natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Daně (vyrovnání za daňové období 1999)
Taxes (accrual from 1999 tax year)
Celkem (A.1 + A.2 + A.3 + A.4)
Total of requirements A.1 + A.2+ A.3 + A.4
ZDROJE FINANCOVÁNÍ
FINANCE SOURCES
Financování společností SNCB
Financed by the SNCB
Úvěrová facilita (k následné přeměně na kapitál)
Credit facility (to be subsequently converted into capital)
Navýšení kapitálu (navíc k přeměně úvěrové facility)
Additional capital (over and above the conversion of the credit facility
Celkový příspěvek SNCB (dílčí součet B.1.)
Total SNCB contribution (subtotal B.1)
Financování z vlastních zdrojů IFB
Financed by IFB’ s own resources
Zvýšení produktivity:
Productivity gains:
Částečné nebo úplné odstranění hrubé provozní ztráty z rubriky A.1.1
Partial or total disappearance of gross operating loss in column A.1.1
Hrubý provozní přebytek v letech 2004, 2005 a 2006
Gross operating surplus in 2004, 2005 and 2006
Finanční příjmy
Financial receipts
Změna potřeb provozního kapitálu (snížení)
Variation in requirement and working capital (reduction)
Prodej nefinančního investičního majetku (zejména terminálu OCHZ v roce 2004
Sale of non-financial fixed assets (essentially the OCHZ terminal in 2004)
Prodej finančního investičního majetku (podílů)
Sale of financial fixed assets (shareholdings)
Finanční dluh kontrahovaný u úvěrových institucí
Financial debts entered into with credit institutions
Mimořádné příjmy
Exceptional receipts
Celkový příspěvek IFB(dílčí součet B.2)
Total IFB contribution (subtotal B.2)
Zdroje celkem (B.1 + B.2)
Total of sources (B.1 + B.2)
Financování společností SNCB v % z celku
Financed by the SNCB as a % of the total
Financování společností IFB v % z celku
Financed by IFB as a % of the total
VLASTNÍ PŘÍSPĚVEK
OWN CONTRIBUTION
SOUKROMÝ INVESTOR
PRIVATE INVESTOR
K této tabulce Belgie předkládá následující upřesnění.
Belgium provides the following details on this table.
Potřeby financování zahrnují tyto kategorie:
The financing requirements cover the following categories:
přímé náklady na restrukturalizaci (sekce A.1): tyto náklady zahrnují hlavně kumulovanou hrubou provozní ztrátu („cash drain“) bez ohledu na zvýšení produktivity.
Direct costs of restructuring (section A.1): these costs comprise principally the cumulative gross operating loss (‘cash drain’), without taking account of the productivity gains.
Když nebereme v úvahu nárůst produktivity, který IFB dosáhla v průběhu realizace svého restrukturalizačního plánu, hrubá provozní ztráta v roce 2003, 2004 a 2005 by byla stejná jako v roce 2002, tedy roční částka k financování 8 mil. EUR, jak ukazuje následující tabulka.
If the productivity gains which IFB achieved during the implementation of its restructuring plan are not taken into account, the gross operating loss in 2003, 2004 and 2005 would be the same as in 2002, that is to say an annual sum of EUR 8 million to be financed, as shown in the table below.
výhled
Forecast
rozpočet
Budget
Období od 2003 do 30.6.2006
Period 2003 to 30.6.2006
celkem
cumulative
Provozní výsledek
Operating profit
+ Odpisy a snížení hodnoty investičního majetku
+ Amortisations and reductions in value of fixed assets
+ Snížení hodnoty oběžných aktiv
+ Reductions in value of current assets
0+ Rezervy
0+ Provisions
Hrubý provozní výsledek
Gross operating profit
Hrubá provozní ztráta („cash drain“) bez účinku nárůstu produktivity
Gross operating loss (‘cash drain’) excluding the effect of gains in productivity
potřeba kapitálu v průběhu restrukturalizace (změny provozního kapitálu a investice v průběhu restrukturalizace, oddíl A.2): tyto náklady spočívají v investicích, které jsou nutné po dobu restrukturalizace.
Capital requirements during restructuring (variations in working capital requirements and investments during restructuring, section A.2): these costs consist of necessary investments during the restructuring period.
Zvýšení provozních prostředků bylo zapotřebí, aby se financovaly průběžné práce, absorboval rozdíl mezi pohledávkami a dluhy z obchodního styku a udržela dostatečná likvidita.
An increase in working capital was necessary in order to finance the works in progress, to absorb the difference between receivables and commercial debts and to maintain sufficient liquidity.
Investice do obnovy hmotného investičního majetku byly nezbytné, aby mohla pokračovat činnost IFB po dobu realizace restrukturalizačního plánu.
Investments in renewals of tangible fixed assets were necessary for the continuation of IFB’s activities during the implementation of the restructuring plan.
Neměly za cíl rozšířit kapacitu IFB, ale spíše investovat do obnovy aktiv, jejichž životnost končila a byly úplně odepsané, a rovněž do různého, tedy nákupu automobilů, počítačů, drobných stavebních renovací atd. Investice ve výši 0,6 mil. EUR do finančního majetku v roce 2004 souvisela s restrukturalizací dceřiné společnosti IFB Maritime Germany: IFB Maritime Germany byla absorbována společností Haeger & Schmidt International a podíl ve společnosti RKE, který vlastnila společnost Haeger & Schmidt International, byl převeden na společnost IFB,
They were not aimed at expanding IFB’s capacity but were rather investments in renewal of assets which had come to the end of their life cycle and were entirely amortised, together with various investments such as vehicles, computers, minor building renovations etc. The investment of EUR 0,6 million in financial fixed assets in 2004 was linked to the restructuring of the subsidiary IFB Maritime Germany: IFB Maritime Germany was taken over by Haeger & Schmidt International and the shareholding in RKE owned by Haeger & Schmidt International was transferred to IFB,
splácení dluhů a úroků (sekce A.3): kromě úroků a splátek finančních dluhů úvěrovým ústavům tato kategorie představuje úroky a splátky dluhů vůči SNCB.
Repayment of debts and interest (section A.3): apart from interest and repayment of financial debts to credit institutions, this category accounts for interest and repayment of debts to SNCB.
Dluh 33,2 mil. EUR je část dluhu 63 mil. EUR, která nesouvisí s francouzskými dceřinými společnostmi.
The debt of EUR 33,2 million is the portion of the debt of EUR 63 million which does not relate to the French subsidiaries.
Úroky ve výši 1,4 mil. EUR splatné v roce 2006 jsou úroky, které nebudou součástí navýšení kapitálu (aby se navýšení kapitálu omezilo na minimum).
The interest of EUR 1,4 million payables in 2006 is the interest which does not form part of the increase in capital (in order to minimise the increase in capital).
Ostatní úroky (celkem ve výši 9,7 mil. EUR) jsou součástí navýšení kapitálu.
The other interest (for a total of EUR 9,7 million) forms part of the increase in capital.
Všechny tyto úroky jsou úroky z dluhů souvisejících s nefrancouzskými aktivitami IFB,
All this interest is interest on the debts linked to IFB’s non-French activities,
daně (oddíl A.4): daně zaplacené v roce 2004 jsou vyrovnáním za zdaňovací období 1999.
Taxes (section A.4): the taxes paid in 2004 are an accrual from the 1999 tax year.
Podle Belgie byly tyto potřeby financování částečně kryty společností IFB a částečně společností SNCB.
According to Belgium, these finance requirements were partly covered by IFB and partly by SNCB.
Co se týče příspěvku IFB (oddíl B.2), Belgie poskytla následující doplňující informace:
As regards IFB’s contribution (section B.2), Belgium provided the following additional information:
Tyto výsledky potvrzují odhady sestavené na základě údajů, které společnost IFB znala při vypracování restrukturalizačního plánu (viz body 74 a 75 tohoto rozhodnutí),
These achievements confirm the forecasts made on the basis of the data possessed by the company IFB during the development of the restructuring plan (see points 74 and 75 of this decision),
různé finanční příjmy (oddíl B.2.2): představují 1,4 mil. EUR. Tyto finanční příjmy pocházejí z úroků, které vznikly IFB na bankovních účtech.
Various financial revenues (section B.2.2): these account for EUR 1,4 million. These financial revenues arise from interest which IFB was able to accumulate on its bank accounts.
Tyto příjmy se daly předvídat při vypracování restrukturalizačního plánu, jelikož odpovídají úrokům „EURIBOR“, které IFB mohla rozumně očekávat na svých účtech v odhadech svého restrukturalizačního plánu,
These revenues were foreseeable at the time of the restructuring plan, as they correspond to the ‘Euribor’ interest for the sums which IFB could reasonably expect to see in its accounts in view of the forecasts in its restructuring plan,
mimořádné příjmy (oddíl B.2.8): představují 1,1 mil. EUR. Tyto mimořádné příjmy pocházejí z přírůstku hodnoty, který IFB dokázala realizovat při prodeji 263 vagonů EAOS […].
Extraordinary revenues (section B.2.8): these account for EUR 1,1 million. These extraordinary revenues arise from capital appreciation which IFB was able to achieve from the sale of 263 EAOS wagons […].
V roce 2003 při přípravě restrukturalizačního plánu se tyto přírůstky hodnoty daly předpokládat, jelikož trh vagonů EAOS zaznamenal vysokou poptávku z důvodu zvýšené poptávky po těchto vagonech ve východní Evropě,
In 2003, during the preparation of the restructuring plan, this capital appreciation was foreseeable, as the market for EAOS wagons was experiencing important growth due to the increased demand for this type of wagon in Eastern Europe,
v roce 2004 a 2005 IFB uvolnila asi 2,7 mil. EUR snížením své potřeby provozního kapitálu (oddíl B.2.3),
In 2004 and 2005, IFB freed up around EUR 2,7 million by lowering its working capital requirement (section B.2.3),
IFB financovala náklady na restrukturalizaci částečně z prodeje aktiv (oddíly B.2.4 a B.2.5).
IFB financed the restructuring costs partly by the sale of assets (sections B.2.4 and B.2.5).
Kromě prodeje různých aktiv poměrně malého významu tvoří tuto část příspěvku vyřazení aktiv používaných na terminálu OCHZ v roce 2004.
Besides the sale of various assets of relatively limited importance, this part of the contribution principally consisted of divestiture in 2004 of assets utilised at the OCHZ terminal.
Spoluvlastnická práva (50 %) na tato aktiva používaná OCHZ byla prodána […] (viz řádek B.2.4 v roce 2004) a IFB získala dodatečnou částku 0,9 mil. EUR v provozním kapitálu OCHZ (viz řádek B.2.5 za rok 2004),
The co-ownership rights (50 %) of these assets utilised by OCHZ were ceded […] (see line B.2.4 in 2004) and IFB recovered an additional sum of EUR 0,9 million in working capital from OCHZ (see line B.2.5 for 2004),
v roce 2003 IFB získala bankovní půjčku ve výši 2 mil. EUR u ING Bank (viz řádek B.2.6).
in 2003, IFB obtained a bank loan for a sum of EUR 2 million from ING Bank (see line B.2.6).
V roce 2006 IFB financovala nákup „reach stackers“ prostřednictvím externí půjčky ve výši 1,3 mil. EUR.
In 2006, IFB financed the purchase of ‘reach stackers’ by means of an external loan of EUR 1,3 million,
Belgie je toho názoru, že přispěla k restrukturalizačnímu plánu ze svých vlastních zdrojů, jak vyžadují pokyny z roku 1999.
Belgium considers that it has contributed to the restructuring plan from its own resources, as required by the 1999 guidelines.
Hodnocení podpůrného charakteru opatření pro záchranu a restrukturalizaci
Evaluation of the aid character of the rescue and restructuring measures
Podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné se společným trhem.
According to Article 87(1) of the Treaty, ‘any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, insofar as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market’.
Podpora poskytnutá státem nebo ze státních prostředků
Aid granted by the State or through State resources
Nejdříve vzniká otázka, zda finanční podpora SNCB společnosti IFB byla „poskytnuta státem nebo ze státních prostředků“.
The first question to be considered is whether SNCB’s financial support for IFB was ‘granted by a State or through State resources’.
Podle judikatury Stardust Marine Soudního dvora Evropských společenství [28], je toto kritérium splněno, jestliže se na jedné straně jedná o státní prostředky a na druhé straně lze jejich poskytnutí přisoudit státu, tedy Belgii.
According to the case-law of the Court of Justice of the European Communities in Stardust Marine [28], this criterion is fulfilled if, on the one hand, it concerns State resources, and if, on the other hand, their granting is attributable to the State, that is to say Belgium.
V této souvislosti „je zapotřebí připomenout, že z judikatury Soudního dvora již vyplývá, že článek 87 odstavec 1 ES zahrnuje všechny peněžní prostředky, které mohou veřejné orgány skutečně použít k podpoře podniků […].
In this context, ‘… it should be recalled that it has already been established in the case-law of the Court that Article 87(1) EC covers all the financial means by which the public authorities may actually support undertakings, irrespective of whether or not those means are permanent assets of the public sector.
Proto, i když částky odpovídající posuzovanému opatření nejsou trvale ve vlastnictví státní pokladny, skutečnost, že jsou neustále pod veřejnou kontrolou, a tedy k dispozici příslušným vnitrostátním orgánům, je dostačující, aby byly kvalifikovány jako státní prostředky.“ [29].
Therefore, even if the sums corresponding to the measure in question are not permanently held by the Treasury, the fact that they constantly remain under public control, and therefore available to the competent national authorities, is sufficient for them to be categorised as State resources’ [29].
Proto Komise v dopise o zahájení řízení vyslovila názor (body 136 až 138), že částky, které byly dány k dispozici společnosti IFB, měly být kvalifikovány jako státní prostředky.
Consequently, the Commission estimated in its letter initiating the procedure (points 136 to 138) that the sums put at IFB’s disposal must be categorised as State resources.
Belgie popírá skutečnost, že veškeré prostředky, jimiž disponuje SNCB, představují státní prostředky.
Belgium contests the fact that all the resources at SNCB’s disposal constitute State resources.
Komise odpovídá na tři argumenty, předložené Belgií, takto:
The Commission responds to the three arguments by Belgium as follows:
Navrhované rozlišení mezi prostředky SNCB přidělenými na úkoly veřejné služby a prostředky přidělenými na komerční aktivity, se ve světle rozsudku Stardust Marine jeví nepatřičným.
The proposed distinction between SNCB’s resources allocated to public service assignments and the resources allocated to commercial activities is not relevant in the light of the Stardust Marine ruling.
Tento rozsudek se totiž týkal prostředků veřejné banky, což právě prokazuje, že prostředky veřejného podniku vyčleněné na komerční aktivity mohou být rovněž státními prostředky.
In effect, this ruling concerns the resources of a public bank, which demonstrates well that the resources of a public undertaking allocated to commercial activities can constitute State resources.
Argument, podle něhož majetek SNCB není k dispozici Belgii, ale byl by přidělen předmětu podnikání SNCB, nelze rovněž přijmout.
The argument that SNCB’s capital is not at the disposal of Belgium, but allocated to the social aims of SNCB cannot be accepted either.
Skutečnost, že Belgie vlastní 100 % kapitálu SNCB, že tento kapitál je neustále pod veřejnou kontrolou a že stát může kdykoliv rozhodnout o privatizaci SNCB, totiž ukazuje, že její majetek je k dispozici belgickému státu.
The fact that Belgium owns 100 % of SNCB’s capital, that this remains under continuous public control and that the State could at any moment decide to privatise SNCB, demonstrates that the capital of this company is at the disposal of the Belgian State.
Komise mimo jiné připomíná, že belgický stát jmenuje členy dozorčí rady, a rovněž delegovaného člena správní rady, čímž mu svěřuje jistou kontrolu nad podnikem.
Furthermore, the Commission notes that the Belgian State appoints the administrators of the Management Board, together with the Chief Executive, which bestows upon it a certain control over the business.
Argument, podle něhož údajně opatření SNCB ve prospěch společnosti IFB nevedou ke ztrátám na majetku belgického státu, je fakticky nesprávný: jelikož je Belgie vlastníkem SNCB, každá špatná investice, která snižuje hodnotu SNCB, snižuje rovněž majetek belgického státu.
The argument that the measures granted to IFB by SNCB do not lead to any loss of the Belgian State’s capital is factually incorrect: as Belgium is the owner of SNCB, any bad investment which diminishes the SNCB’s value also diminishes the Belgian State’s capital.
Komise tedy dospěla k závěru, že posuzovaná opatření byla financována ze státních prostředků.
The Commission therefore concludes that the measures examined were financed by State resources.
Přičitatelnost
Imputability
Z judikátu Soudního dvora tedy vyplývá, že kritérium přičitatelnosti státu musí Komise zkoumat případ od případu.
It is therefore clear from the case-law of the Court of Justice that the criterion of imputability to the State must be examined by the Commission on a case-by-case basis. The Court of Justice admits that as a general rule, ‘… it will be very difficult for a third party, precisely because of the privileged relations existing between the State and a public undertaking, to demonstrate in a particular case that aid measures taken by such an undertaking were in fact adopted on the instructions of the public authorities.’
Soudní dvůr připouští, že zpravidla „bude pro třetí osobu velmi nesnadné právě z důvodu privilegovaných vztahů mezi státem a veřejným podnikem prokázat v konkrétním případě, že podpůrná opatření přijatá takovým podnikem byla skutečně schválena na pokyn veřejných orgánů.“ Podle téhož judikátu „… nutno připustit, že přičitatelnost podpůrného opatření přijatého podnikem státu lze vydedukovat ze souboru indicií vyplývajících z okolností daného případu a ze souvislostí, za nichž k tomuto opatření došlo.“ [31].
According to the same case-law, ‘… it must be accepted that the imputability to the State of an aid measure taken by a public undertaking may be inferred from a set of indicators arising from the circumstances of the case and the context in which that measure was taken’ [31].
Soudní dvůr dále objasňuje, jaká kritéria lze použít pro prokázání přičitatelnosti:
The Court of Justice then clarifies which criteria may be utilised to demonstrate imputability:
„Přičitatelnost podpůrného opatření přijatého veřejným podnikem státu lze vydedukovat ze souboru indicií vyplývajících z okolností daného případu a ze souvislostí, za nichž k tomuto opatření došlo. V tomto ohledu Soudní dvůr již vzal v úvahu skutečnost, že předmětná organizace nemohla učinit zpochybňované rozhodnutí, aniž by přihlédla k požadavkům veřejných orgánů (viz zejména zmíněný rozsudek Van der Kooy e.a.
‘The imputability to the State of an aid measure taken by a public undertaking may be inferred from a set of indicators arising from the circumstances of the case and the context in which that measure was taken.
/ Komise, bod 37) nebo že kromě organických svazků spojujících veřejné podniky se státem musely tyto podniky, jejichž prostřednictvím byly podpory přiděleny, přihlížet ke směrnicím vydaných orgánem nazvaným comitato interministeriale per la programmazione economica (CIPE) (zmiňované rozsudky ze dne 21. března 1991, Itálie/Komise, C-303/88, body 11 a 12, a rovněž Itálie / Komise, C-305/89, body 13 a 14).
In that respect, the Court has already taken into consideration the fact that the body in question could not take the contested decision without taking account of the requirements of the public authorities (see, in particular, Van der Kooy, paragraph 37) or the fact that, apart from factors of an organic nature which linked the public undertakings to the State, those undertakings, through the intermediary of which aid had been granted, had to take account of directives issued by a Comitato Interministeriale per la Programmazione Economica (CIPE) (Case C-303/88 Italy v Commission, cited above, paragraphs 11 and 12; Case C-305/89 Italy v Commission, cited above, paragraphs 13 and 14).
Pro závěr, že podpůrné opatření přijaté veřejným podnikem lze přičíst státu, by mohly být vhodné i případné další indicie, například integrace podniku do struktur veřejné správy, povaha jeho činnosti a její výkon na trhu za běžných podmínek hospodářské soutěže se soukromými subjekty, právní status podniku, zda je veřejnoprávní nebo se řídí společným právem upravujícím společnosti, intenzita patronátu, který nad hospodařením podniku vykonávají veřejné orgány nebo jakákoliv další indicie poukazující v konkrétním případě na zapojení veřejných orgánů nebo na nepravděpodobnost nezapojení do schvalování opatření zejména s ohledem na jeho rozsah, na jeho obsah nebo na podmínky, které obsahuje.“ [32].(202) V dopise o zahájení řízení (body 140 až 150) Komise v otázce, zda lze nebo nelze přisoudit toto opatření státu, rozlišovala mezi obdobím, které předcházelo uzavření rámcové smlouvy ze dne 7. dubna 2003 a obdobím, které následovalo po této smlouvě.
Other indicators might, in certain circumstances, be relevant in concluding that an aid measure taken by a public undertaking is imputable to the State, such as, in particular, its integration into the structures of the public administration, the nature of its activities and the exercise of the latter on the market in normal conditions of competition with private operators, the legal status of the undertaking (in the sense of its being subject to public law or ordinary company law), the intensity of the supervision exercised by the public authorities over the management of the undertaking, or any other indicator showing, in the particular case, an involvement by the public authorities in the adoption of a measure or the unlikelihood of their not being involved, having regard also to the compass of the measure, its content or the conditions which it contains’ [32].(202) In the letter initiating the procedure (points 140 to 150), as regards the imputability of the measure the Commission distinguished between the period prior to the conclusion of the framework agreement on 7 April 2003 and the period subsequent to this contract.
S ohledem na připomínky Belgie se jeví vhodnějším rozlišovat tři různá období:
In view of Belgium’s observations, it would appear more appropriate to distinguish between three different periods:
období do 19. července 2002 (datum rozhodnutí správní rady SNCB, že schválí poskytnutí hotovostní zálohy a akceptuje, že navýšení kapitálu pro IFB je „pravděpodobné“),
the period prior to 19 July 2002 (date of the decision by SNCB’s Management Board to approve the granting of a cash advance and to accept that an increase in capital for IFB was ‘probable’),
období od 19. července 2002 do 20. prosince 2002 (datum rozhodnutí správní rady SNCB, že schválí princip navýšení kapitálu IFB a pověří řídící výbor, aby vyjednával rámcovou smlouvu ze dne 7. dubna 2003),
the period between 19 July 2002 and 20 December 2002 (date of the decision by SNCB’s Management Board to approve the principle of an increase in IFB’s capital and authorising the executive committee to negotiate the framework contract of 7 April 2003),
období po 20. prosinci 2002.
the period subsequent to 20 December 2002.
Období, které předcházelo rozhodnutí správní rady ze dne 19. července 2002
Period prior to the Management Board’s decision of 19 July 2002
Co se týče období, které předcházelo tomuto rozhodnutí správní rady, vzniká otázka, zda lze toleranci, kterou prokázalo vedení SNCB (řídící výbor) tím, že nevyžadovalo od IFB placení za poskytované dopravní služby od roku 2000, přičíst belgickému státu.
As regards the period prior to this decision of the Management Board, the question is whether the tolerance demonstrated by SNCB’s management (Management Board) in not requiring payment from IFB for transport services from 2000 onward, is attributable to the Belgian State.