natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jak je popsáno výše, společnost Combus obdržela finanční podporu od dánské vlády ve formě kapitálových injekcí (v letech 1999 a 2001), podřízeného úvěru (v roce 1999), následné přeměny podmíněného úvěru v akciový kapitál a ve formě záruk poskytnutých kupujícímu (v roce 2001).
As described above, Combus received financial support from the Danish government in the form of capital injections (in 1999 and in 2001), of a subordinated loan (in 1999), of the subsequent conversion of the subordinated loan into share capital and of guarantees given to the buyer (in 2001).
Pro použití čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES je proto důležité stanovit, zda finanční podpora poskytnutá během procesu privatizace v letech 1999 a 2001 představuje dvě části jediného opatření, nebo dvě samostatná opatření.
It is therefore important for the application of Article 87(1) EC treaty to establish whether the financial support granted during the privatisation process in 1999 and 2001 respectively constitutes two tranches of a single measure or two separate measures.
Ve svém rozsudku ve věci BP Chemicals SPS uvedl, že při takovém rozhodování jsou důležité následující aspekty:
The CFI has in BP Chemicals considered the following considerations to be relevant in making such a determination:
časová posloupnost dotyčných kapitálových injekcí,
The chronology of the capital injections in question;
jejich účel,
Their purpose;
situace společnosti v době přijetí rozhodnutí o poskytnutí kapitálové injekce [41].
The situation of the company at the time when the decision to make an injection was made [41].
Na základě připomínek dánské vlády a třetích stran Komise níže posoudí, zda jsou v tomto případě splněna kritéria stanovená Soudem prvního stupně v rozsudku ve věci BP Chemicals.
The Commission, in the light of the observations of the Danish government and third parties, will hereinafter assess whether the criteria established by the CFI in BP Chemicals are fulfilled in the present case.
Časová posloupnost opatření
Chronology of the measures
Opatření byla přijata dne 27. května 1999 a dne 15. ledna 2001.
The measures were taken respectively on 27 May 1999 and 15 January 2001.
To znamená, že mezi těmito dvěma rozhodnutími uplynulo přibližně 18 měsíců.
Therefore, approximately 18 months elapsed between the two decisions.
Dánská vláda tvrdí, že vzhledem ke složitosti privatizačního procesu představuje 18 měsíců přiměřeně krátkou dobu.
The Danish government argues that in the light of the complexity of the privatisation process, 18 months constitute a reasonably short period of time.
V této souvislosti odkazuje na případ společnosti BP Chemicals, kde časový odstup mezi první a druhou částí podpory činil 22 měsíců.
It also refers in this context to BP Chemicals, where the time between the first and the last tranche of the aid was 22 months.
Argumenty předložené dánskou vládou Komisi nepřesvědčily.
The Commission is not convinced by the arguments put forward by the Danish government.
Především existuje důležitý věcný rozdíl mezi případem společnosti BP Chemicals a tímto případem.
First of all, there is an important factual difference between the BP Chemicals file and the present case.
V případě společnosti BP Chemicals poskytl veřejný podnik ENI tři kapitálové injekce společnosti ENIChem v letech 1992, 1993 a 1994.
In BP Chemicals, the public undertaking ENI made three capital injections into ENIChem, which took place in 1992, 1993 and 1994.
SPS musel ověřit, zda Komise správně posoudila, že třetí kapitálová injekce splňuje kritérium soukromého investora, zatímco první dvě byly označeny za státní podporu.
The CFI had to verify whether the Commission had rightly qualified the third capital injection as fulfilling the private investor test, whereas the first two had been qualified as State aid.
V souvislosti s časovou posloupností opatření dospěl SPS k závěru, že třetí kapitálová injekce byla již předpokládána plánem restrukturalizace, který byl přijat správní radou společnosti ENI téhož dne jako druhá kapitálová injekce v prosinci 1993.
The CFI found with respect to the chronology of the measures that the third capital injection was already foreseen by a restructuring plan, which had been adopted by the board of ENI the same day as the second capital injection, in December 1993.
Samotné rozhodnutí povolit třetí kapitálovou injekci bylo přijato o méně než měsíc později, v lednu 1994.
The actual decision to authorise the third capital injection had been taken less than a month later, in January 1994.
Naopak v tomto případě nic nenaznačuje, že dánské orgány v roce 1999, kdy rozhodly o první kapitálové injekci, plánovaly pokračovat druhou kapitálovou injekcí v pozdějším stádiu restrukturalizace.
In the present case, on the contrary, nothing indicates that the Danish authorities planned in 1999, when they decided the first capital injection, to proceed with a second capital injection at a later stage of the restructuring.
Naopak, první kapitálová injekce byla vypočtena takovým způsobem, aby sama o sobě stačila obnovit hospodářskou životaschopnost společnosti Combus.
On the contrary: the first capital injection had been calculated in a way that it should be sufficient to restore in itself the economic viability of Combus.
O poskytnutí druhé kapitálové injekce bylo rozhodnuto v prosinci 2000, více než rok a půl po první kapitálové injekci, když se ukázalo, že první kapitálová injekce není dostatečná.
The second capital injection has been decided more than one year and six months after the first capital injection in December 2000, when it became clear that the first capital injection had not been sufficient.
Z chronologického hlediska tudíž vyplývají dva důležité závěry pro posouzení, zda tyto dvě kapitálové injekce představují dvě samostatná opatření:
There are, in conclusion, two important arguments from a chronological point of view for considering that the two capital injections constitute two separate measures:
druhá kapitálová injekce nebyla orgány předpokládána v okamžiku, kdy rozhodly o poskytnutí první kapitálové injekce, zatímco v případě společnosti BP Chemicals tomu tak bylo;
The second capital injection has not been foreseen by the Danish authorities at the point in time when they decided to make the first capital injection, whereas this had been the case in BP Chemicals;
o poskytnutí druhé kapitálové injekce bylo rozhodnuto jeden a půl roku po první kapitálové injekci, zatímco v případě společnosti BP Chemicals uplynul mezi oběma opatřeními jen jeden měsíc.
The second capital injection was decided one year and six months after the first capital injection, whereas in BP Chemicals, there was only one month between the two measures.
Účel opatření
Purpose of the measures
Dánská vláda je toho názoru, že opatření z let 1999 a 2001 měla tentýž účel, a to restrukturalizovat a rekapitalizovat společnost Combus s cílem její úspěšné privatizace.
The Danish government is of the opinion that the 1999 and the 2001 measures had the same purpose, namely to restructure and to recapitalise Combus in view of its successful privatisation.
Komise však tento názor nesdílí.
The Commission does not share this point of view.
Výše uvedený podrobný popis faktů ukazuje, že o poskytnutí kapitálové injekce z roku 1999 bylo rozhodnuto proto, aby se zabránilo hrozícímu úpadku společnosti Combus.
The detailed description of the facts above shows that the capital injection in 1999 was decided in order to avoid the imminent bankruptcy of Combus.
Jejím účelem nebyla privatizace společnosti Combus, spíše byla nezbytná proto, že první pokus o privatizaci společnosti Combus selhal.
It did not have as a purpose the privatisation of Combus, but rather had become necessary because the first attempt to privatising Combus had failed.
Účelem druhé kapitálové injekce bylo navýšit kapitál společnosti Combus na takovou úroveň, aby byl kupující, společnost Arriva, ochoten zaplatit za podnik symbolickou cenu.
The second capital injection served the purpose of increasing the capital of Combus to a level where the purchaser, Arriva, was willing to pay a symbolic price for the undertaking.
Komise uznává, že obě kapitálové injekce byly doprovázeny restrukturalizačními opatřeními a obě souvisely s pokrytím ztrát způsobených smlouvami, u kterých byly nabídky společnosti Combus příliš nízké.
The Commission recognises that both capital injections have been accompanied by restructuring measures, and that both capital injections have been linked to absorbing the losses generated by the contracts for which Combus had made offers which were too low.
Nicméně se domnívá, že prvořadý účel těchto dvou kapitálových injekcí byl rozdílný, a totiž zabránění úpadku v prvním případě a příprava privatizace v druhém případě.
Nevertheless, it takes the view that the primary purpose of the two capital injections was different, namely the prevention of bankruptcy in the first case and the preparation of privatisation in the second case.
Situace společnosti v okamžiku přijetí opatření
Situation of the company at the time of the measures
Situace společnosti Combus v okamžiku přijetí obou opatření se nijak významně nezměnila, protože společnost byla stále ztrátová, hlavně v důsledku smluv o poskytování veřejné služby uzavřených za cenu, za kterou nemohla dané služby zajistit.
The situation of Combus at the time of the measures had not significantly changed, as it was experiencing losses, mainly due to the public-service contracts concluded at a price at which it could not produce the services.
Závěr: Opatření z let 1999 a 2001 představují dvě samostatná opatření
Conclusion: The 1999 and the 2001 measures constitute two separate measures
Komise po zvážení připomínek zúčastněných stran a při uplatnění zdůvodnění obsaženého v rozsudku SPS ve věci BP Chemicals dospěla k závěru, že dvě části restrukturalizačních opatření přijaté v letech 1999 a 2001 představují na základě posouzení podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES dvě samostatná opatření.
In conclusion, the Commission, having taken the submissions of the parties into consideration, and applying the reasoning of the CFI in BP Chemicals, finds that the two tranches of restructuring measures taken in 1999 and 2001 respectively constitute two separate measures for the assessment under Article 87(1) EC treaty.
Toto posouzení vychází ze tří hlavních důvodů:
Three main reasons motivate this assessment:
Kapitálová injekce z roku 2001 nebyla předpokládána v době rozhodnutí o poskytnutí kapitálové injekce z roku 1999.
The 2001 capital injection was not foreseen at the time the 1999 capital injection was decided.
Naopak, dánské orgány se domnívaly, že kapitálová injekce z roku 1999 je dostačující.
On the contrary: the Danish authorities assumed that the 1999 capital injection was sufficient.
Mezi rozhodnutím poskytnout první kapitálovou injekci a rozhodnutím pokračovat druhou kapitálovou injekcí uplynul rok a šest měsíců.
There has been a period of one year and six months between the decision to proceed with the first capital injection and the decision to proceed with the second capital injection.
Účelem první kapitálové injekce bylo zabránit hrozícímu úpadku společnosti Combus, zatímco účelem druhé kapitálové injekce bylo umožnit privatizaci za symbolickou kladnou hodnotu.
The purpose of the first capital injection was to avoid the imminent bankruptcy of Combus, whereas the purpose of the second capital injection was to render the privatisation for a symbolic positive value possible.
Ve zbývající části právního posouzení budou tudíž analyzovány jako dvě různá opatření.
Accordingly, they will be analysed as two different measures in the reminder of the legal assessment.
STÁTNÍ PROSTŘEDKY A SPECIFIČNOST
STATE RESOURCES AND SPECIFICITY
Dánsko financovalo obě opatření ze svého rozpočtu.
Denmark financed both measures from its budget.
Opatření tak byla hrazena ze státních prostředků.
The measures were thus financed from State resources.
Opatření se týkají jediného podniku, společnosti Combus, a jsou tudíž specifická.
The measures concern one single undertaking, Combus, and are thus specific.
EXISTENCE VÝHODY PRO OPRÁVNĚNÝ PODNIK
EXISTENCE OF AN ADVANTAGE FOR THE BENEFICIARY UNDERTAKING
Aby byla opatření označena za státní podporu, musí dané firmě přinést nějakou výhodu.
In order to be qualified as State aid, the measures must confer an advantage on the firm.
V této souvislosti se naskýtají dvě otázky:
In this connection, two questions arise:
Opatření nepřinášejí společnosti Combus výhodu, pokud dánská vláda jednala jako soukromý investor v tržním hospodářství.
The measures do not confer an advantage to Combus if the Danish government behaved as a private investor in a market economy.
Opatření nepřinášejí společnosti Combus výhodu, pokud jejich účelem je pouze poskytnout společnosti náhradu za závazky veřejné služby a pokud splňují čtyři kritéria uvedená v judikatuře ve věci Altmark.
The measures do not confer an advantage for Combus, if they serve only to compensate the company for obligations of public service and respect the four Altmark criteria.
Uplatnitelnost principu investora jednajícího podle zásad tržního hospodářství
Applicability of the Market Economy Investor Principle
Podstatu principu investora jednajícího podle zásad tržního hospodářství stanovila Komise ve svém sdělení členským státům o uplatňování článků 92 a 93 Smlouvy o EU a článku 5 směrnice Komise 80/723/EHS o veřejných společnostech ve výrobním odvětví [42] (dále jen „sdělení“).
The essence of the market economy investor principle was established by the Commission in its Communication to the Member States on the application of Articles 92 and 93 of the EU Treaty and Article 5 of Commission Directive 80/723/EEC concerning public companies in the manufacturing sector, (hereinafter referred to as ‘the Communication’) [42].
Kromě toho je tento pojem blíže zpřesněn v rozsudcích Evropského soudního dvora a Soudu prvního stupně [43].
In addition hereto, judgments by the ECJ and the CFI have given the notion further precision [43].
Podle těchto textů a rozsudků zohlední Komise skutečné možnosti oprávněného podniku získat rovnocenné finanční zdroje při využití běžného kapitálového trhu.
According to these texts and judgments, the Commission shall take into account the genuine possibilities for a beneficiary undertaking to obtain equivalent financial resources by having recourse to the normal capital market.
O státní podporu se nejedná, pokud jde o poskytnutí nového kapitálu za podmínek, které by byly přijatelné pro soukromého investora působícího za normálních podmínek tržního hospodářství [44].
State aid is not involved where it is a question of new capital being contributed in conditions which would be acceptable for a private investor operating under the normal conditions of a market economy [44].
Na kapitálové injekce se vztahuje odstavec 35 sdělení.
Paragraph 35 of the Communication applies to capital injections.
Ten uvádí, že se jedná o státní podporu, pokud jsou finanční pozice společnosti a zejména struktura a objem její zadluženosti takové, že v přiměřené době nelze očekávat normální návratnost (ve formě dividend nebo kapitálových zisků) investovaného kapitálu.
It states that aid is present where the financial position of the company, and particularly the structure and volume of its debt, is such that a normal return on investment (in dividends or capital gains) cannot be expected within a reasonable timeframe from the capital invested.
Odstavec 39 sdělení stanoví podobná kritéria pro úvěry, když uvádí, že pokud je poskytnut nezajištěný úvěr společnosti, která by za běžných okolností nebyla schopna získat finanční prostředky (například proto, že existuje malá naděje, že by dokázala úvěr splatit), potom se takový úvěr v podstatě rovná poskytnutí podpory a Komise by jej jako takový posuzovala.
Paragraph 39 of the Communication sets out similar criteria for loans stating that where an unsecured loan is given to a company which under normal circumstances would be unable to obtain finance (for example because its prospects of repaying the loan are poor) then the loan effectively equates a grant payment and the Commission would evaluate it as such.
Jednání veřejného investora je tudíž nutno porovnávat s hypotetickým jednáním soukromého investora, například soukromé holdingové společnosti nebo soukromé skupiny podniků sledujících cíle strukturální, celkové nebo oborové politiky a přitahované výhledem dosažení dlouhodobé ziskovosti [45].
The conduct of the public investor should therefore be compared with the hypothetical conduct of a private investor, such as a private holding company or a private group of undertakings pursuing a structural, global or sectoral policy and attracted by prospects of longer-term profitability [45].
Kapitálový příspěvek nezbytný k zajištění přežití podniku, který má dočasné obtíže, ale který by byl po případném přijetí nezbytných opatření schopen znovu dosahovat zisku, nemusí nutně představovat státní podporu, pokud by býval soukromý investor provedl tutéž analýzu.
A capital contribution necessary in order to ensure the survival of an undertaking experiencing temporary difficulties but which, where appropriate, following the implementation of the necessary measures would be in a position to return to profitability does not necessarily constitute aid if a private investor would have made the same analysis.
Proto je třeba, aby Komise posoudila, zda by býval soukromý investor a vlastník společnosti podobné jako společnost Combus jednal při poskytování posuzovaných opatření stejně jako dánská vláda.
Accordingly, the Commission needs to assess whether a private investor and owner of a company similar to Combus would have acted as the Danish government did when granting the measures under assessment.
Pokud Komise zjistí, že dánská vláda v případě jednoho nebo obou opatření skutečně postupovala v souladu s principem investora jednajícího podle zásad tržního hospodářství, potom toto/tato opatření nepředstavuje/nepředstavují státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
If the Commission finds that the Danish government did act in accordance with the market economy investor principle for one or for both of the measures, the measure, respectively the measures, do not constitute State aid within the meaning of Article 87(1) EC.
V 82. až 89. bodu odůvodnění rozhodnutí o zahájení úředního postupu Komise vyjádřila pochybnosti, zda by býval soukromý investor jednal v podobné situaci stejně jako dánská vláda.
In recitals 82 to 89 of the decision to initiate the procedure, the Commission raised doubts as to whether a private investor would have acted as the Danish government did in a similar situation.
Posouzení opatření z roku 1999 na základě principu investora jednajícího podle zásad tržního hospodářství
Assessment of the 1999 measure against the Market Economy Investor Principle
Dánská vláda tvrdí, že opatření z roku 1999 odpovídá principu investora jednajícího podle zásad tržního hospodářství.
The Danish government argues that the 1999 measure respects the private investor principle.
To je také důvod, proč nebylo Komisi oznámeno před jeho uskutečněním.
This is also the reason why it had not been notified to the Commission prior to its realisation.
Komise uvádí, že Dánsko v žádném okamžiku nepředložilo hospodářský rozbor, který by doložil, že lze u tohoto opatření důvodně očekávat podobnou návratnost investice, jakou by očekával soukromý investor v odvětví autobusové dopravy.
The Commission notes that Denmark has at no point in time presented an economic analysis which would demonstrate that it could reasonably expect on this measure a return on investment comparable to the return on investment a private investor in the bus sector would expect.
Komise kromě toho uvádí, že finanční poradce dánské vlády, společnost Alfred Berg, vyjádřila jak ve své zprávě z listopadu 1998 i ve své zprávě z dubna 1999 obavy, že neexistuje „žádná záruka kladné návratnosti této investice“, pokud se Dánsko rozhodne nadále vlastnit společnost Combus s cílem její restrukturalizace po poskytnutí kapitálové injekce.
The Commission furthermore observes that the financial adviser of the Danish government, Alfred Berg, has expressed both in its memo of November 1998 and in its memo of April 1999 its concern that there was ‘no guarantee for a positive return on investment’ if Denmark decided to continue its ownership of Combus with a view of restructuring it following a capital injection.
Také návrh zákona přijatý dánským parlamentem v květnu 1999, který povoluje navýšení kapitálu, uvádí, že je nepravděpodobné, že by stát mohl získat zpět kapitál, který se chystá investovat do společnosti Combus.
Also the bill adopted by the Danish Parliament in May 1999, authorising the capital increase, sets out that it was unlikely that the State would be able to recoup the capital it was about to invest in Combus.
Komise vyslovuje závěr, že Dánsko nepředložilo přesvědčivé důkazy, že stát mohl důvodně očekávat návratnost své investice porovnatelnou s návratností, kterou by býval požadoval soukromý investor.
The Commission concludes that Denmark has not provided convincing evidence that the State could reasonably expect a return on its investment comparable to the return a private investor would have requested.
Co se týče zdůvodnění „skupinovým posouzením“, podle výše citované judikatury (věc 303/88) Komise nevylučuje, že státní nebo veřejné společnosti mohou nést ztráty některé ze svých dceřiných společností, aby mohly ukončit svou činnost za co nejlepších podmínek, pokud mohou prokázat, že příslušné náklady, které jim tím vznikají, jsou nižší než hospodářské škody, které by bývaly utrpěly při jiných scénářích.
As regards the ‘group assessment’ reasoning, in accordance with the jurisprudence cited above (Case 303/88), the Commission does not exclude that the State or public companies may bear the losses of one of their subsidiaries in order to enable it to close down its operations under the best possible conditions, if they can prove that the associated cost they bear is lower than the economic damage they would have suffered in other scenarios.
Komise toto zdůvodnění použila například ve věci C 53/2003, ABX [46], bod 196 až 216, ve kterém zohlednila náklady pokryté činnostmi zbytku firemní skupiny, které byly v přímé podnikatelské souvislosti s postiženou dceřinou společností a u nichž byl skutečně prokázán vztah mezi uzavřením dceřiné společnosti a účinkem na zbytek firemní skupiny.
For example, the Commission has applied this reasoning in Case C 53/03, ABX [46], point 196 to 216, in which the Commission took into account costs supported by activities of the rest of the group which were in direct business link with the ailing subsidiary, and for which the relation between the closure of the subsidiary and the effect on the rest of the group had been actually proven.
Komise se domnívá, že v tomto případě tomu tak není, jelikož dánské orgány neprokázaly, že spojitost mezi hospodářskou činností společnosti Combus a dalšími hospodářskými činnostmi státu (zejména v úloze vlastníka jiných společností, které nemají žádný prokázaný vztah ke společnosti Combus) je dostatečně silná pro dosažení takového závěru.
The Commission considers that this is not the case in the present situation, since the Danish authorities have not proven that the link between the economic activity of Combus and the other economic activities of the State (especially as owner of other companies which have no proven particular connection with Combus) is strong enough to reach such a conclusion.
Zejména jelikož neexistují další argumenty, není Komise přesvědčena o tom, že hodnocení jiných veřejných společností, která jsou běžně založena na přednostech každé jednotlivé společnosti, by bývala osudem společnosti Combus významně zasažena.
In particular, in the absence of other arguments, the Commission is not convinced that the ratings of other public companies, which are normally based on the merits of each individual company, would have been significantly affected by the fate of Combus.