natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ve svých připomínkách italské orgány uvádějí, že dotyčné opatření nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy.
In their comments, the Italian authorities asserted that the measure in question did not constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
V tomto ohledu se domnívají, že italský stát se zachoval jako akcionář, jehož cílem je zaručit podniku, v němž vlastní podíl, nezbytné finanční zdroje, aby mohl v krátkodobém horizontu krýt svoji potřebu likvidních prostředků.
They considered that the Italian State had acted as a shareholder whose objective was to ensure that a company in which it held a stake had the financial resources necessary to meet its liquidity needs in the short term.
Půjčka běžného akcionáře schválená Itálií představuje tedy pouhé financování formou překlenovacího úvěru určené ke zhodnocení účastnického podílu státu, jež byl poskytnut informovaným akcionářem sledujícím strukturální, globální nebo odvětvovou politiku a vedeným perspektivou výnosnosti investovaného kapitálu, která je dlouhodobější než v případě běžného investora.
The ordinary shareholder loan granted by Italy thus constituted a simple bridging loan intended to protect the value of the State’s holding and would have been granted by any prudent shareholder pursuing a structural policy — whether general or sectoral — guided by longer-term prospects of profitability on the capital invested than those of an ordinary investor.
V této souvislosti jsou platné úrokové sazby v daném případě v souladu s povahou a cíli financování společnosti.
In this context, the interest rates applied in the case in point were consistent with the nature and objectives of a shareholder loan.
I když má takové financování nejčastěji bezúplatnou povahu, bylo v tomto případě považováno za úplatné s přihlédnutím k povaze věřitele a vzhledem ke stanovení úrokové sazby ve výši, která umožňuje přímý hospodářský výnos úměrný kapitálu.
Although such financing is often not onerous, in the case in point it was considered to be onerous, taking into account the nature of the lender and the setting of the interest rate at a level allowing a direct and appropriate return on the capital.
Pokud jde o tvrzení Komise, podle něhož jsou pochybnosti o tom, že dotyčné opatření má povahu podpory, podepřeny skutečností, že podpora byla přijata zároveň se stažením nabídky na koupi, která byla předložena společnosti Alitalia dne 14. března 2008, jakož i nedostatkem důkazů o existenci „jisté a bezprostřední možnosti koupě společnosti Alitalia jiným investorem“, Itálie připomíná, že důvody, které neumožnily dokončit proces privatizace se skupinou Air France-KLM, již byly uvedeny.
With regard to the Commission’s claim that the doubts concerning the aid nature of the measure in question were substantiated by the fact that it was adopted at the same time as withdrawal of a takeover bid submitted to Alitalia on 14 March 2008 and by the fact that the existence of ‘certain and immediate prospects of Alitalia being purchased by another investor’ was not proven, Italy pointed out that the reasons preventing the privatisation process being finalised with the Air France-KLM group had already been made clear.
Podle italských orgánů však nedokončení tohoto procesu nebylo v rozporu s plánem privatizace, jestliže došlo ke zhodnocení majetku společnosti a byla přitom zachována jeho zbytková hodnota pro akcionáře.
According to the Italian authorities, however, the non-completion of this process did not undermine the prospect of privatisation in a context making best use of the company’s assets, while safeguarding its residual value for shareholders.
Vývoj, který následoval po 30. květnu 2008, navíc vedl k domněnce, že v této cestě lze ještě rozumně pokračovat.
Moreover, developments after 30 May 2008 suggested that this course could still reasonably be followed.
Italské orgány se v této souvislosti odvolávají na smlouvu uzavřenou dne 9. a 10. června 2008, na jejímž základě svěřila Alitalia společnosti Intesa Sanpaolo S.p.A. (dále jen „Intesa Sanpaolo“) úkol podporovat a hledat nabídku určenou pro ministerstvo hospodářství a financí coby akcionáře společnosti Alitalia a pro společnost Alitalia, aby jeden nebo více průmyslových nebo finančních investorů, kteří mají zájem podílet se na ozdravení, rozvoji a obnově společnosti Alitalia, zejména prostřednictvím její kapitalizace, trvale převzali nad společností kontrolu.
In this context, the Italian authorities referred to the contract concluded on 9 and 10 June 2008 with which Alitalia charged Intesa Sanpaolo SpA (hereinafter referred to as Intesa Sanpaolo) with seeking out a bid to the Ministry of Economic Affairs and Finance, as shareholder in Alitalia, and to Alitalia, with the aim that one or more industrial or financial investors interested in participating in the recovery, development and relaunching of Alitalia, particularly through its capitalisation, would take lasting control of the company.
Tento právě vykonávaný mandát má trvat 60 dní a na žádost společnosti může být prodloužen o 30 dní.
This mandate had a duration of 60 days and could be extended by 30 days at the company’s request.
Italské orgány zároveň tvrdí, že opatření je v každém případě slučitelné se společným trhem podle pokynů z roku 2004.
In the alternative, the Italian authorities asserted that, in any event, the measure was compatible with the common market in accordance with the 2004 guidelines.
Za prvé je totiž Alitalia podnikem v obtížích ve smyslu uvedených pokynů.
Firstly, Alitalia was a firm in difficulty within the meaning of those guidelines.
Za druhé je dotyčné opatření vratnou operací, čímž splňuje požadavek pokynů z roku 2004, podle něhož podpora na záchranu musí mít formu čistě dočasné podpory a nesmí představovat strukturální opatření.
Secondly, the measure in question was reversible and thus complied with the requirement of the 2004 guidelines according to which rescue aid must involve purely temporary forms of support and must not constitute structural measures.
Za páté, v souladu s ustanovením bodu 25 písm. d) pokynů z roku 2004 bylo poskytnutí dotyčného úvěru nezbytné, neboť společnost měla okamžitou potřebu likvidních prostředků, která vyplývala z objektivních hospodářských obtíží, jež byly ostatně uznány Komisí v jejím rozhodnutí ze dne 11. června 2008 (viz 18. až 20. bod odůvodnění uvedeného rozhodnutí).
Fifthly, in accordance with the requirements of paragraph 25(d) of the 2004 guidelines, granting of the loan in question was necessary by virtue of the company’s immediate liquidity need caused by objective economic difficulties, which were recognised by the Commission in its Decision of 11 June 2008 (see recitals 18 to 20 of the Decision).
V tomto ohledu italské orgány připomínají, že cílem úvěru je v krátkodobém horizontu zajistit pouze trvalé fungování společnosti Alitalia a její majetek, aby mohl být úspěšně proveden proces privatizace.
In this connection, the Italian authorities pointed out that the loan simply aimed to safeguard, in the short term, the survival and assets of Alitalia, in order to allow the privatisation process to succeed.
Celková částka podpory ve výši 300 milionů EUR je prý naprosto nezbytná a přiměřená pro splnění těchto cílů, jak to ostatně Itálie prokázala popisem hospodářské a finanční situace společnosti ve svém dopise Komisi ze dne 30. května 2008 (viz strany 6 až 9).
The total amount of EUR 300 million was strictly necessary and proportional to achieving these objectives, as demonstrated by Italy’s presentation of the company’s economic and financial situation in its letter of 30 May 2008 to the Commission (see pages 6 to 9).
Za šesté, použití zásady „jednou a dost“ uvedené v bodě 25 písm. e) pokynů z roku 2004 není za těchto zvláštních okolností v rozporu.
Sixthly, and lastly, application of the ‘one time, last time’ principle referred to in paragraph 25(e) of the 2004 guidelines was not contrary to the specific circumstances of the case in point.
I když Alitalia již byla příjemcem podpory na restrukturalizaci, která souvisela s plánem na ozdravení pro období 1996–2000, i podpory na záchranu v roce 2004, bylo by možné se od zásady „jednou a dost“ odchýlit.
Although Alitalia had already received restructuring aid linked to the recovery plan over the 1996-2000 period, and rescue aid in 2004, it could be exempted from the ‘one time, last time’ principle.
Italské orgány se v této souvislosti odvolávají na rozhodnutí Komise ze dne 1. prosince 2004 o státní podpoře, kterou má Francie v úmyslu poskytnout společnosti Bull [10] (dále jen „rozhodnutí Bull“).
The Italian authorities referred, in this context, to the Commission Decision of 1 December 2004 concerning the State aid which France was planning to implement for Bull [10] (hereinafter the Bull Decision).
Připomínají, že použití zásady „jednou a dost“ má za cíl zabránit tomu, aby se opakované veřejné intervence ve prospěch některých podniků omezily na to, že by se „[zachovával] stávající stav, odkládalo [se] nevyhnutelné a mezitím [se] přesouvaly hospodářské a sociální problémy na jiné, výkonnější výrobce nebo jiné členské státy“ (bod 72 pokynů z roku 2004).
They pointed out that application of the ‘one time, last time’ principle was aimed at avoiding a situation whereby repeated public intervention in favour of certain firms simply ‘maintain[ed] the status quo, postpone[d] the inevitable and in the meantime shift[ed] economic and social problems on to other, more efficient producers or other Member States’ (paragraph 72 of the 2004 guidelines).
Možnost odchýlit se od použití zmíněné zásady vyplývá z uznání existence případů, v nichž nejsou tyto prvky ověřitelné, přičemž kumulace poskytnutých podpor během daného období stejnému příjemci nemůže být dostatečným podkladem k závěru, že podnik je schopen „přežívat jen díky opakované státní podpoře“ (bod 72 pokynů).
The possibility of waiving this principle was dependent on recognition of the existence of cases where these factors were not verifiable and the cumulation of aid granted over a given period to a single beneficiary was not sufficient to consider that the firm ‘[could] only survive thanks to repeated state support’ (paragraph 72 of the guidelines).
V tomto ohledu může privatizace společnosti, která zůstává možným a věrohodným východiskem, přinést po svém dokončení radikální změnu stávající situace v hospodářském řízení společnosti Alitalia, která tak bude podléhat novým kontrolním orgánům, a umožnit skutečný návrat k výnosnosti společnosti díky hospodářskému přínosu členů nové společnosti.
In this connection, privatisation of the company, which remained a possible and credible outcome, could lead, when achieved, to a real change as compared to the existing situation concerning the management of Alitalia, which would be subject to new supervisory bodies, and allow the company to return to profitability through the economic contributions of the shareholders of the new company.
Italské orgány rovněž zdůrazňují, že všechny vnější a neočekávané faktory, jež prodloužily proces privatizace společnosti Alitalia, mohou nepochybně zahrnovat nepředvídatelné a mimořádné okolnosti, za něž Alitalia nenese odpovědnost v souladu s bodem 73 pokynů z roku 2004.
The Italian authorities also pointed out that all the external and unforeseen factors which, taken together, had prolonged the privatisation process of Alitalia could undoubtedly be considered exceptional and unforeseen circumstances for which it was not responsible, in accordance with paragraph 73 of the 2004 guidelines.
PŘIPOMÍNKY TŘETÍCH ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
COMMENTS BY INTERESTED THIRD PARTIES
Pět zúčastněných stran předalo své připomínky Komisi podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy.
Five interested parties submitted their comments to the Commission under Article 88(2) of the Treaty.
Pokud se jedná o otázku, zda hodnotit dotyčné opatření jako podporu, čtyři zúčastněné strany v tomto směru souhlasí s postojem Komise a mají za to, že uvedené opatření představuje podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy.
With regard to whether the measure in question constituted aid, four interested parties supported the Commission’s position, believing that this measure constituted aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
British Airways (BA) a Sterling Airlines zdůrazňují, že bez dotyčného opatření by Alitalia podle italského zákona upadla do konkurzu.
British Airways (BA) and Sterling Airlines asserted that, without the measure in question, Alitalia would go bankrupt under Italian law.
Podle předpisů o civilním letectví by tak Alitalia ztratila osvědčení leteckého dopravce a v důsledku toho by musela zastavit činnost.
Alitalia would thus lose its air operator’s certificate in accordance with the civil aviation regulations and, in consequence, would have to cease operations.
Neos v této souvislosti zdůrazňuje, že pokud jde o úrokovou sazbu pro dotyčné opatření za účelem jejího splacení, zvýšení referenční sazby o 100 základních bodů nebere vůbec do úvahy rizika, jimž se italské orgány poskytnutím dotyčného opatření vystavují.
Neos pointed out, as regards the interest rate applicable to the measure in question for the purposes of repayment, that the 100 basis points added to the reference rate by no means reflected the risks incurred by the Italian authorities in granting the measure.
Neos souhlasí i s hodnocením Komise obsaženým v jejím rozhodnutí ze dne 11. června 2008 o neexistující perspektivě privatizace společnosti Alitalia v době poskytnutí dotyčného opatření.
Neos also supported the Commission’s assessment in its Decision of 11 June 2008 concerning the lack of prospects for the privatisation of Alitalia when the measure in question was granted.
Tuto okolnost totiž podle něj potvrzuje silné napětí, jež v měsíci srpnu existovalo mezi italským ministerstvem financí a správní radou společnosti ohledně „pokračování podniku“ a schválení pololetních účtů společnosti.
Indeed, this circumstance would later be confirmed by the serious tensions during August between the Italian Ministry of Finance and the company’s management board concerning the ‘continuity of the company’ and the approval of its half-yearly accounts.
BA a Sterling Airlines připomínají, že Alitalia v minulosti již využívala podobných opatření.
BA and Sterling Airlines recalled that Alitalia had benefited from similar measures in the past.
Ryanair zase s politováním konstatuje, že Komise omezila oblast formálního vyšetřovacího řízení, které bylo zahájeno 11. června 2008, na dotyčné opatření, neboť podle této společnosti byla Alitalia v době od listopadu 2005 příjemcem dalších protiprávních státních podpor.
Meanwhile, Ryanair expressed regret that the Commission had limited the scope of the formal investigation procedure initiated on 11 June 2008 to the measure in question, since, in its view, Alitalia had benefited from other illegal State aid measures since November 2005.
Přezkoumání těchto dalších opatření by umožnilo podpořit úsudek, že soukromý investor by za těchto okolností s poskytnutím dotyčného opatření nesouhlasil.
Analysing these other measures would have reinforced the view that, in the circumstances in question, a private investor would not have agreed to grant the relevant measure.
Jak Neos, tak Ryanair prohlašují, že dochází k narušení hospodářské soutěže v důsledku podpory, kterou Itálie společnosti Alitalia poskytuje již mnoho let.
Both Neos and Ryanair denounced the distortion of competition which resulted from the support which Alitalia had received from Italy for many years.
V tomto ohledu BA zdůrazňuje, že toto opatření nemůže být poskytnuto, aniž by byla porušena zejména zásada „jednou a dost“ uvedená v pokynech [bod 25 písm. e) pokynů z roku 2004], jelikož Alitalia již byla příjemcem podpory na restrukturalizaci, kterou Komise schválila.
In this connection, BA pointed out that this measure could not be granted without infringing the ‘one time, last time’ principle in the guidelines (paragraph 25(e) of the 2004 guidelines), since Alitalia had already received restructuring aid approved by the Commission.
BA dodává, že výjimka ze zásady „jednou a dost“ uvedené v bodě 73 pokynů není v tomto případě použitelná, neboť Alitalia nemusela čelit nepředvídatelným okolnostem, za něž nenesla odpovědnost.
BA added that the exemption from the ‘one time, last time’ principle under paragraph 73 of the guidelines was not applicable in the case in point, since Alitalia had not had to deal with unforeseen circumstances for which it was not responsible.
V této souvislosti BA a Sterling Airlines upřesňují, že současná velmi obtížná situace, s níž se potýká letecké odvětví a jež souvisí zejména se zvyšováním ceny ropy, se dotýká všech subjektů v odvětví.
In this context, BA and Sterling Airlines made clear that the very difficult situation facing the air sector and linked, in particular, to the increased oil price, affected all the participants in the sector.
Kromě toho podle BA nepředstavuje dotyčné opatření likvidní podporu ve formě úvěrových záruk nebo úvěrů, ale má charakteristické znaky kapitálové injekce zaručující italské vládě účinnou kontrolu společnosti [bod 25 písm. a) pokynů].
Moreover, according to BA, the measure in question was not liquidity support in the form of loan guarantees or loans, but had the characteristics of an injection of capital guaranteeing the Italian Government effective control of the company (paragraph 25(a) of the 2004 guidelines).
Pokud jde o podmínku pokynů z roku 2004, která souvisí s existencí závažných sociálních problémů, BA zdůrazňuje, že platební neschopnost společnosti Alitalia nemůže způsobit závažné narušení na úkor cestujících z důvodu přítomnosti konkurentů jak na vnitrostátních, tak mezinárodních leteckých linkách.
With regard to the condition in the 2004 guidelines linked to the existence of serious social difficulties, BA stressed that the insolvency of Alitalia would not cause serious disruption to passengers, owing to the existence of competitors on both national and international routes.
Co se týče negativních dopadů na postavení konkurentů společnosti Alitalia, vyplývají údajně z toho, že Alitalia byla udržena na trhu navzdory svým finančním potížím, že zvýšila počet svých linek, zejména z Říma a Milána do Los Angeles, a že snížila své tarify.
As for adverse spillover effects on its competitors, these resulted from the preservation of Alitalia on the market despite its financial difficulties, the increase in its number of routes, particularly from Rome and Milan to Los Angeles, and the reduction in its fares.
Tato obchodní rozhodnutí prý nebyla vzhledem k její finanční situaci rozumná a svědčila o její vůli zvýšit svůj podíl na trhu na úkor konkurentů, kteří nejsou příjemci státních podpor [bod 25 písm. b) pokynů z roku 2004].
These commercial decisions were not rational given the company’s financial situation and demonstrated its wish to increase its market share as compared to those of its competitors not in receipt of State aid (paragraph 25(b) of the 2004 guidelines).
Dotyčné opatření nebylo rovněž poskytnuto společnosti Alitalia na omezenou dobu šesti měsíců, jak to vyžadují pokyny z roku 2004 [bod 25 písm. c)].
Moreover, the measure in question was not granted to Alitalia for a period limited to six months, as required by the 2004 guidelines (paragraph 25(c)).
BA v neposlední řadě zdůrazňuje, že vzhledem k tomu, že taková obchodní politika se vyznačuje jinými než podstatnými výdaji, nelze zaručit, že se dotyčná podpora omezí na částku potřebnou pro udržení podniku po dobu, pro niž byla podpora schválena; tato částka by měla vycházet z likvidních potřeb podniku plynoucích z utrpěné ztráty [bod 25 písm. d) pokynů z roku 2004].
Lastly, BA pointed out that, as this commercial strategy was characterised by non-essential expenses being incurred, it could not be guaranteed that the aid in question was limited to the amount needed to keep the company in business for the period for which it was authorised, as this amount had to be based on the liquidity needs of the company stemming from losses (paragraph 25(d) of the 2004 guidelines).
Ryanair vytýká Komisi, že již nepožádala o okamžité pozastavení dotyčného opatření, a žádá, aby se po společnosti Alitalia vyžadovalo okamžité vrácení 300 milionů EUR, které jí Itálie schválila.
Ryanair criticised the Commission for not having already demanded the immediate suspension of the measure and asked that Alitalia be required to immediately repay the EUR 300 million that had already been granted to it by Italy.
Ryanair rovněž zdůrazňuje, že oproti tomu, co tvrdí italské orgány, nemůže být poskytnutí dotyčného opatření společnosti Alitalia nijak zdůvodněno cílem veřejného pořádku a územní celistvosti.
Ryanair also stressed that, contrary to the claims of the Italian authorities, no motive of public order and territorial continuity could be invoked to justify the granting of the measure in question to Alitalia.
Ryanair se v této souvislosti odvolává na snížení tržních podílů, které měla Alitalia na některých linkách.
In this context, Ryanair referred to the reduction in Alitalia’s market share on certain routes.
Sdružení European Travel Agents’ and Tour Operators’ Associations (ECTAA) a Guild of European Business Travel Agents (GEBTA) se naproti tomu domnívají, že dotyčné opatření má zabránit úpadku společnosti Alitalia, a proto může její poskytnutí ochránit spotřebitele, neboť právní předpisy na ochranu cestujících v případě takového úpadku společnosti neexistují.
By contrast, the European Travel Agents’ and Tour Operators’ Associations (ECTAA) and the Guild of European Business Travel Agents (GEBTA) considered that granting the measure in question aimed at preventing Alitalia’s bankruptcy was likely to protect consumers in the absence of legislation protecting passengers in the event of the company going bankrupt.
ECTAA a GEBTA dodávají, že poskytnutí dotyčného úvěru bylo jediným rozumným řešením, které mělo zabránit úpadku společnosti Alitalia a napomoci procesu její privatizace.
ECTAA and GEBTA added that granting the loan in question was the only reasonable solution to avoid Alitalia going bankrupt and to help it in its privatisation process.
Vzhledem k vyhlídkám na obnovu společnosti, o níž se zmiňuje tisk, bylo poskytnutí tohoto úvěru ekonomicky odůvodněné zahájením celkové restrukturalizace společnosti Alitalia a perspektivou budoucích zisků.
Given the prospects for relaunching the company reported in the press, granting this loan was economically justified in order to lead to a complete restructuring of Alitalia with a view to future profits.
PŘEHLED ROZHODNUTÍ KOMISE TÝKAJÍCÍCH SE SPOLEČNOSTI ALITALIA
SUMMARY OF PAST COMMISSION DECISIONS CONCERNING ALITALIA
V této souvislosti a pro účely analýzy dotyčného opatření je vhodné připomenout, že Komise již dříve přijala tato rozhodnutí týkající se společnosti Alitalia:
For the purposes of analysing the measure in question, it is worth recalling here that the Commission has previously taken the following Decisions in relation to Alitalia:
Rozhodnutí Komise ze dne 15. července 1997 o rekapitalizaci společnosti Alitalia [11]: podle tohoto rozhodnutí měla Komise za to, že rekapitalizace Alitalie formou kapitálové podpory ve výši 2750 miliard ITL představuje, s výhradou dodržení některých závazků, státní podporu slučitelnou se společným trhem podle čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy.
Commission Decision of 15 July 1997 concerning the recapitalisation of Alitalia [11]: in this Decision, the Commission considered that, subject to certain undertakings being met, the recapitalisation of Alitalia in the form of a capital injection of 2750 billion Italian lire was State aid compatible with the common market under Article 87(3)(c) of the EC Treaty.
Rozhodnutí Komise ze dne 18. července 2001 o rekapitalizaci společnosti Alitalia [12]: jelikož rozhodnutí ze dne 15. července 1997 bylo Soudem prvního stupně zrušeno [13], přijala Komise nové rozhodnutí týkající se téže rekapitalizace.
Commission Decision of 18 July 2001 concerning the recapitalisation of Alitalia [12]: since its Decision of 15 July 1997 had been annulled by the Court of First Instance [13], the Commission adopted a new Decision concerning the same recapitalisation.