natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komise navrhla vytvořit pro další desetiletí novou strategii, strategii Evropa 2020 [4], která umožní Unii vyjít z krize v silnější pozici a nasměrovat její hospodářství k inteligentnějšímu a udržitelnému růstu podporujícímu začlenění.
The Commission proposed setting up a new strategy for the next decade, the Europe 2020 Strategy [4], to enable the Union to emerge stronger from the crisis, and to turn its economy towards smart, sustainable and inclusive growth.
Pět hlavních cílů, které jsou uvedeny v rámci příslušných hlavních směrů, představuje sdílené cíle, jež slouží jako vodítka pro opatření členských států – při zohlednění jejich příslušných výchozích pozic a vnitrostátního kontextu – i Unie.
Five headline targets, listed under the relevant guidelines, constitute shared objectives guiding the action of the Member States, taking account of their relative starting positions and national circumstances, and of the Union.
Členské státy by měly maximálně usilovat o dosažení vnitrostátních cílů a o odstranění překážek, jež brzdí růst.
Member States should make every effort to meet the national targets and to remove the bottlenecks that constrain growth.
Členské státy by měly v rámci komplexních „výstupových strategií“ přijímaných v souvislosti s krizí uskutečnit ambiciózní programy reforem, které zajistí makroekonomickou stabilitu a udržitelnost veřejných financí, zlepší konkurenceschopnost, sníží makroekonomickou nerovnováhu a posílí výkonnost trhu práce.
As part of comprehensive ‘exit strategies’ for the economic crisis, Member States should carry out ambitious reform programmes to ensure macroeconomic stability and the sustainability of public finance, improve competitiveness, and reduce macroeconomic imbalances and enhance labour market performance.
Dočasná opatření zavedená v reakci na krizi by měla být podle potřeby ukončena koordinovaně, až bude hospodářské oživení jisté.
Temporary measures introduced in response to the crisis should be withdrawn in a coordinated manner as appropriate when the recovery is secure.
Ukončení daňových pobídek by mělo být prováděno a koordinováno v rámci Paktu o stabilitě a růstu.
The withdrawal of the fiscal stimulus should be implemented and coordinated within the framework of the Stability and Growth Pact.
Členské státy a Unie by měly v rámci strategie Evropa 2020 provádět reformy zaměřené na „inteligentní růst“, jehož hybnou silou jsou znalosti a inovace.
Within the Europe 2020 strategy, Member States and the Union should implement reforms aimed at ‘smart growth’, i.e. growth driven by knowledge and innovation.
Tyto reformy by se měly zaměřit na zvyšování kvality vzdělávání, zajištění přístupu ke vzdělání pro všechny, zlepšování výsledků výzkumu a produktivity podniků a na další zdokonalení právní úpravy tak, aby se prosazovaly inovace a předávání znalostí v celé Unii.
Reforms should aim at improving the quality of education, ensuring access for all, strengthening research and business performance, and further improving the regulatory framework in order to promote innovation and knowledge transfer throughout the Union.
Měly by rovněž podporovat podnikatelskou iniciativu a napomáhat přerodu tvůrčích myšlenek v inovativní produkty, služby a postupy, které mohou vytvářet růst, kvalitní pracovní místa, územní, hospodářskou a sociální soudržnost a které mohou účinněji reagovat na evropský a celosvětový společenský vývoj.
They should encourage entrepreneurship and help to turn creative ideas into innovative products, services and processes that can create growth, quality jobs, territorial, economic and social cohesion, and address more efficiently European and global societal challenges.
Politiky Unie a členských států by se měly zaměřit na „udržitelný růst“, a to i prostřednictvím jejich programů reforem.
The policies of the Union and of Member States, including through their reform programmes, should aim at ‘sustainable growth’.
Udržitelný růst znamená oddělení hospodářského růstu od spotřebovávání zdrojů, vytvoření energeticky účinné, udržitelné a konkurenceschopné ekonomiky, která účinně využívá zdroje, spravedlivé rozdělování nákladů a výnosů a využívání vedoucího postavení Evropy v rozvoji nových postupů a technologií, včetně ekologických technologií.
Sustainable growth means decoupling economic growth from the use of resources, building an energy and resource-efficient, sustainable and competitive economy, a fair distribution of the cost and benefits and exploiting Europe’s leadership in the race to develop new processes and technologies, including green technologies.
Členské státy a Unie by měly provádět reformy, které jsou zapotřebí ke snižování emisí skleníkových plynů a účinnému využívání zdrojů a zároveň budou napomáhat při předcházení zhoršování stavu životního prostředí a ztrátě biologické rozmanitosti.
Member States and the Union should implement the necessary reforms to reduce greenhouse gases emissions and use resources efficiently, which will also assist in preventing environmental degradation and biodiversity loss.
Měly by rovněž zdokonalit podnikatelské prostředí, podněcovat tvorbu „zelených pracovních míst“ a pomáhat podnikům při modernizaci jejich průmyslové základny.
They should also improve the business environment, stimulate creation of green jobs and help enterprises modernising their industrial base.
Politiky Unie a programy reforem členských států by se také v neposlední řadě měly zaměřit na „růst podporující začlenění“.
The policies of the Union, and Member States’ reform programmes should finally also aim at ‘inclusive growth’.
Růst podporující začlenění znamená vytvoření soudržné společnosti, jejíž členové jsou schopni předjímat a zvládat změny a aktivně se tak podílejí na společenském a hospodářském životě.
Inclusive growth means building a cohesive society in which people are empowered to anticipate and manage change, thus to actively participate in society and the economy.
Reformy členských států by proto měly zajistit přístup a příležitosti pro každého v průběhu života a snížit tak chudobu a sociální vyloučení prostřednictvím odstranění překážek omezujících účast na trhu práce, zejména pokud jde o ženy, starší pracovníky, mladé lidi, osoby se zdravotním postižením a legální migranty.
Member States’ reforms should therefore ensure access and opportunities for all throughout the lifecycle, thus reducing poverty and social exclusion, through removing barriers to labour market participation especially for women, older workers, young people, the disabled and legal migrants.
U všech těchto politik by měla zohlednit rovnost žen a mužů.
They should take into account the gender perspective in all these policies.
Reformy by rovněž měly zajistit, aby z hospodářského růstu měli prospěch všichni občané a všechny regiony.
They should also make sure that the benefits of economic growth reach all citizens and all regions.
Ústředním tématem programů reforem členských států by proto mělo být zajištění účinného fungování trhu práce prostřednictvím investic do úspěšných změn profesního zaměření, rozvoje vhodných dovedností, zvyšování kvality pracovních míst a boje proti segmentaci, strukturální nezaměstnanosti a neaktivitě při současném zajišťování odpovídající a udržitelné sociální ochrany a aktivního začleňování s cílem snižovat chudobu, a zároveň dodržování dohodnuté fiskální konsolidace.
Ensuring effective functioning of the labour markets through investing in successful transitions, appropriate skills development, rising job quality and fighting segmentation, structural unemployment and inactivity while ensuring adequate and sustainable social protection and active inclusion to reduce poverty, while at the same time adhering to agreed fiscal consolidation, should therefore be at the heart of Member States’ reform programmes.
Členské státy a Unie by měly především pokračovat v úsilí o další zdokonalení právního rámce, zejména pro evropské podniky, a dále toto úsilí zvyšovat.
As an essential element, Member States and the Union should continue and expand their efforts to further improve their regulatory framework, especially for European enterprises.
Posílením svých nástrojů inteligentní právní úpravy by členské státy a Unie měly zajistit, aby právní předpisy byly dobře strukturované, přiměřené, aby byly pravidelně přezkoumávány a nevytvářely zbytečnou zátěž.
By strengthening their smart regulation instruments, Member States and the Union should guarantee that legislation is well-designed, proportionate, regularly reviewed and does not cause unnecessary burdens.
Prioritou zůstává splnění cílů snížení administrativní zátěže.
Achievement of the administrative burdens reduction targets remains a priority.
Strukturální reformy Unie a členských států mohou účinně napomáhat růstu a zaměstnanosti, jestliže posílí konkurenceschopnost Unie v celosvětové ekonomice, otevřou nové příležitosti pro vývozce z Unie a poskytnou konkurenční přístup k důležitému dovozu.
The Union’s and the Member States’ structural reforms can effectively contribute to growth and jobs if they enhance the Union’s competitiveness in the global economy, open up new opportunities for Europe’s exporters and provide competitive access to vital imports.
Strategie Evropa 2020 se musí opírat o integrovaný soubor politik evropských a vnitrostátních politik, které by členské státy a Unie měly provádět úplně a ve stejném tempu tak, aby docházelo k přelévání pozitivních účinků koordinovaných strukturálních reforem a zajistil se soustavnější příspěvek evropských politik k cílům této strategie s ohledem na výchozí pozice jednotlivých členských států.
The Europe 2020 strategy has to be underpinned by an integrated set of European and national policies, which Member States and the Union should implement fully and at a similar pace, in order to achieve the positive spill-over effects of coordinated structural reforms, and more consistent contribution from European policies to the Strategy’s objectives, taking into account national starting positions.
I když jsou tyto hlavní směry určeny členským státům a Unii, strategie Evropa 2020 by se měla provádět ve spolupráci se všemi celostátními, regionálními i místními orgány a měla by intenzivně zapojovat parlamenty, sociální partnery a zástupce občanské společnosti, kteří se budou podílet na tvorbě národních programů reforem, na jejich provádění a celkové informovanosti o strategii.
While these guidelines are addressed to Member States and the European Union, the Europe 2020 strategy should be implemented in partnership with all national, regional and local authorities, closely associating parliaments, as well as social partners and representatives of civil society, who shall contribute to the elaboration of national reform programmes, to their implementation and to the overall communication on the strategy.
Hlavní směry hospodářských politik členských států a Unie, které jsou připojeny v příloze k tomuto doporučení, jsou vnitřně propojeny s příslušnými hlavními směry politik zaměstnanosti.
The guidelines for the economic policies of the Member States and of the Union, annexed to this Recommendation, are intrinsically linked with the relevant guidelines for employment policies.
Členským státům poskytují jasná vodítka, pokud jde o definování národních programů reforem a provádění reforem s ohledem na jejich vzájemnou provázanost a v souladu s Paktem o stabilitě a růstu.
They give precise guidance to the Member States on defining their national reform programmes and implementing reforms, reflecting interdependence and are in line with the Stability and Growth Pact.
Budou základem pro veškerá doporučení, která může Rada přijmout pro konkrétní členský stát. V případě hlavních směrů hospodářských politik budou základem pro varování na politické úrovni, která může Komise vydat, pokud nebyla přijata vhodná reakce na doporučení pro konkrétní členský stát.
The guidelines will form the basis for any country-specific recommendations that the Council may address to the Member States, or, in the case of the broad guidelines on economic policies, for policy warnings that the Commission may issue in cases of insufficient follow-up to the respective country-specific recommendations.
Tyto hlavní směry by měly zůstat až do roku 2014 stabilní, aby bylo možné se zaměřit na jejich provádění,
These guidelines should remain stable until 2014 to ensure a focus on implementation,
Členské státy a tam, kde je to vhodné, Evropská unie by měly ve svých hospodářských politikách zohlednit hlavní směry uvedené v příloze.
Member States and, where relevant, the European Union should take into account in their economic policies the guidelines set out in the Annex.
Členské státy by měly navrhnout národní programy reforem, které budou v souladu s cíli stanovenými v Integrovaných hlavních směrech strategie Evropa 2020.
Member States should design national reform programmes consistent with the objectives set out in the ‘Europe 2020 integrated guidelines’.
KOM(2009) 615, 19.11.2009.
COM(2009) 615, 19.11.2009.
KOM(2010) 2020, 3.3.2010.
COM(2010) 2020, 3.3.2010.
Hlavní směry hospodářských politik členských států a Unie
Broad guidelines for the economic policies of the Member States and of the Union
Hlavní směr 1: Zajistit kvalitu a udržitelnost veřejných financí
Guideline 1: Ensuring the quality and the sustainability of public finances
Členské státy by měly energicky provádět strategie rozpočtové konsolidace podle Paktu o stabilitě a růstu a především doporučení, která jim byla určena v rámci postupu při nadměrném schodku nebo v memorandech o porozumění v případě podpory platební bilance.
Member States should vigorously implement budgetary consolidation strategies under the Stability and Growth Pact (SGP) and, in particular, recommendations addressed to Member States under the excessive deficit procedure, and/or in memoranda of understanding, in the case of balance-of-payments support.
Členské státy by zejména měly dosáhnout konsolidace podle doporučení Rady a plnit střednědobé cíle v souladu s Paktem o stabilitě a růstu.
In particular, Member States should achieve consolidation in line with the Council’s recommendations and meet their medium-term objectives in line with the SGP.
Aniž je dotčen právní rámec Paktu o stabilitě a růstu, znamená to pro většinu členských států dosáhnout konsolidace, která ve strukturálním vyjádření výrazně překročí referenční hodnotu 0,5 % hrubého domácího produktu (HDP) ročně, dokud se míra zadlužení nezačne stabilně snižovat.
Without prejudice to the legal framework of the SGP, this implies for most Member States achieving a consolidation well beyond the benchmark of 0,5 % of gross domestic product (GDP) per year in structural terms until debt ratios are on a solid declining path.
Pokud z předpokladů Komise bude i nadále vyplývat, že hospodářské oživení posiluje a stává se soběstačným, měla by být fiskální konsolidace zahájena nejpozději v roce 2011 a ve státech, kde jsou hospodářské okolnosti příznivější, i dříve.
Fiscal consolidation should start in 2011 at the latest, earlier in some Member States where economic circumstances make this appropriate, provided that the Commission’s forecasts continue to indicate that the recovery is strengthening and becoming self-sustaining.
Členské státy by se při navrhování a provádění strategií rozpočtové konsolidace měly zaměřit na omezení výdajů a za prioritní by měly považovat výdajové položky, které posilují růst, například v oblastech vzdělávání, dovedností, zaměstnatelnosti, výzkumu, vývoje a inovací, a investice do sítí, které mají pokud možno příznivý dopad na produktivitu, například do vysokorychlostního internetu, energetiky a dopravních propojení a infrastruktury.
In designing and implementing budgetary consolidation, strategies should focus on expenditure restraint and prioritise growth-enhancing expenditure items within areas such as education, skills and employability, research and development (R & D) and innovation and investment in networks with positive impacts on productivity, where appropriate for example high-speed Internet, energy and transport interconnections and infrastructure.
Bude-li zapotřebí zvýšit daně, mělo by to být, pokud možno, prováděno spolu s opatřeními, která umožní orientaci daňových systémů na zaměstnanost, ochranu životního prostředí a růst například tím, že přesunou daňovou zátěž na činnosti poškozující životní prostředí.
Where taxes may have to rise, this should, where possible, be done in conjunction with measures to make tax systems more employment, environment and growth-friendly, for example by shifting the tax burden towards environmentally harmful activities.
Daňové a dávkové systémy by měly přinášet lepší pobídky, díky nimž se vyplatí pracovat.
Tax and benefits systems should provide better incentives to make work pay.
Členské státy by měly navíc posílit vnitrostátní rozpočtové rámce, zvýšit kvalitu veřejných výdajů a zlepšit udržitelnost veřejných financí zejména odhodlaným snižováním dluhu, reformou veřejných výdajů souvisejících se stárnutím obyvatelstva, jako jsou důchody a výdaje na zdravotní péči, a politikami přispívajícími k růstu zaměstnanosti a zvyšování věku reálného odchodu do důchodu, a zajistit tak, aby byly veřejné výdaje související se stárnutím obyvatelstva a systémy sociální péče finančně udržitelné.
Furthermore, Member States should strengthen national budgetary frameworks, enhance the quality of public expenditure and improve the sustainability of public finances, pursuing in particular determined debt reduction, reform of age-related public expenditure, such as pensions and health spending, and policies contributing to raising employment and effective retirement ages to ensure that age-related public expenditure and social well-fare systems are financially sustainable.
Rozpočtová účelnost a kvalita veřejných financí jsou důležité i na úrovni Unie.
Budget efficiency and quality of public finances are also important at the level of the Union.
Hlavní směr 2: Řešit makroekonomickou nerovnováhu
Guideline 2: Addressing macroeconomic imbalances
Členské státy by se měly vyvarovat neudržitelných makroekonomických nevyvážeností, které vznikají zejména na běžných účtech, trzích aktiv a v rozvahách domácností a podnikatelské sféry.
Member States should avoid unsustainable macroeconomic imbalances, arising notably from developments in current accounts, asset markets and the balance sheets of the household and corporate sectors.
Členské státy, které čelí velké nerovnováze běžných účtů, jež vyplývá z přetrvávající nedostatečné konkurenceschopnosti nebo z jiných důvodů, by měly na jejich příčiny reagovat například opatřeními v oblasti fiskální politiky, vývoje mezd, strukturálních reforem na trzích produktů a finančních služeb (včetně kapitálových toků posilujících produktivitu), na trzích práce, a to v souladu s hlavními zásadami zaměstnanosti, nebo v jakékoli jiné příslušné oblasti politiky.
Member States with large current account imbalances rooted in a persistent lack of competitiveness or due to other reasons should address the underlying causes by acting, for example, on fiscal policy, on wage developments, on structural reforms relating to product and financial services markets (including the flow of productivity enhancing capital), on labour markets, in line with the employment guidelines, or on any other relevant policy area.
Členské státy by v této souvislosti měly podporovat správné rámcové podmínky pro kolektivní vyjednávání a náklady na pracovní sílu, které budou v souladu s cenovou stabilitou, střednědobými tendencemi v produktivitě práce a potřebou snižovat makroekonomické nevyváženosti.
In this context, Member States should encourage the right framework conditions for wage bargaining systems and labour cost developments consistent with price stability, productivity trends over the medium-term and the need to reduce macroeconomic imbalances.
Ve vhodných případech by mělo být odpovídající nastavení mezd ve veřejném sektoru vnímáno jako významný signál k tomu, aby byla zajištěna mzdová umírněnost v soukromém sektoru v souladu s potřebou zvýšit konkurenceschopnost.
Where appropriate, adequate wage setting in the public sector should be regarded as an important signal to ensure wage moderation in the private sector in line with the need to improve competitiveness.
Rámec stanovování mezd, a to i mezd minimálních, by měl umožňovat, aby vývoj mzdových nákladů zohlednil rozdíly v dovednostech a podmínkách místních trhů práce a reagoval na velké odlišnosti hospodářského výkonu jednotlivých regionů, odvětví a podniků v dané zemi.
Wage setting frameworks, including minimum wages, should allow for wage formation processes that take into account differences in skills and local labour market conditions and respond to large divergences in economic performance across regions, sectors and companies within a country.
V této souvislosti hrají významnou úlohu sociální partneři.
The social partners have an important role to play in this context.
Členské státy s vysokým přebytkem běžného účtu by měly zavést opatření na provádění strukturálních reforem, které vedou k posílení potenciálního růstu a podporují tím domácí poptávku.
Member States with large current account surpluses should pursue measures aimed at implementing structural reforms conducive to strengthening potential growth and thereby also underpinning domestic demand.
Řešení makroekonomické nerovnováhy, a to mimo jiné i mezi členskými státy, by pomohlo i v dosažení hospodářské soudržnosti.
Addressing macroeconomic imbalances, including among Member States, would also help in achieving economic cohesion.
Hlavní směr 3: Snižovat nerovnováhu v eurozóně
Guideline 3: Reducing imbalances within the euro area
Členské státy, jejichž měnou je euro, by měly považovat velké a přetrvávající rozdíly v pozicích běžných účtů a další makroekonomické nevyváženosti za záležitosti společného zájmu, a kde je to nutné, měly by okamžitě přijmout opatření ke snížení těchto nevyvážeností.
Member States whose currency is the euro should regard large and persistent divergences in current account positions and other macroeconomic imbalances as a matter of common concern and take urgent action to reduce the imbalances where necessary.
Je třeba zasáhnout ve všech členských státech eurozóny, ale povaha, důležitost a naléhavost politických výzev se mezi jednotlivými státy výrazně liší.
Action is required in all euro area Member States, but the nature, importance and urgency of the policy challenges differ significantly depending on the countries considered.
Vzhledem ke slabinám a k rozsahu potřebné korekce je potřeba politických kroků naléhavá zejména u členských států, které opakovaně vykazují výrazné schodky běžných účtů a značnou ztrátu konkurenceschopnosti.
Given the vulnerabilities and the magnitude of the adjustment required, the need for policy action is particularly pressing in Member States showing persistently large current account deficits and large competitiveness losses.
Tyto státy by měly dosáhnout výrazného a trvalého snížení schodku běžného účtu.
They should achieve a significant permanent reduction of the current account deficit.
Cílem těchto členských států eurozóny by mělo být rovněž snížení nákladů na jednotku pracovní síly, s přihlédnutím k vývoji produktivity na úrovni regionů, odvětví a podniků, a posílení konkurenceschopnosti na výrobních trzích.
These euro area Member States should also aim to reduce unit labour costs taking into account productivity developments at regional, sector and company level, and enhance competition in product markets.
Členské státy eurozóny s vysokým přebytkem běžného účtu by měly zavést opatření na provádění strukturálních reforem, které vedou k posílení potenciálního růstu a podporují tím domácí poptávku.
Euro area Member States with large current account surpluses should pursue measures aimed at implementing structural reforms conducive to strengthening potential growth and thereby also underpinning domestic demand.
Podobně by členské státy eurozóny měly reagovat na jakékoli další makroekonomické nevyváženosti, jako jsou nadměrná kumulace soukromých dluhů nebo rozdílný vývoj inflace.
Similarly, the euro area Member States should act on any other macroeconomic imbalances such as excessive private debt accumulation and inflation divergence.