natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Podle § 1 odst. 20 zákona o kapitálové účasti jsou zisky z prodeje podílů v cílové společnosti rozděleny mezi investory poměrně podle účasti.
According to Article 1 Section 20 of the MoRaKG, the capital gains on the sale of shares in a TE shall be divided proportionally among the investors according to their participation.
Příslušná částka je vzata v úvahu za účelem daně z příjmu soukromých investorů/business angels.
The resulting amount is taken into account for the income taxation of the private investors/business angels.
Daňová úleva platí pouze v případě realizovaných zisků z prodeje.
The tax advantage would only take effect in the event of a realised capital gain.
Účast soukromého investora/business angel v cílové společnosti v posledních pěti letech musí být v rozmezí od 3 % do 25 % a může trvat nejvýše 10 let.
The participation of private investors/business angels in TEs must be between 3 % and 25 % at any moment within the preceding five years with a maximum holding time of ten years.
Každý soukromý investor/business angel má vzhledem k maximální účasti ve výši 25 % nárok na zisk osvobozený od daně až do výše 50000 EUR (200000 EUR krát 0,25).
Each private investor/business angel is entitled to tax-free profits of up to EUR 50000 (EUR 200000 times 0,25) per investment, which corresponds to the maximum participation of 25 %.
POCHYBNOSTI UVEDENÉ V ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
DOUBTS EXPRESSED IN THE OPENING DECISION
Jak je objasněno v 3. bodě odůvodnění, Komise vydala dne 28. ledna 2009 rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“).
As set out in recital 3, the Commission decided on 28 January 2009 to initiate the formal investigation procedure (hereinafter opening decision).
V tomto rozhodnutí vyjádřila Komise předběžný názor, že všechna tři opatření představují státní podporu.
In the opening decision the Commission expressed its preliminary view that all three measures constitute State aid.
Existence státní podpory v případě opatření týkajícího se živnostenské daně
Existence of State aid in the trade tax measure
Na základě srovnání dopisu z roku 2003 s „objasněním“ v zákoně o kapitálové účasti vyslovila Komise pochybnosti s ohledem na vysvětlení Německa, že prostřednictvím zákona o kapitálové účasti byl pouze v rámci právní úpravy upřesněn dopis z roku 2003, jelikož se zdá, že zákon předpokládá určité daňové zvýhodnění nově vytvořené zvláštní kategorie vymezených společností rizikového kapitálu.
On the basis of its comparison of the letter of 2003 with the ‘clarification’ in the MoRaKG, the Commission expressed doubts as to whether the German claim that the MoRaKG only creates a statutory ‘clarification’ of the letter of 2003 is correct as it seems that the law would provide certain tax advantages for the newly-created specific category of venture capital companies defined by the MoRaKG.
Komise se domnívala, že se „objasnění“ dopisu z roku 2003 liší a u určitých společností rizikového kapitálu předpokládá méně přísná kritéria pro osvobození od živnostenské daně.
Indeed, it seemed that the ‘clarification’ deviates from the letter of 2003, and may provide for less stringent criteria for certain VCCs to benefit from the trade tax exemption.
Vzhledem k těmto pochybnostem Komise uvedla, že opatření týkající se živnostenské daně zvýhodňuje určité společnosti rizikového kapitálu vůči ostatním investičním společnostem, které případně vykonávají stejné nebo podobné činnosti.
On the basis of these doubts the Commission noted that the trade tax measure would favour certain VCCs over other investment companies which may pursue exactly the same or similar activities.
V důsledku popsaného osvobození od živnostenské daně by se mimoto snížily roční daňové příjmy odhadem o 90 milionů EUR, což může naznačovat, že zákon o kapitálové účasti nepředstavuje pouze „objasnění“ dopisu z roku 2003.
Moreover, the exemption from trade tax would involve an annual tax loss estimated at around EUR 90 million, which may indicate that the MoRaKG does not merely ‘clarify’ the letter of 2003.
Existence státní podpory v případě opatření týkajícího se převodu ztrát
Existence of State aid in the loss carry forward measure
Německo v zásadě nevyloučilo, že opatření týkající se převodu ztrát je selektivní a zvýhodňuje cílové společnosti a společnosti rizikového kapitálu.
In principle Germany has not excluded that the measure on loss carry forward is selective and hence favours TEs and VCCs.
Německo však uvedlo, že to je odůvodněno povahou a logikou německého daňového systému.
Germany claimed, however, that this is justified by the nature and logic of the German tax system.
Jelikož zavedení obecného omezení využití ztrát v roce 2008 podle názoru Německa znevýhodnilo obzvláště trh rizikového kapitálu, měla by pro tento trh nadále existovat možnost využití ztrát. Opatření údajně splňuje kritéria sdělení Komise o použití předpisů o státní podpoře v případě opatření týkajících se přímého zdanění podnikatelské činnosti [12] (dále jen „sdělení o zdanění podnikatelské činnosti“).
Since, according to Germany, the introduction of the general restriction on the exploitation of tax losses in 2008 hit the venture capital market particularly hard, the possibility of exploiting tax losses should continue to exist for this market, and thus the measure meets the criteria set out in the Commission Notice on the application of the State aid rules to measures relating to direct business taxation [12] (hereinafter Notice on Business Taxation).
Komise však poukázala na skutečnost, že by investiční společnosti (tzn. společnosti, které nespadají do definice pojmu společnosti rizikového kapitálu) neměly být vyloučeny, je-li opatření odůvodněno povahou a logikou německého daňového systému, jelikož jiné investiční společnosti mohou případně rovněž investovat do cílových společností a měly by mít taktéž nárok na využití ztrát.
The Commission noted, however, that other investment companies (falling outside the scope of the VCC definition) should not be excluded, if the measure is justified by the nature and logic of the German tax system, since non-VCCs may also invest in TEs and should also benefit from the same right to exploit the losses.
Tak tomu však není, jelikož cílové společnosti, v nichž mají účasti jiné investiční společnosti, mohou své ztráty převést pouze v případě, pokud tyto společnosti nabyly své účasti od společnosti rizikového kapitálu za podmínek popsaných v 21. bodě odůvodnění.
But this is not the case, as TEs co-owned by non-VCCs can only carry over their losses if the non-VCC has bought its participation from a VCC under the conditions described in recital 21.
Německo mimoto tvrdilo, že opatření neovlivňuje obchod mezi členskými státy ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, jelikož sleduje „interní cíl“, který je v souladu se sdělením Komise o zdanění podnikatelské činnosti.
Germany also claimed that the measure does not affect trade between the Member States within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty, since it has an ‘internal objective’ which is compatible with the Notice on Business Taxation.
Opatření představuje pouze výjimku z přísného pravidla, pro něž v ostatních členských státech neexistuje žádné srovnatelné pravidlo. Nemůže mít proto přeshraniční účinky na hospodářskou soutěž nebo obchod.
The measure only represents an exception to a strict rule, of which there is no equivalent in other Member States; therefore the measure cannot have a cross-border effect on competition or trade.
Komise však uvedla, že se příjemci těchto opatření mohou podílet na obchodu s ostatními členskými státy, takže opatření může mít dopad na obchod.
However, the Commission stressed that the beneficiaries of this measure could be involved in trading with other Member States and that therefore the measure could have an effect on trade.
Mimoto je nutno při zkoumání otázky, zda daňové opatření poskytuje určitým podnikům selektivní výhodu, vycházet z obecně platného systému dotčeného členského státu. Otázka, jaké předpisy platí v jiných členských státech, není v zásadě důležitá.
Moreover, in determining whether a tax measure grants a selective advantage to certain undertakings, one must look at the generally applicable system in the Member State concerned; the question of which rules should apply in other Member States is, in principle, irrelevant.
Existence státní podpory v případě daňových úlev pro soukromé investory
Existence of State aid in the tax benefits to private investors
Německo objasnilo, že toto opatření nepředstavuje státní podporu, jelikož příjemci jsou fyzické osoby.
Germany claimed that the beneficiaries of this measure are natural persons and that therefore it does not constitute State aid.
Jelikož v důsledku opatření jsou však investice do určitých podniků – cílových společností – pro investory přitažlivější, mohou být nepřímo zvýhodněny určité podniky (cílové společnosti) [13].
However, since the measure makes investments in certain companies (TEs) more appealing for investors, it may indirectly favour certain undertakings, namely TEs [13].
Komise proto dospěla k závěru, že jsou splněna kritéria týkající se „výhody“ a „selektivity“.
The Commission therefore considered that the criteria of ‘advantage’ and ‘selectivity’ are met.
Při uplatňování opatření by se mimoto podle odhadů roční daňové příjmy snížily přibližně o 30 milionů EUR.
Moreover, the implementation of the measure would involve an annual tax loss estimated at around EUR 30 million.
Slučitelnost s pokyny Společenství pro státní podporu investic rizikového kapitálu do malých a středních podniků
Compatibility with the Community guidelines on State aid to promote risk capital investments in small and medium-sized enterprises
Komise vyjádřila pochybnosti, že opatření jsou slučitelná s pokyny Společenství pro státní podporu investic rizikového kapitálu do malých a středních podniků (dále jen „pokyny pro rizikový kapitál“) [14], jelikož podle těchto pokynů nelze státní podporu ve formě rizikového kapitálu poskytnout velkým podnikům [15], podnikům v obtížích a podnikům činným v odvětví stavby lodí, v uhelném průmyslu a v ocelářství.
The Commission questioned the compatibility of the measures with the Community guidelines on State aid to promote risk capital investments in small and medium-sized enterprises [14] (hereinafter RC Guidelines), since the RC Guidelines provide that State aid in the form of risk capital cannot be granted to large enterprises [15], firms in difficulty and firms in the shipbuilding, coal and steel industry.
V daném případě však mohou tato opatření využít rovněž podniky, které patří do výše uvedených skupin. Vymezení oblasti působnosti opatření (s ohledem na příjemce podpory) proto není v souladu s pokyny pro rizikový kapitál.
In the case at hand, however, the above undertakings may benefit from the measures; therefore the scope of the measures (with regards to the beneficiaries) is not defined in compliance with the RC Guidelines.
Státní podpory musí být mimoto podle bodu 4.3 pokynů pro rizikový kapitál zaměřeny na určité selhání trhu, přičemž existuje dostatek důkazů o jeho existenci.
In addition, according to point 4.3 of the RC Guidelines, State aid must target a specific market failure for the existence of which there is sufficient evidence.
Takovýto důkaz však Německo nepředložilo.
Such evidence has not been submitted by Germany.
Komise vyjádřila rovněž pochybnosti, že jsou splněny podmínky stanovené v oddíle 4 pokynů pro rizikový kapitál.
Finally, the Commission also questioned whether the other requirements set out in Chapter 4 of the RC Guidelines were met.
Komise podotkla, že omezení daňové úlevy na společnosti rizikového kapitálu, které investují do kapitálových společností, se zdá být v rozporu s oznámeným cílem opatření – podporou poskytování rizikového kapitálu pro všechny podniky, které potřebují rizikový kapitál.
Furthermore, the Commission noted that restricting the tax advantage to VCCs investing in incorporated enterprises appeared to contradict the alleged objective of the measure, namely to promote the provision of risk capital to all companies that need it.
Mladé, inovativní podniky, které potřebují rizikový kapitál, mohou volit jiné právní formy než kapitálovou společnost.
Indeed, young innovative companies in need of risk capital might take legal forms other than that of incorporated companies.
Mladé, inovativní podniky ve formě osobní společnosti by nemohly opatření využít.
Hence, young innovative companies in the form of a partnership would not benefit from the measure.
Komise vyslovila pochybnosti, že opatření jsou slučitelná s pravidly společného trhu.
The Commission questioned the compatibility of the measures with the rules of the common market.
Za společnosti rizikového kapitálu lze považovat pouze podniky se sídlem a vedením společnosti v Německu.
In order to qualify as a VCC, an undertaking must have its legal domicile (Sitz) and its corporate management in Germany.
Zdá se proto, že pro podporu nejsou způsobilé určité podniky – zejména stálé provozovny/pobočky a dceřiné společnosti podniků ze Společenství a z EHP se sídlem mimo Německo.
It appears that certain undertakings, in particular permanent business establishments/branches and subsidiaries of EU and EEA companies with a legal domicile (Sitz) outside Germany, would not be eligible.
Tato podmínka by mohla omezovat svobodu usazování ve smyslu článku 43 Smlouvy o ES.
This condition could hinder freedom of establishment within the meaning of Article 43 of the EC Treaty.
Německo tvrdí, že podniky se sídlem mimo Německo nemohou být kontrolovány BaFin a měly by vůči německým společnostem rizikového kapitálu neopodstatněnou konkurenční výhodu.
Germany claims that companies with a legal domicile outside Germany cannot be supervised by BaFin and would enjoy an unjustified competitive advantage over German VCCs.
Komise však vyjádřila pochybnosti, že by neexistovaly jiné možnosti dohledu nad stálými provozovnami zahraničních podniků, které jsou zapsány v Německu a fakticky soutěží se společnostmi rizikového kapitálu.
But the Commission queried the idea that permanent business establishments of foreign companies registered in Germany, which are de facto in competition with VCCs, could not be supervised by other means.
Komise proto dospěla k závěru, že neexistuje žádný důvod pro vyloučení těchto podniků z režimu.
At that time, the Commission therefore came to the conclusion that there was no justification for excluding such undertakings from the scheme.
Z tohoto důvodu měla Komise rovněž pochybnosti, zda lze dotyčná opatření prohlásit za slučitelná se společným trhem.
This is why the Commission also doubted whether the measures at issue could be declared compatible with the common market.
Německo podalo své připomínky k rozhodnutí Komise o zahájení řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES dopisem ze dne 3. března 2009.
By letter dated 3 March 2009, Germany submitted its comments on the decision to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty.
Připomínky se týkají všech tří opatření.
The comments concerned all three measures.
Německo zastává stejně jako dříve názor, že se v případě těchto opatření nejedná o státní podporu.
In summary, Germany reiterated its view that those measures did not constitute State aid.
To, zda společnost rizikového kapitálu vykonává obchodní činnost nebo činnost v oblasti správy majetku, je s konečnou platností posouzeno podle judikatury německého nejvyššího soudu, která je shrnuta v dopise z roku 2003.
The final assessment of whether a venture capital company is engaged in trading or asset managing activities is to be made in line with German supreme court precedents, which are summarised in the letter of 2003.
Co se týká předpokládaného snížení daňových příjmů ve výši 90 milionů EUR, Německo objasnilo, že po vysvětlení zákona o kapitálové účasti dojde k méně případům „nezdařených“ smluvních ujednání, u nichž by byly daně splatné pouze kvůli „nezdařené“ formulaci.
As regards the estimated losses of EUR 90 million in tax revenue, Germany explained that it expects that the clarification of the MoRaKG will lead to fewer ‘faulty’ contractual arrangements (verunglückte Vertragsgestaltungen), in which the taxes are only due because of the contract’s faulty arrangements.
Opatření týkající se převodu ztrát
Loss carry forward measure
Německo potvrdilo svůj názor, že předpisy týkající se odpočtu ztrát na úrovni cílových společností jsou odůvodněné povahou a logikou daňového systému, i když do cílových společností investují investiční společnosti, které nespadají do definice obsažené v zákoně o kapitálové účasti.
Germany reiterated its view that the rules on loss deduction at TE level are justified due to the nature and logic of the tax system, even if investment companies which fall outside the scope of the MoRaKG definition also invest in TEs.
Podle názoru Německa má zákonodárce volnost rozhodování, pokud jde o odlišení společností rizikového kapitálu od ostatních investičních společností, jelikož mezi společnostmi rizikového kapitálu a ostatními investičními společnostmi existují objektivní rozdíly.
Germany argued that making a distinction between VCCs and other investment companies lies within the legislator’s room for manoeuvre (Gestaltungsspielraum) as there are objective differences between VCCs and other investment companies.
Proto je podle bodu 24 sdělení Komise o zdanění podnikatelské činnosti odůvodněné rozdílné zacházení.
Accordingly, pursuant to paragraph 24 of the Notice on Business Taxation, a different treatment is justified.
Společnosti rizikového kapitálu se mimoto nacházejí ve zvláštní situaci.
Furthermore, VCCs are in a special situation.
Jelikož je pro ně typické, že investují do cílových společností s převodem ztrát, nejedná se v případě druhého opatření o státní podporu, nýbrž o úpravu za účelem vyrovnání nevýhod plynoucích pro trh rizikového kapitálu ze stávajícího systému.
As they typically invest in TEs with loss carry forward, the second measure is therefore not State aid but a compensation arrangement for the specific disadvantages (Nachteilsausgleichsregelung) of the current system with regards to the venture capital sector.
Podle názoru Německa nemá opatření týkající se daňových úlev žádný podstatný dopad na obchod mezi členskými státy, zejména vzhledem k tomu, že daňová úleva pro investora je omezena na 22500 EUR. Opatření mimoto platí stejně pro cílové společnosti se sídlem v ostatních členských státech a nerozlišuje mezi německými cílovými společnostmi a cílovými společnostmi z ostatních členských států.
Germany considers that the tax benefit measure has no appreciable effect on trade between Member States, in particular as the tax benefit per investor is limited to EUR 22500. In addition, those rules apply equally to TEs with legal domiciles in the other Member States, with no distinction between German TEs and TEs from other Member States.
Německo dále objasnilo, že přímými příjemci jsou fyzické osoby, na něž se nevztahují pravidla státní podpory.
Germany also stresses that the direct beneficiaries are natural persons who are not covered by State aid rules.
Vzhledem ke své zvláštní struktuře opatření mimoto neposkytuje cílovým společnostem žádnou vyčíslitelnou výhodu, což rovněž vylučuje charakter státní podpory.
Furthermore, it underlines that due to the specific structure of the measure TEs are not granted any quantifiable advantage (kein irgendwie quantifizierbarer Vorteil), which in turn rules out any aid element in the measure.
Podle údajů Německa není daňová úleva spojena přímo s investicí, nýbrž s prodejem účasti v cílové společnosti.
Germany states that the tax benefit is related to the disposal of the participation in the TE (Veräußerungsvorgang), and hence has no direct link to the investment.
Porušení svobody usazování
Infringement of the freedom of establishment
Podle názoru Německa neporušuje zákon o kapitálové účasti svobodu usazování podle článku 43 Smlouvy o ES, jelikož omezení svobody usazování by bylo odůvodněné tím, že požadavek na sídlo představuje jedinou možnost, jak zajistit splnění zákonných podmínek.
In Germany’s opinion, the MoRaKG does not infringe freedom of establishment under Article 43 of the EC Treaty, as a restriction of the freedom of establishment would be justified if the legal domicile requirement afforded the only opportunity to ensure compliance with the legal conditions.
Připomínky třetích stran k živnostenské dani
Observations by third parties on trade tax
Podle sdružení BVK neposkytuje zavedení zákonných kritérií v zákoně o kapitálové účasti pro hodnocení společnosti rizikového kapitálu jako společnosti vykonávající pro daňové účely činnosti v oblasti správy majetku společnosti rizikového kapitálu žádnou daňovou pobídku.
BVK stated that the introduction of legal criteria in the MoRaKG for the classification of a VCC as non-trading for tax purposes does not result in a tax incentive for VCCs.
Zákon o kapitálové účasti naopak přispěje spíše k další nejistotě v tomto odvětví.
On the contrary, the MoRaKG will further contribute to uncertainty in the sector.
Podle sdružení BVK není „objasnění“ méně přísné než dopis z roku 2003, jelikož Finanční výbor Spolkového sněmu zastával názor, že kromě zákona o kapitálové účasti zůstává doplňkově nadále použitelný rovněž dopis z roku 2003 [16].
According to BVK, the ‘clarification’ is not less stringent than the letter of 2003, as the Finance Committee of the German Bundestag took the view that the letter of 2003 also continues to apply alongside the MoRaKG [16].
Podle názoru sdružení BVK nelze snížení daňových příjmů, které spolková vláda vyčíslila odhadem na 90 milionů EUR, doložit.
Therefore, in the view of BVK, the loss in tax revenue, estimated by the Federal Government at approximately EUR 90 million, is difficult to substantiate.
Sdružení BVK se výslovně přimlouvá za jednotné rámcové podmínky pro tuzemské i zahraniční soukromé kapitálové společnosti, zejména společnosti z ostatních členských států Evropské unie, a tuzemské a zahraniční investory v Německu.
BVK expressly advocates uniform framework conditions for domestic and foreign private equity companies — in particular those from other EU Member States — and their domestic and foreign investors in Germany.
Podle názoru organizace BIO zákon o kapitálové účasti nestanoví, že společnosti rizikového kapitálu jsou přednostně osvobozeny od živnostenské daně.
BIO argues that the MoRaKG does not provide venture capital companies with preferential exemption from trade tax.
Zákon o kapitálové účasti má uzákonit běžný postup používaný podle dopisu z roku 2003, a sice osvobodit od živnostenské daně fondy spravující majetek.
The MoRaKG is intended to lay down in law the already common practice, attested by the letter of 2003, of exempting asset management funds from trade tax.
Připomínky třetích stran k převodu ztrát
Observations by third parties on loss carry forward
Podle názoru sdružení BVK musí němečtí zákonodárci zacházet s tuzemskými a zahraničními rizikovými kapitálovými společnostmi a soukromými kapitálovými společnostmi stejně jako se společnostmi rizikového kapitálu ve smyslu zákona o kapitálové účasti.
BVK is of the opinion that the German legislature should treat both domestic and foreign venture capital and private equity companies in the same way as venture capital companies within the meaning of the MoRaKG.
Sdružení BVK zastává dále názor, že tohoto cíle lze dosáhnout pouze prostřednictvím jednotných právních a daňových rámcových podmínek pro všechny soukromé kapitálové společnosti.
The BVK also takes the view that this objective can be achieved only by means of uniform legal and fiscal framework conditions for all private equity companies.
Sdružení BVK navrhuje, aby i rizikové kapitálové společnosti, které nespadají do definice podle zákona o kapitálové účasti, mohly nediskriminačním způsobem využít odpočet ztrát.
BVK suggests that those venture capital companies which do not fall under the definition of the MoRaKG should be afforded the possibility of taking advantage of loss deduction in a non-discriminatory manner.