natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V důsledku snížení počtu akcí Společenství je třeba snížit limit jejich financování stanovený v rozhodnutí č. 573/2007/ES z 10 % dostupných zdrojů fondu na 4 % uvedených zdrojů.
In order to take account of the reduced scope of the Community actions, the limit for their funding laid down in Decision No 573/2007/EC should be reduced from 10 % of the Fund’s available resources to 4 % thereof.
Je třeba snížit finanční krytí na provádění rozhodnutí č. 573/2007/ES, aby se uvolnily prostředky na financování podpůrného úřadu.
The financial envelope for the implementation of Decision No 573/2007/EC should be reduced in order to free up resources for funding the Support Office.
V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, oznámily Spojené království a Irsko své přání účastnit se přijímání a používání tohoto rozhodnutí.
In accordance with Article 3 of the Protocol on the Position of the United Kingdom and Ireland in respect of the area of freedom, security and justice, annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty on the Functioning of the European Union, the United Kingdom and Ireland have notified their wish to take part in the adoption and application of this Decision.
V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné,
In accordance with Articles 1 and 2 of the Protocol on the Position of Denmark, annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty on the Functioning of the European Union, Denmark is not taking part in the adoption of this Decision and is not bound by it nor subject to its application,
Rozhodnutí č. 573/2007/ES se mění takto:
Decision No 573/2007/EC is hereby amended as follows:
v odstavci 1 se částka „10 %“ nahrazuje částkou „4 %“;
in paragraph 1, the figure ‘10 %’ is replaced by the figure ‘4 %’;
v odstavci 2 se zrušují písmena a) a f).
in paragraph 2, points (a) and (f) are deleted;
Finanční krytí na provádění tohoto rozhodnutí od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2013 se stanoví na 614 milionů EUR.“
The financial envelope for the implementation of this Decision from 1 January 2008 to 31 December 2013 shall be EUR 614 million.’.
Ve Štrasburku dne 19. května 2010.
Done at Strasbourg, 19 May 2010.
Postoj Evropského parlamentu ze dne 7. května 2009 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku), postoj Rady v prvním čtení ze dne 25. února 2010 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).
Position of the European Parliament of 7 May 2009 (not yet published in the Official Journal), position of the Council at first reading of 25 February 2010 (not yet published in the Official Journal).
Postoj Evropského parlamentu ze dne 19. května 2010 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).
Position of the European Parliament of 19 May 2010 (not yet published in the Official Journal).
o státních podporách C 38/A/04 (ex NN 58/04) a C 36/B/06 (ex NN 38/06), které Itálie poskytla ve prospěch společnosti Alcoa Trasformazioni
on State aid measures C 38/A/04 (ex NN 58/04) and C 36/B/06 (ex NN 38/06) implemented by Italy for Alcoa Trasformazioni
(oznámeno pod číslem K(2009) 8112)
(notified under document C(2009) 8112)
Věc C 38/A/04
Case C 38/A/04
Dopisem ze dne 4. prosince 2003 byla Komise upozorněna na různé články v tisku oznamující úmysl italské vlády uplatnit zvýhodněné sazby za elektrickou energii ve prospěch některých společností na Sardinii.
By letter dated 4 December 2003, a series of articles published in the Italian press on the Italian government’s intention to introduce preferential electricity tariffs for selected undertakings in Sardinia was brought to the Commission’s attention.
Tyto sazby byly zavedeny podle článku 1 nařízení předsedy vlády ze dne 6. února 2004, přičemž toto nařízení mělo dva různé účinky: a) zavedlo zvýhodněné sazby za elektrickou energii pro podniky Portovesme Srl [2], ILA [3] a Euroallumina [4] a b) prodloužilo platnost zvýhodněných sazeb, kterých již využívala společnost Alcoa Trasformazioni (výrobce surového hliníku, dále jen „Alcoa“).
The tariffs were introduced by Article 1 of the Prime Ministerial Decree of 6 February 2004. The Decree had two distinct effects: (a) it introduced preferential electricity tariffs for the companies Portovesme Srl [2], ILA [3] and Euroallumina [4]; and (b) it prolonged the existing preferential tariff for Alco Transformazioni (a producer of primary aluminium, hereinafter ‘Alcoa’).
Dopisy ze dne 22. ledna a 19. března 2004 požádaly útvary Komise o vysvětlení k těmto opatřením.
By letters dated 22 January 2004 and 19 March 2004, the Commission requested further information on these measures.
Italské orgány odpověděly dopisy ze dne 6. února a 9. června 2004 a zaslaly doplňující informace dopisem ze dne 20. září 2004.
The Italian authorities replied by letters dated 6 February 2004 and 9 June 2004. Further clarifications were submitted by Italy by letter dated 20 September 2004.
Dopisem ze dne 16. listopadu 2004 Komise uvědomila Itálii o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES ve věci zmíněné podpory.
By letter dated 16 November 2004, the Commission informed Italy that it had decided to initiate proceedings under Article 88(2) of the EC Treaty in respect of the aid measure.
Rozhodnutí Komise zahájit řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie [5].
The Commission’s decision to initiate the proceedings was published in the Official Journal of the European Union [5].
Komise vyzvala zúčastněné strany, aby předložily připomínky k daným opatřením.
The Commission invited interested parties to submit their comments on the measures.
Itálie podala své připomínky v dopisech ze dne 4. a 11. února 2005.
Italy submitted observations by letters dated 4 February 2005 and 11 February 2005.
Komise rovněž obdržela připomínky zúčastněných stran a předala je dopisem ze dne 22. března 2005 Itálii, která měla možnost se k nim vyjádřit.
The Commission also received comments from other interested parties. By letter dated 22 March 2005, it forwarded those comments to Italy, which was given the opportunity to respond.
Její připomínky Komise obdržela dopisem ze dne 20. září 2005.
Italy’s comments were received by letter dated 20 September 2005.
Dne 29. října 2008 byla věc rozdělena na část A, která se týká opatření ve prospěch společnosti Alcoa, a na část B, která se týká podniků Portovesme, ILA a Euroallumina.
On 29 October 2008, the case was split into part A, which covers the measure with regard to Alcoa, and part B, which deals with Portovesme, ILA and Euroallumina.
Toto rozhodnutí se týká pouze společnosti Alcoa (část A).
The present Decision concerns Alcoa alone (part A).
Věc C 36/B/06
Case C 36/B/06
Komise byla v rámci související věci státních podpor [6] informována o druhém prodloužení platnosti zvýhodněných sazeb za elektrickou energii poskytnutých společnosti Alcoa.
In the course of a related State aid case [6], the Commission became aware of a second extension of the preferential electricity tariff scheme applying to Alcoa.
Toto prodloužení bylo poskytnuto podle čl. 11 odst. 11 legislativního nařízení č. 35 ze dne 14. března 2005 změněného na zákon č. 80/2005 ze dne 14. května 2005 o naléhavých opatřeních v rámci akčního plánu pro hospodářský, sociální a teritoriální rozvoj.
The extension was granted by virtue of Article 11(11) of Decree-Law No 35 of 14 March 2005, converted into Law No 80/2005 of 14 May 2005‘Urgent Provisions under the Action Plan for Economic, Social and Territorial Development’.
Příjemci byli Alcoa a tři nástupnické společnosti společnosti Terni [7].
The beneficiaries were Alcoa and the three successor companies to Terni [7].
Dopisem ze dne 19. července 2006 Komise informovala Itálii o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES ve věci obou režimů (věc C 36/2006).
By letter dated 19 July 2006, the Commission informed Italy that it had decided to initiate proceedings under Article 88(2) of the EC Treaty with regard to both schemes (C 36/06).
Rozhodnutí Komise zahájit řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie [8].
The Commission’s decision to initiate proceedings was published in the Official Journal of the European Union [8].
Komise vyzvala zúčastněné strany, aby předložily připomínky k daným opatřením.
The Commission invited interested parties to submit their comments on the measures concerned.
Itálie podala své připomínky dopisem ze dne 25. října 2006 a poskytla další informace v dopisech ze dne 9. listopadu a 7. prosince 2006.
Italy submitted observations by letter dated 25 October 2006. Further information was submitted by letters dated 9 November 2006 and 7 December 2006.
Komise obdržela připomínky zúčastněných stran a předala tyto připomínky italským orgánům, které měly možnost se k nim vyjádřit.
The Commission also received comments from other interested parties, which were forwarded to Italy, thus giving it the opportunity to respond to them.
Jejich připomínky Komise obdržela v dopise ze dne 22. prosince 2006.
Italy’s comments were received by letter dated 22 December 2006.
Dopisem ze dne 20. února 2007 si Komise vyžádala podrobnější popis režimů sazeb, který jí italské orgány poskytly v dopisech ze dne 10. a 14. května 2007.
By letter dated 20 February 2007, the Commission requested further information on the tariff scheme. That information was provided by Italy by letters dated 10 and 14 May 2007 respectively.
Dne 18. září 2007 byla věc rozdělena na část A, která se týká tří společností vzniklých rozdělením společnosti Terni, a na část B, která se týká společnosti Alcoa.
On 18 September 2007, the case was split into part A, concerning the three Terni companies, and part B, with concerning Alcoa.
Dne 20. listopadu 2007 přijala Komise konečné zamítavé rozhodnutí o navrácení podpory vůči společnostem Terni [9].
On 20 November 2007, the Commission adopted a negative final decision concerning the Terni companies, ordering recovery of the aid [9].
Komise mezitím dopisem ze dne 19. ledna 2007 začala ve věci režimu sazeb uplatněného na společnost Alcoa na Sardinii zkoumat možnost přijetí přechodných opatření s podmínkou, že Itálie zavede program prodeje virtuálních kapacit (Virtual Power Plant, dále jen „VPP“).
In the meantime, by letter dated 19 January 2007, the Commission started exploring the idea of transitional measures for the Alcoa tariff scheme in Sardinia, linked to the introduction of a virtual capacity release programme (Virtual Power Plant, hereinafter ‘VPP’).
Itálie požádala o schůzku s Komisí, aby ji seznámila s možnými podmínkami VPP.
Italy asked for a meeting with the Commission to review possible options for a VPP.
Tato schůzka se konala dne 9. prosince 2008 a Itálie poskytla další informace dopisy ze dne 19. prosince 2008 a 19. května 2009.
The meeting was held on 9 December 2008. By letters dated 19 December 2008 and 19 May 2009, Italy provided additional information.
Klíčové skutečnosti případu
The main facts of the case
Výrobce hliníku Alcoa využívá od roku 1996 zvýhodněné sazby za elektrickou energii pro své dvě hutě na výrobu surového hliníku, které se nacházejí na Sardinii (Portovesme) a v Benátsku (Fusina).
The aluminium producer Alcoa has, since 1996, benefited from a preferential electricity tariff for its two primary aluminium smelters located in Sardinia (Portovesme) and Veneto (Fusina).
Tato sazba byla původně poskytnuta v rámci projektu privatizace na období deseti let (které skončilo 31. prosince 2005) a byla schválena Komisí v souladu s předpisy o státních podporách, a to rozhodnutím, ve kterém Komise dospěla k závěru, že opatření nepředstavuje státní podporu.
The tariff was originally introduced for a period of 10 years (ending on 31 December 2005) in the context of a privatisation operation. That tariff was cleared under the State aid rules in a Commission decision which held that it did not constitute State aid.
Povaha této sazby se však časem změnila, přičemž Itálie dvakrát prodloužila její platnost, a to nejprve v roce 2004 a poté znovu v roce 2005.
However, the nature of the tariff was modified over time, and twice prolonged by Italy, in 2004 and again in 2005.
Sporná sazba je dotována platbou v hotovosti, kterou provádí veřejný subjekt, tzv. vyrovnávací pokladna [10], což vede ke snížení ceny stanovené smlouvou mezi společností Alcoa a jejím dodavatelem elektrické energie ENEL.
The disputed tariff is subsidised by means of a cash payment by the Equalisation Fund (Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico, a public body) [10], reducing the price established contractually between Alcoa and its electricity supplier ENEL.
Potřebné zdroje jsou vybírány prostřednictvím parafiskálního poplatku, kterému podléhají všichni spotřebitelé elektrické energie (položka A4 sazby za elektrickou energii).
The required resources are raised via a parafiscal charge imposed on all electricity consumers by way of component A4 of the electricity bill.
Sporné právní předpisy a související právní úprava
The disputed legislative provisions and the regulatory context
Zvýhodněný režim sazeb, jehož využívá společnost Alcoa byl zaveden zvláštními právními předpisy (2.2.1) a podrobným předpisovým rámcem stanoveným agenturou pro elektrickou energii a plyn AEEG (2.2.2.1).
The preferential tariff scheme from which Alcoa benefits is provided for by the respective legislative provisions (2.2.1) and the detailed regulations laid down by the Authority for Electric Energy and Gas (Autorità per l’Energia Elettrica et il Gas — ‘AEEG’) (2.2.2.1).
Subjektem odpovědným za provádění režimu je vyrovnávací pokladna (2.2.2.2).
The Equalisation Fund is the implementing agency of the scheme (2.2.2.2).
Proto musí Komise při analýze režimu sazeb, jehož využívá společnost Alcoa, brát v úvahu jak právní předpisy, tak italský předpisový rámec.
The Commission’s analysis of the Alcoa tariff scheme must therefore take account of both the legislative provisions and the Italian regulatory context.
Právní předpisy
The legislative provisions
Dotčenými právními předpisy se rozumí článek 1 nařízení předsedy vlády ze dne 6. února 2004 [11] (dále jen „nařízení z roku 2004“), jak byl proveden podle právních předpisů stanovených za tímto účelem a čl. 11 odst. 11 legislativního nařízení č. 35 ze dne 14. března 2005 změněného na zákon č. 80/2005 o naléhavých opatřeních v rámci akčního plánu pro hospodářský, sociální a teritoriální rozvoj (dále jen „zákon 80/2005“), jak byl proveden na základě právních předpisů stanovených za tímto účelem [12].
The legislative provisions concerned are Article 1 of the Prime Ministerial Decree of 6 February 2004 [11] (hereinafter ‘the 2004 Decree’), as implemented by the relevant regulatory provisions and Article 11(11) of Decree-Law No 35 of 14 March 2005, converted into Law No 80/2005 ‘Urgent Provisions under the Action Plan for Economic, Social and Territorial Development’ (hereinafter ‘Law No 80/2005’) as implemented by the relevant regulatory provisions [12].
Italský právní rámec
The regulatory context in Italy
Úřad pro elektrickou energii a plyn
The AEEG
V roce 1995 Itálie zřídila úřad pro elektrickou energii a plyn [13] (dále jen „AEEG“), kterému byla svěřena celá řada regulačních činností i rozsáhlé pravomoci.
Italy established the AEEG in 1995 [13]. The AEEG is entrusted with a wide range of regulatory tasks and has far-reaching powers.
Tento úřad zejména stanoví a aktualizuje sazby za elektrickou energii a určuje způsoby shromažďování zdrojů k financování režijních nákladů italské elektroenergetické soustavy [14].
In particular, it sets and updates the electricity tariffs as well as the modalities for the collection of resources required to cover general system charges [14].
Při výkonu svých funkcí AEEG zohledňuje vládní politiku v oblasti poskytování služeb obecného zájmu země [15].
In discharging these functions, the AEEG takes into account the policy indications given by the government as regards the provision of services in the general interest of the country [15].
V minulosti přijal AEEG v rámci pravomocí, které mu byly svěřeny, četná rozhodnutí, která vymezují konkrétní postupy při správě režimů zvýhodněných sazeb v Itálii.
Acting within the powers attributed to it, the AEEG has, over the years, issued a large number of decisions (delibere) laying down precise modalities for the management of preferential tariff schemes in Italy.
Vyrovnávací pokladna
The Equalisation Fund
Kontext, v němž byla zvýhodněná sazba přidělena a její historický vývoj
The context in which the preferential tariff was introduced and its changes over time
Pro posouzení sazby Alcoa, která je předmětem tohoto rozhodnutí, je nutné připomenout kontext, ve kterém byla přidělena, i její historický vývoj.
In order to assess the Alcoa tariff which is the subject of this Decision it is necessary to revisit the context in which it was introduced and its changes over time.
Zavedení sazby: rozhodnutí Alumix z r. 1996
Introduction of the tariff: the 1996 Alumix decision
Na začátku devadesátých let byla společnost italského výrobce hliníku Alumix restrukturalizována, privatizována a prodána společnosti Alcoa v rámci zrušení veřejného seskupení EFIM [16].
In the early 1990s, as part of the liquidation of the State-owned conglomerate EFIM [16], the Italian aluminium producer Alumix was restructured, privatised and sold to Alcoa.
Alumix provozovala dvě hutě na výrobu surového hliníku, z nichž jedna se nacházela v Portovesme (Sardinie) a druhá ve Fusině (Benátsko).
Alumix operated two primary aluminium smelters, one in Portovesme, Sardinia, and the other in Fusina, Veneto.
Podmínkou odkupu společnosti Alumix společností Alcoa bylo, že veřejný dodavatel elektrické energie (ENEL) přizná oběma hutím zvýhodněné sazby na dodávky elektrické energie.
The acquisition of Alumix by Alcoa was made conditional upon the provision by ENEL, the State-owned electricity supplier, of a preferential tariff for the supply of electricity to the two smelters.
Zvýhodněné sazby přiznané společnosti Alcoa byly ustaveny dne 19. prosince 1995 ministerským nařízením (dále jen: „nařízení z roku 1995“).
The preferential tariff for Alcoa was established by the Ministerial Decree of 19 December 1995 (hereinafter ‘the 1995 Decree’).
Tato snížená sazba byla posouzena v souladu s předpisy o státních podporách v rámci věci C 38/1992.
The reduced tariff was examined under the State aid rules in the case C 38/92.
V rozhodnutí přijatém dne 4. prosince 1996 [18] (dále jen „rozhodnutí Alumix“) Komise dospěla k závěru, že z důvodů, které jsou shrnuty níže, tato sazba nepředstavuje státní podporu.
In its decision of 4 December 1996 [18] (hereinafter ‘the Alumix decision’), the Commission ruled that it did not constitute State aid on the basis of the considerations summarised below.
Stát v rámci předmětného režimu stanovil sazbu uplatňovanou na společnost Alcoa, přičemž ENEL, která byla v té době jediným poskytovatelem elektrické energie, zásobovala společnost za tuto sazbu.
Under the arrangement under consideration, the State set the tariff to be charged to Alcoa, and ENEL, the only supplier of electricity at the time in Italy, provided Alcoa with electricity at the prescribed tariff.
Ceny platné pro obě hutě byly stanoveny na dobu deseti let.
The prices for both smelters were established for 10 years.
V té době byla ENEL veřejným subjektem v monopolním postavení v oblasti rozvodu elektrické energie [19].
ENEL was at the time a State-owned body [19] with a monopoly on the supply of electricity.
Komise se proto snažila zjistit, zda ENEL, když uplatňoval ceny stanovené pro společnost Alcoa, jednal způsobem, jakým by jednal racionální tržní subjekt.
The Commission, therefore, examined whether ENEL was acting like a rational market operator in applying the price set to Alcoa.
Komise posoudila situaci v oblasti nabídky dodávek elektrické energie v obou dotčených regionech v průběhu deseti let, kdy byla uplatňována zvýhodněná sazba.
The Commission assessed the electricity supply situation in the two regions concerned over the ten-year period covered by the preferential tariff.
Komise zjistila, že na Sardinii a v Benátsku se trh s elektrickou energií vyznačuje nadměrnou kapacitou výroby, která nebude pravděpodobně v příštím desetiletí odstraněna.
It noted that in Sardinia and Veneto the electricity market was characterised by an overcapacity in electricity generation which was unlikely to disappear in the following ten years.
Komise také zjistila, že výrobci elektrické energie nebyli schopni elektrickou energii z těchto regionů vyvážet, a to jednak z důvodu nedostatečného propojení mezi Sardinií a italským poloostrovem a jednak vzhledem k nedostatečné poptávce v regionech sousedících s Benátskem [20].
It also noted that it was impossible for generators to export electricity from these regions because of insufficient interconnection with mainland Italy in the case of Sardinia and due to lack of demand from neighbouring regions in the case of Veneto [20].
Komise dospěla k názoru, že v této situaci měl velký průmyslový spotřebitel, jakým je Alcoa, velkou vyjednávací sílu vůči ENEL, neboť uzavření obou hutí, které patřily mezi nejlepší zákazníky ENEL v Itálii, by ještě zhoršilo stávající situaci nadměrné kapacity a vedlo by ke zhoršení nákladové struktury elektrárenské společnosti.
In these circumstances, the Commission held that a large industrial client like Alcoa had substantial bargaining power with respect to ENEL, since the closure of the two smelters, which were among ENEL’s best customers in Italy, would entail even greater overcapacity and a worsening cost structure for ENEL.
Bylo proto v hospodářském zájmu společnosti ENEL dodávat hutím v Portovesme a Fusině energii za velmi pečlivě stanovené ceny.
Therefore it was in ENEL’s economic interest to supply the smelters in Portovesme and Fusina with electricity at a particularly low price.
Komise měla za to, že racionální dodavatel elektrické energie by byl ochoten prodávat energii za cenu, která pokryje jeho průměrné mezní výrobní náklady vypočtené na základě skladby energetických zdrojů elektráren dotčených regionů zvýšenou o mírný příspěvek na fixní náklady.
The Commission considered that a rational electricity supplier would be prepared to sell at a price that covered its average marginal cost of production, calculated on the basis of the actual fuel mix used by power plants in the regions concerned, plus a small contribution towards fixed costs.
Ukázalo se, že cena stanovená pro společnost Alcoa odpovídala těmto kritériím.
The price set for Alcoa was shown to comply with these criteria.
Pokud šlo o mírná roční navýšení plánovaná v následujících deseti letech, Komise je považovala za odůvodněné, neboť vycházela z předpokladu, že zlepšení skladby energetických zdrojů a výrobních technologií přinese postupem času snížení mezních výrobních nákladů společnosti ENEL.
As for the modest annual increases in the Alcoa price set for the following ten years, the Commission considered them justified by the prediction that ENEL’s marginal cost of production would decrease over the years, thanks to improvements in the fuel mix and generation technologies.
Komise proto dospěla k závěru, že ENEL stanovil sazbu jakožto racionální tržní subjekt a prohlásila, že opatření nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
The Commission thus concluded that ENEL was behaving like a rational market operator in granting the tariff and the measure was according declared not to constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Změna sazby Alcoa na „režijní náklady systému“ a významné změny finančního mechanismu
Transformation of the Alcoa tariff into a ‘general system charge’ and relevant changes in the financing mechanism
V dalších letech, které bezprostředně následovaly po rozhodnutí Alumix, byl italský energetický systém restrukturalizován s výhledem na postupnou liberalizaci trhu s elektřinou v EU [21].
In the years immediately following the Alumix decision, the Italian electricity system was restructured with a view to the gradual liberalisation of the EU electricity market [21].