natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Mimo to měla Komise tenkrát pochybnosti, zda lze opatření podle čl. 87 odst. 3 Smlouvy o ES považovat za slučitelná se společným trhem.
Moreover, at that stage the Commission doubted whether the measures could be found compatible with the common market pursuant to Article 87(3) of EC Treaty.
Podle názoru Komise nelze tato opatření považovat za nápravu vážné poruchy v hospodářství některého členského státu slučitelnou se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES.
They did not qualify as aid to remedy a serious disturbance in the economy under Article 87(3)(b).
Kromě toho dle názoru Komise nebyl důvod nahlížet na tato opatření jako na podporu na záchranu, jelikož se nejednalo o přechodná opatření.
There were no grounds for regarding them as rescue aid, given that they were not temporary in nature.
Tenkrát nebyly kompletně splněny předpoklady uvedené v pokynech Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (dále jen „pokyny“) [21].
Finally, at that stage the measures did not meet all the conditions for restructuring aid set out in the Community Guidelines on aid for rescue and restructuring of firms in difficulty [21].
STANOVISKA NĚMECKA V NÁVAZNOSTI NA ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
COMMENTS FROM GERMANY FOLLOWING THE OPENING DECISION
Německo trvá i nadále na svém původním názoru, že se u opatření nejedná o státní podporu, jelikož splňují zásadu tržně jednajícího investora.
The German authorities maintain their initial position that most of the measures would not involve State aid because they were taken in conformity with the market-economy investor principle.
Bylo zasaženo na základě uvážení tržně jednajícího investora, neboť pro KfW by byla insolvence IKB spojena s vyššími náklady než opatření na podporu během restrukturalizace IKB.
The intervention was based on market-economy investor considerations because liquidation of IKB would have been more costly for KfW than the support measures.
Stran toho zdůrazňuje Německo, že otázka přiměřeného kapitálového výnosu není relevantní.
In this respect Germany reiterates that an adequate return on investment is irrelevant.
Mimo to musí být ověření, zda byla dodržena zásada tržně jednajícího invesotra, provedeno ex ante.
Moreover, Germany indicates that the market-economy investor test must be made ex ante.
Při hodnocení prvního opatření by dle názoru Německa měly být zohledněny pouze původně odhadované ztráty, tzn. ztráty ve výši 3,5 mld.
As regards the assessment of the first measure, Germany therefore claims that only the losses initially estimated should be considered.
EUR v nejhorším případě a ve výši [< 2,5] mld. v průměrném případě.
That would mean losses of EUR 3,5 billion in a worst-case and EUR [< 2,5] billion in a mid-case scenario.
Německo tvrdí, že tržně jednající investor by vzal za základ přímé náklady na insolvenci IKB, tzn. v tomto případě 1,5 mld. EUR, které by vyplynuly ze zachování účetní hodnoty IKB ve výši cca 620 mil. EUR [22] (podle německých účetních předpisů) a odpisu úvěrů ve výši cca 850 mil. EUR, které IKB poskytla v oblasti podpor KfW třetím subjektům [23].
Germany argues that a private investor would compare the direct cost of an insolvency of IKB, which would have been EUR 1,5 billion, stemming from maintaining IKB’s book value of about EUR 620 million (based on German accounting rules) [22] and the cost of writing off about EUR 850 million in loans which IKB had distributed to third parties in the context of KfW’s development business [23].
Navíc by insolvence IKB vedla k tomu, že by musely být odepsány další úvěry z oblasti podpor v minimální výši 1,1 mld. EUR, takže by vzrostly náklady na refinancování.
In addition, Germany claims the insolvency of IKB would produce second-round effects resulting in the write-off of additional loans granted as part of credits from the development activities of at least EUR 1,1 billion and an increased cost of refinancing.
Poškozena by však byla nakonec i pověst KfW.
Finally, KfW’s reputation would have suffered too.
Dále Německo uvádí, že i kdyby bylo na podpůrná opatření nahlíženo jako na státní podporu, musela by být tato podpora snížena o ztráty, které by KfW utrpěla v případě insolvence.
Moreover, Germany argues that even if the support measures were considered to be aid, the amount of aid should be reduced by the losses that KfW would have suffered in case of insolvency.
Ohledně druhého opatření poukazuje Německo na to, že se jedná pouze o doplnění prvního opatření a že toto opatření bylo z většiny financováno úvěrovými svazy.
As regards the second measure, Germany points out that it was only an ancillary to the first and was largely financed by the banking associations.
Vzhledem k rozsudku Alitalia je nutno vycházet z toho, „že doplnění kapitálu z veřejných prostředků vyhovuje zásadě soukromého investora a nepředstavuje státní podporu, pokud zároveň následuje významné doplnění kapitálu soukromým investorem za srovnatelných podmínek“ [24].
Therefore, in the light of the Alitalia case law, it should be ‘regarded as satisfying the private investor test and not constituting State aid [given that] it was made at the same time as a significant capital contribution on the part of a private investor made in comparable circumstances’ [24].
U třetího opatření Německo charakter podpory nepopírá.
Germany does not, however, dispute the aid character of the third measure.
I v případě prodeje IKB se dle názoru Německa nejedná o státní podporu, jelikož KfW jednala jako tržně jednající prodávající.
Nor, in Germany’s view, did the sale of IKB result in State aid, because KfW behaved like a market-economy vendor.
Kupní cena je výsledkem jednání s různými potenciálními kupci, a proto odpovídá tržním podmínkám.
The purchase price was the result of negotiations conducted with several potential buyers and was therefore on market terms.
Dodatečná opatření jsou nutná k prodeji banky a byla realizována za tržních podmínek.
The several additional measures were necessary to sell the bank and were likewise on market terms.
To se vztahuje za prvé na SIP 1, které bylo prodáno KfW za cenu o [< 10] % nižší, než je účetní hodnota dle IFRS.
This applies in the first place to the sale of SIP 1 to KfW, at a price [< 10] % below the IFRS book value.
Tato cena je skutečně lepší, než prodejní cena vyjednaná firmou Lone Star za SIP 2 ([srážka > 10] %), přitom je však nutno uvážit, že SIP 2 na rozdíl od SIP 1 zahrnovalo především […].
It is true that this price is better than the price that Lone Star negotiated for SIP 2 ([discount > 10,0] %) but it must be borne in mind that SIP 2 contained mainly […] and SIP 1 did not.
Proto se Německo domáhá, aby KfW mohla portfolio prodat anebo bez ztrát držet až do splatnosti.
Germany therefore claims that KfW will be able to sell the portfolio or hold it until maturity without losses.
Kromě toho potřebovala KfW pro prodej SIP od svého vlastníka, Spolkové republiky Německo, pomoc, protože […]; to bylo překlenuto státní zárukou, aby se zamezilo povinnosti KfW vázat vlastní kapitál ve výši […] mil. EUR ([…]).
Moreover, KfW needed support from its owner, the State, for the purchase of SIP 1 because it […]; the purchase was facilitated by the guarantee in order to avoid KfW having to commit equity of about EUR […] million ([…]).
Za druhé je účast KfW na SIP 2 odůvodněna i tržně, jelikož vzhledem k prioritě úvěru skýtala jen malé riziko a úhrada (Euribor plus [> 80] základních bodů), pro kterou Německo sdělilo tržní benchmarky, byla vysoká.
Second, KfW’s involvement in SIP 2 was also market-based since it involved only low risk, owing to the seniority of the loan, while the remuneration was high, at Euribor plus [> 80] bps, for which Germany provided market benchmarks.
Skutečnost, že KfW musela za […] převzít riziko odpovědnosti (rezervu) ve výši […] EUR, není u případů s nízkou pravděpodobností vzniku rizika, avšak vysokou hodnotou sporu neobvyklá a byla v posledním kole jednání všemi zúčastněními stranami stanovena jako podmínka.
Finally, the fact that KfW had to provide an indemnity of EUR […] billion for […] is typical in cases where the risk of liability is low but the sum involved is large, and this condition was sought by all interested parties in the last round.
Pro případ, že by Komise zastávala názor, že opatření obsahují prvky podpory, uvádí Německo, že na tyto podpory by mělo být v každém případě nahlíženo jako na podpory restrukturalizace slučitelné se společným trhem.
Furthermore, Germany argues that, if the Commission were to consider the measures as involving […] aid elements, they would in any event qualify as compatible restructuring aid.
Banka se vzdala sektoru, který vedl k jejím obtížím, a bude se do budoucna soustředit na hlavní obor činnosti.
Germany argues that the business segment of the bank which gave rise to the difficulties has been abandoned and that the bank will now focus on its core business.
Dále se Německo zavázalo k realizaci všech opatření uvedených ve 46. bodě odůvodnění.
Moreover, Germany has committed itself to take all the measures indicated above in recital 46.
Německo kromě toho tvrdí, že banka přispívá k restrukturalizaci vysokým podílem vlastních zdrojů [minimálně > 10] mld. EUR).
Finally, Germany argues that the restructuring is based on a significant own contribution of at least EUR [> 10] billion.
Německo své údaje v tomto bodu několikrát pozměnilo a vlastní podíl naposledy vypočetlo jako součet všech příspěvků na restrukturalizaci, na které nebyla poskytnuta žádná podpora, omezení nových obchodů a výnosů z prodejů po odečtení ztrát. Čisté výnosy z prodejů byly odhadovány na [> 5] mld.
It has changed the information supplied in this respect at various times, and has recently included all contributions to the restructuring that were not covered by aid, the reduction of new business, and proceeds from the divestitures minus the losses.
EUR; jako jejich základ byly stanoveny aktivní položky prodávané v období restrukturalizace po odečtení […], zbývajícího obchodu v Lucembursku a některých investic do portfolia v Lucembursku. Konkrétně stanovilo Německo odhadem […] mld. EUR pro obchod s nemovitostmi, […] mld.
The net proceeds from divestitures were estimated at EUR [> 5] billion, calculated by looking at the assets to be sold within the restructuring period […] minus the remaining business in Luxembourg and minus some portfolio investments in Luxembourg.
EUR pro lucemburskou dceřinou společnost, […] mld. EUR pro dceřinou společnost v New Yorku, […] mil. EUR pro Amsterdam, […] mld. EUR pro Movestu a […] mld. EUR pro ostatní nestrategická aktiva.
In detail, Germany estimated EUR […] billion from the real-estate business, EUR […] billion from the Luxembourg and EUR […] billion from the New York subsidiary, as well as EUR […] billion from Amsterdam, EUR […] billion from Movesta and EUR […] billion from other non-strategic assets.
PRÁVNÍ ZHODNOCENÍ PODPORY
ASSESSMENT
Komise nejprve zkoumá, zda opatření představují státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
The Commission will first assess whether the measures constitute State aid within the meaning of Article 87(1) EC.
Podle tohoto odstavce se pod pojmem státní podpora rozumí podpory poskytované v jakékoliv formě státem nebo ze státních prostředků, které mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy.
According to this provision, State aid is any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings, in so far as it affects trade between Member States.
Riziková ochrana a navýšení kapitálu (opatření 1 až 3)
The risk shield and capital contribution measures (first three measures)
Komise trvá na svém názoru, který zastávala v rozhodnutí o zahájení řízení, že ani jedno z těchto tří finančních opatření by nebylo realizováno tržně jednajícím investorem, a všechna tato opatření tudíž představují státní podpory.
The Commission maintains the opinion put forward in the opening decision that none of the three financial interventions would have been provided by a market-economy investor, and thus all measures constitute State aid.
Jelikož IKB působí v přeshraničním a mezinárodním měřítku, je nesporné, že zvýhodnění poskytnutím státních prostředků by narušilo hospodářskou soutěž v bankovním sektoru a mělo dopad na obchod uvnitř Společenství [25].
Given IKB’s cross-border and international activities, it is not disputed that any advantage from State resources would affect competition in the banking sector and would have an impact on intra-community trade [25].
Komise bere na vědomí argument Německa, že zmíněná opatření IKB nepřinesla žádný užitek, jelikož KfW jednala výhradně ze své funkce vlastníka, a tudíž jako soukromý investor; Německo však nepopírá, že se v případě KfW jedná o státní úvěrovou banku s veřejným pověřením a že za počínání KfW nese odpovědnost stát.
The Commission notes first that the German authorities argue that the measures do not provide an advantage to IKB because KfW acted solely in its position as owner and thereby like a private investor, but do not dispute that KfW is a publicly owned credit institution with a public function and that its behaviour is imputable to the State.
Tím, že Německo přiznává, že Spolkové ministerstvo financí se nejen účastnilo schůzí představenstva, které se podílelo na všech rozhodnutích z víkendu 27. až 29. července 2007, ale dokonce jim i v době rozhodnutí předsedalo, v podstatě potvrzuje, že rozhodnutí KfW lze přičíst státu [26].
Germany implicitly confirms that the decisions of KfW are imputable to the State when it admits that the Federal Ministry of Finance was not only present at the meetings of its administrative board, which was involved in all decisions of the weekend between 27 and 29 July 2007, but at the moment of the decision was actually chairing it [26].
Proto se Komise při svém zkoumání zaměřila na otázku, zda IKB získala intervencí KfW výhodu, kterou by jí za stejných okolností tržně jednající investor neposkytl.
The Commission therefore concentrated on the question whether KfW’s intervention constituted an advantage to IKB that would also have been provided by a market-economy investor operating under similar market conditions.
Komise připouští, že podle předběžných odhadů by riziková ochrana pro IKB v nejhorším případě pokryla ztráty v celkové výši 2,5 mld.
The Commission accepts that in the worst case ex ante estimate the risk shield to IKB would have covered total losses of EUR 2,5 billion.
EUR. Stejně jako ve srovnatelných případech [27] vychází Komise i v tomto případě z toho, že v takto nepřehledné situaci by soukromý investor s ohledem na očekávané ztráty vycházel z tohoto nejhoršího případu, a nikoliv z průměrného případu.
The Commission moreover considers, as in similar cases [27], that in such unpredictable circumstances, a private investor would have considered this worst-case scenario of expected losses and not the mid case.
Kromě toho je nutno zdůraznit, že KfW nevyloučila, že by její odpovědnost mohla potenciálně vzrůst až na 8,1 mld. EUR.
Moreover, it is important to stress that KfW did not rule out the possibility that is liability might potentially increase up to EUR 8,1 billion.
Není pravda, že by opatření pro KfW a Německo vyšlo levněji než likvidace IKB [28], a to ani v případě, že by se vycházelo z posouzení situace ex ante v době vydání rozhodnutí [29].
It is not true that the intervention would be less costly for KfW and Germany than liquidation [28], even when evaluated ex ante at the time when the investment decision was made [29].
Komise nemůže akceptovat všechny Německem uplatňované likvidační náklady.
First, the Commission cannot accept all the liquidation costs put forward by Germany.
I když účetní hodnota IKB skutečně činila 620 mil. EUR, poukazovala Komise již v rozhodnutí o zahájení řízení na to, že kurz akcie IKB už před intervencí KfW značně klesl, takže hodnota podílu KfW v IKB v době intervence s největší pravděpodobností neodpovídala této účetní hodnotě.
Although the Commission recognises that the book value of IKB was indeed EUR 620 million, in the opening decision it pointed out that IKB’s share price dropped significantly before KfW’s intervention, so that KfW’s holding in IKB at the time of the intervention was probably not equal to this book value.
Mimo to zpochybnila Komise v rozhodnutí o zahájení řízení, že by riziko ztráty ve výši cca [> 15] %, ze kterého bylo vycházeno, bylo u úvěrů poskytnutých v rámci rozvoje realistické.
Furthermore, in the opening decision the Commission questioned whether the underlying default risk of around [> 15] % from the loans distributed in the development business was realistic.
Německo nepředložilo dostatečně přesvědčivé důkazy pro zdůvodnění věrohodnosti odhadu provedeného KfW.
Germany has not provided sufficient evidence to support the plausibility of KfW’s estimate.
I pro uplatňované hrozící nepřímé ztráty v důsledku všeobecné bankovní krize, které se, jak je objasněno v rozhodnutí o zahájení řízení, zdají být čistě hypotetické, chybí dle názoru Komise dostatečné odůvodnění.
The same lack of reasoning applies to the claimed threat of indirect losses as a consequence of a general banking crisis, which as indicated in the opening decision is purely hypothetical.
Komise rovněž trvá na tom, že strukturované financování v rámci rozvoje patří k veřejnému pověření KfW a není součástí funkcí KfW jako běžné úvěrové banky.
The Commission also remains of the view that structured development financing is part of KfW’s public remit and not part of its function as a normal commercial credit institution.
Proto nelze ztráty z této obchodní činnosti považovat za náklady, které by zohlednil i tržně jednající investor [30].
The losses from this business cannot therefore be considered as a cost which a market-economy investor would also have considered [30].
Rozhodujícím argumentem je pro Komisi i nadále skutečnost, že odhadované ztráty v rámci rizikové ochrany nebyly de facto omezeny na 2,5 mld. EUR, ale mohly neomezeně narůstat.
A crucial argument for the Commission remains that the estimated losses under the risk shield were in fact not limited to EUR 2,5 billion, but unlimited.
I kdyby bylo možné tvrdit, že tato neomezená odpovědnost BaFin byla požadována jako nezbytný předpoklad pro vzdání se moratoria, neexistují žádné pochybnosti o tom, že tržně jednající investor by tuto okolnost při svém zvažování rovněž zohlednil.
Although it might be argued that the unlimited nature of the liability was required by BaFin as a conditio sine qua non for avoiding the moratorium, it is clear that a market-economy investor would also have considered this in the balancing test.
To je zřejmé při pohledu na soukromý podíl na rizikové ochraně.
This is evident when looking at the private participation in the risk shield.
Ohledně chování KfW a úvěrových svazů Komise připomíná, že v případě veřejného podílníka činného souběžně se soukromými investory musí probíhat poskytování kapitálu přiměřeně a za stejných podmínek [31] a na základě stejných obchodních úvah [32].
In order to compare KfW’s behaviour with that of the banking associations, the Commission recalls that a public shareholder must not only act in parallel with other private investors, but the provision of capital needs to be proportionate, and must be provided under the same conditions [31] and industrial rationale [32].
Z těchto úvah vychází i Německem uváděný rozsudek soudu prvního stupně k případu Alitalia, v němž jsou požadovány srovnatelné okolnosti.
These considerations also guided the Court of First Instance’s judgment in Alitalia judgement, referred to by Germany, in which the Court likewise required comparable circumstances.
V této souvislosti Komise konstatuje, že úvěrové svazy svůj podíl na krytí ztrát prvního opatření omezily na 1 mld. EUR (cca 30 %), zatímco KfW se horní hranice vzdala, a tím na sebe vzala mnohem vyšší riziko než úvěrové svazy.
In this context the Commission notes that the banking associations capped their loss participation in the first measure at EUR 1 billion (approximately 30 %), whereas KfW did not do so and is thus far more exposed than the banking associations are.
I kdyby byly potenciální přímé ztráty na základě vlastnické role KfW a úvěrů odečteny (viz 56. bod odůvodnění), dohromady údajně […] mld. EUR a vycházelo se z nejpříznivějších odhadů, zůstal by podíl KfW na rizikové ochraně stejně velký, jako celkový podíl zúčastněných úvěrových svazů.
In any event, KfW’s participation in the risk shield was still as high as that of the banking pool as a whole, even if the potential direct losses resulting from its ownership and the loans, with a claimed value of EUR […] billion (see recital 56), were deducted and the worst-case estimate were used.
Proto je nutno konstatovat, že KfW nevykonávala podobnou činnost jako bankovní pool.
It is clear that that KfW did not intervene in a way comparable with the banking pool.
Dále nelze považovat za pádný argument, že by byla v německém bankovním sektoru vyvolána všeobecná krize s katastrofálními následky pro KfW.
Moreover, there is no validity to the argument that a general crisis in the German banking sector would have been triggered and would have had a drastic impact on KfW.
Všechny ostatní banky by byly touto krizí postiženy podobně.
All other banks would have been similarly affected by a crisis.
Podíl úvěrových svazů na rizikové ochraně omezený na 1 mld. EUR (cca 30 %) však nelze srovnávat s 95 % tržním podílem jejich členských bank v Německu [33].
But the share of the banking associations in the risk shield, capped at EUR 1 billion (approximately 30 %), bears no relation to the market share of their member banks in Germany, which is over 95 % [33].
Komise proto nevidí žádný komerční důvod pro neúměrně vysoké nasazení KfW.
The Commission therefore sees no commercial reason for the disproportionate involvement of KfW.
KfW možná do jisté míry jednala v zájmu svých dceřiných společností, zašla však přitom nepochybně dál než soukromý investor.
Thus while KfW might indeed have intervened to some extent in the interest of its subsidiaries, it clearly acted in a way that went beyond what a private investor would have done.
Soukromý vlastník by se angažoval mnohem méně a naléhal by na dodatečnou podporu ze strany úvěrových svazů nebo státu.
A private owner would have limited his involvement much more and relied on additional support from the banking associations or the State.
Proto se KfW alespoň v určitém rozsahu nechovala jako tržně jednající investor.
Thus KfW, at least to some extent, did not act like a market investor.
Totéž platí pro druhé opatření, v jehož případě se podle údajů Německa jedná pouze o opatření na podporu první rizikové ochrany.
The same applies to the second measure, which, according to information supplied by Germany, was a mere ancillary to the first risk shield.
I když může podíl KfW a úvěrových svazů vypadat v absolutním vyjádření vyváženě (z relativního hlediska by však měl být podíl úvěrových svazů podstatně vyšší), je nutno na toto i na první opatření pohlížet z hlediska celkové restrukturalizace, takže KfW, protože nejednala jako tržní investor, už nemůže podle stálé jurisdikce uplatňovat argument tržně jednajícího investora [34].
Thus, even if the participations of KfW and the banking associations seem more balanced in absolute terms (in relative terms the participation of the banking associations should still be much higher) this measure must be seen together with the first measure in the overall restructuring context, and settled case-law bars KfW from reverting to the market-economy investor argument after it has not acted as a market investor [34].
To platí o to více pro třetí opatření, k němuž dal stát KfW jednoznačný pokyn a podpořil i další opatření ve výši 2,3 mld. EUR částkou 1,2 mld.
The same applies even more to the third measure, where the federal State evidently instructed KfW to act, and contributed EUR 1,2 billion to another measure of EUR 2,3 billion.