natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Seznam zúčastněných stran, které podaly připomínky Komisi podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy
List of interested parties who submitted comments to the Commission under Article 88(2) of the Treaty
European Travel Agents’ and Tour Operators’ Associations a Guild of European Business Travel Agents
The European Travel Agents’ and Tour Operators’ Associations and the Guild of European Business Travel Agents
Dopisem ze dne 7. května 2008 požádaly italské orgány o prodloužení lhůty na odpověď na dopis Komise ze dne 24. dubna 2008, která jim byla původně poskytnuta.
By letter of 7 May 2008 the Italian authorities asked for an extension to the deadline which they had been given to reply to the Commission’s letter of 24 April 2008.
Na tuto žádost reagovala Komise dopisem ze dne 8. května 2008 (D/423186) a požádala italské orgány o odpověď do 30. května 2008.
The Commission granted this request by letter of 8 May 2008 (D/423186), asking the Italian authorities to reply by 30 May 2008.
Dopisem ze dne 30. května 2008 italské orgány odpověděly na dopis Komise ze dne 24. dubna 2008.
By letter of 30 May 2008 the Italian authorities replied to the Commission’s letter of 24 April 2008.
V tomto dopise italské orgány Komisi informovaly zejména o skutečnosti, že dne 27. května 2008 byl přijat výnos č. 93 [3], který společnosti Alitalia umožňuje převést úvěr o výše uvedené částce na svůj vlastní kapitál.
In this letter, the Italian authorities informed the Commission, among other things, of the adoption, on 27 May 2008, of Decree-Law No 93 [3], giving Alitalia the option of counting the value of the aforementioned loan as part of its capital.
Článek 1 zmíněného výnosu povoluje poskytnutí úvěru ve výši 300 milionů EUR společnosti Alitalia k pokrytí okamžité potřeby likvidních prostředků, který má být splacen v co nejkratší lhůtě mezi třicátým dnem po převodu jejího základního kapitálu a 31. prosincem 2008.
In order to enable it to meet its immediate liquidity needs, Article 1 of this Decree-Law authorises the granting to Alitalia of a loan of EUR 300 million, which must be repaid as quickly as possible between the 30th day after transfer of its share capital and 31 December 2008.
Tento článek rovněž uvádí, že dotyčný úvěr je zatížen úrokovou sazbou rovnající se referenčním úrokovým sazbám přijatým Komisí a do 30. června 2008 zejména sazbě uvedené ve sdělení Komise o současných úrokových sazbách pro navrácení státní podpory a referenčních/diskontních sazbách pro 25 členských států platných od 1. ledna 2008 [5] a od 1. července 2008 pak sazbě stanovené v souladu se sdělením Komise o revizi metody stanovování referenčních a diskontních sazeb [6].
This Article also states that the loan is subject to an interest rate equivalent to the reference rates adopted by the Commission and, in particular, up to 30 June 2008, the rate indicated in the Commission notice on current State aid recovery interest rates and reference/discount rates for 25 Member States applicable as from 1 January 2008 [5] and, with effect from 1 July 2008, the rate indicated in the Communication from the Commission on the revision of the method for setting the reference and discount rates [6].
Za třetí je proces privatizace společnosti a dotyčné opatření, přijaté pro dokončení tohoto procesu, v souladu s požadavky bodu 25 písm. b) pokynů z roku 2004.
Thirdly, the process of privatisation of the company, together with the measure in question, which was adopted to allow completion of this process, complied with the requirements of point 25(b) of the 2004 guidelines.
Úvěr ve výši 300 milionů EUR zajistí pouze trvalé fungování společnosti, aniž by jí umožňoval uplatňovat konkurenční strategie na trhu letecké dopravy, které by mohly mít za následek předpokládané hospodářské dopady.
The EUR 300 million loan simply guaranteed the survival of the company, without allowing it to implement competitive strategies on the air transport market likely to lead to hypothetical economic consequences.
Za čtvrté, pokud jde o tvrzení Komise, že „se stát nezavázal sdělit nejpozději šest měsíců po provedení opatření plán restrukturalizace“ [9] [bod 25 písm. c) pokynů z roku 2004], italské orgány namítají, že vypracování plánu je součástí procesu privatizace společnosti, o němž Itálie podala podrobnou zprávu ve svém dopise Komisi ze dne 30. května 2008.
Fourthly, with regard to the Commission’s assertion that the State had not given an undertaking to communicate, not later than six months after the measure has been implemented, a restructuring plan [9] (paragraph 25(c) of the 2004 guidelines), the Italian authorities countered that drafting the plan was part of the process of privatising the company, which Italy had discussed in detail in its letter of 30 May 2008 to the Commission.
V této souvislosti italské orgány připomínají, že za předpokladu refundace úvěru v celé výši výnos č. 93 stanoví, že splacení se musí bezpodmínečně provést v co nejkratší lhůtě mezi třicátým dnem po dni převodu celkového podílu společnosti, který vlastní ministerstvo hospodářství a financí, tedy po pozbytí skutečné kontroly, a 31. prosincem 2008.
In this context, the Italian authorities pointed out that, in the alternative case of full repayment of the loan, Decree-Law No 93 laid down that repayment must occur strictly as soon as possible between the 30th day following the date of transfer by the Ministry of Economic Affairs and Finance of its full shareholding, i.e. the date of loss of effective control, and 31 December 2008.
Vyvozují z toho, že časový harmonogram byl tedy řádně předložen přímo v okamžiku přijetí zpochybňovaného opatření a že tento časový harmonogram v tomto ohledu v zásadě vyhovuje požadavkům pokynů z roku 2004.
They inferred from this that a timetable was indeed submitted at the same time as adoption of the disputed measure and that it substantially satisfied the requirements of the 2004 guidelines in this connection.
Pokud se jedná o slučitelnost dotyčného opatření se společným trhem, společnost BA se domnívá, že dotyčné opatření je podporou na záchranu a má tedy dodržovat podmínky pokynů z roku 2004.
As regards compatibility of the measure in question with the common market, BA believed that the measure constituted rescue aid and must thus comply with the conditions set out in the 2004 guidelines.
Tato podpora nebyla před jejím provedením oznámena Komisi a nesplňovala podmínky uvedených pokynů.
This aid had not been notified to the Commission before being implemented and did not satisfy the conditions of those guidelines.
BA z toho vyvozuje, že Alitalia se nemůže právoplatně dovolávat tohoto argumentu za účelem odchýlení se od zásady „jednou a dost“ stanovené v pokynech z roku 2004.
BA inferred from this that this argument could not be validly invoked by Alitalia as reason to derogate from the ‘one time, last time’ principle in the 2004 guidelines.
Potřeba finančních prostředků ze strany společnosti byla způsobena její neschopností reformovat se tak, aby snížila své interní náklady, a to i přes státní podpory, jichž už byla příjemcem.
The company’s need for financing was due to its incapacity to reform with a view to reducing its internal costs, despite the State aid which it had already received.
Kromě toho na základě finančních informací, které podnik zveřejnil, zaznamenala Alitalia za první čtvrtletí roku 2008 ztrátu před zdaněním ve výši 214,8 milionu EUR, což představuje zhoršení o 41 % ve srovnání se stejným obdobím v roce 2007.
Moreover, according to financial information published by the company, Alitalia recorded pre-tax losses of EUR 214,8 million in the first quarter of 2008, a 41 % increase on the same period in 2007.
Ke dni 30. dubna 2008 dosáhla kromě toho čistá zadluženost společnosti Alitalia 1,36 milliardy EUR, což je zvýšení o 13 % ve srovnání s úrovní v prosinci 2007.
Furthermore, as at 30 April 2008, Alitalia’s net debt stood at EUR 1,36 billion, an increase of 13 % on the December 2007 level.
Zároveň likvidní prostředky podniku, včetně krátkodobých finančních úvěrů, se ke dni 30. dubna 2008 snížily na 174 miliony EUR, což představuje pokles o 53 % ve srovnání s koncem prosince 2007 [25].
At the same time, the liquidity position, including short-term financial loans, was EUR 174 million as at 30 April 2008, a fall of 53 % as compared to the end of December 2007 [25].
Na základě všech těchto informací se lze domnívat, že finanční situace společnosti Alitalia byla vážně ohrožena jak v den poskytnutí úvěru ve výši 300 milionů EUR na základě výnosu č. 80, tak v den přijetí výnosu č. 93, jak ostatně italské orgány ve svém dopise Komisi ze dne 30. května 2008 připouštějí.
In view of all these factors, it is possible to consider that Alitalia’s financial situation was very precarious, both as at the date of granting of the EUR 300 million loan by means of Decree-Law No 80 and as at that of adoption of Decree-Law No 93, as indeed the Italian authorities admitted in their letter of 30 May 2008 to the Commission.
Komise považuje za vhodné v tomto ohledu zdůraznit, že italské orgány toto hodnocení nikterak nezpochybnily ve svých připomínkách k zahájení formálního vyšetřovacího řízení [27].
The Commission considers it appropriate to point out in this connection that this assessment was in no way questioned by the Italian authorities in their comments on initiation of the formal investigation procedure [27].
Co se týče sdělení Evropské komise o revizi metody stanovování referenčních a diskontních sazeb [32], stačí poznamenat, že je-li tato metoda použitelná vzhledem k tomu, že úvěr byl poskytnut před jejím vstupem v platnost, a pokud se označení opatření jako podpory posuzuje v době jejího poskytnutí, neodpověděly italské orgány na pochybnosti vyjádřené Komisí v jejím rozhodnutí ze dne 11. června 2008.
As for the Communication from the Commission on the revision of the method for setting the reference and discount rates [32], it is enough to note that, to the extent that it is applicable, since the loan was granted before its entry into force and the classification of a measure as aid is assessed in relation to the time of its granting, the Italian authorities have not replied to the doubts expressed by the Commission in its Decision of 11 June 2008.
Z toho vyplývá, že pochybnosti Komise v tomto ohledu přetrvávají.
Accordingly, the doubts expressed by the Commission in this connection remain.
Toto posouzení týkající se úrokových sazeb platných pro dotyčné opatření nemůže být zpochybněno tvrzeními italských orgánů v jejich dopise ze dne 12. července 2008.
The Italian authorities’ comments in their letter of 12 July 2008 cannot cast doubt over this assessment of the interest rates applicable to the measure in question.
Ve svých připomínkách se totiž italské orgány spokojují s tvrzením, aniž by toto tvrzení něčím podepřely, že sazba byla stanovena ve výši, která umožňuje přímý hospodářský výnos úměrný kapitálu.
Indeed, in their comments the Italian authorities simply stated, without substantiating their position, that the interest rate was set at a level allowing a direct and appropriate return on the capital to be guaranteed.
V tento den byly tedy společnosti Alitalia dány k dispozici finanční prostředky, jak to ostatně potvrdily italské orgány na schůzce s Komisí, která se konala dne 23. dubna 2008.
The funds were thus made available to Alitalia on that date, as indeed the Italian authorities themselves confirmed at their meeting with the Commission on 23 April 2008.
Výnos č. 93, který umožňuje převést úvěr na vlastní kapitál společnosti, byl přijat dne 27. května 2008.
For its part, Decree-Law No 93, which provided for the option of counting the value of the loan as part of the company’s capital, was adopted on 27 May 2008.
Komise se rovněž domnívá, že dotyčné opatření podpory nemůže být prohlášeno za slučitelné se společným trhem podle pokynů z roku 2004.
Lastly, the Commission believes that the aid measure in question cannot be declared compatible with the common market pursuant to the 2004 guidelines.
Ačkoli může být Alitalia označena ve smyslu těchto pokynů za podnik v obtížích, ostatní kumulativní podmínky umožňující domnívat se, že dotyčný úvěr je podporou na záchranu, nejsou v tomto případě splněny.
Although Alitalia could be classed as a firm in difficulty within the meaning of those guidelines, the other cumulative conditions allowing the loan in question to be considered rescue aid are not met in the case in point.
Je však třeba zdůraznit, že pokyny platné pro společnost Bull byly pokyny z roku 1999, a ne jako v tomto případě pokyny z roku 2004 [51].
However, it should be pointed out that the guidelines applicable to Bull were the 1999 guidelines rather than, in the current case, the 2004 guidelines [51].
Oproti pokynům z roku 1999 však pokyny z roku 2004 uvádějí, že pro účely použití zásady „jednou a dost“ na podporu na záchranu nebo restrukturalizaci, se vezmou v úvahu nejen podpory na restrukturalizaci, ale i dříve poskytnuté podpory na záchranu udělené dotčenému podniku.
Unlike the 1999 guidelines, those for 2004 provide for account to be taken, for the purposes of application to rescue or recovery aid of the ‘one time, last time’ principle, not only of restructuring aid, but also of rescue aid previously granted to the company concerned.
o opatření podpory C 51/05 (ex NN 84/05), které provedla Francie ve prospěch skupiny IFP
on the aid measure implemented by France for the IFP Group (C 51/05 (ex NN 84/05))
(oznámeno pod číslem K(2008) 1330)
(notified under document number C(2008) 1330)
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s uvedeným články [1], a s ohledem na tyto připomínky,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above [1] and having regard to their comments,
Komise dopisem ze dne 25. listopadu 2004, který byl zaevidován dne 29. listopadu 2004 pod číslem CP221/2004, obdržela stížnost na případnou protiprávní státní podporu skupině Institut Français du Pétrole (dále jen „IFP“) a jedné z jejích dceřiných společností, společnosti Axens.
By letter dated 25 November 2004, registered as received on 29 November 2004 under number CP221/2004, the Commission received a complaint concerning allegedly unlawful State aid for the Institut Français du Pétrole (IFP) and one of its subsidiaries, Axens.
Stěžovatel požádal, aby nebyla zveřejněna jeho totožnost, z obavy před negativními dopady na trh.
The complainant asked that its identity not be disclosed for fear of negative repercussions in the market.
Dopisem ze dne 21. prosince 2005 informovala Komise Francii o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy proti uvedenému opatření.
By letter dated 21 December 2005, the Commission informed France of its decision to initiate the procedure provided for in Article 88(2) of the Treaty in respect of the measure.
Rozhodnutí Komise zahájit řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie [2].
The Commission’s decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union [2].
Komise vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek k dotyčnému opatření.
The Commission invited interested third parties to submit their comments on the measure.
Dopisem ze dne 15. března 2006, který byl zaevidován téhož dne, požádala společnost UOP o dodatečnou lhůtu jednoho měsíce k podání připomínek, kterou Komise poskytla dopisem ze dne 22. března 2006.
By letter dated 15 March 2006, registered as received on the same day, UOP asked for a further period of one month in which to send its comments. The Commission acceded to this request by letter dated 22 March 2006.
Dopisem ze dne 17. března 2006, který byl zaevidován téhož dne, požádala společnost Haldor Topsoe A/S o dodatečnou lhůtu jednoho měsíce k podání připomínek, kterou Komise poskytla dopisem ze dne 22. března 2006.
By letter dated 17 March 2006, registered as received on the same day, Haldor Topsoe A/S asked for a further period of one month in which to send its comments. The Commission acceded to this request by letter dated 22 March 2006.
Dopisem ze dne 20. března 2006, který byl zaevidován dne 22. března 2006, předala společnost Axens Komisi připomínky k dotyčnému opatření.
By letter dated 20 March 2006, registered as received on 22 March 2006, Axens submitted its comments on the measure to the Commission.
Dopisem ze dne 12. dubna 2006, který byl zaevidován téhož dne, požádala společnost Haldor Topsoe A/S o dodatečnou lhůtu do 24. dubna 2006 k podání připomínek, kterou Komise poskytla dopisem ze dne 19. dubna 2006.
By letter dated 12 April 2006, registered as received on the same day, Haldor Topsoe A/S asked for an extension until 24 April 2006 in which to submit its comments. The Commission acceded to this request by letter dated 19 April 2006.
Dopisem ze dne 18. dubna 2006, který byl zaevidován dne 19. dubna 2006, předala společnost UOP Komisi připomínky k dotyčnému opatření.
By letter dated 18 April 2006, registered as received on 19 April 2006, UOP submitted its comments on the measure to the Commission.
Dopisem ze dne 19. dubna 2006 požádala Komise stěžovatele, aby poskytl znění své stížnosti, které není důvěrné.
By letter dated 19 April 2006, the Commission asked the complainant to furnish a non-confidential version of its complaint.
Uvedené znění bylo předáno Komisi dopisem ze dne 26. dubna 2006, který byl zaevidován dne 27. dubna 2006.
This was sent to the Commission by letter dated 26 April 2006, registered as received on 27 April 2006.
Dopisem ze dne 3. května 2006, který byl zaevidován téhož dne, požádala společnost Haldor Topsoe A/S o prodloužení lhůty, které Komise zamítla dopisem ze dne 4. května 2006.
By letter dated 3 May 2006, registered as received on the same day, Haldor Topsoe A/S asked for a further extension, which the Commission refused by letter dated 4 May 2006.
Dopisem ze dne 22. června 2006 předala Komise Francii kopii připomínek, jež podaly UOP a Axens, jakož i kopii stížnosti.
By letter dated 22 June 2006, the Commission forwarded to France a copy of the comments submitted by UOP and Axens and of the complaint.
Rovněž předala žádost o doplňující informace.
It also sent a request for additional information.
Dopisem ze dne 18. července 2006, který byl zaevidován dne 19. července 2006, informovala Francie Komisi o přeměně IFP na veřejné zařízení průmyslové a obchodní povahy (dále jen „EPIC“).
By letter dated 18 July 2006, registered as received on 19 July 2006, France informed the Commission of the transformation of IFP into a State-owned industrial and commercial establishment (établissement public à caractère industriel et commercial – EPIC).
Dopisem ze dne 13. října 2006 požádala Komise Francii o dodatečné informace.
By letter dated 13 October 2006, the Commission asked France to provide additional information.
Francie sdělila tyto informace Komisi dopisem ze dne 24. října 2006, který byl zaevidován dne 26. října 2006.
This was sent to the Commission by France by letter dated 24 October 2006, registered as received on 26 October 2006.
Pracovní schůzka Francie a Komise se konala dne 15. června 2007.
A working meeting took place between France and the Commission on 15 June 2007.
Dopisem ze dne 19. června 2007 požádala Komise Francii o dodatečné informace.
By letter dated 19 June 2007, the Commission asked France for additional information.
Skupina IFP
The IFP Group
Až do roku 2006 byla IFP soukromoprávním odborným zařízením [3] bez kapitálu a akcionářů, hospodářsky a finančně kontrolovaným francouzskou vládou [4].
Up until 2006, IFP was a trade body set up under private law (établissement professionnel de droit privé [3], without any capital or shareholders, placed under the economic and financial control of the French Government [4].
V souladu s vyhláškou č. 2006–797 ze dne 6. července 2006, vydanou podle zákona č. 2005–781 ze dne 13. července 2005, je IFP veřejným zařízením průmyslové a obchodní povahy (EPIC).
Ever since Decree No 2006-797 of 6 July 2006 implementing Law No 2005-781 of 13 July 2005, IFP has been an EPIC.
Otázka existence státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy, vyplývající z uvedené změny statutu, je posuzována Komisí v rámci jiného řízení (NN 11/08).
The question of the existence of State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty resulting from this change of status is the subject of a Commission investigation in another proceeding (NN 11/08).
V souladu se svými stanovami se IFP zaměřuje na tři okruhy činnosti: na výzkum a vývoj v oblasti vyhledávání ropných a plynových ložisek a na technologie rafinace a petrochemie, na vzdělávání inženýrů a techniků a na poskytování informací a dokumentace souvisejících s těmito odvětvími.
Under its statutes, IFP performs three tasks: research and development in the fields of oil and gas prospecting and refining and petrochemicals technologies; the training of engineers and technicians; and the provision of sector information and documentation.
Smlouva o cílech činnosti uzavřená se státem stanoví hlavní směry její činnosti na období pěti let.
A contract of objectives with the State lays down the broad lines of its work for five years at a time.
Protihodnotou IFP dostává každoroční rozpočtový příspěvek.
In return, IFP receives an annual budgetary allowance.
V roce 2005 dosáhla tato veřejná podpora 144 milionů EUR a v roce 2006 [5] 167,5 milionu EUR.
This public financing amounted to EUR 144 million in 2005 and EUR 167,5 million in 2006 [5].
Společnost Axens vznikla dne 29. května 2001 (se zpětným účinkem ke dni 1. ledna 2001) sloučením společnosti Procatalyse SA (100 % dceřiná společnost společnosti ISIS, kterou v té době IFP kontrolovala z 52,8 %) a průmyslového vedení IFP, jehož úkoly byly svěřeny při této příležitosti externímu subjektu.
Axens is the result of the merger, on 29 May 2001 (with retroactive effect from 1 January 2001), between Procatalyse SA (a wholly owned subsidiary of ISIS, which was in turn 52,8 %-owned at the time by IFP) and IFP’s industrial division, which was split off at the same time.
Dne 22. října 2001 odkoupila IFP od ISIS její podíl v Axens.
On 22 October 2001, IFP purchased from ISIS its stake in Axens.
V současnosti tedy IFP vlastní 100 % kapitálu Axens.
Currently, IFP therefore holds 100 % of the capital stock of Axens.
Axens působí na trhu s katalyzátory a technologiemi pro rafinerie a petrochemický průmysl.
Axens is active in the market for catalysts and technologies for the refining and petrochemicals industries.
V roce 2005 se její konsolidovaný obrat zvýšil na 304,9 milionu EUR a v roce 2006 činil 308,45 milionu EUR, přičemž licenční činnost v oblasti technologických postupů představuje asi třetinu jejího obratu [6].
Its consolidated turnover amounted to EUR 304,9 million in 2005 and EUR 308,45 million in 2006, about one third of which was accounted for by process licensing [6].
V roce 2006 zaměstnávala 636 osob [7].
It employed 636 people in 2006 [7].
Její podíl na světovém trhu se stávajícími licencovanými rafinačními jednotkami je odhadován na 7 % [8].
Its share of the world market for existing licensed refining units is estimated at 7 % [8].
IFP vlastní přímo nebo nepřímo (prostřednictvím finanční holdingové společnosti IFP Investissements) všechny podíly několika společností, mezi nimiž jsou například Beicip-Franlab a Prosernat.
IFP holds directly and indirectly (through the financial holding company IFP Investissements) all the shares in several enterprises, including Beicip-Franlab and Prosernat.
V roce 2006 dosáhl její obrat 42 milionů EUR a zaměstnávala 166 osob [9].
In 2006, its turnover was EUR 42 million and it employs 166 people [9].
Prosernat je obchodní společnost, která byla získána v roce 2001 v rámci postoupení společností ISIS IFP Investissements skupině IFP.
Prosernat is a commercial enterprise acquired in 2001 as part of the transfer by ISIS of ownership of IFP Investissements to IFP.
Tato společnost dodává studie a služby, jakož i průmyslové celky v oblasti zpracování plynu a rekuperace síry.
It provides consultancy and other services and supplies gas treatment and sulphur recovery plants.
V roce 2006 dosáhl její obrat 49,9 milionu EUR a zaměstnávala 71 osob [10].
In 2006, its turnover was EUR 49,9 million and it employs 71 people [10].
Dřívější rozhodnutí Komise
Earlier Commission decisions