natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Podle francouzských orgánů opírá Komise svoji analýzu o své sdělení z roku 2000 o státních podporách ve formě záruk, zvláště o jeho bod 2.1.3, který stanoví, že „za podporu ve formě záruky Komise považuje rovněž výhodnější úvěrové podmínky získané podniky, jejichž právní forma vylučuje konkurzní řízení nebo jiná řízení v případě platební neschopnosti, nebo zajistí výslovnou státní záruku nebo pokrytí ztrát státem“.
According to the French authorities, the Commission’s analysis is based on its 2000 Notice on State aid in the form of guarantees (‘the 2000 Guarantees Notice’), and in particular point 2.1.3 thereof, which provides that ‘The Commission also regards as aid in the form of a guarantee, the more favourable funding terms obtained by enterprises whose legal form rules out bankruptcy or other insolvency procedures or provides an explicit State guarantee or coverage of losses by the State’.
Francouzské orgány berou na vědomí, že podmínky Smlouvy o ES jsou nadřazeny sdělení z roku 2000 o státních podporách ve formě záruk, přičemž zdůrazňují dva činitele, které podle jejich názoru zbavují uvedené sdělení v daném případě účinnosti:
While noting that the rules of the Treaty take precedence over the 2000 Guarantees Notice, the French authorities identify two factors which, in their view, remove the case in question from the scope of Notice:
sdělení z roku 2000 o státních podporách ve formě záruk zdůrazňuje skutečnost, že případná podpora vyplývá z „výhodnějších úvěrových podmínek“, které lze přičítat vyloučení možnosti konkurzního řízení; Komise však existenci takových „výhodnějších úvěrových podmínek“ neprokázala,
the 2000 Guarantees Notice stresses the fact that any aid would arise from ‘more favourable funding terms’ that would be imputed to the exclusion of the possibility of bankruptcy proceedings; but the Commission has not demonstrated the existence of ‘more favourable funding terms’,
sdělení z roku 2000 o státních podporách ve formě záruk se týká případu, v němž právní forma vylučuje jakékoli konkurzní nebo insolvenční řízení, a nikoli zvláštní řízení, Komise však neprokázala, že La Poste nemůže vyhlásit úpadek, ani že nelze zavést žádné insolvenční řízení.
the 2000 Guarantees Notice examines the case where the legal form excludes all bankruptcy or insolvency proceedings and not specific proceedings; but the Commission has not established that La Poste cannot go bankrupt, nor that insolvency proceedings are impossible.
Podle francouzských orgánů je však zákon ze dne 25. ledna 1985 pouze zákonem procesním.
According to the French authorities, the Law of 25 January 1985 is merely a procedural law.
Skutečnost, že EPIC nespadají do jeho působnosti, neznamená, že u EPIC nemůže dojít k zastavení plateb, stejně jako nezakazuje zahájit proti nim řízení o správě, konkurzu nebo úpadku ad hoc.
The fact that EPICs lie outside its scope does not mean that an EPIC cannot be in default, nor that the law prohibits administration, winding-up or ad hoc bankruptcy proceedings being taken against it.
Uplatnění „řízení“ zavedeného zákonem ze dne 16. července 1980 spíše než hromadné řízení obecného práva věřitele nijak nezvýhodňuje
The application of the ‘procedure’ introduced by the Law of 16 July 1980, rather than the collective procedure under ordinary law, does not confer any advantage on the creditor
Po analýze 68. bodu odůvodnění rozhodnutí o zahájení dospěly francouzské orgány k závěru, že Komise používá dvou kritérií pro posouzení, zda použití zvláštního řízení v případě platební neschopnosti subjekt podléhající tomuto řízení zvýhodňuje oproti podnikům podléhajícím obchodnímu právu:
The French authorities, having analysed recital 68 of the opening decision, conclude that the Commission uses two criteria to assess whether the application of a specific procedure in the event of insolvency confers an advantage on the entity subject to the procedure in relation to undertakings subject to commercial law:
kritérium zveřejnění: řízení následující v případě platební neschopnosti La Poste by mělo být stanoveno a zveřejněno,
a criterion relating to publicity: the procedure to be followed in the event of La Poste’s insolvency should be defined and made public,
kritérium rovnocennosti: toto řízení by mělo být buď řízením soukromého práva, nebo řízením, které propůjčuje věřitelům La Poste práva, která nejsou větší, než by měli při použití obchodního práva.
a criterion relating to equivalence: this procedure should be either the private-law procedure or a procedure that gives the creditors of La Poste rights that are no better than those they would have under commercial law.
Ačkoli francouzské orgány popírají nutnost dodržování těchto dvou kritérií, pokud Komise považuje tato kritéria za nezbytná a dostatečná, francouzské orgány podle nich posoudí, zda uplatnění ustanovení zákona ze dne 16. července 1980 zvýhodňuje věřitele právnických subjektů veřejného práva oproti věřitelům podniků podléhajících hromadným řízením obecného práva.
Although the French authorities challenge the need to fulfil these two criteria, in so far as they are regarded as necessary and sufficient by the Commission, they have been used by the French authorities to analyse whether the application of the provisions of the Law of 16 July 1980 confers an advantage on the creditors of legal entities governed by public law compared with the creditors of undertakings subject to collective procedures under ordinary law.
Pokud se týká kritéria zveřejnění, francouzské orgány mají za to, že řízení zavedené zákonem ze dne 16. července 1980 je řádně vymezeno ratingovými agenturami jako použitelné v případě platební neschopnosti EPIC, jak o tom svědčí ratingy agentur uváděné Komisí ohledně ERAP.
With regard to the criterion relating to publicity, the French authorities take the view that the procedure introduced by the Law of 16 July 1980 is correctly identified by the rating agencies as applicable in the event of the insolvency of an EPIC, as reported by the rating agencies referred to by the Commission in relation to ERAP.
Pokud jde o kritérium rovnocennosti, francouzské orgány rozlišují případ, kdy lze použít požadavek kontinuity veřejné služby, od případu, kdy takový požadavek uplatnit nelze.
With regard to the criterion relating to equivalence, the French authorities draw a distinction between the case where a requirement for continuity of the public service would apply and where such a requirement would not apply.
„řízení“ zavedené zákonem ze dne 16. července 1980, analyzované z pohledu zkoušky rovnocennosti – mimo rámec požadavku kontinuity veřejné služby
the ‘procedure’ introduced by the Law of 16 July 1980 analysed from the perspective of an equivalence test — leaving aside the requirement for continuity of the public service
Kdyby podle francouzských orgánů La Poste nebyla schopna splatit své dluhy a kdyby nebylo možno použít požadavek kontinuity veřejné služby, následovalo by další řízení: v nepravděpodobném případě prokázaných finančních potíží a než dojde k situaci nedostatku zdrojů by byl podnik v první etapě nucen vstoupit v jednání se svými věřiteli za účelem vypracování plánu ozdravení pasiv.
According to the French authorities, if La Poste were unable to repay its debts and if there were no requirement for continuity of the public service, the following procedure would apply: in the unlikely event of genuine financial difficulty and before reaching the stage of lack of assets, the undertaking would initially be required to open negotiations with its creditors in order to establish a plan for rescheduling liabilities.
V druhé etapě, pokud by plán nebyl posouzen jako dostatečný, nebo kdyby neumožňoval odstranit finanční potíže a pokud by nebyla uzavřena nová dohoda s věřiteli, přinejmenším někteří z nich by mohli předat věc příslušnému soudu, aby dosáhli odsouzení dlužníka, a tudíž uznání své pohledávky.
Next, if the plan was judged unsatisfactory or if it did not bring an end to the financial difficulties, and in the absence of a new agreement with creditors, they — or some of them — could refer the case to the competent court to obtain a judgment against the debtor and therefore have their claim recognised.
Kdyby řízení zavedené zákonem ze dne 16. července 1980 narazilo na nedostatek zdrojů La Poste a kdyby tedy dozorčí orgán neměl věcnou možnost vytvořit zdroje nezbytné k zaplacení dlužné částky, neboť by neměl již žádná aktiva k prodeji, řízení by bylo podle zákona ze dne 16. července 1980 ukončeno.
If the procedure introduced by the Law of 16 July 1980 were to come up against La Poste’s lack of assets, and if the supervisory authority were therefore faced with financial impossibility, not having any more assets to sell in order to generate the resources needed to pay the amount due, the procedure provided for by the Law of 16 July 1980 would be terminated.
Podle francouzských orgánů by tudíž za předpokladu, že není uplatnitelný žádný požadavek veřejné služby, uplatnění „řízení“ zavedeného zákonem ze dne 16. července 1980 mohlo mít za následek prodej souhrnu aktiv La Poste, avšak v případě nedostatku aktiv by toto řízení neumožnilo uspokojit souhrn věřitelů La Poste.
Therefore, according to the French authorities, assuming that there is no requirement for continuity of the public service, the application of the ‘procedure’ introduced by the Law of 16 July 1980 could result in all La Poste’s assets being sold but, in the event of lack of assets, the procedure would not enable all La Poste’s creditors to be repaid.
Na konci řízení by dlužníci subjektu podléhajícího zákonu ze dne 16. července 1980 globálně vzato obdrželi stejnou částku jako věřitelé subjektu podléhajícího obchodnímu právu, tj. částku získanou prodejem aktiv.
At the end of the procedure, the creditors of an entity subject to the Law of 16 July 1980, taken together, would have recovered the same amount as the creditors of an entity subject to commercial law, i.e. the proceeds from the sale of the assets.
Toto řízení se liší od řízení použitelného v obchodním právu pouze ve dvou aspektech:
This procedure differs in only two respects from the procedure applicable under commercial law:
neexistence hromadného jednání s věřiteli: na rozdíl od řízení soukromého práva, v němž je s věřiteli jednáno hromadně a věřitelé jsou uspokojováni podle přednostního pořadí sestupně a v poměru k disponibilním částkám, řízení zavedené zákonem ze dne 16. července 1980 se vyznačuje skutečností, že pouze jednání věřitele mu umožňuje zachování jeho práv.
the absence of a single procedure for all creditors: unlike the procedure under private law, whereby claims are processed en masse and creditors are satisfied in decreasing order of priority and pro rata from the amounts available, the procedure introduced by the Law of 16 July 1980 is different in that only action by the creditor enables him to protect his rights.
Logika zákona ze dne 16. července 1980 je taková, že „kdo dřív přijde, ten dřív bere“,
The logic of the Law of 16 July 1980 is ‘first come, first served’,
představitel státu pod dohledem správního soudu (dohled nad závažným proviněním, jak jej ustanovila Státní rada ve výše uvedeném rozhodnutí Campoloro z listopadu 2005) zastává funkci rovnocennou funkci likvidátora a správce konkurzní podstaty.
it is the representative of the State who, under the supervision of the administrative court (monitoring for gross negligence as established by the Council of State in the Campoloro judgment of November 2005 cited above), takes on the role equivalent to that of the court-appointed liquidator and administrator.
Francouzské orgány mají za to, že po ukončení řízení již věřitelé nemají možnost opravného prostředku.
The French authorities take the view that at the end of the procedure the creditors would no longer have any redress.
Podle francouzských orgánů totiž odpovědnost státu nelze uplatnit pouze na základě nedostatečnosti aktiv.
According to the French authorities, the State cannot be held liable solely on the ground of lack of assets.
Stejně tak věřitelé v řízení soukromého práva „nenabývají znovu svého práva na samostatné soudní stíhání“ po ukončení soudního vyrovnání s výhradou výjimky.
Likewise, under the private-law procedure, the creditors ‘do not recover their right to take individual action’, save in exceptional circumstances, at the end of the compulsory winding-up procedure.
Řízení zavedené zákonem ze dne 16. července 1980, analyzované z pohledu zkoušky rovnocennosti s přihlédnutím k požadavku kontinuity veřejné služby.
the ‘procedure’ introduced by the Law of 16 July 1980 analysed from the perspective of an equivalence test — taking into account the requirement for continuity of the public service
Za předpokladu, že by kontinuita veřejné služby byla zajištěna, francouzské orgány připouštějí, že by představitel státu při výkonu svých pravomocí svěřených zákonem ze dne 16. července 1980 mohl rozhodnout, že určitá aktiva nezbytná k plnění poslání veřejné služby nebudou prodána.
In the event that the continuity of the public service would have to be guaranteed, the French authorities admit that the representative of the State, when exercising the powers conferred by the Law of 16 July 1980, could decide not to sell certain assets needed to perform a public service task.
Pokud by určitý majetek nebyl postoupen z důvodů požadavku kontinuity veřejné služby a stát by za něj neposkytl náhradu, projevila by se tato skutečnost sníženým prodejem aktiv a odpovídajícím snížením částek, které by věřitelé mohli obdržet.
The failure to sell certain goods, for reasons relating to the requirement for continuity of the public service, would be reflected, if the State did not pay compensation, in lower proceeds from the assets and a corresponding reduction in the amounts recoverable by creditors.
Řízení neuděluje věřitelům La Poste větší práva, než která by měli při použití obchodního práva.
The procedure would not confer on La Poste’s creditors rights greater than those they would have had under commercial law.
Podle francouzských orgánů je tudíž kritérium rovnocennosti stanovené Komisí tím spíše splněno.
According to the French authorities, the criterion relating to equivalence set by the Commission would therefore be met a fortiori.
Francouzské orgány nicméně připouštějí, že za tohoto předpokladu by bylo možno dovolávat se plné odpovědnosti státu, která by se projevila odškodněním věřitelů ve výši újmy, kterou utrpěli, tj. až do výše prodejní hodnoty aktiv, o nichž představitel státu zákonně rozhodl, že nebudou prodána.
Nonetheless, the French authorities admit that, in such an event, the State’s strict liability would then be likely to be incurred and reflected in compensation to creditors of the amount of the loss they have suffered, i.e. at most the market value of the assets that the State representative lawfully decided not to sell.
Podle francouzských orgánů by však toto odškodnění mělo pouze ten důsledek, že by se věřitelé opět ocitli v situaci, která vyplývá z uplatnění obecného práva a nepropůjčila by jim s ohledem na zkoušku rovnocennosti větší práva než ta, která by měli v rámci obecného práva.
According to the French authorities, any such compensation would nonetheless merely reinstate the creditor in the situation that would result from the application of ordinary law and could not, therefore, confer on him, with regard to the equivalence test, any rights greater than those he would have under ordinary law.
Francouzské orgány dospěly k závěru, že řízení zavedené zákonem ze dne 16. července 1980 dodržuje kritéria rovnocennosti a zveřejnění, stanovená Komisí, která jsou postačující pro vyloučení výhody.
The French authorities conclude that the procedure introduced by the Law of 16 July 1980 fulfils the equivalence and publicity criteria set by the Commission, which are sufficient to rule out the existence of an advantage.
Domnívají se, že není oprávněné podrobit La Poste závažnému a složitému řízení obecného práva.
They take the view that there is therefore no justification for subjecting La Poste directly to the procedure under ordinary law, which is cumbersome and complex.
Právní dokumenty, které uvádí Komise ohledně povinností plynoucích z vyčerpání zdrojů instituce, se neuplatňují na La Poste
The instruments cited by the Commission on the future of the obligations once the establishment’s resources have been exhausted do not apply to La Poste
Podle francouzských orgánů se právní dokumenty, které uvádí Komise v rozhodnutí o zahájení řízení, zejména v 69. bodě odůvodnění, neuplatňují ani nepřenášejí na La Poste.
According to the French authorities, the instruments referred to by the Commission in the opening decision, in particular in recital 69, are neither applicable nor transferable to La Poste.
ABSENCE VÝHODY
ABSENCE OF ADVANTAGE
Podle francouzských orgánů se analýza Komise ohledně existence selektivní výhody rozvíjí podle dvou hledisek:
According to the French authorities, the Commission’s analysis of the existence of a selective advantage follows two threads:
argumentace v kruhu založená na sdělení z roku 2000 o státních podporách ve formě záruk,
a circular argument that is based on the 2000 Guarantee Notice,
analýza předpokládaného vlivu uvedeného opatření na ratingové agentury.
an analysis of the presumed influence of the alleged measure on the rating agencies.
Ze sdělení Komise z roku 2000 o státních podporách ve formě záruk není možno v daném případě usoudit na přítomnost výhody
The Commission’s 2000 Guarantees Notice cannot be used to conclude that there is an advantage in the case in question
Francouzské orgány se domnívají, že se Komise v 77. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení dopustila mylného výkladu bodu 2.1.3 sdělení z roku 2000 o státních podporách ve formě záruk.
The French authorities take the view that the Commission, in recital 77 of the opening decision, wrongly interprets point 2.1.3 of the 2000 Guarantees Notice.
Podle francouzských orgánů bod 2.1.3 znamená, že jestliže určitý podnik, jehož právní forma vylučuje možnost konkurzního nebo insolvenčního řízení, získal výhodnější úvěrové podmínky, zakládají tyto podmínky podporu ve formě záruky.
According to the French authorities, point 2.1.3 implies that, in the case of an enterprise whose legal form rules out bankruptcy or other insolvency procedures, if the enterprise enjoys more favourable funding terms, those terms constitute State aid in the form of a guarantee.
Podle francouzských orgánů v bodě 2.1.3 sdělení Komise z roku 2000 o státních podporách ve formě záruk nic nenaznačuje, že Komise má za to, že skutečnost, že právní forma určitého podniku vylučuje možnost konkurzního řízení, nutně vede k tomu, že tento podnik získá výhodnější finanční podmínky.
According to the French authorities, nothing in point 2.1.3 of the Commission’s 2000 Guarantees Notice indicates that the Commission considers that the fact that the legal form of an enterprise excludes the possibility of bankruptcy proceedings necessarily leads to the enterprise enjoying more favourable funding terms.
Francouzské orgány se kromě toho domnívají, že se La Poste nachází mimo působnost bodu 2.1.3 sdělení z roku 2000 o státních podporách ve formě záruk, neboť toto sdělení se týká případu, v němž právní forma vylučuje jakékoli konkurzní nebo insolvenční řízení, a nikoli zvláštní řízení.
Moreover, the French authorities take the view that La Poste falls outside the scope of point 2.1.3 of the Commission’s 2000 Guarantees Notice because the notice addresses the case where the legal form excludes all bankruptcy and insolvency proceedings, not a specific procedure.
Podle francouzských orgánů však Komise neprokázala, že La Poste nemůže vyhlásit úpadek, ani že nelze uplatnit žádné insolvenční řízení.
But, according to the French authorities, the Commission has not established that La Poste cannot go bankrupt, nor that all insolvency proceedings were inapplicable.
Absence přičitatelnosti a státních zdrojů
Absence of imputability and of state resources
Komise v 79. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení připomíná vliv ratingových agentur na úvěrové podmínky, které podniky získaly.
In recital 79 of the opening decision, the Commission points out the influence of the rating agencies on the funding terms obtained by undertakings.
Francouzské orgány připomněly slabé stránky ratingových agentur a prohlašují, že stanovisko zastávané ratingovou agenturou, nezakládá-li se na přesné analýze platného právního rámce, nemůže zakládat zvýhodnění ze strany státu, které by zakládalo státní podporu.
After highlighting the weaknesses of the rating agencies, the French authorities confirm that the position taken by a rating agency, where it is not underpinned by a precise analysis of the legal framework in force, cannot be used to create an advantage imputable to the State that may constitute State aid.
Kromě toho, i kdyby toto hodnocení prakticky umožňovalo EPIC výhodný přístup k úvěru, neposkytovalo by jí právně ani prakticky přístup ke státním zdrojům, čímž se nutně vyznačuje státní podpora.
In addition, even though this assessment would in practice provide an EPIC with advantageous access to funding, in law and in practice it would provide no access to state resources, which would be necessary to establish the existence of State aid.
Francouzské orgány dodávají, že analýzy ratingových agentur neobsahují právní hlediska, nýbrž se opírají o subjektivní posouzení toho, co údajně představuje státní podporu v případě potíží dotyčného podniku.
The French authorities add that the analyses by the rating agencies are based, not on an objective legal basis, but on a subjective assessment of state support in the event of the undertaking in question running into difficulty.
Argumentace v kruhu
Circular argument
Podle francouzských orgánů se argumentace Komise pohybuje v kruhu:
According to the French authorities, the Commission’s argument is circular:
Komise se při dokazování hospodářské výhody opírá hlavně o tvrzení ratingových agentur,
the Commission has based its argument on the statements by the rating agencies to highlight an economic advantage,
trh a ratingové agentury vzaly na vědomí absenci státní záruky za La Poste, avšak nadále vyjadřují pochybnost, která vyplývá pouze ze stanoviska Komise.
the market and the rating agencies have accepted the absence of a state guarantee for La Poste but continue to harbour a doubt that is generated only by the position expressed by the Commission.
Absence účinku na rating La Poste
Absence of effect on La Poste’s rating
Podle francouzských orgánů rozhodnutí o zahájení řízení v každém případě neprokázalo, že je rating La Poste vyšší z důvodu údajné neomezené státní záruky.
In any event, according to the French authorities, the opening decision does not establish that La Poste’s rating would be higher because of an alleged unlimited state guarantee.
Názor ratingových agentur nepostačuje jako důkaz jakéhokoli účinku
The doctrine of the rating agencies is not sufficient to identify any effect
Francouzské orgány vyslovily několik připomínek ohledně studie Standard and Poor’s nazvané „Influence of Government Support on Ratings“, kterou uvádí Komise v 80. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení.
The French authorities make a number of comments on the study by Standard and Poor’s entitled ‘Influence of Government Support on Ratings’, cited by the Commission in recital 80 of the opening decision.
Standard and Poor’s v této studii rozlišuje několik kategorií „government supported postal companies“; třídění určuje metodiku, kterou Standard and Poor’s používá pro stanovení ratingu uvedeného subjektu.
In the study, Standard and Poor’s identifies a number of categories of government-supported postal companies; the classification determines the methodology applied by Standard and Poor’s to set the rating of the company in question.
Francouzské orgány zdůrazňují, že zařazení do kategorie 1 odpovídá širokým kritériím, jako jsou například druh činnosti nebo hospodářské a sociální prostředí, neodkazuje však na postavení posuzovaného subjektu.
The French authorities point out that inclusion in Category 1 depends on broad criteria, such as the nature of the activity and the economic and social environment, but does not refer to the legal form of the rated operator.