natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ve vztahu ke státním podporám poskytnutým po 30. červnu 1999 Komise uplatní stejný přibližný odhad: za období od poskytnutí zaručeného úvěru do doby zrušení záruky – buď z titulu harmonogramu smlouvy o záruce, nebo z titulu tohoto rozhodnutí – Komise nařídí navrácení částky odpovídající rozdílu mezi cenou zaručeného úvěru (úroků plus uhrazený poplatek za záruku) a referenční úrokovou sazbou Řecka navýšenou o 600 bazických bodů.
As regards State guarantees granted after 30 June 1999, the Commission will use the same approach: for the period for the pay-out of the guaranteed loan until the termination of the guarantee — whether following the normal calendar laid down in the guarantee contract or following from the present decision — the Commission will order the recovery of the difference between the cost of the guaranteed loan (interest rate paid to the bank plus guarantee premium paid) and the reference rate for Greece increased by 600 basis points.
Ve snaze o doložení svého tvrzení, že úvěry a záruky poskytnuté státem a bankou ETVA mohly získat za stejných podmínek od soukromé banky, ŘL předložily první zprávu Deloitte.
In order to underpin its claim that the loans and guarantees granted by the State and ETVA could have been granted at the same terms by a private bank, HSY has submitted the first Deloitte report.
V kapitole 5 zpráva Deloitte rozebírá důvěryhodnost ŘL v letech 1999 a následujících.
In the section 5 of this report, Deloitte analyses the creditworthiness of HSY in 1999 and in the following years.
Dospívá k závěru, že „podnik mohl během zkoumaného období alternativně získat úvěr nebo záruky od jiné úvěrové instituce, s níž nebyl ve spojení (tj. bez jiného, než řádného obchodního vztahu)“.
It concludes that ‘the Company could have alternatively borrowed or received letters of guarantee from another non-affiliated financial institution (i.e. with no other relationship, apart from the regular commercial collaboration) during the period under examination’.
Komise poznamenává, že zpráva již neuvádí slučitelnost tohoto závěru se skutečností, že snaha ŘL o získání kapitálu od jiných úvěrových institucí byla marná.
The Commission observes that the report does not explain how this conclusion can be reconciled with the fact that HSY’s attempts to raise funds from other financial institutions have failed.
Dále Komise poznamenává, že v analýze je řada chyb, které mají podstatný vliv na přijatý závěr.
In addition, the Commission notes that the analysis contains a series of errors, which significantly bias the conclusion.
Analýza vztahů uvnitř skupiny
Intra-group analysis
Veškeré úvěry a záruky, na něž se vztahuje toto řízení, byly poskytnuty bankou ETVA nebo státem.
All the loans and guarantees subject to the current procedure were granted by ETVA or by the State.
Řecké orgány dovozují, že díky tomu, že ETVA a řecký stát (prostřednictvím banky ETVA) byli akcionáři ŘL, mohou být úvěry a záruky považovány za interní směnu uvnitř skupiny.
The Greek authorities claim that since ETVA and the Greek State (through ETVA) were shareholders of HSY, the loans and guarantees could be seen as intra-group transactions.
K tomu Řecko předkládá dvě tvrzení:
In this context, Greece makes two claims:
Za prvé, je pochopitelné, když mateřská společnost poskytuje své dceřiné společnosti úvěr za výhodných podmínek.
First, that it is normal for a mother company to lend at favourable conditions to its subsidiary.
Výhoda poskytnutá dceřiné společnosti zvyšuje cenu akcií držených mateřskou společností.
Indeed, the advantage granted to the subsidiary increases the value of the shares held by the mother company.
I pokud by Komise dospěla k závěru, že banka ETVA a stát poskytly úvěr a záruky za cenu nižší než tržní bylo by toto akceptovatelné investorem, který by se nacházel na stejné pozici.
Therefore, even if the Commission would consider that ETVA and the State granted loans and guarantees at a price below the market price, this would have been acceptable to a market economy investor in a similar situation.
V konečném důsledku pak tento úvěr a záruky nemohou být považovány za podporu.
Consequently, these loans and guarantees would not constitute aid,
Za druhé, je pochopitelné, když mateřská společnost poskytne úvěr dceřiné společnosti v obtížích.
Second, it is normal for a mother company to lend to its subsidiary in difficulty.
Poskytnutí takového úvěru je vedeno snahou o ochranu ceny akcií držených mateřskou společností.
Indeed, such lending aims at preserving the value of the shareholding held by the mother company.
I kdyby Komise dospěla k závěru, že žádná soukromá banka by ŘL v daném období neposkytla úvěr v důsledku špatné situace loděnic, pak úvěr a záruky poskytnuté bankou ETVA a státem musí být posouzeny za těchto okolností za akceptovatelné pro soukromého investora.
Therefore, even if the Commission should consider that no private bank would have lend to HSY during a certain period because the yard’s situation was too bad, loans and guarantees granted by ETVA and by the State should nevertheless be considered as acceptable for a private investor in similar circumstances.
V konečném důsledku pak zmíněný úvěr a záruky nemohou být posuzovány jako podpora.
These loans and guarantees would therefore not constitute aid.
Komise se domnívá, že závěry Řecka nejsou správné.
The Commission consider that Greece’s conclusions are not correct.
Za prvé, Komise předkládá tyto dva body.
First, the Commission notes the two following elements.
V první řadě by žádný investor v tržním prostředí sám sebe neuvedl do pozice, v níž se nacházela banka ETVA.
In first instance, no market economy investor would have found itself in the situation of ETVA.
Pro ilustraci se připomíná, že banka ETVA v roce 1985, kdy koupila ŘL, byla rozvojovou bankou konající na příkaz řecké vlády, aby se zabránilo uzavření společnosti významné pro řecké hospodářství.
Indeed, it is recalled for instance that when ETVA purchased HSY in 1985, it was a development bank, acting upon order of the government, in order to avoid the closure of a company of significant importance for the Greek economy.
Za účelem udržení ŘL při životě přistoupila banka ETVA v roce 1986 ke vkladu kapitálu, který byl Komisí posouzen jako podpora .
In order to keep HSY alive, ETVA made in 1986 a capital injection, which was found to constitute aid by the Commission .
V roce 1995 banka ΕΤΒΑ vlastnila v ŘL „většinový podíl 51 %“ s tvrzením, že je to „odůvodněno v zájmu národní obrany“ v souladu s ustanovením článku 10 směrnice Rady 90/684/EHS.
In 1995, ETVA kept ‘a 51 % majority holding’ in HSY because Greece claimed it was ‘justified by defence interest’, in accordance with Article 10 of Directive 90/684/EEC.
Za druhé, Komise konstatuje, že pokud budou vzata v úvahu veškerá opatření státu ve prospěch ŘL (včetně opatření přijatých bankou ETVA, přestože, jak bude dále prokázáno, tato náleží státu), a obzvláště významné státní podpory ve prospěch ŘL za období do roku 2002, je zřejmé, že v tomto období stát nejednal stejně jako investor v tržním prostředí.
In second instance, the Commission observes, when all the measures implemented by the State (including the measures implemented by ETVA, since, as will be demonstrated later in this Decision, they are imputable to the State) in favour of HSY are taken into account — and in particular the repeated and large State aids granted to HSY in the period until 2002 —, it appears clearly that, during the period until 2002, the State has not acted as a market economy investor.
Neustále poskytoval velkou ekonomickou podporu k udržení ŘL při životě, což bylo velice nákladné.
It has constantly provided the large financial support necessary to keep HSY alive, what has been highly costly.
Takže díky tomu, že se stát (prostřednictvím banky ETVA) stal akcionářem ŘL, jednal výhradně a jen jako stát rozhodnutý zachovat činnost ŘL za každou cenu a s tím, že se nikdy nechoval jako investor v tržním prostředí, který se snaží o zisk prostřednictvím akcií ŘL, pak tvrzení, že se banka ETVA a stát chovali způsobem akceptovatelným pro investora v tržním prostředí, když nízký úrok (nebo poplatek za záruky), kterým byli zatíženi za financování (úvěry a záruky) ŘL, byl vyvážen růstem ceny akcií ŘL, ztrácí opodstatnění.
In conclusion, since the State (through ETVA) found itself in the situation of being the shareholder of HSY only because it acted as a public authority willing to preserve the activities of HSY at all costs and since it has never acted like a market economy investor who wants to make money thanks to its shareholding in HSY, the claim that ETVA and the State acted in a way acceptable for a market economy investor because the too low interest rates (or guarantee fee) charged on the financing (loans and guarantees) which they granted to HSY was compensated by an increase of the value of the share of HSY lacks credibility.
S ohledem na to, že stát (včetně banky ETVA) se nikdy nechoval jako investor, který chce dosáhnout zisku, ale naopak, zaměřil se na udržení ŘL při životě za vysokou cenu, měly Řecko a ŘL minimálně doložit svá tvrzení podrobným rozborem zaměřeným na to, že jako akcionáři ŘL mohlo Řecko a banka ETVA skutečně dosáhnout jakéhosi zhodnocení kapitálu (tedy zvýšení ceny akcií společnosti) nad hodnotu „ztracených příjmů“ (tj. nepostačující úrok nebo nepostačující poplatek za záruky).
Since the State (included ETVA) has never acted like an investor trying to make profit but conversely accepted to keep HSY alive at that high price, Greece and HSY should have at least underpinned their claim by a detail analysis showing that, as shareholder of HSY, the State and ETVA could really expect a capital gain (i.e. an increase of the value of the shares) higher than the ‘foregone revenues’ (i.e. the insufficient interest rate or the insufficient guarantee premium).
Vzhledem k tomu, že takovýto rozbor nebyl předložen a ŘL a Řecko se opíraly o zmíněné zpochybnitelné tvrzení bez důkazů, Komise bez dalšího zamítá tvrzení, že se stát (včetně banky ETVA) choval jako investor v tržním prostředí, když financování poskytnuté za výhodných podmínek přispělo k navýšení ceny akcií společnosti ŘL ve výši pokrývající „ztracené příjmy“.
Since such an analysis has not been provided and since HSY and Greece made that doubtful and hypothetical claim without any supporting evidence, the Commission dismisses without further analysis their claim that the State (including ETVA) acted as a market economy investor since the financing granted at favourable terms triggered an increase of the value of HSY shares which was sufficiently important to compensate the ‘foregone revenues’.
Za druhé, i pokud by došlo k odmítnutí výše uvedené úvahy a byla by provedena analýza pohnutek ve vazbě k interním vztahům uvnitř skupiny (tj. případný nárůst ceny akcií společnosti ŘL), je k dispozici nesčetné množství podkladů prokazujících, že úkony, k nimž se uchýlila banka ETVA, by nebyly akceptovatelné pro investora v tržním prostředí, v jehož držení se nachází 51 % akcií ŘL.
Second, even if the foregoing reasoning were dismissed and the intra-group aspects should be analysed (i.e. the potential increase of the value of HSY’s shares), there are ample evidence that the transactions carried out by ETVA would have not been acceptable for a market economy investor which would have hold a 51 % shareholding in HSY.
Koncem roku 1995 bylo 49 % akcií ŘL převedeno na její zaměstnance. Cena, kterou měli zaměstnanci zaplatit za nákup akcií, byla stanovena v té době.
At the end of 1995, 49 % of the ownership of HSY was transferred to the employees of HSY.
Pouze část 51 % výhody (nižší úroky a nízké poplatky za záruky), kterou ŘL poskytla banka ETVA a stát, se jim vrátila formou navýšení ceny ŘL.
Only 51 % of the advantage (reduction of the interest rates charged and of the guarantee premiums charged) granted by ETVA and the State to HSY was returning to them in the form of an increase of the value of HSY.
Žádný investor v tržním prostředí by nepřistoupil k tomu, aby poskytl takovýto dar ostatním akcionářům ŘL.
No market economy investor would have accepted to make such a gift to the other shareholders of HSY.
Aby investor v tržním prostředí nepřišel o své peníze ve prospěch ostatních investorů, požadoval by úrok ve výši, jakou by poskytly (neprovázané) soukromé banky.
In order to avoid losing money in favour of these other shareholders, a market economy investor would have charged an interest rate similar to the one charged by (non affiliated) private banks.
S ohledem na tuto skutečnost není první z tvrzení řeckých orgánů opodstatněné.
The first claim of the Greek authorities is therefore unfounded.
Pro období po 30. červnu 1999, kdy by ŘL v důsledku vysokého rizika bankrotu neposkytla úvěr žádná soukromá banka, platí stejná úvaha.
As regards the period after 30 June 1999, at a time when no private bank would have provided financing to HSY because the risk of bankruptcy was too high, the same reasoning applies.
Konkrétně, racionální investor s podílem pouze 51 % ve společnosti by minimálně požadoval, aby ostatní akcionáři zajistili financování ve výši odpovídající podílu jejich akcií v ŘL.
In particular, a rational investor holding only 51 % of a firm would have at least asked the other shareholders to provide financing in proportion to their shareholding in HSY.
Pokud by ostatní akcionáři nedisponovali prostředky k poskytnutí tohoto financování, pak by se racionální investor pokusil o vyjednání financování ŘL výměnou za navýšení svého vlivu ve společnosti.
If these other shareholders did not have the resources to provide this financing, a rational investor would have at least negotiated the provision of financing to HSY against a higher shareholding in HSY.
Poskytnutí významných kapitálových injekcí ŘL bez podílu či účasti ostatních akcionářů odpovídá situaci, kdy jsou za velkého rizika vloženy finanční prostředky, aby byla zachráněna cena cizích akcií.
Providing significant financing to HSY without co-financing or without concessions by the other shareholders was similar to put one’s own money at high risk to save the value of the shares held by someone else.
Žádný investor v tržním prostředí by v obdobné situaci neposkytl takovýto dar ostatním akcionářům ŘL.
No market economy investor in similar circumstances would have accepted to make such a gift to the other shareholders.
S ohledem na to musí být druhé tvrzení Řecka zamítnuto.
The second claim of the Greece authorities has therefore to be rejected.
Horizontální téma č. 2: Posouzení chování banky ETVA jako chování státu
Horizontal issue 2: Imputability of ETVA’s behaviour to the State
Některé ze šestnácti podpor rozebíraných v tomto rozhodnutí nebyly poskytnuty přímo státem, ale prostřednictvím státem vlastněné banky ETVA.
Several of the 16 measures analysed in the present decision were not granted directly by the State.
Banka ΕΤVΑ, jejíž plný název zní „Řecká banka pro průmyslový rozvoj“, vznikla v roce 1964 sloučením tří institucí (Organizace průmyslového rozvoje, Organizace pro financování průmyslového rozvoje a Organizace financování cestovního ruchu).
ETVA, whose initials stand for Industrial Development Bank of Greece, was founded in 1964 following the merger of three organisations (the Industrial Development Organisation, the Economic Development Financing Organisation and the Tourist Credit Organisation).
Zákonem číslo 1369/1973 byla transformována na akciovou společnost.
It was converted into a corporation by Law 1369/1973.
Od roku 1973 působí jako banka vlastněná státem.
Since 1973 it has therefore operated as a State-owned bank.
Dle konstatování Řecka„hlavním cílem a posláním banky ETVA jakožto rozvojové banky byla podpora rozvoje země prostřednictvím financování produkčních činností řeckého hospodářství (cestovní ruch, průmyslová výroba atp.)“.
According to Greece, ‘The main purpose stated in the statue of ETVA as a development bank was promotion of the development of the country through the financing of production activities in the Greek economy (tourism, industrial production, etc.)’.
Banka ΕΤVΑ byla v Řecku jedinou rozvojovou bankou.
ETVA was the only development bank in Greece.
Sehrála významnou roli v hospodářském a regionálním rozvoji země financováním podniků, rozvojem regionální infrastruktury, poskytováním kapitálu k podnikání a účastí ve společnostech se strategickým významem pro řecké hospodářství.
ETVA therefore endeavoured to play a decisive role in the economic and regional development of the country by financing enterprises, developing the regional infrastructure of the country, providing venture capital and participating in undertakings with strategic importance for the Greek economy.
Kromě vkladu vlády ve výši 427 miliard GRD byla cílem restrukturalizace realizace nového strategického zaměření, změna organizační struktury a použití moderních metod podnikání odpovídajících současné konkurenci.
In addition to the provision of GRD 427 billion of capital by the government, the aim of the restructuring was to implement a new strategic orientation, change the organisational structure and formulate modern business procedures which respond to present-day conditions of competition.
Kromě rozvojových aktivit od roku 1997 banka ETVA poskytovala služby komerčního bankovnictví.
Consequently, ‘In addition to its development activity, ETVA developed commercial banking services, in particular from 1997 onwards’.
V roce 1999 stát, jenž dosud vlastnil 100 % akcií banky ETVA, rozhodl o vstupu banky na aténskou burzu cenných papírů nabídnutím 24 % akciového podílu investorům.
In 1999, the State, which held 100 % of ETVA’s shares, decided to proceed with the bank’s listing on the Athens Stock Exchange, offering 24 % of its share capital to the public.
Stát rozhodl o další privatizaci banky snížením svého podílu pod 50 % účast.
The State decided to proceed even further with the bank’s privatisation and reduce the State’s participation to below 50 %.
V soutěži byla vybrána banka Pireus.
A call for tender was conducted and Piraeus Bank was chosen.
Dne 20. března 2002 byly na banku Pireus převedeny akcie odpovídající podílu 57,7 % akcií banky ETVA.
On 20 March 2002, shares representing 57,7 % of ETVA’s capital were transferred to Piraeus Bank.
Ve věci kontroly banky ETVA státem Komise konstatuje, že do konce roku 1999 byla banka ETVA pod plnou kontrolou státu.
Regarding the possibility for the State to control ETVA, the Commission observes that until the end of 1999 ETVA was fully owned by the Greek State.
Z toho vyplývá, že od samého prvopočátku byl vztah mezi ETVA a ŘL vztahem státní podpory podniku významného pro řeckou vládu z pohledu zaměstnanosti a činností.
This illustrates that the relation between ETVA and HSY has from the outset been a relation of State support in favour of a company which was important — in terms of employment and of activities — for the Greek government.
Druhým významným rozhodnutím bylo vydání zákona číslo 2367/1995 o prodeji 49 % podílu banky ETVA v ŘL zaměstnancům ŘL.
The second major decision was the sale by ETVA of 49 % of HSY’s capital to the employees, which was decided by Law 2367/1995.
Stejným zákonem byla přijata konkrétní opatření o restrukturalizaci ŘL (a loděnicím poskytnuta vysoká podpora).
In addition, this Law imposes significant restructuring measures on HSY (and grants very large aid amounts to the yard).
Třetí významné rozhodnutí spočívalo v privatizaci ŘL během období 2001–2002 (banka ΕΤVΑ byla povinna prodat svůj zbývající podíl v ŘL (51 %)).
The third major event was the privatisation of HSY in 2001–2002 (i.e. ETVA had to sell its remaining 51 % shareholding in HSY).
Toto rozhodnutí bylo přijato usnesením číslo 14/3-1-2001 příslušného meziresortního výboru pro privatizaci a bylo uveřejněno v rámci řeckého zákona číslo 2000/91 o privatizaci.
This privatisation was decided by decision No 14/3-1-2001 of the relevant Inter-ministerial Privatisation Committee and took place within the framework of the Greek Privatisation Law 2000/2091.
Toto se neustále opakovalo v podkladech poskytovaných zájemcům/investorům bankou Alpha Finance, která byla pověřena organizací prodeje ŘL jménem státu a prodávajících (banka ΕΤVΑ a zaměstnanci).
This was constantly repeated in the tender documents submitted to the interested investors/bidders by Alpha Finance, which was the bank organising the sale of HSY on behalf of the State and of the Sellers (ETVA and the employees).
Stát kromě přímého zasahování v uvedených třech případech poskytl v letech 1995–2002 vysoké podpory.
In addition to its direct involvement at these three occasions, the State granted very large amounts of aid during the period 1995 to 2002.
Konkrétně odepsal dluhy ve výši 54,52 miliard GRD (160 milionů EUR) za nevojenské aktivity – odpis byl schválen rozhodnutím č. C 10/94 – a dluhy ve výši 46,35 miliard GRD (136 milionů EUR) za vojenské aktivity.
The State wrote off GRD 54,52 billion (EUR 160 million) of debts related to civil activities — this waiver was approved by decision C 10/94 — and GRD 46,35 (EUR 136 million) of debts related to military activities.
Dle rozhodnutí N 401/97 stát měl v úmyslu poskytnout investiční pobídky ve výši 7,8 miliard GRD (22,9 milionů EUR).
As indicated in decision N 401/97, the State also intended to grant GRD 7,8 billion (EUR 22,9 million) of investment aid.
Během období pro podávání nabídek byl v roce 2001 vydán zákon číslo 2941/2001, kterým se uvažovalo o vysoké finanční podpoře k usnadnění privatizace ŘL (viz odstavec 33 tohoto rozhodnutí).
During the bidding process in 2001, the Greek State enacted law 2941/2001, which contained a large amount of financial support aimed at facilitating the privatisation of HSY (see recital 33 of the present decision).
Komise ve svém rozhodnutí N 513/01 uvádí, že se stát rozhodl poskytnout zaměstnancům 118 milionů EUR formou pobídky k usnadnění jejich rozhodnutí o dobrovolném odchodu z podniku.
As the Commission indicated in decision N 513/01, the State committed for instance to pay EUR 118 million as incentives to encourage employees to voluntarily leave the company.
Vláda svým opakovaným poskytováním vysoké podpory jednoznačně prokázala svůj politický zájem o přežití ŘL.
By granting large and repetitive aids, the government clearly signalled that it considered the survival of HSY as politically very important.
Závěrem Komise konstatuje, že v tomto období stát ŘL přidělil významné strategické zakázky obranného charakteru, jako bylo dodání ponorek.
Finally, the Commission observes that the State awarded strategic defence contracts to HSY during these years, like for instance the construction of the submarines.
Z tohoto pohledu bylo v zájmu státu sledovat průběh aktivit ŘL a loděnicím zajišťovat kontinuitu aktivit.
Consequently, the State had a direct interest in monitoring the activities of HSY and ensuring the continuation of the operations of the yard.
Stanovením výše účasti banky ETVA v ŘL, neustálým poskytováním vysokých dotací ŘL a zadáním vojenských zakázek významných pro bezpečnost Řecka poskytla řecká vláda dostatek důkazů o svém zájmu na aktivitách ŘL a o tom, že pozorně sledovala situaci v loděnicích.
By deciding the size of the shareholding of ETVA in HSY, by giving constantly large financial support to HSY and because it granted military contracts of high importance for Greece’s security, the Greek government signalled very clearly that it attached a great importance to HSY’s activities and was monitoring the situation of the yard carefully.
Komise proto obecně dovozuje, že do doby privatizace banky ETVA v březnu roku 2002 nelze posouzení chování banky ETVA jako chování státu zpochybnit.
In this general context, the Commission consider that, until ETVA’s privatisation in March 2002, the imputability of ETVA behaviour to the State can not be questioned.
V daných podmínkách nemohlo vedení banky ETVA vůči ŘL uplatnit úvěrovou politiku odlišnou od politiky trvalé podpory, kterou přijala řecká vláda.
Indeed, in these circumstances, it was impossible for ETVA’s management to develop towards HSY a lending policy which would not have been in line with the policy of steady support adopted by the government.