natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vyjádřila následující pochybnosti na toto téma.
It expressed the following concerns in this regard.
Za prvé Komise usoudila, že podpory ve prospěch výrobců zelené elektřiny zřejmě nesplňují podmínky následujících ustanovení pokynů z roku 2001:
First, the Commission considered that the aid for green electricity producers prima facie did not satisfy the conditions laid down in the following provisions of the 2001 guidelines:
systém nezaručuje, že se podpory omezí na dodatečné náklady mezi výrobní a tržní cenou dotčené elektřiny.
the system did not ensure that the aid was limited to the difference between the production cost and the market price of the energy concerned.
Neomezuje provozní podpory na dobu nezbytnou pro amortizaci zařízení.
It did not limit the duration of the operating aid to that necessary to cover plant depreciation.
Rovněž nepřihlíží k případným investičním podporám výrobcům na jejich zařízení, jako je například ekologický bonus v Lucembursku [16] (bod E.3.3.1 pokynů z roku 2001),systém nepočítá s tržním mechanismem, jako jsou například zelené certifikáty (bod E.3.3.2 pokynů z roku 2001),
Nor did it take account of any investment aid received by producers for their plants, such as the ecological premium in Luxembourg [16] (point E.3.3.1 of the 2001 guidelines),the system made no provision for a market mechanism such as green certificates (point E.3.3.2 of the 2001 guidelines),
provozní podpory nejsou vypočítávány na základě uspořených vnějších nákladů (bod E.3.3.3 pokynů z roku 2001),
the operating aid was not calculated on the basis of the external costs avoided (point E.3.3.3 of the 2001 guidelines),
provozní podpory nejsou omezeny na 5 let, nejsou degresivní a jejich míra není omezena na 50 % dodatečných nákladů (bod E.3.3.4 pokynů z roku 2001).
the operating aid was not limited to five years’ duration, it was not degressive, and its intensity was not limited to 50 % of the extra costs (point E.3.3.4 of the 2001 guidelines).
Za druhé Komise usoudila, že osvobození podniků, které jsou velkými spotřebiteli elektřiny, od příspěvků zřejmě nesplňuje kritéria pokynů z roku 2001: podniky osvobozené od příspěvků se nezavázaly k dosažení cílů ochrany životního prostředí [17]; nejsou povinny platit podstatnou část daně [18]; osvobození nejsou degresivní ve smyslu pokynů z roku 2001 a jejich míra není omezena na 50 % [19].
Secondly, the Commission considered that the exemption from contribution payments granted to large electricity-consuming enterprises prima facie did not fulfil the criteria laid down in the 2001 guidelines: exempted enterprises had not undertaken to achieve environmental protection objectives [17]; such enterprises were not required to pay a significant proportion of the tax [18]; and lastly, the exemptions were not degressive within the meaning of the 2001 guidelines and their intensity was not limited to 50 % [19].
Nakonec si Komise položila otázku slučitelnosti opatření s články 25 a 90 Smlouvy.
Lastly, the Commission questioned the measure’s compatibility with Articles 25 and 90 of the Treaty.
Vyrovnávací mechanismus totiž nepočítá s osvobozením od příspěvku u dovážené elektřiny ani s osvobozením od vývozní daně.
The compensation mechanism did not make provision for any exemption from contribution payments for imported electricity or from the tax on exports.
Tímto opatřením se nakonec poskytuje výhoda pouze vnitrostátním výrobcům zelené elektřiny.
The measure ultimately benefited only domestic producers of green electricity.
Dovážená elektřina je tudíž zdaněna, aniž může nakonec využívat podpory, poskytované zelené elektřině, vyráběné v Lucembursku.
Imported electricity was therefore taxed without ultimately benefiting from the support enjoyed by green electricity produced in Luxembourg.
Novým RGD uvedeným výše v bodě 23, které má nabýt účinnosti dne 1. ledna 2009, se mění vyrovnávací mechanismus tak, že se již vymyká rámci důvodů, které vedly k zahájení formálního vyšetřovacího řízení.
The new GDR referred to in paragraph 23, scheduled to enter into force on 1 January 2009, amends the compensation mechanism in such a way that it no longer numbers among the reasons for opening the formal investigation procedure.
Toto rozhodnutí tudíž zkoumá poskytování státních podpor a případnou slučitelnost vyrovnávacího mechanismu podle čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy až do 31. prosince 2008.
Consequently, this Decision examines the existence of State aid and the compatibility or otherwise of the compensation mechanism under Article 87(3)(c) of the Treaty up until 31 December 2008.
PŘIPOMÍNKY LUCEMBURSKA K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
COMMENTS FROM LUXEMBOURG ON THE OPENING OF THE FORMAL INVESTIGATION PROCEDURE
K popisu opatření
On the description of the measure
Lucembursko za prvé zdůrazňuje, že podle RGD ze dne 30. května 1994 je pouze společnost Cegedel povinna nakupovat zelenou elektřinu vyráběnou v Lucembursku.
Luxembourg pointed out first of all that, under the GDR of 30 May 1994, Cegedel was alone obliged to purchase Luxembourg-produced green electricity.
Později se v důsledku liberalizace objevili další konkurenční distributoři, jejichž počet v červnu 2003 dosáhl 13.
Other, competing distributors had since emerged owing to liberalisation (they were 13 in number in June 2003).
Všem byla uložena povinnost odkupu zelené elektřiny.
They had all been placed under an obligation to purchase green electricity.
Ve skutečnosti však dodatečné náklady nesl hlavně jediný účastník, a to Cegedel.
In actual fact, however, the additional costs still fell largely on one operator, Cegedel.
Lucembursko tudíž upozorňuje, že vyrovnávací fond ve skutečnosti podporuje rovnou hospodářskou soutěž mezi distributory, neboť mezi ně rozděluje dodatečné náklady spojené s povinností odkupu zelené elektřiny.
Consequently, the compensation fund in reality promoted fair competition between distributors since it divided among them the additional costs associated with the green electricity purchasing obligation.
Lucembursko za druhé uvádí, že opatření představuje značný přínos pro životní prostředí a přispívá k dosažení cílů ochrany životního prostředí, k jejichž plnění se Lucembursko zavázalo v souladu s politikou boje Společenství proti změně klimatu: cílem Lucemburska je snížení emisí CO2 o 28 % oproti roku 1990.
Luxembourg pointed out secondly that the measure produced significant environmental benefits and helped to achieve the environmental protection objectives to which Luxembourg has committed itself in accordance with the Community anti-climate change policy: for Luxembourg, the target was to reduce carbon emissions by 28 % compared with 1990.
Lucemburské úřady tudíž vyzývají Komisi, aby posoudila možné účinky narušení hospodářské soutěže nebo dopadu na obchod uvnitř Společenství z hlediska přínosu opatření pro životní prostředí.
The Luxembourg authorities accordingly called on the Commission to assess the potential competition-distorting effects or the effect on intra-Community trade in the light of the environmental benefits of the measure.
K poskytování státní podpory
On the existence of State aid
Lucembursko nepovažuje založení vyrovnávacího fondu za státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy.
Luxembourg considered that the creation of the compensation fund did not constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Lucembursko za prvé zdůrazňuje, že fond nezapojuje státní prostředky v souladu s rozsudkem Soudního dvora Evropských společenství (dále jen „Soudní dvůr“) ze dne 13. března 2001 ve věci PreussenElektra [20].
It maintained first of all that, as the Court of Justice of the European Communities (the Court of Justice) had found in its judgment in PreussenElektra [20], the fund did not involve any State resources.
Před založením fondu totiž dodatečné náklady spojené s povinností odkupu zelené elektřiny nesli pouze koneční odběratelé od soukromé společnosti Cegedel.
Before the fund was introduced, the additional costs associated with the green electricity purchasing obligation had been borne exclusively by the final customers of a private company, Cegedel.
Po založení fondu se dodatečné náklady dělí mezi všechny odběratele všech distributorů působících v Lucembursku, dále však již nezapojují státní prostředky.
Since the introduction of the fund, the additional costs had been divided among all customers of all distributors in Luxembourg, without, however, involving more State resources.
Na podporu své argumentace cituje Lucembursko bod 66 rozsudku ve věci PreussenElektra: „Právní úprava členského státu, která jednak ukládá soukromým podnikům zásobujícím elektřinou vykupovat v jejich oblasti zásobování elektřinu vyrobenou z obnovitelných zdrojů energie za minimální ceny, které jsou vyšší nežli skutečná hospodářská hodnota tohoto typu elektřiny, a jednak rozděluje finanční náklady vyplývající z této povinnosti mezi tyto podniky zásobující elektřinou a soukromé provozovatele elektrizačních soustav stojící v síti výše, nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 92 odst. 1 Smlouvy.“
In support of its argument Luxembourg cited paragraph 66 of the PreussenElektra judgment: ‘a statutory provision of a Member State which, first, requires private electricity supply undertakings to purchase electricity produced in their area of supply from renewable energy sources at minimum prices higher than the real economic value of that type of electricity, and, second, distributes the financial burden resulting from that obligation between those electricity supply undertakings and upstream private electricity network operators, does not constitute State aid within the meaning of Article 92(1) (now Article 87(1)) of the Treaty’.
Lucembursko za druhé poznamenává, že vyrovnávací fond nevytváří výhody pro výrobce zelené elektřiny, neboť mezi fondem a výrobci neexistuje žádný smluvní vztah nebo finanční vazba.
Luxembourg pointed out secondly that the compensation fund did not create any advantage for green electricity producers inasmuch as there was no contractual or financial link between the fund and the producers.
Vyrovnávací fond kromě toho nevytváří výhody pro podniky, které jsou velkými spotřebiteli elektřiny, oproti podnikům, které do fondu přispívají.
The compensation fund likewise did not create any advantage for large electricity-consuming enterprises compared with enterprises which contributed to the fund.
Osvobozené podniky – chemický a hutní průmysl – totiž nemají v Lucembursku konkurenta, který by měl přispívat do fondu.
The beneficiaries of the exemption — the chemical and steel industries — had no competitors in Luxembourg which should have contributed to the fund.
Lucembursko se kromě toho domnívá, že osvobozené podniky nejsou zvýhodněny oproti konkurentům mimo Lucembursko.
Luxembourg considered, moreover, that the beneficiaries of the exemption were not placed at an advantage compared with competitors situated outside of Luxembourg.
Lucembursko se nakonec domnívá, že negativní dopad vyrovnávacího fondu na hospodářskou soutěž a na obchod uvnitř Společenství je pouze teoretický.
Luxembourg considered lastly that the competition-distorting effect and the effect on intra-Community trade associated with the compensation fund were no more than theoretical.
Zejména se neprokázalo, že by osvobození těžkého průmyslu v Lucembursku postihovalo obchody mezi členskými státy.
In particular, it was not proven that the exemptions from which Luxembourg heavy industry benefited affected trade between Member States.
K porušení článků 25 a 90 Smlouvy
On the infringement of Articles 25 and 90 of the Treaty
Lucembursko se domnívá, že vyrovnávací mechanismus neporušuje články 25 a 90 Smlouvy.
Luxembourg considered that the compensation mechanism did not infringe Articles 25 and 90 of the Treaty.
Podle Lucemburska totiž systém nepřistupuje rozdílně k elektřině vyráběné v Lucembursku a k elektřině dovážené.
According to Luxembourg, the system did not treat electricity produced in Luxembourg any differently from imported electricity.
Kromě toho zelená elektřina vyráběná podle RGD ze dne 30. května 1994 se nevyváží.
Moreover, green electricity produced in accordance with the GDR of 30 May 1994 was not exported.
K výrobci sídlícímu v jiném členském státě, jehož někteří odběratelé však sídlí v Lucembursku, je tak přistupováno stejně jako k výrobci sídlícímu v Lucembursku a prodávajícímu na vnitrostátním trhu.
Therefore, a producer situated in another Member State but having customers in Luxembourg was treated in exactly the same way as a producer situated in Luxembourg and selling in the domestic market.
Závěr je tentýž, jestliže odběratelé obou těchto výrobců sídlí v jiném členském státě.
The same was true if the customers of the two producers were situated in another Member State.
Ke slučitelnosti možné státní podpory se Smlouvou
On the compatibility of potential State aid with the Treaty
I když lucemburské úřady popírají, že osvobození podniků, které jsou velkými spotřebiteli elektřiny, od poplatků představuje státní podporu, zdůrazňují, že toto opatření lze pokládat za slučitelné s pokyny z roku 2001.
Although they challenged the assertion that the exemption from contribution payments for large electricity-consuming enterprises constituted State aid, the Luxembourg authorities maintained that the measure might be deemed compatible with the 2001 guidelines.
Lucembursko za prvé připomíná, že osvobození se poskytuje na základě dobrovolně uzavřené dohody zahrnující cíle zlepšení energetické účinnosti podniků, které dohodu uzavřely.
Luxembourg pointed out that the exemption was granted on the basis of a voluntary agreement comprising energy efficiency improvement objectives for signatory companies.
Mezi Lucemburskem a Národním svazem průmyslníků (FEDIL) byla dohoda dobrovolně uzavřena v březnu 1996 a obnovena v dubnu 2001.
The voluntary agreement had been concluded between Luxembourg and the Fédération Nationale des Industries (National Industries Federation — FEDIL) in March 1996 and renewed in April 2001.
Lucembursko za druhé připouští, že v dohodě nicméně nejsou stanoveny sankce pro případ neplnění závazků, zavazuje se však, že takový režim začlení, aby dohodu uvedla do souladu s bodem 51 1a) pokynů z roku 2001.
While it acknowledged that the agreement did not stipulate any penalties in case of failure to meet commitments, Luxembourg undertook to include such a mechanism in order to bring the agreement into line with point 51.1(a) of the 2001 guidelines.
PŘIPOMÍNKY ÚČASTNÍKŮ
COMMENTS FROM THIRD PARTIES
Připomínky k zahájení formálního vyšetřovacího řízení o vyrovnávacím mechanismu v Lucembursku vyjádřilo pouze Nizozemsko.
Only the Netherlands submitted comments following the opening of the formal investigation into the Luxembourg compensation mechanism.
Nizozemsko připomíná, že podporu vnitrostátním výrobcům zelené elektřiny lze schválit pod podmínkou, že nepřekročí nerentabilní dodatečné náklady na výrobu této elektřiny.
The Netherlands pointed out that aid to domestic green electricity producers was authorised on condition that it did not exceed the unprofitable extra cost of producing such electricity.
Nizozemské úřady jsou nakloněny vyrovnání těchto nerentabilních nákladů v plné výši za účelem rozvoje výroby zelené elektřiny.
The Dutch authorities were in favour of compensating fully for such unprofitable extra cost in order to develop green electricity production.
Tato podpora je totiž nezbytná k tomu, aby členské státy mohly dosáhnout cílů v oblasti životního prostředí, k nimž se zavázaly ratifikací Kjótského protokolu [21].
Such support was necessary to enable Member States to achieve the environmental objectives to which they had committed themselves by ratifying the Kyoto Protocol [21].
Nizozemsko kromě toho zdůrazňuje, že každému členskému státu musí být ponechán manévrovací prostor, aby mohly dosáhnout cílů v oblasti životního prostředí, k nimž se zavázaly ratifikací Kjótského protokolu.
The Netherlands pointed out further that each Member State had to be left some latitude when it came to achieving the environmental objectives of the Kyoto Protocol.
Proto navrhuje Komisi, aby se k opatřením, které každý členský stát na podporu zelené elektřiny přijal, přistupovalo případ od případu.
It suggested, therefore, that the Commission should adopt a case-by-case approach to the green electricity support measures taken by each Member State.
Nizozemsko závěrem vyzývá Komisi, aby opatření chystaná v Lucembursku posoudila kladně vzhledem k současné potřebě progresivního rozvoje výroby zelené elektřiny.
In conclusion, the Netherlands called on the Commission to view the measure proposed by Luxembourg favourably given the current need to further promote green electricity production.
KOMENTÁŘE LUCEMBURSKA K PŘIPOMÍNKÁM ÚČASTNÍKŮ
LUXEMBOURG’S RESPONSE TO THE COMMENTS FROM THIRD PARTIES
Lucembursko připomínky Nizozemska nijak nekomentovalo.
Luxembourg did not respond to the comments submitted by the Netherlands.
V rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise přihlédla k tomu, že vyrovnávací mechanismus zřejmě představuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy [22].
In its decision to open the formal investigation procedure, the Commission took the view that the compensation mechanism prima facie constituted State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty [22].
Do dvou kategorií příjemců této státní podpory v podobě osvobození od příspěvku do vyrovnávacího fondu patřili výrobci zelené elektřiny, jakož i podniky, které jsou velkými spotřebiteli elektřiny.
The two categories of beneficiary of this State aid were green electricity producers and, through the exemption from contributing to the compensation fund, large electricity-consuming enterprises.
V předchozích rozhodnutích Komise rovněž usoudila, že režimy výkupních cen, financované podobně jako tento případ, představovaly státní podporu.
In previous decisions, the Commission also took the view that feed-in tariff schemes, financed in a manner similar to the one in the present case, constituted State aid.
To byl například případ rozhodnutí ve věci N 504/2000 [23] (Spojené království), rozhodnutí ve spojených věcech N 707/02 a N 708/02 [24] prodloužených opatřením N 543/05 [25] a dále opatřením N 478/07 [26] (Nizozemsko), rozhodnutí ve věcech NN 162/03 a N 317/06 [27] (Rakousko) a ve věci C 7/05 (Slovinsko) [28].
This was so, for example, in the decisions in Case N 504/2000 [23] (United Kingdom), Joined Cases N 707/02 and N 708/02 [24], prolonged by measure N 543/05 [25] then by measure N 478/07 [26] (Netherlands), Cases NN 162/03 and N 317/06 [27] (Austria) and Case C 7/05 (Slovenia) [28].
Dále by se mělo prošetřit, zda vyrovnávací mechanismus představuje státní podporu v průběhu zkoumaného období, to jest do 31. prosince 2008.
It will be examined below whether the compensation mechanism constituted State aid during the period in question, i.e. up to 31 December 2008.
Zjišťování účasti státních prostředků
Determination of the presence of State resources
Aby mohlo být opatření považováno za státní podporu, musí být podle judikatury za prvé poskytnuto přímo nebo nepřímo ze státních prostředků, za druhé musí být přisuzovatelné státu [29].
According to case-law, in order to be capable of being categorised as State aid a measure must, first, be granted directly or indirectly through State resources and, second, be imputable to the State [29].
Pokud se jedná o existenci státních prostředků, Soudní dvůr připustil, že finanční prostředky na opatření nemusí nevyhnutelně představovat stálá aktiva státního sektoru, aby je bylo možné považovat za státní prostředky. Totiž skutečnost, že tyto prostředky zůstávají stále pod veřejnou kontrolou, a tudíž k dispozici odpovědných státních orgánů, postačuje k tomu, aby byly považovány za státní prostředky [30].
On the question of the existence of State resources, the Court of Justice has held that the financial resources of a measure do not necessarily have to constitute permanent assets of the public sector in order for them to be categorised as State resources; in order for such resources to be so categorised, it is sufficient that they constantly remain under public control and therefore available to the competent national authorities [30].
Stejně tak se podle judikatury Soudního dvora [31] nejedná o státní prostředky, jestliže státní orgány v žádném stádiu nemají nebo nezískají kontrolu nad prostředky financujícími dotčenou ekonomickou výhodu.
Conversely, according to the case-law of the Court of Justice [31], State resources are not involved where the public authorities at no stage enjoy or acquire control over the funds which finance the economic advantage in issue.
Je tedy důležité určit, zda stát přímo nebo nepřímo kontroluje dotyčné prostředky, navzdory skutečnosti, že tyto prostředky nepocházejí přímo ze státního rozpočtu.
It must be determined, therefore, whether the State exercised direct or indirect control over the resources in question, despite the fact that the funds did not come directly from the State budget.
Ve věci PreussenElektra byly výkupní ceny financovány přímo soukromými dodavateli elektřiny, kteří museli odkupovat elektřinu od výrobců zelené elektřiny za cenu vyšší, než je tržní cena elektřiny.
In the PreussenElektra case, the feed-in tariffs were financed directly by private electricity suppliers who had to purchase electricity from green electricity producers at a price higher than the market price for electricity.
V tomto případě od ledna 2001 do prosince 2008 uložil stát spotřebitelům povinné příspěvky, které byly prostřednictvím distributorů přenášeny na výrobce zelené elektřiny.
In the present case, from January 2001 to December 2008 the State collected from consumers compulsory contributions which were then passed on to green electricity producers via distributors.
Kromě toho vyrovnávací fond, který založil lucemburský stát, řídí vyrovnání mezi distributory.
The compensation fund, which was set up by the Luxembourg State, saw to the allocation of the compensation among distributors.
Soudní dvůr v rozsudku ve věci Stardust Marine [32] uvedl, že prostředky, které v určitém okamžiku přecházejí pod kontrolu státu, jsou stále státními prostředky.
In its judgment in Stardust Marine [32], the Court of Justice held that, once resources came under State control, they remained State resources.
Komise tudíž usoudila, že podpora je poskytována přímo nebo nepřímo ze státních prostředků.
The Commission considers, therefore, that the aid was granted directly or indirectly through State resources.
Pokud se jedná o přisuzovatelnost, ILR počítá a rozděluje podporu každému příjemci podle vzorce určeného právními předpisy.
As regards imputability, the ILR calculated the aid and distributed it to each beneficiary according to a formula laid down by law.
Stát tak prostřednictvím právních předpisů kontroluje nejen přidělené částky a příjemce, ale také poskytování podpory.
The State thus exercised control, through the law, not only over the amounts distributed and the beneficiaries, but also over the granting of the aid.
Komise tudíž pokládá tuto podporu za přisuzovatelnou státu.
The Commission considers, therefore, that the aid was imputable to the State.
Vyrovnávací mechanismus se vztahuje pouze na určité výrobce elektřiny, v tomto případě na výrobce zelené elektřiny v Lucembursku.
The compensation mechanism was directed only at some electricity producers, namely green electricity producers in Luxembourg.
Mechanismus právě tak stanoví osvobození od příspěvku nebo s účinností od 1. ledna 2006 snížený příspěvek pouze pro jednu kategorii spotřebitelů – pro velké spotřebitele elektřiny [33].
The mechanism provided for exemption from compensation payments or, as from 1 January 2006, a reduced contribution for one category of consumer only, namely large electricity consumers [33].
Povinný příspěvek z titulu vyrovnávacího mechanismu zjevně poskytuje výhodu výrobcům zelené elektřiny, neboť samotným cílem režimu je umožnit těmto výrobcům, aby prodávali elektřinu za cenu vyšší, než je tržní cena.
The compulsory contribution imposed by the compensation mechanism manifestly conferred an advantage on green electricity producers, since the very aim of the scheme was to enable such producers to sell their electricity at a price higher than the market price.