natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Taková informace neodporuje zákonu, neboť zákon nikterak nestanoví, že v případě platební neschopnosti La Poste by stát měl převzít finanční závazky podniku při placení jeho dluhů.
Such a notification is not against the law since the law in no way provides that in the event of La Poste’s insolvency, the State should replace the undertaking financially in order to pay its debts.
Francouzské orgány se tudíž mimo vyjasnění prováděcího nařízení k zákonu ze dne 16. července 1980 zavazují, že společně s La Poste budou v každé smlouvě o financování (pro všechny nástroje, na které se vztahuje smlouva) uvádět tuto zmínku:
Beyond the clarification of the Decree implementing the Law of 16 July 1980, the French authorities therefore undertake, jointly with La Poste, to include the following statement in the financing contract for each transaction (for all instruments covered by a contract):
„Emise/program/půjčka nejsou kryty žádnou přímou či nepřímou státní zárukou.
‘The issue/programme/loan does not enjoy any form of direct or indirect state guarantee.
V případě platební neschopnosti není stát povinen převzít finanční závazky La Poste při placení pohledávky“.
In the event of insolvency, the State would not be obliged to act as financial substitute for La Poste for payment of the claim’.
Pochyby vyjádřené Komisí v rozhodnutí o zahájení řízení
The Commission’s misgivings set out in the opening decision
Komise v 61. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení uvedla ohledně výše uvedeného návrhu francouzských orgánů následující pochybnosti:
In recital 61 of the opening decision, the Commission sets out the following misgivings concerning the above proposals by the French authorities:
výjimka přijatého rizika je pravidlo stanovené judikaturou, která se může měnit,
the exception of accepted risk is a rule established by case law that could develop,
„tento návrh, který vyplývá ze základních zásad veřejného práva prostřednictvím druhotných právních nástrojů, se zdá nedokonalý, neboť tyto nástroje by v případě konfliktu bylo možno dosti snadno zbavit platnosti“,
‘this argument, which is derived from the fundamental principles of public law, through secondary law instruments, appears imperfect because those instruments would be likely to be annulled in the event of conflict’,
pohledávky La Poste nakonec nejsou pouze finanční, nýbrž také obchodní nebo jiné povahy; o těchto eventualitách však dodatečný návrh francouzských orgánů nepojednává.
finally, La Poste’s debts are not only financial but also commercial or other; these scenarios are not addressed by the additional proposal by the French authorities.
Údaje uváděné francouzskými orgány v odpověď na tyto pochybnosti
Information provided by the French authorities to address these misgivings
Jak bylo připomenuto výše, nelze podle francouzských orgánů uplatnit odpovědnost státu za provinění pouze na základě nedostatku aktiv La Poste, neboť uplatnění odpovědnosti státu předpokládá rozhodnutí státu konat nebo nekonat, a zde se jedná o praktickou nemožnost konat.
As pointed out above, according to the French authorities the State’s strict liability cannot be incurred solely on the grounds of La Poste’s lack of assets because making the State liable requires a decision by the State to act or not to act, and in this case there is a practical impossibility of acting.
Návrh francouzských orgánů má tudíž význam pouze jako doplňující opatření k vyjasnění vůči věřitelům, přičemž návrh ostatně umožňuje díky výjimce přijatého rizika vyloučit veškeré riziko uplatnění plné odpovědnosti státu.
The French authorities’ proposal therefore has value only as an additional means of clarification for creditors since the proposal would incidentally remove any risk of the State’s strict liability being incurred thanks to the exception of accepted risk.
Podle francouzských orgánů první námitka Komise odpovídá úvaze, že i když vnitrostátní právo členského státu neobsahuje zákonné ustanovení, pouhé riziko změny v judikatuře, to znamená změna vnitrostátního práva, postačuje k zavedení státní podpory.
According to the French authorities, the Commission’s first objection amounts to taking the view that, even if the national law of a Member State did not include a provision, the mere risk of a change in case law, i.e. a change in national law, is enough to constitute State aid.
Francouzské orgány toto odůvodnění zpochybňují.
The French authorities challenge that reasoning.
Podle jejich názoru výjimka přijatého rizika představuje obecnou zásadu veřejného práva, obsáhle potvrzenou v judikatuře, nikdy nepopíranou a hojně komentovanou.
According to them, the exception of accepted risk is a general principle of public law that has been confirmed by case law on many occasions, never contradicted and widely commented.
Komise nemůže zakládat možné opatření podpory na případné změně práva, která je v daném případě více než nepravděpodobná.
The Commission cannot argue that there is State aid because of a possible change in the law, which in this case is highly improbable.
Druhá námitka Komise se týká skutečnosti, že se jedná o nástroje druhotného práva, které lze snadno zbavit platnosti.
The Commission’s second objection relates to the fact that these secondary law instruments are easily annulled in case of conflict.
Zákon a právní předpisy jsou ovšem nadřazeny smlouvě.
It is true that the law and the regulation take precedence over the contract.
Aby však námitka Komise měla skutečný význam, musela by se dovolávat právního dokumentu vyššího řádu právní síly.
However, for the Commission’s objection to have real weight, it would have to rely on a higher-ranking text.
Podle francouzských orgánů se však námitka Komise v tomto bodě o nic neopírá.
According to the French authorities, there is nothing to support the Commission’s objection on this point.
Francouzské orgány naproti tomu připouštějí, že třetí námitka, která spočívá ve zjištění, že emise dluhopisů nejsou jedinými tvůrčími nástroji pohledávek, je relevantní, ačkoli v případě La Poste má pouze omezený význam, neboť finanční dluh představuje hlavní dluh La Poste a je z velké části založen na dluhopisech.
However, the French authorities admit that the third objection, which is that bond issues are not the only instruments giving rise to claims, is pertinent, although of limited scope in the case of La Poste because financial debt is La Poste’s main form of debt and the vast majority is bond debt.
Rozšíření návrhu
Extension of the proposal
Francouzské orgány tudíž upřesnily, že kdyby Komise ukončila formální vyšetřovací řízení rozhodnutím o absenci podpory podle čl. 7 odst. 2 procesního nařízení, jsou ochotny rozšířit svůj návrh zápisu absence záruky na všechny smlouvy zahrnující pohledávku.
The French authorities have therefore indicated that they would be willing, if the Commission closed the formal investigation procedure by a decision to the effect that there is no aid within the meaning of Article 7(2) of the Procedural Regulation, to extend their proposal to include a statement concerning the absence of a guarantee to all contracts involving a claim.
Podle francouzských orgánů by toto rozšíření umožnilo vyloučit veškeré riziko uplatnění plné odpovědnosti státu, založené pouze na platební neschopnosti La Poste.
According to the French authorities, this extension would make it possible to avoid any risk of incurring the State’s strict liability based solely on La Poste’s insolvency.
Kromě toho případ uplatnění plné odpovědnosti státu z důvodu rozhodnutí dozorčího orgánu neprodávat aktiva nezbytná pro kontinuitu veřejné služby by měl pouze ten důsledek, že by se věřitelé opět ocitli v situaci, v níž by byli jakožto věřitelé akciové společnosti.
Moreover, incurring the State’s strict liability because of a decision by the supervisory authority not to sell the assets needed for the continuity of the public service would simply have the effect of placing La Poste’s creditors in the same situation they would have been in had they been creditors of a public limited company.
Posouzení francouzských orgánů ohledně charakteristiky opatření jakožto podpory, následně na jejich návrhy
Assessment by the French authorities of the classification of the measures as aid following their proposals
Podle francouzských orgánů by obě výše navrhovaná opatření k vyjasnění umožnila objasnit věřitelům La Poste jejich práva.
According to the French authorities, the two clarification measures proposed above would allow La Poste’s creditors to be made fully aware of their rights.
Francouzské orgány proto nelze považovat za „odpovědné za očekávání věřitelů La Poste ohledně existence záruky“, jak činí Komise v 74. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení, a domnívat se, že svévolně udržuje „neprůhlednou právní situaci“, která by mohla vést stát k tomu, že bude „povinen uhradit dluhy La Poste, kdyby již nebyla schopna dostát svým závazkům“.
Consequently, the French authorities cannot be considered as ‘responsible for the expectations created in the minds of La Poste’s creditors concerning the existence of a guarantee’ and as voluntarily maintaining ‘an opaque legal situation’ that could lead the State ‘to be obliged to repay La Poste’s debts if it were no longer able to meet its commitments’, as the Commission maintains in recital 74 of its opening decision.
Podle francouzských orgánů totiž jednak neuplatnění hromadných řízení obecného práva a použití ustanovení zákona ze dne 16. července 1980 na La Poste neumožňují usoudit na existenci státní záruky, jednak navrhovaná opatření k vyjasnění umožňují vyloučit veškerou odpovědnost státu za uvedenou víru trhu v existenci takové záruky.
According to the French authorities, the fact that La Poste is subject not to collective procedures under ordinary law but to the provisions of the Law of 16 July 1980 does not mean that it is possible to conclude that there is a state guarantee; second, the proposed clarification measures make it possible to dismiss any State responsibility for the market’s alleged faith in such a guarantee.
Za těchto podmínek nelze státu přičítat žádný případný důsledek.
Under these conditions, it is not possible to hold the State responsible for any potential effect.
Kritérium přičitatelnosti by tudíž nebylo splněno, na rozdíl od tvrzení Komise v 76. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení.
The criterion of imputability is therefore not met, contrary to what the Commission states in recital 76 of the opening decision.
Stejně tak již neobstojí 75. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení, v němž se Komise odvolává na své výše uvedené sdělení z roku 2000 o státních podporách ve formě záruk za účelem zdůvodnění účasti státních zdrojů, vzhledem k tomu, že žádná skutečnost nepodporuje existenci státní záruky.
Likewise, recital 75 of the opening decision, in which the Commission refers to the 2000 Guarantees Notice to justify the presence of state resources, is no longer valid because the facts do not support the existence of a state guarantee.
MECHANISMUS ZPĚTNÉHO POSTOUPENÍ
TRANSFER MECHANISM
Francouzské orgány jsou za účelem doplnění navrhovaného mechanismu ochotny posoudit následující přístup.
In order to supplement the proposed mechanism, the French authorities would be willing to consider with the Commission the following approach.
Francouzské orgány zpochybňují použitelnost odstavce 2.1.3 sdělení Komise z roku 2000 o státních podporách ve formě záruk na La Poste a zastávají názor, že Komise nebyla schopna prokázat, že se nepoužitelnost hromadných řízení soukromého práva na La Poste projevuje výhodnějšími finančními podmínkami.
The French authorities challenge the applicability to La Poste of point 2.1.3 of the Commission’s 2000 Guarantees Notice and maintain that the Commission has been unable to establish that the fact that La Poste is not subject to collective procedures under private law is reflected in more favourable financing conditions.
Francouzské orgány nicméně navrhly Komisi, že spolu s ní prozkoumají zavedení mechanismu, jímž by La Poste zpětně postoupila státu případný negativní účinek na spread, spojený s nepoužitím hromadných řízení obecného práva na La Poste, v poměru euro za euro podle mechanismu výpočtu, který by Komise schválila a který by bylo možno podrobit auditu.
Nonetheless, the French authorities have offered to examine with the Commission the setting up of a transfer mechanism by La Poste to the State, on a euro-for-euro basis, of any adverse effect on the spread that is linked to the fact that La Poste is not subject to collective procedures under private law, using a calculation method that would be validated by the Commission and could be audited.
Podle francouzských orgánů by zavedení takového přístupu doplnilo výše uvedené návrhy na vyjasnění, aby utichly pověsti o státní záruce a bylo s konečnou platností vyloučeno riziko podpory.
According to the French authorities, the introduction of such an approach would complement the clarification proposals set out above in order to extinguish the myth of a state guarantee, while definitively avoiding any risk of aid.
CHARAKTERISTIKA PODPORY
CLASSIFICATION AS AID
Ustanovení čl. 107 odst. 1 SFEU stanoví: „Podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak“.
Article 107(1) TFEU reads: ‘Save as otherwise provided in this Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market’.
EXISTENCE NEOMEZENÉ STÁTNÍ ZÁRUKY: EXISTENCE STÁTNÍCH ZDROJŮ
UNLIMITED STATE GUARANTEE: STATE RESOURCES
Jak bylo upřesněno v 56. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení, La Poste díky svému postavení osoby veřejného práva rovnocenné EPIC využívá zvláštní právní situace jak co do uspokojování svých věřitelů, tak co do udržení svého postavení v případě platební neschopnosti.
As was pointed out in recital 56 of the opening decision, La Poste has the status of a publicly owned establishment of an industrial or commercial character, or ‘EPIC’, and consequently enjoys a special legal position with regard to the payment of its creditors and its continuation in business in the event of insolvency.
Komise na úvod připomíná, že La Poste v oblasti soudní správy a soudního vyrovnání podniků v obtížné situaci nepodléhá obecnému právu.
By way of introduction, the Commission would point out that La Poste is not subject to the ordinary law rules governing the administration and winding up of firms in difficulty.
Francouzské orgány tento bod nezpochybňují, popírají však, že by existoval jakýkoli mechanismus rovnocenný státní záruce ve prospěch La Poste.
The French authorities do not contest this point, but deny that there is any mechanism that might be equivalent to a state guarantee for La Poste.
Bod 1.2 odst. 2 čtvrtá odrážky sdělení Komise z roku 2008 o použití článků 107 a 108 SFEU na státní podpory ve formě záruk (dále jako „sdělení z roku 2008 o zárukách“) uvádí, že výhodnější úvěrové podmínky získané podniky, jejichž právní forma vylučuje konkurzní řízení nebo jiná řízení v případě platební neschopnosti nebo zajistí výslovnou státní záruku nebo pokrytí ztrát státem, jsou považovány za státní podporu ve formě záruky.
However, according to the Commission Notice on the application of Articles 107 and 108 of the TFEU to State aid in the form of guarantees (‘the 2008 Guarantees Notice’), point 1.2, second paragraph, fourth indent, the Commission considers that there is aid in the form of a guarantee where more favourable funding terms are obtained by enterprises ‘whose legal form rules out bankruptcy or other insolvency procedures or provides an explicit State guarantee or coverage of losses by the State’.
Je tudíž zapotřebí prozkoumat argumentaci francouzských orgánů směřující k dokázání, že neexistuje žádná státní záruka.
Consideration must therefore be given to the arguments by which the French authorities seek to show that there is no state guarantee here.
Záruka za úhradu jednotlivých pohledávek
Guarantee of payment of individual claims
Za účelem stanovení, zda existuje záruka za jednotlivé pohledávky, je především třeba prozkoumat, zda takovou záruku vylučují právní dokumenty nebo judikatura, jak tvrdí francouzské orgány (a).
In order to establish whether there is a guarantee for individual claims, the Commission will first consider whether, as the French authorities contend, any such guarantee is ruled out by the legislation or the case law (a).
Komise poté prozkoumá kroky, které věřitel podniká za účelem úhrady své pohledávky za předpokladu, že se La Poste se ocitne ve finančních potížích a nebude moci splácet své dluhy (b).
The Commission will then examine the steps to be taken by creditors of La Poste in order to recover their claims in the event that La Poste should be in financial difficulty and should be unable to pay its debts (b).
Komise určí, zda při prováděném řízení je věřitel La Poste v situaci srovnatelné se situací věřitele podniku podléhajícího obchodnímu právu.
The Commission will seek to determine whether the procedure to be followed is such that the position of a creditor of La Poste is comparable to that of a creditor of a firm governed by commercial law.
Na rozdíl od tvrzení francouzských orgánů připouští francouzské právo existenci implicitních záruk, zejména existenci státní záruky v důsledku postavení veřejné instituce
Contrary to the French authorities’ affirmation, French law does acknowledge the existence of implied guarantees, and in particular the existence of a state guarantee deriving from the status of publicly owned establishment
Zkoumání argumentů francouzských orgánů
The arguments of the French authorities
Za prvé, francouzské orgány zastávají názor, že žádný právní dokument ani žádné rozhodnutí nevytyčuje zásadu, podle níž by stát ručil za dluhy EPIC.
First, the French authorities assert that there is no legislation or decision laying down the principle that the State is to guarantee the debts of EPICs.
Komise poznamenává, že i když neexistuje právní dokument nebo rozhodnutí ustanovující výslovně státní záruku ve prospěch EPIC – ostatně stejně jako neexistuje právní dokument nebo rozhodnutí vylučující výslovně jakoukoli státní záruku ve prospěch EPIC – není vyloučena implicitní záruka.
The Commission observes that while it is true that there is no legislation or decision providing expressly for a state guarantee for EPICs — just as there is no legislation or decision expressly ruling out any state guarantee for such establishments — this does not mean that there can be no implied guarantee.
Za druhé, podle francouzských orgánů se judikatura vyslovila k absenci záruk, zejména v rozsudku ohledně Société de l'hôtel d’Albe a ve věci Campoloro.
Second, according to the French authorities, the courts have held, notably in the judgment in the case of Société de l’hôtel d’Albe and in Campoloro, that there is no such guarantee.
Odborník Komise zdůraznil, že Státní rada v rozhodnutí ve věci Société de l’hôtel d’Albe pouze odmítla vyhovět žádosti věřitele zaslané přímo ministrovi veřejných prací.
The Commission would observe that in Société de l’hôtel d’Albe, as pointed out by the Commission’s expert, the Council of State merely refused to grant an application brought by a creditor directly against the Minister for Public Works.
Uplatnění záruky předpokládá stav platební neschopnosti.
A guarantee would come into play in the event of insolvency.
Uvedené rozhodnutí se netýká konkrétní situace, v níž by mohla být záruka uplatněna.
The judgment cited did not concern the specific situation in which a guarantee might be invoked.
Mechanismus záruky neznamená, že stát je povinen na pouhou žádost věřitele zaplatit dluh veřejné instituce.
A guarantee mechanism does not require the State to pay a debt of a publicly owned establishment whenever a creditor so requests.
Analýza Komise ohledně Campoloro je vyložena v oddíle 4.1.1.A písm. b) třetí odrážce tohoto rozhodnutí.
The Commission’s analysis of the Campoloro case is set out in section 4.1.1.A(b)(3) of this Decision.
Jak se ukáže, věc Campoloro naopak ukazuje, že režim odpovědnosti státu při zavádění opatření ohledně splacení dluhů veřejných institucí vykazuje veškeré vlastnosti záručního mechanismu.
It will be shown that the judgment in Campoloro establishes a scheme of state liability in proceedings for the recovery of the debts of publicly owned establishments which displays all the characteristics of a guarantee mechanism.
Za třetí, znalec francouzských orgánů zastává názor, že za dluhy La Poste sjednané po nabytí účinnosti LOLF, tj. ode dne 1. ledna 2005, nemůže být vystavena implicitní záruka.
Third, the French authorities’ expert concludes that the debts contracted by La Poste since the entry into force, on 1 January 2005, of the Organic Law governing the Finance Act (‘LOLF’) do not qualify for an implied guarantee. With regard to debts contracted before that date and whose lifetime extends beyond it, the expert acknowledges that two views are possible. On the first view, the Constitutional Council has found that guarantees do not lapse merely because they are not expressly authorised by the Finance Act, and the constitutional grounds on which it made this finding, in particular the principle of equality before public burdens and the right of property, apply to guarantees whether express or implied.
Pokud se jedná o dluhy sjednané před dnem 1. ledna 2005 a zůstávající v platnosti i po tomto datu, znalec francouzských orgánů uznává, že může nastat rozpor mezi dvěma názory:
In so far as there is an implied guarantee for the debts of La Poste, therefore, the fact that it was not authorised by the Finance Act would not mean that it would lapse in respect of debts contracted by La Poste before 1 January 2005. On the second view, rights as indisputable and decisive as these cannot be claimed by the holders of a supposed implied guarantee.
podle prvního názoru odůvodnění ústavní povahy (zejména rovnost před veřejnými břemeny a právo vlastnit majetek), která vedla Ústavní radu k tomu, že vyloučila zánik platnosti záruk, jejichž poskytnutí výslovně nepovolil rozpočtový zákon, platí pro implicitní i výslovné záruky: tudíž za předpokladu, že by na dluhy La Poste byla poskytnuta implicitní záruka, absencí povolení této záruky z rozpočtového zákona nezaniká platnost této záruky za dluhy sjednané La Poste před datem 1. ledna 2005,
In so far as there is an implied guarantee for the debts of La Poste, therefore, the fact that that guarantee is not authorised in the Finance Act means that it also lapses in respect of debts contracted before 1 January 2005.
Zde posuzovaná záruka je totiž zárukou zavazující stát a La Poste (věřitelé La Poste jsou pouze jejími nepřímými příjemci): záruka se ostatně týká nejen splacení jednotlivých pohledávek (viz oddíl 4.1.1.A tohoto rozhodnutí), ale také zachování existence La Poste a jejích závazků (viz oddíl 4.1.1.B tohoto rozhodnutí).
The guarantee links the State and La Poste; creditors of La Poste benefit only indirectly; and the guarantee covers not just the payment of individual claims (see Section 4.1.1.A of this Decision) but also the continued existence of La Poste or its obligations or both (see Section 4.1.1.B).
Jelikož implicitní státní záruka ve prospěch La Poste předcházela datu 1. ledna 2005, Komise má za to, že argument, podle něhož ode dne 1. ledna 2005 neexistují implicitní záruky, není relevantní.
The implied state guarantee to La Poste dates from before 1 January 2005, and the Commission takes the view that the argument that there can be no implied guarantee since 1 January 2005 is false.