natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ve skutečnosti by neuhrazené závazky závisely na počtu účastníků a na aktivech penzijního plánu společnosti BT v době, kdy se společnost BT dostala do platební neschopnosti a byla zlikvidována.
Indeed, the outstanding liabilities would depend on the number of members to be covered and on the assets of the BT pension scheme if and when BT became insolvent and was wound up.
Podle plánu obnovy by se měl plán vrátit k plnému financování do roku 2015.
According to the recovery plan, the scheme should return to full funding by 2015.
Společnost BT souhlasila s tím, že po dobu deseti let bude platit ročně částku ve výši 280 milionů GBP, což spolu s výnosem z investic podle očekávání schodek plně splatí.
BT agreed to pay GBP 280 million per annum for 10 years, which, combined with investment returns, is anticipated to fully pay off the deficit.
Penzijní ochranný fond byl založen v dubnu 2005.
The Pension Protection Fund was created in April 2005.
Jeho účelem je vyplatit účastníkům způsobilých penzijních plánů náhradu v případě platební neschopnosti přispívajících zaměstnavatelů, pokud plán nemá dostatečná aktiva, v zájmu zajištění ochrany účastníků rovnající se výši náhrady splatné Penzijním ochranným fondem.
Its function is to pay compensation to members of eligible pension schemes whose sponsor employers have suffered insolvency leaving insufficient assets in the scheme to provide their members with protection equivalent to the level of compensation payable by the Pension Protection Fund.
Část 3 zákona o důchodech z roku 2004 zavedla nové požadavky na financování plánu („cíle povinného financování“), které nahradily požadavky na minimální financování z roku 1995.
Finally, part 3 of the Pensions Act 2004 introduced new scheme funding requirements (Statutory funding objectives) which replaced the 1995 minimum funding requirements.
Paragraf 222 zákona stanoví, že plány podléhají požadavku na držení dostatečných a přiměřených aktiv k pokrytí technických rezerv.
Section 222 of the Act provides that schemes are subject to a requirement to hold sufficient and appropriate assets to cover their technical provisions.
Orgány Spojeného království dále zdůraznily, že BTPS plně dodržoval tento požadavek na povinné financování, jak dokládají výkazy vyhotovené správci BTPS, z nichž vyplývá, že požadavek na financování z roku 2004 byl plně uplatňován s ohledem na plán obnovy spojený z oceněním z roku 2005.
The authorities of the United Kingdom further underlined that this mandatory funding requirement has been fully respected by the BTPS, as illustrated by the statements prepared by the BTPS trustees indicating that the 2004 funding requirement had been fully applied in respect of the recovery plan associated with the 2005 valuation.
Orgány Spojeného království rovněž uvedly, že se regulační orgán pro důchody ujistil, že záruka nebyla využita k prodloužení období obnovy, ani neovlivnila hlavní předpoklady v pojistně-matematickém ocenění nebo plánu obnovy.
The authorities of the United Kingdom also indicated that the pensions regulator was satisfied that the guarantee was not used to extend the recovery period or affect the key assumptions in the actuarial valuation or recovery plan.
Tvrdí, že tato dvě opatření (státní záruka a z ní vyplývající osvobození od poplatků Penzijnímu ochrannému fondu) jsou ve své podstatě spojena s důchodovým balíčkem z roku 1984.
It argues that these two measures (Crown guarantee and the resulting exemption from the Pension Protection Fund levy) are intrinsically linked to the 1984 pension package.
Tento balíček společnosti BT uložil značnou finanční zátěž.
This package has imposed a considerable financial burden on BT.
Ty vždy uváděly, že investiční politika BTPS přihlíží k požadavkům na minimální financování stanoveným v zákoně o důchodech z roku 1995.
They always state that the investment policy of BTPS had regard to the minimum funding requirements laid down in the Pensions Act 1995.
Orgány Spojeného království tvrdí, že ve skutečnosti společnost BT financovala BTPS, jako kdyby se na ni plně vztahovaly požadavky na minimální financování stanovené v zákoně o důchodech z roku 1995 a zákoně o důchodech z roku 2004.
The authorities of the United Kingdom claim that, in effect, BT funded BTPS as if the minimum funding requirements laid down in the Pensions Act 1995 and the Pensions Act 2004 fully applied to it.
Tvrzení společnosti BT a BTPS, že vznik povinnosti platit příspěvky je vnější událostí s ohledem na státní záruku, nepřihlíží ke skutečnosti, že se povaha výhody a příjemce v roce 1984 a v roce 2004 liší.
The allegation by BT and BTPS that the creation of the obligation to contribute is exogenous to the Crown guarantee disregards the fact that the nature of the benefit and the beneficiary are not the same in 1984 and in 2004.
Pokrytí nároků na důchod v případě platební neschopnosti společnosti BT je výhodou pro zaměstnance z doby před privatizací, jelikož představuje záruku za vyplacení nároků, které jim vznikly.
The coverage of pension rights in case of BT insolvency is a benefit for pre-privatisation employees in that it guarantees the payment of the rights which accrue to them.
Komise rovněž odmítá tvrzení, že neexistuje žádná výhoda z toho důvodu, že tato záruka již byla uhrazena akcionáři společnosti BT v celkové ceně, kterou za společnost zaplatili v roce 1984.
The Commission also rejects the argument that no advantage is present on the grounds that this guarantee has already been paid by BT’s shareholders in the overall price that they paid for the company in 1984.
Jak je objasněno v rozhodnutí ze dne 28. listopadu 2007, Komise dospěla na základě dostupných informací k závěru, že státní záruka sama o sobě, pokud se vztahuje na penzijní závazky společnosti BT, neposkytla společnosti BT žádnou výhodu v době, kdy byla udělena, neexistuje proto žádný důvod předpokládat, že akcionáři společnosti BT zaplatili prémii za výhodu pro určité zaměstnance, která by se projevila pouze v případě platební neschopnosti společnosti BT.
As explained in the decision of 28 November 2007, the Commission concluded on the basis of the information available that the Crown guarantee in itself, as far as it covers BT’s pension liabilities, did not confer any advantage to BT at the time it was granted and there is therefore no reason to assume that BT’s shareholders paid a premium for an advantage for certain employees that would only materialise in the event of BT’s insolvency.
Viz http://www.btplc.com/Report/Report08/pdf/AnnualReport2008.pdf Viz rovněž oznámení OFCOM podle paragrafu 155 odst. 1 zákona o podnicích z roku 2002 ze dne 30. června 2005 na adrese http://www.ofcom.org.uk/consult/condocs/sec155/sec155.pdf a závěrečná prohlášení o strategickém přezkumu telekomunikací a závazcích namísto postoupení podle zákona o podnicích z roku 2002 ze dne 22. září 2005 na adrese: http://www.ofcom.org.uk/consult/condocs/statement_tsr/statement.pdf
See http://www.btplc.com/Report/Report08/pdf/AnnualReport2008.pdf. See also, OFCOM Notice under section 155(1) of the Enterprise Act 2002 of 30 June 2005, at http://www.ofcom.org.uk/consult/condocs/sec155/sec155.pdf and Final statements on the strategic review of telecommunications, and undertakings in lieu of a reference under the Enterprise Act 2002, 22 September 2005, at: http://www.ofcom.org.uk/consult/condocs/statement_tsr/statement.pdf
o státní podpoře C 29/04 (ex N 328/03), kterou Itálie zamýšlí poskytnout ve prospěch cukrovaru ve Villasoru, jehož vlastníkem je společnost Sadam ISZ
relating to State aid C 29/04 (ex N 328/03) that Italy is considering granting to the Villasor sugar refinery owned by Sadam ISZ
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
having regard to the Treaty establishing the European Community and, in particular, Article 88(2)(1) thereof,
poté, co v souladu s uvedeným článkem vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek, a s ohledem na předané připomínky,
having given interested parties notice to submit their comments pursuant to that Article, and having regard to those comments,
Dopisem ze dne 22. července 2003 oznámila Itálie Komisi podporu ve prospěch cukrovaru ve Villasoru, jehož vlastníkem je společnost Sadam ISZ.
By letter dated 22 July 2003, Italy notified the Commission of the aid to the Villasor sugar refinery owned by Sadam ISZ.
Dopisy ze dne 19. září 2003 a 30. března 2004 sdělila Itálie Komisi doplňující informace.
By letters dated 19 September 2003 and 30 March 2004, Italy submitted the additional information to the Commission.
Dopisem ze dne 8. září 2004 uvědomila Komise Itálii o svém rozhodnutí zahájit řízení uvedené v čl. 88 odst. 2 Smlouvy proti dotyčné podpoře.
By letter dated 8 September 2004, the Commission informed Italy of its decision to initiate the procedure referred to in Article 88(2) of the EC Treaty in respect of the aid in question.
Dopisy ze dne 13. října 2004 a 7. dubna 2005 předala Itálie Komisi připomínky italských orgánů týkající se rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení.
By letters dated 13 October 2004 and 7 April 2005, Italy forwarded to the Commission the Italian authorities’ comments concerning the decision to initiate the formal investigation procedure.
Komise vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek k dotyčné podpoře.
The Commission called on interested parties to submit their comments on the aid in question.
Od zúčastněných stran k tomu Komise obdržela připomínky.
The Commission received comments on this subject from interested parties.
Předala je Itálii a poskytla jí možnost, aby k nim vznesla své připomínky, které od ní obdržela dopisem ze dne 18. května 2005.
It forwarded them to Italy, giving it the opportunity to comment on them, and received Italy’s comments by letter dated 18 May 2005.
Dopisy ze dne 31. ledna 2008 a 14. dubna 2008 předaly italské orgány Komisi informace požadované dopisem ze dne 29. března 2007.
By letters dated 31 January 2008 and 14 April 2008, the Italian authorities forwarded to the Commission the information requested by letter dated 29 March 2007.
Podnik, který je příjemcem podpory, cukrovar ve Villasoru, jehož vlastníkem je společnost Sadam ISZ, je zařízení na zpracování cukrové řepy, jež se jako jediné nachází na území Sardinie (jednoho z největších ostrovů ve Středomoří).
The recipient firm — the Villasor sugar refinery owned by Sadam ISZ — is a sugar beet processing facility. It is the only one in Sardinia (one of the largest islands in the Mediterranean).
Italské orgány poskytly tomuto cukrovaru 3,5 milionu EUR na částečnou náhradu jeho ztrát způsobených následkem poklesu výroby cukru, které vznikly snížením přísunu cukrové řepy z důvodu sucha v letech 2001–2002.
The Italian authorities are making EUR 3,5 million available to the refinery in order partially to compensate it for the losses it sustained following the slump in sugar production caused by the fall in sugar beet supplies following the drought in 2001-2002.
Pokud jde o pěstování cukrové řepy, poskytly příslušné orgány údaje, jež ukazují snížení regionální produkce, a tedy přísuny do cukrovaru.
Regarding sugar beet production, the competent authorities provided data showing a decrease in regional production and, consequently, of sugar beet supplies.
Ve srovnání s referenčním obdobím 1998–2000 činí snížení 39 % v roce 2001 a 68 % v roce 2002 [2].
Compared with the 1998-2000 reference period, the fall was 39 % in 2001 and 68 % in 2002 [2].
Příslušné orgány vypočítaly škodu, kterou utrpěl cukrovar ve Villasoru, na základě údajů z rozvah společnosti pro léta 1998 až 2002 a odhadly ji na 6858448 EUR [3].
The competent authorities calculated the loss sustained by the Villasor refinery on the basis of the data extracted from the company’s balance sheets for the financial years 1998 to 2002 and estimated it at EUR 6858448 [3]. The method for calculating the loss was as follows.
Metoda výpočtu škody byla následující: orgány vypočítaly podíl fixních nákladů vzhledem k tuně cukru během referenčního období (1998–2000) a srovnaly tento číselný údaj s poměrem fixních nákladů na tunu cukru během let 2001 a 2002.
The authorities calculated the proportion of the fixed costs in relation to one tonne of sugar during one reference period (1998-2000) and compared this figure to the ratio of fixed costs per tonne of sugar during the years 2001 and 2002.
Za fixní náklady považovaly: náklady na stálé zaměstnance, manipulace (služby poskytované třetími stranami a odběry ze skladu), režijní náklady, odpisy a finanční náklady [4]: Během referenčního období činil dopad fixních nákladů na produkt 166,61 EUR/t [5].
They viewed the following as fixed costs: permanent staff, handling (services provided by third parties, and warehousing levies), general expenditure, depreciation and financial charges [4]. During the reference period, the effect of fixed costs on the product was EUR 166,61/tonne [5].
Pokud jde o léta 2001–2002, stejný výpočetní postup vede k těmto výsledkům: dopad fixních nákladů na produkt v roce 2001 činil 287,95 EUR/t [6] a v roce 2002 představoval 569,18 EUR/t [7].
For 2001-2002, the same calculation process gave rise to the following results: the effect of fixed costs on the product in 2001 was EUR 287,95/tonne [6] and, in 2002, EUR 569,18/tonne [7].
Hlavního dopadu fixních nákladů ve srovnání s referenčním obdobím bylo dosaženo odečtením dopadu fixních nákladů v referenčním období od dopadu fixních nákladů v letech 2001 a 2002.
The major effect of the fixed costs in relation to the reference period was obtained by subtracting the effect of the fixed costs for the reference period from the effect of the fixed costs for 2001 and 2002.
Výsledek v roce 2001 je 121,34 EUR/t a v roce 2002 je 402,58 EUR/t [8].
The result in 2001 was EUR 121,34/tonne and, in 2002, EUR 402,58/tonne [8].
Pro výpočet celkové vzniklé škody byla celková výroba cukru v letech 2001 a 2002 vynásobena výše stanoveným indexem.
In order to calculate the total loss sustained, total sugar production in 2001 and 2002 was multiplied by the index shown above.
V roce 2001 byla škoda vyčíslena na 2427278 EUR a v roce 2002 na 4431170 EUR [9], což je celkem 6858448 EUR.
In 2001, the loss was quantified at EUR 2427278 and, in 2002, at EUR 4431170 [9], i.e. a total of EUR 6858448.
Částka 3,5 milionu poskytnutá italskými orgány by tedy odpovídala 51 % vzniklé škody.
The amount of EUR 3,5 million granted by the Italian authorities would therefore correspond to 51 % of the loss sustained.
Italské orgány vysvětlily, že výše podpory je stanovena rozpočtovými požadavky.
The Italian authorities explained that the amount of the aid was dictated by budgetary imperatives.
Tato podpora není kumulovatelná s jinými podporami.
This aid is not to be paid in conjunction with other forms of aid.
Italské orgány předložily dokumentaci obsahující meteorologické údaje za posledních deset let, kterou vypracovala Regionální agrometeorologická služba (dále jen „SAR“) pro Sardinii [10], aby dosvědčily mimořádnou povahu sucha, které zasáhlo ostrov v letech 2001–2002.
In order to demonstrate the exceptional nature of the drought affecting Sardinia in 2001-2002, the Italian authorities submitted a dossier, drawn up by Sardinia’s Regional Agro-Meteorological Service (Italian acronym: SAR) [10]. These data indicate, for example, the duration of the drought and the level of water reserves.
Tyto údaje mimo jiné ukazují délku sucha, úroveň zásob vody, jakož i agroklimatickou situaci Sardinie v letech 2001–2002.
There are also data concerning the agro-climatological situation in Sardinia in 2001-2002.
Italské orgány rovněž uvedly, že odvětví pěstování cukrové řepy obdrželo podpory vícekrát.
The Italian authorities also indicated that sugar beet growing had benefited from aid on a number of occasions.
V období 1990–2002 byly podpory poskytnuty v letech 1995, 2000, 2001 a 2002.
During the period 1990-2002, aid had been granted in 1995, 2000, 2001 and 2002.
Italské orgány považovaly podporu za slučitelnou se společným trhem na základě bodu 11.3.1 Pokynů Společenství týkajících se státní podpory v odvětví zemědělství na období 2000–2006 (dále jen „pokyny“) [11], neboť je podle nich určena k náhradě škody, již utrpěl cukrovar následkem snížení produkce cukrové řepy, které bylo způsobeno nepříznivým povětrnostním jevem blížícím se přírodní pohromě.
The Italian authorities considered the aid to be compatible with the common market under the terms of point 11.3.1 of the Community Guidelines for State aid in the agriculture sector for the period 2000-2006 (henceforth referred to as the Guidelines) [11] since, in their view, such aid is designed to make good the loss sustained by the sugar refinery following a decrease in sugar beet production caused by an adverse weather condition assimilated to a natural disaster.
Italské orgány se domnívaly, že tento výklad je v souladu s praxí Komise v této oblasti [12] tam, kde existuje úzký vztah vzájemné závislosti mezi základní zemědělskou produkcí a procesy zemědělsko-průmyslového zpracování, a zejména v případě, kdy dotyčný zemědělsko-průmyslový podnik nemá alternativní zdroje zásobování.
The Italian authorities considered that this interpretation was in line with Commission practice in such matters [12] in cases where primary agricultural production and the procedures of agricultural processing were closely interdependent, and particularly in an instance where the agricultural processing undertaking concerned had no alternative sources of supply available to it.
Za tímto účelem italské orgány zdůraznily, že v cukrovarnickém odvětví založeném na cukrové řepě jsou zemědělské a průmyslové složky úzce spojeny a vzájemně závislé.
With this in view, the Italian authorities maintained that, in the beet-based sugar industry, the agricultural and industrial components were closely linked and interdependent.
Existence zařízení na zpracování cukrové řepy závisí na existenci vhodné zásobovací oblasti a činnost cukrovaru ve Villasoru spočívá výhradně ve zpracování cukrové řepy na cukr, která se pěstuje v „zásobovací oblasti“ nalézající se na ostrově.
The existence of a sugar beet processing facility depends on there being an appropriate supply basin, and the Villasor refinery’s activity consists exclusively in converting the beet produced in Sardinia’s ‘supply basin’ into sugar. The Italian authorities maintain that, because of its physiological characteristics, sugar beet grown in the Mediterranean basin has to be harvested over the short period of time in which the sugar content is at its highest.
Italské orgány tvrdí, že cukrová řepa pěstovaná ve středomořské oblasti se z důvodu svých fyziologických vlastností musí sklidit během krátkého časového období, kdy je obsah cukru nejvyšší, a musí se rychle dopravit (do 36 hodin po sklizni) do zpracovatelského zařízení, aby neztratila svůj obsah cukru a nebyla napadena plísněmi, které ji činí nepoužitelnou.
It also has to be transported to the processing facility quickly (within 36 hours of being harvested), otherwise it loses its sugar content and is attacked by fungi, making it unusable.
Proto se zásobovací oblasti obvykle nacházejí v okruhu 80/100 km od zpracovatelských zařízení a sklizňové a zpracovatelské kampaně jsou velmi krátké.
For these reasons, supply basins are usually situated within a radius of 80 to 100 kilometres from processing facilities, and harvesting and processing periods are very short.
Nejbližší zásobovací zdroj cukrovaru ve Villasoru se nachází v kontinentální Itálii ve vzdálenosti více než 250 km (z toho 180 km po moři).
The source of supply closest to the Villasor refinery is in continental Italy, more than 250 km away (including 180 km across the sea).
Italské orgány připomněly, že výroba cukru je na úrovni Společenství upravena společnou organizací trhů v odvětví cukru (nařízení o společné organizaci trhů v odvětví cukru) [13], která stanoví, že rafinerie musí uzavřít smlouvy s pěstiteli cukrové řepy ze své zásobovací oblasti na kvóty na výrobu cukru „A + B“, které jim jsou přiděleny státem, aby mohli využívat ceny a příjmy zaručené společnou organizací trhů v odvětví cukru.
The Italian authorities pointed out that sugar production is regulated at Community level by the common organisation of the markets in the sugar sector (sugar CMO Regulation) [13]. This stipulates that, in order to benefit from prices and revenues guaranteed by the CMO, refineries must enter into contracts with their supply basin’s sugar beet producers for the ‘A + B’ sugar production quotas granted to them by the State.
Na přebytek vyrobeného cukru, který přesahuje kvóty „A + B“ se nemohou vztahovat vnitřní podpůrná opatření a ani nemůže být tento přebytek volně uváděn na trh v rámci společného trhu.
Sugar produced over and above the ‘A + B’ quotas can neither benefit from internal support measures nor be freely marketed within the common market.
Z toho vyplývá, že rafinerie a zemědělské podniky, které ji zásobují, ve své smlouvě o pěstování obvykle plánují pěstitelské plochy, jejichž produkce nepřekročí kvóty „A + B“ přidělené rafinerii státem.
As a result, refineries and the farms that normally supply them factor into their cultivation contracts acreages that produce no more than the ‘A + B’ quotas granted by the State to the refineries.
Za této situace by se rafinerie mohla jen obtížně zásobovat z jiné pěstitelské oblasti, než je její oblast, z důvodu omezené dostupnosti produktu ke zpracování mimo smlouvy o pěstování, nutnosti odpovídajících dohod mezi společnostmi na zpracování cukru a konečně, pokud jde o středomořskou oblast, musí se alternativní oblasti cukrové řepy nacházet v dostatečně blízké vzdálenosti, aby byl zaručen přísun použitelného produktu.
In this context, it is difficult for a refinery to obtain supplies from a sugar beet production basin other than its own because of the limited quantity of sugar beet available for processing outside the cultivation contracts and because of the need for supply agreements between sugar processing companies. In the Mediterranean Basin, moreover, alternative sugar beet basins have to be situated sufficiently close by to guarantee the supply of a usable product.
Italské orgány rovněž zvažovaly možnost, že si zařízení ve Villasoru nalezne surovinu ke zpracování jinde, avšak vzdálenost pěstitelských oblastí nacházejících se v kontinentální Itálii je tak velká, že přeprava cukrové řepy by byla nehospodárná, nehledě na skutečnost, že surovina by byla na místo určení dodána v nepoužitelném stavu.
The Italian authorities were also willing to consider the possibility of the Villasor facility having been able to find its raw material for processing somewhere else, but the refinery is so far away from the production areas in continental Italy as to make it uneconomic to transport the sugar beet, quite apart from the fact that the raw material would arrive at its destination in an unusable condition.
Italské orgány poskytly Komisi simulaci lhůt a přepravních nákladů cukrové řepy z „alternativní“ oblasti, která se nachází v kontinentální Itálii.
The Italian authorities provided the Commission with simulations of the periods required for transporting sugar beet from an ‘alternative’ basin in continental Italy and of the costs of doing so.
Doba přepravy cukrové řepy na Sardinii by činila asi 2,5 dne od nakládky.
The period required for transporting sugar beet to Sardinia would be in the region of 2,5 days as from the time of loading.
Vzhledem k tomu, že zpracování cukrové řepy se musí uskutečnit do 36 hodin po sklizni (1,5 dne), cukrová řepa by se na místo určení dostala v nepoužitelném stavu.
Given that the sugar beet necessarily has to be processed within 36 hours (1,5 days) of harvesting, it would arrive at its destination in an unusable condition.
Náklady na tuto operaci, jak je vypočítaly příslušné orgány, by činily přibližně 10188000 EUR na obě období.
The cost of such an operation, as calculated by the competent authorities, would be approximately EUR 10188000 for the two periods.