natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V roce 1997 standardní sazba za elektrickou energii [22] změnila strukturu a byla rozdělena na tarifní složky [23].
In 1997 the standard electricity tariff [22] was restructured and divided into tariff components [23].
Režim, kterého využívala Alcoa, byl změněn poprvé.
The Alcoa tariff underwent a first change.
Sazba společnosti Alumix, která před reformou odpovídala celkové částce, byla přizpůsobena nové struktuře sazby a byla rozdělena do několika složek.
The Alumix price, which had been a global figure before the reform, was unbundled into tariff components, so that it would fit within the new standard tariff structure.
Tarifní složky uplatňované na společnost Alcoa byly sníženy tak, aby konečná cena přesně odpovídala sazbě v souladu s rozhodnutím Alumix.
The tariff components applicable to Alcoa were reduced in such a way that the end-price corresponded exactly to that of the Alumix decision.
V této fázi byla sazba ještě poskytována přímo společností ENEL, která jakožto jediný dodavatel elektrické energie v Itálii účtovala bez jakékoli náhrady společnosti Alcoa sazbu Alumix.
At this stage, ENEL, as Italy’s sole electricity supplier, was still granting the tariff directly: it charged Alcoa the Alumix price, and did not receive any separate compensation in respect of its supplies to the undertaking.
V roce 1999, kdy Itálie provedla první směrnici o liberalizaci trhu EU s elektřinou [24], přestala být ENEL monopolním dodavatelem v Itálii a byla rozdělena na několik právních subjektů.
In 1999, when Italy transposed the first EU liberalisation directive [24], ENEL ceased to have a monopoly over electricity supplies in Italy and was split into several entities.
V roce 2000 se Itálie rozhodla zahrnout sazbu Alumix do „režijních nákladů energetického systému“ [25], přičemž toto nové zařazení vedlo k první významné změně mechanismu jeho financování.
In 2000 Italy decided to include the Alumix tariff among the ‘general charges of the electricity system’ [25]. This new status led to the first significant change in the financing mechanism of the Alumix tariff.
Zatímco dosud poskytovala společnost ENEL zvýhodněnou sazbu přímo společnosti Alcoa, podle nového mechanismu [26] měla obdržet plnou cenu běžně účtovanou velkým průmyslovým spotřebitelům, přičemž nezbytné finanční prostředky k tomu, aby Alcoa mohla i nadále využívat ceny dle rozhodnutí Alumix, měli poskytnout ostatní spotřebitelé elektrické energie. Společnosti Alcoa byla v podstatě účtována plná cena, společnost však využívala přímé slevy při fakturaci.
While ENEL had previously sold electricity directly to Alcoa at the preferential rate, under the new mechanism [26] ENEL received the full ordinary price charged to large industrial clients, and other electricity customers provided the funds necessary to ensure that Alcoa continued to pay the Alumix price.
ENEL financovala tuto slevu z příjmů z nového parafiskálního poplatku odpovídajícího složce A4 sazby za elektrickou energii, který odváděli všichni uživatelé [27].
In practice, Alcoa was nominally charged the full price, but benefited from a direct discount on its bill. ENEL financed this discount by retaining the proceeds of a newly introduced parafiscal charge by way of component A4 of the electricity tariff which was paid by all users [27].
V roce 2002 uzavřela Alcoa s ENEL dvoustrannou smlouvu na dodávky elektrické energie za nominální cenu, která více méně odpovídala standardní sazbě uplatňované dodavatelem elektrické energie pro dodávky na hladině vysokého napětí.
In 2002, Alcoa concluded a bilateral contract with ENEL at a nominal price corresponding approximately to the standard tariff charged by the utility for the supply of high-voltage electricity.
Další významná změna nastala v roce 2004, když AEEG přijal rozhodnutí č. 148/04, kterým svěřil veškerou administrativní správu předmětné sazby vyrovnávací pokladně.
A further significant change occurred in 2004 with the adoption by the AEEG of Decision No 148/04, which entrusted the full administrative management of the tariffs to the Equalisation Fund.
V rámci tohoto systému si již ENEL neponechávala výnos ze složky A4, ale odevzdávala jej v plné výši vyrovnávací pokladně, která prováděla výpočty a vracela příslušné částky společnosti Alcoa.
Under this system, ENEL no longer retained the proceeds of the A4 component, but transferred them entirely to the Equalisation Fund, which carried out the calculations and reimbursed Alcoa.
V rámci tohoto mechanismu Alcoa hradila cenu stanovenou na základě smlouvy s ENEL a zpětně dostávala od vyrovnávací pokladny kompenzační příspěvek, díky kterým ve skutečnosti i nadále platila sazbu dle rozhodnutí Alumix.
In practice, by this mechanism Alcoa paid the price contractually agreed with ENEL and received ex post from the Equalisation Fund a compensatory contribution enabling it in reality to continue paying the Alumix price.
Pro společnost Alcoa vstoupil tento nový správní systém v platnost v září 2004 a je stále v platnosti [28].
For Alcoa, this new administrative arrangement came into effect in September 2004 and still applies to date [28].
První sporné prodloužení platnosti sazby Alcoa
The first disputed extension of the Alcoa tariff
Nařízením, které v roce 2004 přijaly italské veřejné orgány, byla zvýhodněná sazba za elektrickou energii stanovená nařízením ze dne 19. prosince 1995 pro „dodávky elektrické energie určené ke zpracování hliníku, olova, stříbra a zinku s omezením na zařízení, která ke dni vstupu v platnost této vyhlášky existují na ostrovním území, jež se vyznačuje absencí či nedostatkem připojení k vnitrostátním sítím plynu a elektrické energie“ [29] prodloužena do 30. června 2007.
By the 2004 Decree the Italian government extended to 30 June 2007 the preferential electricity tariff established by the Decree of 19 December 1995 for ‘supplies of electricity for the production of aluminium, lead, silver and zinc, limited to plants already in existence at the time of entry into force of the present Decree, located in insular areas having insufficient or no connections to the national electricity and gas networks’ [29].
Cílem nařízení z roku 2004 bylo ve skutečnosti a) prodloužit platnost sazby uplatňované na společnost Alcoa do června 2007 a b) rozšířit tuto sazbu na další společnosti sídlící na Sardinii, a to: Portovesme, ILA a Euroallumina.
In practice, the 2004 Decree was designed to (a) prolong the existing tariff applicable to Alcoa until June 2007 and (b) extend the same treatment to three other companies located in Sardinia: Portovesme, ILA and Euroallumina.
Pokud jde o předpisový rámec, prodloužení platnosti sazby Alcoa stanovené nařízením z roku 2004 bylo provedeno rozhodnutím AEEG č. 148/04, kterým byly rovněž zavedeny změny finančního mechanismu popsané v 43. bodu odůvodnění výše.
The extension of the Alcoa tariff set out by the 2004 Decree was implemented, at the regulatory level, by AEEG Decision No 148/04/EC which also introduced the changes to the financing mechanism mentioned in recital 43 above.
Toto první prodloužení bylo předmětem formálního vyšetřovacího řízení ohledně nařízení z roku 2004 zahájeného v rámci věci C 38/04 [30].
This first prolongation was the subject of the formal investigation proceedings concerning the 2004 Decree opened in Case C 38/04 [30].
Podle Itálie [31] se nařízení z roku 2004 nepoužilo na společnost Alcoa, neboť ta nadále využívala sazby uplatňované v souladu s původním právním základem, a sice nařízením z roku 1995.
According to Italy [31], the 2004 Decree was not implemented with respect to Alcoa, which continued to benefit from the tariff based on its original legal basis, the 1995 Decree.
Druhé sporné prodloužení platnosti sazby Alcoa
The second disputed extension of the Alcoa tariff
Ve smyslu čl. 11 odst. 12 zákona č. 80/2005 prodloužily italské orgány zvýhodněnou sazbu přiznanou společnosti Alcoa za podmínek platných ke dni 31. prosince 2004 [32] až do roku 2010.
By Article 11(11) of Law No 80/2005, the Italian authorities extended until 2010 the preferential tariff for Alcoa at the tariff conditions in force on 31 December 2004 [32].
Ke stanovení ceny, kterou měla Alcoa platit po roce 2005, byl zákonem č. 80/2005 zaveden systém indexace, podle kterého se zvýhodněná cena (tedy cena stanovená v rozhodnutí Alumix pro rok 2005) měla od 1. ledna 2006 zvyšovat buď o 4 % ročně nebo o průměrné procento nárůstu velkoobchodních cen zaznamenaných na energetických burzách v Amsterodamu a ve Frankfurtu, v případě, že by toto procento bylo vyšší [33].
In order to determine the price which Alcoa should pay beyond 2005, Law No 80/2005 introduced an indexation mechanism whereby, from 1 January 2006, the preferential price (that is the price set in the Alumix decision for the year 2005) was to increase by 4 % yearly, or, alternatively, by the average percentage increase in the Amsterdam and Frankfurt electricity exchanges [33].
AEEG si nicméně po konzultaci s příjemci vyložil tento systém aktualizace odlišně.
However, after consultations with the beneficiaries, the AEEG gave a different interpretation to the updated mechanism.
Rozhodnutí AEEG č. 217/2005 totiž stanovilo, že meziroční zvýšení sazby bude odpovídat vývoji průměrných velkoobchodních cen, avšak bude omezeno na 4 %.
AEEG Decision No 217/05 stipulated that the annual tariff increase would follow average wholesale prices, but could not increase by more than 4 %.
Tento systém aktualizace ve skutečnosti způsobil, že meziroční navýšení zvýhodněné sazby bylo nižší než bylo původně stanoveno právními předpisy.
This updated mechanism resulted de facto in lower annual increases in the preferential tariff compared to what was originally provided for in the legislation.
Toto druhé prodloužení je předmětem formálního vyšetřovacího řízení zahájeného v rámci věci C 36/06.
The second extension was the subject of the formal investigation proceedings opened in Case C 36/06.
Poté, co Komise zahájila formální vyšetřovací řízení ohledně čl. 11 odst. 12 zákona č. 80/2005, AEEG rozhodnutím č. 190/06 podmínil v souladu se zákonem č. 80/2005 platby povinností společnosti Alcoa předložit bankovní záruku nebo záruku mateřské společnosti ke krytí rizika, že podpora bude muset být navrácena.
When the Commission opened formal investigation proceedings in respect of Article 11(12) of Law No 80/2005, the AEEG, by Decision No 190/06, made payments under Law No 80/2005 conditional upon the provision by Alcoa of a bank or parent company guarantee to cover the risk of recovery of the aid.
Platby, které vyrovnávací pokladna odvedla společnosti Alcoa v období od ledna 2006 do ledna 2009 jsou uvedeny v následující tabulce.
The payments made by the Equalisation Fund to Alcoa over the period from January 2006 to January 2009 are indicated in the table below.
Číselné údaje pro rok 2009 jsou neúplné, neboť obsahují pouze platby provedené v lednu, zatímco Alcoa obdržela ještě další platby v následujících měsících.
The figures for 2009 are incomplete, inasmuch as they reflect only the payments made in January 2009, whereas Alcoa continued to receive payments over the following months.
Fusina (Benátsko)
Fusina, Veneto
Portovesme (Sardinie)
Portovesme, Sardinia
ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ PODLE ČL. 88, ODST. 2 SMLOUVY O ES
DECISION TO INITIATE PROCEEDINGS UNDER ARTICLE 88(2) OF THE EC TREATY
Komise rozhodla o zahájení formálního vyšetřovacího řízení z důvodů uvedených níže.
The Commission’s decision to initiate formal investigation proceedings was based on the following grounds:
Komise zařadila sazby zavedené nařízením z roku 2004 mezi provozní podpory a snažila se určit, zda předmětná podpora mohla být schválena na základě pokynů k regionální podpoře [34], vzhledem k tomu, že Sardinie byla v roce 2004 regionem způsobilým pro podporu podle čl. 87 odst. 3 písm. a) Smlouvy o ES.
The Commission classified the tariffs introduced by the 2004 Decree as operating aid and assessed whether such aid could be authorised on the basis of the regional aid guidelines [34], since in 2004 Sardinia was an assisted region pursuant to Article 87(3)(a) of the EC Treaty.
Komise vyjádřila pochybnosti, pokud jde o možnost schválit předmětnou podporu na tomto základě, neboť se nezdálo, že by tato podpora ad hoc poskytnutá omezenému počtu společností napomáhala regionálnímu rozvoji.
The Commission expressed doubts on the possibility of authorising the aid on that basis, since such ad hoc aid, granted to a limited number of undertakings, did not seem to promote regional development.
Pokud jde o zvláštní případ společnosti Alcoa, Komise zdůraznila, že nová sazba se zdá být odlišná od sazby Alumix v tom smyslu, že tato sazba byla původně poskytnuta podnikem ENEL, monopolním italským dodavatelem elektrické energie, zatímco nový způsob uplatňování sazeb předpokládal selektivní zásah státu za účelem vyrovnání rozdílu mezi tržní cenou dohodnutou s výrobcem elektrické energie a zvýhodněnou cenou stanovenou v roce 1996.
As for the specific case of Alcoa, the Commission pointed out that the new tariff appeared to differ from the Alumix tariff in that the Alumix tariff had been granted by ENEL, Italy’s electricity supply monopoly, whereas the new tariff involved the selective intervention of the State to compensate for the difference between a market price agreed with an electricity producer and the preferential price fixed in 1996.
Kromě toho se Komise obávala, že toto opatření mohlo mít za následek snížení daňové sazby těchto podniků.
In addition, the Commission wondered whether the measure might have the effect of reducing the level of taxation applicable to the company.
Toto snížení mělo mít svůj právní základ ve směrnici Rady č. 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny [35].
Such a reduction would have to derive its legal basis from Council Directive 2003/96/EC of 27 October 2003 restructuring the Community framework for the taxation of energy products and electricity [35].
Rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, přijaté v roce 2006 se týkalo konkrétně sazby Alcoa [36].
The 2006 Decision to open formal investigation proceedings focused on the Alcoa tariff [36].
Komise zjistila, že předpisový rámec i podmínky trhu se v mezidobí od přijetí rozhodnutí Alumix do období, na něž se vztahuje rozhodnutí o zahájení řízení významně změnily, a to zejména proto, že trh s elektřinou byl liberalizován a že správa režimu byla svěřena vyrovnávací pokladně.
The Commission noted that the regulatory framework and market conditions that had prevailed at the time of the Alumix decision were very different from those prevailing in the period covered by the opening decision. In particular, the electricity market had now been liberalised and the administration of the scheme had been handed over to the Equalisation Fund.
Komise dospěla k názoru, že je třeba znovu přezkoumat, zda sazba Alcoa obsahuje státní podporu či nikoli.
Therefore, the Commission considered it necessary to re-examine the presence of State aid in the Alcoa tariff.
Komise byla toho názoru, že sazba představuje státní podporu, a to vzhledem k tomu, že a) snížení sazeb za elektrickou energii poskytovalo hospodářskou výhodu; b) rozhodnutí o přiznání sazeb bylo přijato italskými orgány a bylo financováno převodem státních prostředků ve formě parafiskálního poplatku; c) opatření hrozilo narušením hospodářské soutěže a d) ovlivňovalo obchod uvnitř Společenství, neboť hliník je obchodován na světových trzích.
The Commission took the view that the tariff constituted State aid, on the grounds that (a) the reduction of the electricity tariff constituted an economic advantage; (b) the decision to grant the tariff was taken by the Italian authorities and was financed by a transfer of State resources in the form of a parafiscal levy; (c) the measure threatened competition; and (d) the measure had an impact on intracommunity trade, given that aluminium was extensively traded on world markets.
Komise toto opatření hodnotila jako provozní podporu.
The Commission regarded the measure as operating aid.
Komise rovněž prohlásila, že její předchozí závěr, podle nějž sazba Alumix nepředstavuje státní podporu, neumožňuje považovat nové opatření za existující podporu.
The Commission also stated that the previous finding that the Alumix tariff did not constitute State aid did not mean that the new measure constituted existing aid.
Souhlas se sazbou Alumix, který Komise udělila na základě posouzení ekonomické situace v té době, byl časově omezený a nemohl se vztahovat na prodloužení platnosti sazby stanovené zákonem č. 80/2005.
The Commission approval of the Alumix tariff, based on the economic assessment of the circumstance prevailing at that moment, was limited in time and could not cover the extension of the tariff provided for by Law No 80/2005.
Pokud jde o slučitelnost opatření, Komise ověřila, zda zvýhodněná sazba mohla být povolena na základě pokynů k regionální podpoře.
As regards compatibility, the Commission assessed whether the preferential tariff could be authorised on the basis of the guidelines on national regional aid.
Pokud jde o závod umístěný v Benátsku, Komise shledala, že se nenachází v oblasti způsobilé pro podporu podle článku 87 odst. 3 písm. a) Smlouvy o ES a proto nemůže být příjemcem regionálních podpor.
As far as the Veneto plant was concerned, the Commission noted that it was not located in a region eligible for aid under Article 87(3)(a) of the EC Treaty, and as such did not qualify for regional aid.
Sardinie byla podporovanou oblastí ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. a) až do konce roku 2006.
Sardinia was an assisted region pursuant to Article 87(3)(a) until the end of 2006.
Komise však vyjádřila pochybnosti, že by předmětná podpora mohla být schválena na základě pokynů k regionální podpoře platných pro toto období [37].
However, the Commission expressed doubts as to the possibility of authorising the measure on the basis of the guidelines on national regional aid [37] covering that period.
Přes opakovaná tvrzení italských orgánů, že vysoké ceny elektrické energie na Sardinii brání rozvoji ostrova, dospěla Komise k závěru, že Itálie nedoložila, že by ceny na Sardinii byly podstatně vyšší, a to ať v průměru, nebo zejména pro podniky s vysokou spotřebou elektrické energie (Itálie neposkytla žádné informace o dvoustranných smlouvách uzavřených mezi těmito podniky a jejich dodavateli s tím, že tyto údaje nejsou veřejně dostupné).
Despite Italy’s insistence that high electricity prices in Sardinia constituted a handicap for the development of the island, the Commission found that Italy had not demonstrated the existence of significantly higher prices in Sardinia, either on average or, specifically, for energy-intensive undertakings (Italy did not provide data on the bilateral contracts established between energy-intensive companies and their suppliers, arguing that such data were not publicly available).
Itálie rovněž nevysvětlila, v čem vyšší ceny představují regionální znevýhodnění, ani jakým způsobem předmětný poplatek přispívá k rozvoji regionu.
In addition, Italy did not explain why higher prices constituted a regional handicap, or how the tariff contributed to regional development.
Komise upřesnila, že ve věci C 34/02 [38] odmítla uznat nedostatečné připojení Sardinie na energetickou síť za překážku rozvoje malých a středních podniků v tomto regionu (a přijala zamítavé rozhodnutí).
The Commission recalled that in case C 34/02 [38], it had not accepted that the lack of energy connections in Sardinia should be considered a handicap for the development of SMEs in the region (and had reached a negative decision).
Proto vyjádřila pochybnosti o nezbytnosti podpory.
The Commission therefore expressed doubts as to the necessity of the aid.
Komise měla rovněž pochyby o tom, že podpora ad hoc proporcionálně odpovídá znevýhodněním daného regionu, zejména vzhledem k metodě výpočtu zvýhodněných sazeb, které nijak nesouvisí k cenami uplatňovanými ve zbytku Itálie.
The Commission further doubted that such ad hoc aid was proportional to the regional handicaps, bearing in mind in addition the method used to calculate the preferential price, which bore no relation to prices practised in the rest of Italy.
Komise zjistila, že podpora se v reálných hodnotách postupně nesnižovala, protože zvýšení sazeb bylo omezeno na 4 %.
The Commission noted that the aid was not degressive in real terms, in view of the 4 % cap imposed on the tariff increases.
Pokud jde o období, na něž se vztahují pokyny k regionální podpoře na období 2007-2013 [39], Komise konstatuje, že Sardinie již nemůže uplatňovat nárok na regionální podpory podle čl. 87 odst. 3 bod a) Smlouvy o ES, zejména pokud jde o podpory provozu.
Turning to the period covered by the guidelines on national regional aid for 2007-2013 [39], the Commission noted that Sardinia would cease to qualify for regional aid under Article 87(3)(a) of the EC Treaty, and in particular for operating aid.
Ačkoli tyto pokyny povolují přechodnou dobu dvou let na postupné zrušení existující provozní podpory, nezdá se vhodné umožnit zavedení nových provozních podpor na dobu několika měsíců a plánovat jejich postupné zrušení, zejména s ohledem na vyjádřené pochybnosti i na negativní vliv podpory na hospodářskou soutěž.
It considered that, while a two-year transitional period could be authorised, under the guidelines for the linear phasing-out of existing operating aid schemes, it did not seem appropriate to allow new operating aid to be introduced for a few months with a programmed phasing-out, bearing in mind in addition the doubts expressed and the distortive nature of the aid.
Komise vyjádřila také pochybnosti o možnosti schválit zvýhodněnou sazbu přiznanou společnosti Alcoa, ať už z titulu regionální podpory či z jakéhokoli jiného titulu s ohledem na důvody, které Itálie neuvedla.
In conclusion, the Commission expressed doubts as to the possibility of authorising the preferential tariff for Alcoa, either as regional aid, or on any other grounds, which Italy had in any event failed to identify.
Žaloba společnosti alcoa proti rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v roce 2006
Alcoa’s challenge to the 2006 decision to initiate proceedings
Alcoa podala žalobu proti rozhodnutí o zahájení řízení z roku 2006 k Soudu prvního stupně.
The 2006 Decision to initiate proceedings was challenged by Alcoa before the Court of First Instance.
Dne 25. března 2009 vynesl Soud rozsudek (dále jen „rozsudek Soudu“), ve kterém potvrdil rozhodnutí o zahájení řízení a v plném rozsahu zamítl argumenty, které společnost uvedla [40].
On 25 March 2009, the Court handed down its judgment (hereinafter ‘the Court’s judgment’) upholding the Decision and rejecting Alcoa’s arguments in their entirety [40].
PŘIPOMÍNKY TŘETÍCH ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
OBSERVATIONS SUBMITTED BY INTERESTED PARTIES
Výzva Komise k předložení připomínek k oběma rozhodnutím o zahájení formálního vyšetřovacího řízení vyvolala reakci společnosti Alcoa i dalších zúčastněných stran.
The Commission’s invitation to submit comments on the two decisions to open in-depth investigations prompted reactions from Alcoa and from third parties concerned.
V předmětném případě jsou shrnuty pouze připomínky, které se týkají sazby společnosti Alcoa.
Only the observations relevant to the Alcoa tariff are summarised here.
Připomínky společnosti alcoa
Observations submitted by Alcoa
Podle společnosti Alcoa bylo účelem sazby kompenzovat selhání trhu, a sice neschopnost nedávno liberalizovaného trhu s elektřinou poskytnout konkurenceschopné ceny vzhledem k velké tržní síle zavedených provozovatelů.
According to Alcoa, the tariff is meant to address a market failure, namely the failure of the recently liberalised electricity market to deliver competitive prices due to the significant market power of incumbent operators.
Tato selhání trhu je údajně zvlášť patrné na Sardinii.
This market failure is said to be particularly evident in Sardinia.