natgillin/translations-raw huggingface dataset:
K dosažení cílů Lisabonské strategie je rovněž zapotřebí podpořit mobilitu v rámci Unie u vysoce kvalifikovaných pracovníků, kteří jsou občané Unie, zejména pracovníků z členských států, které přistoupily v roce 2004 a 2007.
To achieve the objectives of the Lisbon Strategy it is also important to foster the mobility within the Union of highly qualified workers who are Union citizens, in particular those from the Member States which acceded in 2004 and 2007.
Členské státy jsou při provádění této směrnice zavázány k dodržování zásady upřednostňování pracovníků z členských států Společenství, jak vyplývá zejména z příslušných ustanovení aktů o přistoupení z roku 2003 a z roku 2005.
In implementing this Directive, Member States are bound to respect the principle of Community preference as expressed, in particular, in the relevant provisions of the Acts of Accession of 2003 and 2005.
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do dne 19. června 2011.
Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive by 19 June 2011.
Směrnice Komise 2009/51/ES
Commission Directive 2009/51/EC
kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS, pokud jde o specifikaci účinné látky nicosulfuronu
amending Council Directive 91/414/EEC as regards the specification of the active substance nicosulfuron
Po přezkoumání, při němž bylo členským státem zpravodajem Spojené království, byla směrnicí Komise 2008/40/ES [2] zařazena účinná látka nicosulfuron do přílohy I směrnice 91/414/EHS.
After a review in which the United Kingdom acted as rapporteur Member State, Commission Directive 2008/40/EC [2] included the active substance nicosulfuron in Annex I to Directive 91/414/EEC.
Pokud jde o čistotu, směrnice 2008/40/ES stanoví její minimální úroveň na 930 g/kg.
As regards purity, Directive 2008/40/EC sets a minimum level of 930 g/kg.
Tato úroveň byla založena na specifikaci předložené oznamovatelem.
That level was based on the specification submitted by the notifier.
Obvyklou praxí však je, že úroveň minimální čistoty se zakládá na specifikacích vypracovaných Organizací pro výživu a zemědělství OSN (FAO) týkajících se čistoty a úrovní nečistot obsažených v účinných látkách.
However, it is the usual practice to base the level of minimum purity on specifications drafted by the Food and Agriculture Organisation (FAO) of the United Nations as regards purity and levels of impurity contained in active substances.
Specifikace FAO pro nicosulfuron [3] udává minimální čistotu 910 g/kg.
The FAO specification on nicosulfuron [3] gives the minimum purity of 910 g/kg.
Uvedená specifikace byla zahrnuta do hodnotící zprávy pro nicosulfuron, která byla přezkoumána členskými státy a Evropským úřadem pro bezpečnost potravin (EFSA) a předložena Komisi dne 29. listopadu 2007 v podobě vědecké zprávy EFSA [4].
That specification was included in the assessment report which was peer reviewed by the Member States and the European Food Safety Authority (EFSA) and presented to the Commission on 29 November 2007 for nicosulfuron, in the format of the EFSA Scientific Report [4].
Přestože Společenství je oprávněno stanovit vlastní úroveň ochrany veřejného zdraví, zdraví zvířat a životního prostředí, obecnou praxí je používání úrovní FAO.
Although the Community is entitled to set its own level of protection for public health, animal health and the environment, it is the general practice to use the FAO levels.
Aby mohli i jiní výrobci, kteří splňují požadavky úrovně FAO, uvádět své výrobky na trh, je nezbytné, aby specifikace byly odpovídajícím způsobem přizpůsobeny.
To allow other producers complying with the FAO level to market their products, it is necessary to adapt the specification accordingly.
Proto je odůvodněné změnit úroveň minimální čistoty pro nicosulfuron.
It is therefore justified to modify the minimum purity for nicosulfuron.
Vzhledem k tomu, že článek 2 směrnice 2008/40/ES vyžaduje, aby členské státy používaly předpisy, kterými se provádí uvedená směrnice, od 1. července 2009, měla by se změněná specifikace pro nicosulfuron používat od téhož data, aniž by byly dotčeny ostatní lhůty stanovené v článku 3 směrnice 2008/40/ES.
Since Article 2 of Directive 2008/40/EC requires Member States to apply the provisions implementing that Directive from 1 July 2009, the amended specification for nicosulfuron should also apply from this date, without prejudice to the other deadlines laid down by Article 3 of Directive 2008/40/EC.
U položky č. 176 (nicosulfuron) přílohy I směrnice 91/414/EHS ve sloupci 4 (čistota) se znění „930 g/kg“ nahrazuje zněním „910 g/kg“.
In line 176 (nicosulfuron) of Annex I to Directive 91/414/EEC, in column 4 (purity), the words ‘930 g/kg’ are replaced by the words ‘910 g/kg’.
EFSA Scientific Report (2007) 120, 1–91, Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance nicosulfuron (dokončeno 29. listopadu 2007).
EFSA Scientific Report (2007) 120, 1-91, Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance nicosulfuron (finalised 29 November 2007).
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/52/ES
Directive 2009/52/EC of the European Parliament and of the Council
o minimálních normách pro sankce a opatření vůči zaměstnavatelům neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí
providing for minimum standards on sanctions and measures against employers of illegally staying third-country nationals
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 63 odst. 3 písm. b) této smlouvy,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 63(3)(b) thereof,
Evropská rada na svém zasedání ve dnech 14. a 15. prosince 2006 souhlasila s posílením spolupráce mezi členskými státy v boji proti nedovolenému přistěhovalectví a zejména se zintenzívněním opatření proti neoprávněnému zaměstnávání, a to na úrovni členských států i EU.
The European Council meeting of 14 and 15 December 2006 agreed that cooperation among Member States should be strengthened in the fight against illegal immigration and in particular that measures against illegal employment should be intensified at Member State and EU level.
Klíčovým stimulačním faktorem zvyšujícím nedovolené přistěhovalectví do EU je možnost získání práce v EU bez požadovaného právního postavení.
A key pull factor for illegal immigration into the EU is the possibility of obtaining work in the EU without the required legal status.
Akce proti nedovolenému přistěhovalectví a neoprávněnému pobytu by proto měla zahrnovat opatření proti tomuto faktoru.
Action against illegal immigration and illegal stay should therefore include measures to counter that pull factor.
Taková opatření by se měla soustředit na všeobecný zákaz zaměstnávání státních příslušníků třetích zemí, kteří nemají právo pobytu na území EU, doprovázený sankcemi vůči zaměstnavatelům, kteří tento zákaz porušují.
The centrepiece of such measures should be a general prohibition on the employment of third-country nationals who do not have the right to be resident in the EU, accompanied by sanctions against employers who infringe that prohibition.
Jelikož tato směrnice stanoví pouze minimální normy, měly by mít členské státy i nadále možnost přijmout nebo zachovat přísnější sankce a opatření a uložit zaměstnavatelům přísnější povinnosti.
As this Directive provides for minimum standards, Member States should remain free to adopt or maintain stricter sanctions and measures and impose stricter obligations on employers.
Tato směrnice by se neměla vztahovat na státní příslušníky třetích zemí oprávněně pobývající v členských státech bez ohledu na to, zda jsou na jejich území oprávněni pracovat.
This Directive should not apply to third-country nationals staying legally in a Member State regardless of whether they are allowed to work in its territory.
Dále by se neměla vztahovat na osoby, které požívají práva Společenství na volný pohyb ve smyslu čl. 2 bodu 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) [4].
Furthermore, it should not apply to persons enjoying the Community right of free movement, as defined in Article 2(5) of Regulation (EC) No 562/2006 of the European Parliament and of the Council of 15 March 2006 establishing a Community Code on the rules governing the movement of persons across borders (Schengen Borders Code) [4].
Tato směrnice by se rovněž neměla vztahovat na státní příslušníky třetích zemí, na jejichž situaci se vztahuje právo Společenství, např. osoby, které jsou oprávněně zaměstnány v členském státě a které byly do jiného členského státu vyslány poskytovatelem služeb v rámci poskytování služeb.
Moreover it should not apply to third-country nationals who are in a situation covered by Community law, such as those who are lawfully employed in a Member State and who are posted by a service provider to another Member State in the context of the provision of services.
Použitím této směrnice by neměly být dotčeny vnitrostátní právní předpisy zakazující zaměstnávání oprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí, kteří pracují v rozporu se svým povolením k pobytu.
This Directive should apply without prejudice to national law prohibiting the employment of legally staying third-country nationals who work in breach of their residence status.
Pro zvláštní účely této směrnice by měly být některé pojmy definovány a tyto definice by se měly použít pouze pro účely této směrnice.
For the specific purposes of this Directive, certain terms should be defined and such definitions should be used only for the purposes of this Directive.
Definice zaměstnání by měla zahrnovat jeho zakládající prvky, tj. činnosti, které jsou nebo by měly být vykonávány za odměnu podle pokynů nebo pod dohledem zaměstnavatele, bez ohledu na právní vztah.
The definition of employment should encompass its constituent elements, namely activities that are or ought to be remunerated, undertaken for or under the direction and/or supervision of an employer, irrespective of the legal relationship.
Definice zaměstnavatele může zahrnovat sdružení osob uznané jako způsobilé k právním úkonům bez právní subjektivity.
The definition of employer may include an association of persons recognised as having the capacity to perform legal acts without having legal personality.
S cílem zabránit zaměstnávání neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí by se mělo po zaměstnavateli požadovat, aby před přijetím státních příslušníků třetích zemí do zaměstnání, včetně případů, kdy je státní příslušník třetí země přijímán, aby byl za účelem poskytování služeb vyslán do jiného členského státu, ověřil, zda má tento státní příslušník třetí země platné povolení k pobytu nebo jiné povolení, z nějž vyplývá, že oprávněně pobývá na území členského státu, v němž je přijímán do zaměstnání.
To prevent the employment of illegally staying third-country nationals, employers should be required, before recruiting a third-country national, including in cases where the third-country national is being recruited for the purpose of posting to another Member State in the context of the provision of services, to check that the third-country national has a valid residence permit or another authorisation for stay showing that he or she is legally staying on the territory of the Member State of recruitment.
Aby členské státy měly zejména možnost ověřit, že doklady nejsou padělané, měli by zaměstnavatelé být rovněž povinni oznámit příslušným orgánům skutečnost, že zaměstnávají státní příslušníky třetích zemí.
To enable Member States in particular to check for forged documents, employers should also be required to notify the competent authorities of the employment of a third-country national.
Pro snížení administrativní zátěže by členské státy měly mít možnost stanovit, aby se tato oznamování prováděla v rámci jiných oznamovacích povinností.
In order to minimise the administrative burden, Member States should be free to provide for such notifications to be undertaken within the framework of other notification schemes.
Členské státy by měly mít možnost stanovit zjednodušený postup oznamování pro zaměstnavatele, kteří jsou fyzickými osobami a zaměstnání slouží k jejich soukromým účelům.
Member States should be free to decide a simplified procedure for notification by employers who are natural persons where the employment is for their private purposes.
Zaměstnavatel, který splnil povinnosti stanovené touto směrnicí, by neměl být odpovědný za zaměstnávání neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí, zejména v případech, kdy příslušné orgány později zjistí, že doklad předložený zaměstnancem byl ve skutečnosti padělaný nebo zneužitý, ledaže by zaměstnavatel věděl, že doklad byl padělek.
Employers that have fulfilled the obligations set out in this Directive should not be held liable for having employed illegally staying third-country nationals, in particular if the competent authority later finds that the document presented by an employee had in fact been forged or misused, unless the employer knew that the document was a forgery.
Aby se zaměstnavatelům usnadnilo plnění jejich povinností, měly by členské státy vynaložit veškeré úsilí, aby byly žádosti o prodloužení povolení k pobytu vyřizovány včas.
To facilitate the fulfilment by employers of their obligations, Member States should use their best endeavours to handle requests for renewal of residence permits in a timely manner.
Za účelem prosazení všeobecného zákazu a předcházení jeho porušování by členské státy měly stanovit přiměřené sankce.
To enforce the general prohibition and to deter infringements, Member States should provide for appropriate sanctions.
Ty by měly zahrnovat finanční sankce a příspěvek na výdaje související s navrácením neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí, spolu s možností nižších finančních sankcí pro zaměstnavatele, kteří jsou fyzickými osobami a zaměstnání slouží k jejich soukromým účelům.
These should include financial sanctions and contributions to the costs of returning illegally staying third-country nationals, together with the possibility of reduced financial sanctions on employers who are natural persons where the employment is for their private purposes.
V každém případě by měl být zaměstnavatel povinen zaplatit státním příslušníkům třetích zemí veškerou nevyplacenou odměnu za vykonanou práci a odvést veškeré nezaplacené daně a příspěvky na sociální zabezpečení.
The employer should in any event be required to pay to the third-country nationals any outstanding remuneration for the work which they have undertaken and any outstanding taxes and social security contributions.
Pokud výši odměny nelze určit, měla by platit domněnka, že odpovídá alespoň mzdě stanovené platnými právními předpisy o minimální mzdě, kolektivními smlouvami nebo zavedenou praxí v příslušných profesních odvětvích.
If the level of remuneration cannot be determined, it should be presumed to be at least as high as the wage provided for by the applicable laws on minimum wages, by collective agreements or in accordance with established practice in the relevant occupational branches.
Zaměstnavatel by měl být rovněž povinen uhradit veškeré případné náklady spojené se zasláním dlužné odměny do země, do níž se neoprávněně zaměstnaný státní příslušník třetí země vrátil nebo byl navrácen.
The employer should also be required to pay, where appropriate, any costs arising from the sending of outstanding remuneration to the country to which the illegally employed third-country national has, or has been, returned.
V případech, kdy zaměstnavatel dlužné částky nedoplatí, by členské státy neměly být povinny splnit tuto povinnost namísto zaměstnavatele.
In those cases where back payments are not made by the employer, Member States should not be obliged to fulfil that obligation in place of the employer.
Neoprávněně zaměstnanému státnímu příslušníkovi třetí země by nemělo vzniknout na základě neoprávněného pracovního vztahu nebo na základě vyplácení nebo doplacení odměny, příspěvků na sociální zabezpečení nebo daní zaměstnavatelem nebo právním subjektem, který platí za zaměstnavatele, právo na vstup, pobyt či přístup na trh práce.
An illegally employed third-country national should not derive a right to entry, stay and access to the labour market from the illegal employment relationship or from the payment or back payment of remuneration, social security contributions or taxes by the employer or by a legal entity which has to pay instead of the employer.
Členské státy by měly zajistit možnost vznášení nároků a zavést mechanismy určené k tomu, že získané částky dlužné odměny budou moci být vyplaceny státním příslušníkům třetích zemí, kteří na ně mají nárok.
Member States should ensure that claims are or may be lodged and that mechanisms are in place to ensure that recovered amounts of outstanding remuneration are able to be received by the third-country nationals to whom they are due.
Členské státy by neměly být povinny zapojovat do těchto mechanismů své mise nebo zastoupení ve třetích zemích.
Member States should not be obliged to involve their missions or representations in third countries in those mechanisms.
V souvislosti se zavedením účinných mechanismů, které by usnadnily podávání stížností, a pokud tak již nestanoví vnitrostátní právní předpisy, by členské státy měly zvážit možnost umožnit příslušným orgánům zahájení postupů vůči zaměstnavateli za účelem vymáhání dlužné odměny a přínos takového postupu.
Member States should, in the context of establishing effective mechanisms to facilitate complaints and if not already provided for by national legislation, consider the possibility and added value of enabling a competent authority to bring proceedings against an employer for the purpose of recovering outstanding remuneration.
Členské státy by měly dále stanovit právní domněnku pracovního vztahu v trvání nejméně tří měsíců, aby se důkazní břemeno zaměstnavatele vymezilo s ohledem na určité minimální období.
Member States should further provide for a presumption of an employment relationship of at least three months’ duration so that the burden of proof is on the employer in respect of at least a certain period.
Kromě jiných by rovněž zaměstnanec měl mít možnost prokázat existenci a trvání pracovního vztahu.
Among others, the employee should also have the opportunity of proving the existence and duration of an employment relationship.
Členské státy by měly stanovit možnost uložení dalších sankcí vůči zaměstnavatelům, včetně vyloučení z nároku na některé nebo všechny veřejné výhody, podpory nebo dotace, včetně zemědělských dotací, vyloučení z účasti na veřejných zakázkách a vrácení některých nebo všech veřejných výhod, podpor nebo dotací, včetně finančních prostředků EU spravovaných členskými státy, které již byly poskytnuty.
Member States should provide for the possibility of further sanctions against employers, inter alia, exclusions from entitlement to some or all public benefits, aids or subsidies, including agricultural subsidies, exclusions from public procurement procedures and recovery of some or all public benefits, aids or subsidies, including EU funding managed by Member States, that have already been granted.
Členské státy by měly mít možnost neuplatňovat tyto další sankce vůči zaměstnavatelům, kteří jsou fyzickými osobami a zaměstnání slouží k jejich soukromým účelům.
Member States should be free to decide not to apply those further sanctions against employers who are natural persons where the employment is for their private purposes.
Touto směrnicí, a zejména články 7, 10 a 12, by nemělo být dotčeno nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [5].
This Directive, and in particular its Articles 7, 10 and 12, should be without prejudice to Council Regulation (EC, Euratom) No 1605/2002 of 25 June 2002 on the Financial Regulation applicable to the general budget of the European Communities [5].
Vzhledem k častému využívání subdodávek v určitých dotčených odvětvích je nutné zajistit, aby alespoň dodavatel, jehož je zaměstnavatel přímým subdodavatelem, mohl být odpovědný za zaplacení finančních sankcí vedle zaměstnavatele nebo namísto něho.
In view of the prevalence of subcontracting in certain affected sectors, it is necessary to ensure that at least the contractor of which the employer is a direct subcontractor may be liable to pay financial sanctions in addition to or in place of the employer.
Ve zvláštních případech mohou odpovídat za zaplacení finančních sankcí vedle zaměstnavatele, který zaměstnává neoprávněně pobývající státní příslušníky třetích zemí, nebo namísto něho další dodavatelé.
In specific cases, other contractors may be liable to pay financial sanctions in addition to or in place of an employer of illegally staying third-country nationals.
Doplatky, na které se mají vztahovat ustanovení o odpovědnosti této směrnice, by měly zahrnovat i příspěvky do vnitrostátních fondů náhrad mezd za dovolenou a fondů sociálního zabezpečení upravených právními předpisy nebo kolektivními smlouvami.
Back payments which are to be covered by the liability provisions of this Directive should also include contributions to national holiday pay funds and social funds regulated by law or collective agreements.
Zkušenosti ukazují, že současné systémy sankcí nedostačují k dosažení úplného dodržování zákazu zaměstnávání neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí.
Experience has shown that the existing systems of sanctions have not been sufficient to achieve complete compliance with prohibitions against the employment of illegally staying third-country nationals.
Jedním z důvodů je, že pouhé správní sankce nejsou zřejmě dostačující, aby odradily některé bezohledné zaměstnavatele.
One of the reasons is that administrative sanctions alone are likely not to be enough to deter certain unscrupulous employers.
Dodržování zákazu může a mělo by být posíleno uplatněním trestů.
Compliance can and should be strengthened by the application of criminal penalties.
Pro zajištění úplné účinnosti všeobecného zákazu je proto zejména třeba více odrazujících sankcí v závažných případech, jakými jsou opakované porušování předpisů, neoprávněné zaměstnávání velkého počtu státních příslušníků třetích zemí, obzvláště vykořisťující pracovní podmínky, případy, kdy je zaměstnavateli známa skutečnost, že pracovník je obětí obchodování s lidmi, a neoprávněné zaměstnávání nezletilých.
To guarantee the full effectiveness of the general prohibition, there is therefore a particular need for more dissuasive sanctions in serious cases, such as persistently repeated infringements, the illegal employment of a significant number of third-country nationals, particularly exploitative working conditions, the employer knowing that the worker is a victim of trafficking in human beings and the illegal employment of a minor.
Tato směrnice ukládá členským státům povinnost stanovit ve svých vnitrostátních právních předpisech za tato závažná porušení tresty.
This Directive obliges Member States to provide for criminal penalties in their national legislation in respect of those serious infringements.
Neukládá povinnosti, pokud jde o uplatnění těchto trestů nebo jiného dostupného systémy vymáhání práva v konkrétních případech.
It creates no obligations regarding the application of such penalties, or any other available system of law enforcement, in individual cases.
Ve všech případech, které jsou v souladu s touto směrnicí pokládány za závažné, by se porušení předpisů mělo v celém Společenství považovat za trestný čin, pokud bylo spácháno úmyslně.
In all cases deemed to be serious according to this Directive the infringement should be considered a criminal offence throughout the Community when committed intentionally.