise dále podotýká, že analytici při ověřování základních obchodních údajů podniků jako OMV AG, Österreichische Post nebo Telekom Austria nepřihlížejí k vývoji jiných podniků, v nichž má společnost ÖIAG podíly [41].
Furthermore, the Commission notes that, when the fundamental business data of undertakings such as OMV AG, Österreichische Post or Telekom Austria are examined by analysts, the performance of other undertakings in which ÖIAG has a stake is not taken into consideration [41].
Vzhledem k těmto skutečnostem nemůže Komise souhlasit s tvrzením, že by platební neschopnost skupiny Austrian Airlines měla dopad na stanovení bonity jiných účastí a vedla ke ztrátě hodnoty podílů společnosti ÖIAG.
In view of the above, the Commission cannot agree with the argument that the insolvency of Austrian Airlines would have an effect on the rating of the other shareholdings and would result in ÖIAG’s shares losing value.
Komise nemůže podobně uznat, že by platební neschopnost skupiny Austrian Airlines mohla nepříznivě ovlivnit stanovení bonity a hodnotu jiných podniků ve vlastnictví Rakouské republiky.
Similarly, the Commission cannot accept that the insolvency of Austrian Airlines would also affect the rating and value of any other undertaking owned by the Republic of Austria.
Uhrazení sociálních nákladů společností ÖIAG
Assumption of social costs by ÖIAG
Rakouské orgány a společnost Austrian Airlines poskytly Komisi informace o případech, kdy podniky v soukromém vlastnictví uhradily dobrovolně náklady sociálních plánů, pokud uzavíraly určitá obchodní odvětví nebo závody v Rakousku.
The Austrian authorities and Austrian Airlines have provided the Commission with information on cases in which privately owned companies have voluntarily assumed the cost of social plans when they have closed business divisions or production units in Austria.
Na základě těchto informací se zdá, že v Rakousku je běžné, že mateřský podnik nebo koncern při uzavření dceřiné společnosti nebo snížení výrobní kapacity za účelem přemístění výroby do zahraničí hradí sociální náklady.
On the basis of this information, it would appear that it is common practice in Austria for a parent company or group to assume social costs when it closes down a subsidiary or reduces its production capacity in order to relocate production to another country.
Rakouské orgány tvrdily, že totéž platí, pokud mateřská společnost nebo koncern ponechá dceřinou společnost v platební neschopnosti.
The Austrian authorities have argued that the same would hold true if the parent company or group were to allow the subsidiary to become insolvent.
V této souvislosti Komise podotýká, že v případech, které byly uvedeny jako příklad, mateřská společnost nadále nabízela v Rakousku výrobky se značkou zlikvidované dceřiné společnosti, ačkoli byla výroba nebo její části přemístěny do zahraničí.
In this regard, the Commission notes that, in the cases presented as examples, the parent company still continues to offer products under the brand name of the liquidated subsidiary in Austria even though its production or parts of its production have been relocated to another country.
V této souvislosti Komise uvádí, že z hospodářského hlediska je přiměřené, pokud při strukturované likvidaci dceřiné společnosti převezme mateřská společnost její závazky vůči zaměstnancům podle platných pracovněprávních předpisů, jestliže mateřská společnost nadále působí na dotyčném trhu.
Against this background, the Commission observes that it would be only reasonable from an economic point of view for the parent company to assume the obligations of a subsidiary towards its employees under the applicable labour law in the event of structured liquidation of the subsidiary if the parent company retains a presence in the market in question.
V daném případě by však společnost ÖIAG v hypotetickém scénáři při platební neschopnosti úplně odešla z trhu letecké dopravy v Rakousku.
In the present case, however, ÖIAG would, in the hypothetical insolvency scenario, fully disinvest from the aviation market in Austria.
Nezdá se proto přesvědčivé, že by soukromý investor (jako čistě finanční holdingová společnost) v podobné situaci jako ÖIAG z důvodů souvisejících s dobrým jménem značky „Austrian Airlines“ (značky, s níž již nejsou spojeny žádné zájmy) převzal sociální náklady.
Therefore, it does not seem convincing that, in a similar situation to ÖIAG, a private investor (such as a purely financial holding) would assume the social costs for reasons relating to the ‘Austrian Airlines’ brand image (a brand it would no longer have any interest in).
Komise rovněž podotýká, že výše sociálních nákladů skupiny Austrian Airlines (viz tabulka č. 2), které by byly hypoteticky uhrazeny společností ÖIAG v případě platební neschopnosti, nelze ze stejných důvodů srovnávat s příklady dobrovolného převzetí sociálních nákladů.
The Commission also notes that, for the same reasons, the amount of social costs for Austrian Airlines (see Table 2) hypothetically to be assumed by ÖIAG in the event of insolvency cannot be compared with the examples of voluntary assumption of social costs.
Komise dále poznamenává, že sociální náklady skupiny Austrian Airlines jsou ve srovnání se sociálními náklady dobrovolně uhrazenými jinými podniky (viz tabulka č. 4) velmi vysoké jak s ohledem na průměrnou jednotlivou platbu, tak i na celkovou částku.
The Commission further observes that Austrian Airlines’ social costs are very high, both in terms of average individual payment and in terms of overall payment amount, when compared with the social costs voluntarily assumed by other companies (see Table 4).
Rakouské orgány tvrdily, že zjevně existuje řada činitelů, které ovlivňují náklady takovéhoto sociálního plánu.
The Austrian authorities argue that there are clearly a number of factors which would influence the costs of such a social plan.
K nejdůležitějším činitelům patří délka pracovního poměru zaměstnanců daného podniku a výše platů.
The most important factors would be the length of service of the employees and their salary levels.
V daném případě Komise uvádí, že náklady sociálního plánu v případě platební neschopnosti podniku a při uzavření výrobní jednotky mohou být jiné než při snížení výrobní kapacity, při němž podnik nadále působí na trhu.
In the present case, the Commission notes that the costs of a social plan in the event of a company’s insolvency and in the event of closure of a production unit may be different from the social plan costs in the event of a reduction in production capacity, where the undertaking is still active on the market.
V tomto ohledu zastává Komise názor, že rakouské orgány nedoložily, že by platební neschopnost měla dostatečné negativní účinky na dobré jméno značky holdingové společnosti ÖIAG, takže tato se domnívala, že je povinna dobrovolně převzít sociální náklady takovéto řádové hodnoty.
In this regard, the Commission considers that the Austrian authorities have not demonstrated that insolvency would have had a sufficiently negative impact on the brand image of the ÖIAG holding company to oblige it voluntarily to assume social costs of such a magnitude.
Co se týká tvrzení, že společnost ÖIAG ve skutečnosti funguje jako mateřský podnik skupiny Austrian Airlines, Komise podotýká, že podle rakouského práva, konkrétně podle zákona, který upravuje založení a činnost společnosti ÖIAG (§ 11 odst. 2 zákona o ÖIAG), je zakázáno vytvoření skupiny mezi společností ÖIAG a podniky, v nichž má podíly.
With regard to the argument that ÖIAG in effect functions as Austrian Airlines’ parent company, the Commission observes that, under Austrian law, in particular the law governing the creation and operation of ÖIAG (Section 11(2) of the ÖIAG Act), ÖIAG and the companies in which it has a stake are prohibited from forming a group.
Společnost ÖIAG mimoto ve své rozvaze nekonsoliduje pro účetní účely výsledky podniků, v nichž má podíly, jak by se očekávalo od soukromé holdingové společnosti.
Moreover, for accounting purposes, ÖIAG does not consolidate the results of companies in which it has shareholdings on to its own balance sheet as a private holding would be expected to.
To dále potvrzuje skutečnost, že i) pro účely evropského práva v oblasti hospodářské soutěže nejsou společnost ÖIAG a podniky, v nichž má podíly, (jak se zdá) hospodářským subjektem, a ii) že podle nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků („nařízení ES o spojování“) [42] Komise nepovažuje společnost ÖIAG za účelem výpočtu prahových hodnot obratu za skupinu.
This is further confirmed by the fact that (i) ÖIAG and the companies in which it has a stake do not appear to form an economic unit for the purposes of European competition law and (ii) under Council Regulation (EC) No 139/2004 of 20 January 2004 on the control of concentrations between undertakings (the EC Merger Regulation) [42], the Commission does not consider ÖIAG to be a group for the purposes of calculating the turnover thresholds.
Bez ohledu na sociální a politický tlak, který by byl výsledkem rozhodnutí o připuštění platební neschopnosti skupiny Austrian Airlines, zastává Komise nadále názor, který vyjádřila při zahájení řízení, že rozhodnutí společnosti ÖIAG o dobrovolném převzetí nákladů spojených se sociálním plánem v případě platební neschopnosti skupiny Austrian Airlines vyplývá (jak se zdá) ze skutečnosti, že společnost ÖIAG je veřejnou holdingovou společností, a soukromý investor, který provozuje holdingovou společnost, by v podobné situaci tyto náklady nehradil.
Notwithstanding the social and political pressure that would result from a decision to allow Austrian Airlines to become insolvent, the Commission maintains the view, as expressed in the opening of the proceedings, that any decision by ÖIAG to assume costs relating to a social plan voluntarily in the event of the insolvency of Austrian Airlines would appear to result from the fact that ÖIAG is a State holding company, and a private investor operating a holding company would not assume these costs in similar circumstances.
V souladu s tím je nutno uvést, že v případě platební neschopnosti skupiny Austrian Airlines by se náklady společnosti ÖIAG rovnaly nule.
It must therefore be concluded that, in the event of the insolvency of Austrian Airlines, the cost to ÖIAG would be nil.
Komise sice dospěla k závěru, že postupem prodeje bylo dosaženo nejvyšší možné tržní ceny za skupinu Austrian Airlines, došla však rovněž k názoru, že by platební neschopnost letecké společnosti představovala pro stát výhodnější možnost z hlediska nákladů.
While concluding that the sales process established the highest possible market price for Austrian Airlines, the Commission also came to the conclusion that the insolvency of the airline would have been a cheaper option for the State.
Komise se proto domnívá, že částku, o kterou záporná cena převyšuje náklady platební neschopnosti pro stát a společnost ÖIAG, je nutno považovat za státní prostředky poskytnuté skupině Austrian Airlines.
The Commission therefore holds that the amount by which the negative price exceeds the cost of insolvency for the State and ÖIAG must be regarded as State resources granted to Austrian Airlines.
Jelikož se náklady platební neschopnosti pro akcionáře rovnají nule, představuje částku státní podpory celá částka záporné ceny, která se nachází v rozpětí od […] EUR do […] EUR – s maximální částkou podpory ve výši […] EUR.
Since the cost of insolvency to the shareholder is nil, the amount of State aid is the full amount of the negative price, which lies within a range of EUR […] to EUR […], with a maximum aid amount of EUR […].
Záporná kupní cena zahrnovala státní prostředky, jelikož byla poskytnuta přímo subjektem (ÖIAG), který je zcela ve vlastnictví státu a je jím ovládán.
The negative sales price is made up of State resources, as it is granted directly by an entity (ÖIAG) which is wholly owned and controlled by the State.
Vyplývá z pověření k privatizaci, kterým rakouská vláda zmocnila společnost ÖIAG k odprodeji všech podílů ve skupině Austrian Airlines, lze ji tudíž přičíst státu.
It is the result of the privatisation mandate by means of which the Austrian Government authorised ÖIAG to sell all of its shares in Austrian Airlines and is therefore imputable to the State.
Týká se podniku (Austrian Airlines), který zejména od liberalizace letecké dopravy soutěží s ostatními leteckými společnostmi ve Společenství.
It is directed at a company (Austrian Airlines) which is in competition with other Community airlines, particularly since the liberalisation of air transport.
Ovlivňuje obchod uvnitř Společenství, jelikož se týká podniku, který působí v oblasti dopravy mezi členskými státy, a narušuje hospodářskou soutěž.
It affects intra-Community trade, since it concerns a company involved in transport between Member States, and distorts competition.
Zápornou kupní cenu je proto nutno považovat za státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
Accordingly, the negative sales price is to be considered State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Poté, co Komise dospěla k závěru, že záporná kupní cena představuje státní podporu, musí Komise posoudit slučitelnost této podpory se společným trhem.
Having concluded that the negative purchase price constitutes State aid, the Commission must examine its compatibility with the common market.
Slučitelnost podpory se společným trhem musí být proto posouzena na základě čl. 87 odst. 2 a 3 Smlouvy o ES, v nichž jsou uvedeny výjimky z obecného pravidla neslučitelnosti podpory se společným trhem stanoveného v čl. 87 odst. 1.
It is therefore necessary to examine the compatibility of the aid with the common market in the light of Article 87(2) and (3) of the EC Treaty, which provide for exceptions to the general rule of incompatibility set out in Article 87(1).
V daném případě připadá v úvahu pouze výjimka stanovená v čl. 87 odst. 3 písm. c).
In the present case, only the exemption provided for in Article 87(3)(c) may apply.
Podle čl. 87 odst. 3 písm. c) lze považovat za přípustné podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
Under Article 87(3)(c), State aid can be regarded as admissible if it serves to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas, where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest.
V tomto ohledu zahrnuje platný rámec Společenství pro rozhodnutí o slučitelnosti podpory se společným trhem pokyny z roku 2004, jakož i pokyny pro odvětví letecké dopravy z roku 1994.
In this respect, the applicable Community framework for deciding on compatibility with the common market comprises both the 2004 Guidelines and the 1994 Aviation Guidelines.
Slučitelnost se společným trhem a možné porušení pravidel vnitřního trhu
Compatibility with the common market and possible infringement of internal market rules
Při zahájení řízení Komise uvedla, že Rakousko udělilo společnosti ÖIAG pověření k privatizaci, v němž byla stanovena řada podmínek.
In the opening of the proceedings, the Commission noted that Austria gave ÖIAG a privatisation mandate which imposed a number of conditions.
V průběhu řízení Komise zjistila, že tyto podmínky nebyly ve zvláštní situaci tohoto případu takové, aby měly negativní či vůbec nějaký dopad na cenu, kterou byli nabyvatelé ochotni zaplatit.
In the course of the proceedings, the Commission established that, in the particular circumstances of this case, these conditions were not such as to have a negative impact or indeed any impact on the price that the purchasers were willing to pay.
Na první pohled by však mohly prodejní podmínky, podle nichž bylo nutno zřídit subjekt pro hájení místních rakouských zájmů a zachování struktury hlavních rakouských akcionářů, stejně jako požadavek na zachování ústředí s rozhodovací pravomocí skupiny Austrian Airlines v Rakousku, vzbuzovat obavy s ohledem na články 43, 49 a 56 Smlouvy o ES o svobodě usazování, volném pohybu služeb a volném pohybu kapitálu.
However, on the face of it, the conditions of sale requiring the creation of a committee to protect Austria’s interests and the maintenance of an Austrian core shareholder structure and the requirement to maintain the headquarters of Austrian Airlines in Austria could give rise to concerns with regard to Articles 43, 49 and 56 of the EC Treaty concerning freedom of establishment, freedom to provide services and the free movement of capital.
Vzniká tudíž otázka, nakolik musí Komise zohlednit možné porušení pravidel vnitřního trhu při posuzování slučitelnosti státní podpory se společným trhem [43].
This raises the question of the extent to which a potential violation of internal market rules should be taken into consideration by the Commission in determining the compatibility of State aid with the common market [43].
V daném případě Komise zjistila, že podmínky uložené v pověření k privatizaci nezvýšily v žádném případě narušení z důvodu záporné ceny, jelikož podmínky neměly žádné finanční dopady na uhrazenou kupní cenu.
In the present case, the Commission has found that the conditions imposed in the privatisation mandate did not in any way exacerbate the distortion resulting from the negative price, as these conditions had no material effect on the price paid.
V daném případě jsou podmínky týkající se akcionářů a ústředí podniku s rozhodovací pravomocí spojeny s dvoustrannými dohodami o letecké dopravě a v této podobě nevede jejich uplatňování k diskriminaci potenciálních kupců, jelikož všichni měli stejný zájem na pokračování, aby chránili své možné činnosti.
In the present case, the conditions relating to the shareholders and the company’s headquarters are linked to bilateral aviation agreements and, in this form, their application does not give rise to discrimination between the potential buyers, as they would all have the same interest in continuing these agreements in order to protect their potential activities.
Podmínky stanovené v pověření k privatizaci proto neuložily žádná dodatečná omezení kromě již existujících dvoustranných dohod o letecké dopravě.
Consequently, the conditions imposed by the privatisation mandate do not impose additional restrictions beyond those already imposed by the bilateral aviation agreements.
Neexistuje proto důvod pro přihlédnutí k možnému porušení pravidel vnitřního trhu při posuzování slučitelnosti podpory.
There is therefore no reason to take any possible infringement of internal market rules into account when assessing the compatibility of the aid.
Komise proto posoudila, zda je plán restrukturalizace v souladu s ustanoveními platných pokynů.
The Commission must therefore assess whether the restructuring plan complies with the provisions of the applicable guidelines.
Podle obecné zásady (bod 31 pokynů z roku 2004) „poskytnutí podpory na restrukturalizaci bude možné pouze za takových okolností, kdy lze prokázat, že to není v rozporu se zájmem Společenství.
The basic principle (point 31 of the 2004 Guidelines) is to ‘allow the grant of restructuring aid only in circumstances in which it can be demonstrated that it does not run counter to the Community interest.
To bude možné pouze při splnění přísných kritérií, a pokud bude jisté, že jakékoli narušení hospodářské soutěže bude vynahrazeno výhodami plynoucími z udržení podniku na trhu… a že v zásadě existují přiměřená kompenzační opatření ve prospěch ostatních soutěžitelů.“
This will only be possible if strict criteria are met, and if it is certain that any distortions of competition will be offset by the benefits flowing from the firm’s survival […] and, in principle, there are adequate compensatory measures in favour of competitors’.
Následně jsou v pokynech uvedeny různé podmínky, za nichž lze poskytnout podporu na restrukturalizaci.
The Guidelines then set out a number of conditions under which restructuring aid may be granted.
Totožnost a způsobilost podniku
Identity and eligibility of the firm
Podle bodu 13 pokynů není „podnik, který patří k větší obchodní skupině nebo byl větší obchodní skupinou převzat, … za normálních okolností způsobilý pro poskytnutí podpory na záchranu nebo restrukturalizaci s výjimkou případu, kdy je možné prokázat, že jsou dané obtíže její vlastní a nejsou výsledkem svévolného rozvrhování nákladů v rámci dané skupiny, a že jsou tyto obtíže příliš vážné na to, aby je vyřešila sama skupina“.
Point 13 of the 2004 Guidelines provides that ‘a firm belonging to or being taken over by a larger business group is not normally eligible for rescue […] except where it can be demonstrated that the firm’s difficulties are intrinsic and are not the result of an arbitrary allocation of costs within the group, and that the difficulties are too serious to be dealt with by the group itself’.
Při zahájení řízení Komise uvedla, že někteří stěžovatelé tvrdili, že v souvislosti s převzetím skupiny Austrian Airlines společností Lufthansa není skupina Austrian Airlines způsobilá pro podporu.
In the opening of the proceedings, the Commission noted that certain complainants had argued that, in the context of the takeover of Austrian Airlines by Lufthansa, Austrian Airlines was not eligible for aid.
V tomto ohledu Komise podotýká, že oznámené opatření sice předpokládá, že společnost Lufthansa převezme skupinu Austrian Airlines, potíže, s nimiž se potýká skupina Austrian Airlines, však nesouvisí s plánovaným převzetím.
In this regard, the Commission observes that, although the notified measure envisages that Lufthansa will take over Austrian Airlines, the difficulties in which Austrian Airlines finds itself are not linked to the planned acquisition.
Rakouské orgány mimoto uvedly, že snížení zadlužení skupiny Austrian Airlines („finanční restrukturalizace“) představuje cenu, kterou je společnost Lufthansa po průhledném a otevřeném nabídkovém řízení ochotna akceptovat za převzetí, a že by se bez tohoto opatření prodej neuskutečnil.
Furthermore, the Austrian authorities have indicated that the reduction in Austrian Airlines’ debt levels (financial restructuring) is the price that Lufthansa is willing to accept for the acquisition, following a transparent and open bidding procedure, and that without this measure the sale would not take place.
Komise uvádí, že rozhodnutí rakouského státu ohledně poskytnutí prostředků a dohody podepsané mezi společnostmi ÖIAG a Lufthansa stanoví, že příjemcem poskytnutých prostředků je skupina Austrian Airlines, a nikoli společnost Lufthansa, a že poskytnuté prostředky skupina Austrian Airlines obdržela ve formě navýšení kapitálu.
The Commission notes that the Austrian State’s decisions regarding the grant and the agreements signed between ÖIAG and Lufthansa stipulate that Austrian Airlines and not Lufthansa is the beneficiary of the grant and that the grant will be received by Austrian Airlines in the form of a capital increase.
Hlavním účinkem poskytnutí prostředků je přežití restrukturalizované skupiny Austrian Airlines.
The primary effect of the grant will be the survival of a restructured Austrian Airlines.
Komise dále podotýká, že skupina Austrian Airlines není až do dokončení prodeje součástí koncernu Lufthansa, takže otázka, zda společnost Lufthansa mohla zlepšit finanční situaci skupiny Austrian Airlines vlastními prostředky, není relevantní.
The Commission further notes that Austrian Airlines will not be part of the Lufthansa Group until completion of the sale, so the question of whether Lufthansa could have financially rehabilitated Austrian Airlines using its own capital is moot.
Mezi společnostmi Lufthansa a Austrian Airlines neexistuje rovněž žádný koncernový vztah, který by byl založen na stávající spolupráci.
No group relationship exists between Lufthansa and Austrian Airlines based on their existing cooperation.
Komise proto může vyvodit závěr, že skupina Austrian Airlines není součástí koncernu Lufthansa.
The Commission can therefore conclude that Austrian Airlines is not part of the Lufthansa Group.
Komise tudíž vyvozuje závěr, že příjemcem podpory je skupina Austrian Airlines.
The Commission can therefore conclude that Austrian Airlines is the beneficiary of the aid.