natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Steinbergovo médium, popsané v dodatku 3, je rovněž vhodné pro L. minor, ale může se používat i pro L. gibba, pokud jsou splněna kritéria validity.
Steinberg medium, as described in Appendix 3, is also suitable for L. minor, but may also be used for L. gibba as long as the validity criteria are met.
Zkušební roztoky se obvykle připravují ředěním zásobního roztoku.
Test solutions are usually prepared by dilution of a stock solution.
Zásobní roztoky zkoušené látky se obyčejně připravují rozpuštěním látky v růstovém médiu.
Stock solutions of the test substance are normally prepared by dissolving the substance in growth medium.
Nejvyšší zkušební koncentrace zkoušené látky by obvykle neměla překročit rozpustnost látky ve vodě za zkušebních podmínek.
The highest tested concentration of the test substance should not normally exceed the water solubility of the substance under the test conditions.
Je však třeba poznamenat, že Lemna spp. plují na povrchu a mohou být vystaveny působení látek, které se hromadí na rozhraní voda-vzduch (např. látky špatně rozpustné ve vodě nebo hydrofobní či povrchově aktivní látky).
It should be noted however that Lemna spp. float on the surface and may be exposed to substances that collect at the water-air interface (e.g. poorly water-soluble or hydrophobic substances or surface-active substances).
Za takových podmínek dochází k expozici jiným látkám, než jaké se nachází v roztoku, a zkušební koncentrace mohou v závislosti na vlastnostech zkoušené látky překračovat rozpustnost ve vodě.
Under such circumstances, exposure will result from material other than in solution and test concentrations may, depending on the characteristics of the test substance, exceed water solubility.
Pro zkoušené látky s nízkou rozpustností ve vodě může být nezbytné připravit koncentrovaný zásobní roztok nebo disperzi látky pomocí organického rozpouštědla nebo dispergátoru, aby se usnadnilo přidávání přesných množství zkoušené látky do zkušebního média, a napomohlo se tak její dispergaci a rozpuštění.
For test substances of low water solubility it may be necessary to prepare a concentrated stock solution or dispersion of the substance using an organic solvent or dispersant in order to facilitate the addition of accurate quantities of the test substance to the test medium and aid in its dispersion and dissolution.
Měla by být vynaložena maximální snaha takové látky nepoužívat.
Every effort should be made to avoid the use of such materials.
Používání pomocných rozpouštědel nebo dispergátorů by nemělo způsobovat žádnou fytotoxicitu.
There should be no phytotoxicity resulting from the use of auxiliary solvents or dispersants.
Příkladem běžně používaných rozpouštědel, která nezpůsobují fytotoxicitu při koncentracích až do 100 μl·l–1, jsou aceton a dimethylformamid.
For example, commonly used solvents which do not cause phytotoxicity at concentrations up to 100 μl·l–1 include acetone and dimethylformamide.
Jestliže se použije rozpouštědlo nebo dispergátor, jeho konečná koncentrace by se měla zapsat ve zkušební zprávě a udržovat na minimu (≤ 100 μl·l–1) a všechny exponované vzorky a kontroly by měly obsahovat stejnou koncentraci rozpouštědla nebo dispergátoru.
If a solvent or dispersant is used, its final concentration should be reported and kept to a minimum (≤ 100 μl·l–1), and all treatments and controls should contain the same concentration of solvent or dispersant.
Další pokyny k používání dispergátorů jsou uvedeny v (11).
Further guidance on the use of dispersants is given in (11).
Předběžná znalost toxicity zkoušené látky pro Lemna, např. z orientační zkoušky, pomůže při volbě vhodných zkušebních koncentrací.
Prior knowledge of the toxicity of the test substance to Lemna, e.g. from a range-finding test, will help in selecting suitable test concentrations.
Při definitivní zkoušce toxicity se zpravidla použije alespoň pět zkušebních koncentrací tvořících geometrickou řadu.
In the definitive toxicity test, there should normally be at least five test concentrations arranged in a geometric series.
Faktor mezi zkušebními koncentracemi by nejlépe neměl překročit 3,2, ale lze použít vyšší hodnotu, jestliže je křivka závislosti koncentrace a odezvy plochá.
Preferably the separation factor between test concentrations should not exceed 3,2, but a larger value may be used where the concentration-response curve is flat.
V rámci každé zkušební koncentrace se použijí nejméně tři opakování.
At least three replicates should be used at each test concentration.
Při volbě rozsahu zkušebních koncentrací (pro orientační a/nebo definitivní zkoušku toxicity) je zapotřebí zvážit následující:
In setting the range of test concentrations (for range-finding and/or for the definitive toxicity test), the following should be considered:
Pro stanovení ECx by se zkušební koncentrace měly pohybovat pod a nad hodnotu ECx, aby se zajistila vhodná úroveň spolehlivosti.
To determine an ECx, test concentrations should bracket the ECx value to ensure an appropriate level of confidence.
Například pokud se odhaduje EC50, nejvyšší zkušební koncentrace by měla být vyšší než hodnota EC50.
For example, if estimating the EC50, the highest test concentration should be greater than the EC50 value.
Jestliže hodnota EC50 leží mimo rozmezí zkušebních koncentrací, související intervaly spolehlivosti budou velké a správné hodnocení statistické vhodnosti modelu nemusí být možné.
If the EC50 value lies outside the range of test concentrations, associated confidence intervals will be large and a proper assessment of the statistical fit of the model may not be possible.
Jestliže je cílem odhadnout LOEC/NOEC, nejnižší zkušební koncentrace by měla být dostatečně nízká, aby růst nebyl výrazně nižší než růst kontroly.
If the aim is to estimate the LOEC/NOEC, the lowest test concentration should be low enough so that growth is not significantly less than that of the control.
Dále by nejvyšší zkušební koncentrace měla být dostatečně vysoká, aby byl růst výrazně nižší než růst kontroly.
In addition, the highest test concentration should be high enough so that growth is significantly lower than that in the control.
Pokud tomu tak není, zkouška se bude muset opakovat v odlišném rozmezí koncentrací (s výjimkou případů, kdy je nejvyšší koncentrace na mezi rozpustnosti nebo je maximální požadovanou limitní koncentrací, např. 100 mg.l–1).
If this is not the case, the test will have to be repeated using a different concentration range (unless the highest concentration is at the limit of solubility or the maximum required limit concentration, e.g. 100 mg·l–1).
Každá zkouška by měla zahrnovat kontroly, pro něž se použije stejné živné médium, stejný počet lístků a kolonií, stejné podmínky okolního prostředí a postupy jako pro zkušební nádoby, avšak neobsahují zkoušenou látku.
Every test should include controls consisting of the same nutrient medium, number of fronds and colonies, environmental conditions and procedures as the test vessels but without the test substance.
Jestliže se použije pomocné rozpouštědlo nebo dispergátor, měla by být zahrnuta i další kontrolní expozice s rozpouštědlem/dispergátorem přítomným ve stejné koncentraci jako v nádobách se zkoušenou látkou.
If an auxiliary solvent or dispersant is used, an additional control treatment with the solvent/dispersant present at the same concentration as that in the vessels with the test substance should be included.
Počet kontrolních nádob použitých k opakování (a případných nádob s rozpouštědly) by měl být nejméně roven počtu nádob použitých pro každou zkušební koncentraci; v ideálním případě by měl být dvojnásobný.
The number of replicate control vessels (and solvent vessels, if applicable) should be at least equal to, ideally twice, the number of vessels used for each test concentration.
Jestliže se stanovení NOEC nepožaduje, plán zkoušky lze pozměnit tak, že se zvýší počet koncentrací a sníží počet opakování na příslušnou koncentraci.
If determination of NOEC is not required, the test design may be altered to increase the number of concentrations and reduce the number of replicates per concentration.
Počet kontrolních opakování však musí být nejméně tři.
However, the number of control replicates must be at least three.
Kolonie tvořené 2 až 4 viditelnými lístky se převedou z očkovací kultury a za aseptických podmínek se náhodně přiřadí do zkušebních nádob.
Colonies consisting of 2 to 4 visible fronds are transferred from the inoculum culture and randomly assigned to the test vessels under aseptic conditions.
Každá nádoba by měla celkem obsahovat 9 až 12 lístků.
Each test vessel should contain a total of 9 to 12 fronds.
Počet lístků a kolonií by měl být v každé zkušební nádobě stejný.
The number of fronds and colonies should be the same in each test vessel.
Zkušenosti získané s touto metodou a údaje z kruhové zkoušky ukazují, že použití tří opakování na expozici, přičemž pro každé opakování se zpočátku použije od 9 do 12 lístků, dostačuje ke zjištění rozdílů v inhibici růstu přibližně o 4 až 7 % vypočítané pomocí růstové rychlosti (10 až 15 % počítáno pomocí výtěžku) mezi jednotlivými expozicemi (10).
Experience gained with this method and ring-test data have indicated that using three replicates per treatment, with each replicate containing 9 to 12 fronds initially, is sufficient to detect differences in growth of approximately 4 to 7 % of inhibition calculated by growth rate (10 to 15 % calculated by yield) between treatments (10).
K minimalizaci vlivu prostorových rozdílů v intenzitě světla nebo v teplotě je potřebné náhodné uspořádání zkušebních nádob v inkubátoru.
A randomised design for location of the test vessels in the incubator is required to minimise the influence of spatial differences in light intensity or temperature.
Při provádění pozorování se rovněž vyžaduje uspořádání do bloků nebo náhodné přemísťování nádob (nebo častější přemísťování).
A blocked design or random repositioning of the vessels when observations are made (or repositioning more frequently) is also required.
Jestliže předběžná zkouška stálosti ukazuje, že během doby trvání zkoušky (7 dnů) nelze udržet koncentraci zkoušené látky (tj. měřená koncentrace poklesne pod 80 % naměřené počáteční koncentrace), doporučuje se semistatická zkouška.
If a preliminary stability test shows that the test substance concentration cannot be maintained (i.e. the measured concentration falls below 80 % of the measured initial concentration) over the test duration (7 days), a semi-static test regime is recommended.
V tomto případě by měly být kolonie nejméně dvakrát během zkoušky (např. v den 3 a 5) vystaveny čerstvě připraveným zkušebním a kontrolním roztokům.
In this case, the colonies should be exposed to freshly prepared test and control solutions on at least two occasions during the test (e.g. days 3 and 5).
Četnost expozice čerstvému médiu závisí na stálosti zkoušené látky; pro udržení téměř konstantních koncentrací vysoce nestálých či těkavých látek může být zapotřebí vyšší četnost.
The frequency of exposure to fresh medium will depend on the stability of the test substance; a higher frequency may be needed to maintain near-constant concentrations of highly unstable or volatile substances.
Za určitých okolností může být nutný průtokový postup (11, 13).
In some circumstances, a flow-through procedure may be required (11)(13).
Scénář expozice prostřednictvím aplikace na lístek (rozprašování) není do této zkušební metody zahrnut, avšak tomuto tématu se věnuje literatura (14).
The exposure scenario through a foliar application (spray) is not covered in this Testing Method, instead see (14).
Pomocí kontinuálního teplého nebo chladného bílého fluorescenčního osvětlení je třeba zajistit světelnou intenzitu zvolenou z rozmezí 85–135 μE·m–2·s–1, přičemž se tato intenzita měří při fotosynteticky aktivním záření (400 až 700 nm) v bodech nacházejících se ve stejné vzdálenosti od zdroje světla jako lístky Lemna (ekvivalent 6500 až 10000 luxů).
Continuous warm or cool white fluorescent lighting should be used to provide a light intensity selected from the range of 85-135 μE·m–2·s–1 when measured in a photosynthetically active radiation (400-700 nm) at points the same distance from the light source as the Lemna fronds (equivalent to 6500-10000 lux).
Jakékoliv odchylky od zvolené světelné intenzity nad zkušební plochou by neměly překročit ±15 %.
Any differences from the selected light intensity over the test area should not exceed ± 15 %.
Naměřenou hodnotu bude ovlivňovat metoda detekce světla a měření, zejména typ čidla.
The method of light detection and measurement, in particular the type of sensor, will affect the measured value.
Kulová čidla (která reagují na světlo ze všech úhlů nad a pod rovinou měření) a „kosinová“ čidla (která reagují na světlo ze všech úhlů nad rovnou měření) jsou vhodnější než jednosměrná čidla, neboť poskytují vyšší naměřené hodnoty pro vícebodový světelný zdroj zde popsaného typu.
Spherical sensors (which respond to light from all angles above and below the plane of measurement) and ‘cosine’ sensors (which respond to light from all angles above the plane of measurement) are preferred to unidirectional sensors, and will give higher readings for a multi-point light source of the type described here.
Teplota ve zkušebních nádobách by měla být (24 ± 2) °C.
The temperature in the test vessels should be 24 ± 2 °C.
Ovšem odchylka o více než 1,5 nebude znamenat neplatnost zkoušky, pokud je možné prokázat, že byla splněna kritéria validity.
However, deviation of more than 1,5 units would not invalidate the test when it can be shown that validity criteria are met.
Zvláštní pozornost je zapotřebí věnovat posunu pH ve zvláštních případech, jako jsou zkoušky nestálých látek nebo kovů.
Additional care is needed on pH drift in special cases such as when testing unstable substances or metals.
Další pokyny naleznete v (11).
See (11) for further guidance.
Zkouška je ukončena za 7 dnů poté, co byly rostliny převedeny do zkušebních nádob.
The test is terminated 7 days after the plants are transferred into the test vessels.
Na počátku zkoušky se určí a zaznamená počet lístků ve zkušebních nádobách, přičemž se pečlivě dbá na to, aby byly započítány vystupující, jasně viditelné lístky.
At the start of the test, the frond number in the test vessels is counted and recorded, taking care to ensure that protruding, distinctly visible fronds are accounted for.
Na počátku zkoušky, dále nejméně jednou během každých 3 dnů během expoziční doby (tj. nejméně dvakrát během celkové doby 7 dnů) a při ukončení zkoušky se musí určit počty lístků, které mají normální či abnormální vzhled.
Frond numbers appearing normal or abnormal, need to be determined at the beginning of the test, at least once every 3 days during the exposure period (i.e. on at least 2 occasions during the 7 day period), and at test termination.
Je zapotřebí zaznamenat ve zkušební zprávě změny ve vývoji rostlin, např. velikost lístku, vzhled, známky nekrózy, chlorózy nebo hrbatosti, rozpadávání kolonií nebo ztráta vzplývavosti a v délce a vzhledu kořenu.
Changes in plant development, e.g. in frond size, appearance, indication of necrosis, chlorosis or gibbosity, colony break-up or loss of buoyancy, and in root length and appearance, should be noted.
Je rovněž nutné zaznamenat významné vlastnosti zkušebního média (např. přítomnost nerozpuštěného materiálu, růst řas ve zkušební nádobě).
Significant features of the test medium (e.g. presence of undissolved material, growth of algae in the test vessel) should also be noted.
Kromě určení počtu lístků během zkoušky se také hodnotí účinky zkoušené látky na jednu (nebo více) následujících proměnných měření:
In addition to determinations of frond number during the test, effects of the test substance on one (or more) of the following measurement variables are also assessed:
celková plocha lístků,
total frond area;
suchá hmotnost,
dry weight;
čerstvá hmotnost.
fresh weight.
Celková plocha lístků má tu výhodu, že ji lze u každé zkušební a kontrolní nádoby určit na počátku zkoušky, v jejím průběhu i na jejím konci.
Total frond area has an advantage that it can be determined for each test and control vessel at the start, during, and at the end of the test.
Suchá nebo čerstvá hmotnost by se měla určit na počátku zkoušky ze vzorku očkovací kultury, jaké se obvykle používá k zahájení zkoušky, a na konci zkoušky pak na základě rostlinného materiálu z každé zkušební a kontrolní nádoby.
Dry or fresh weight should be determined at the start of the test from a sample of the inoculum culture representative of what is used to begin the test, and at the end of the test with the plant material from each test and control vessel.
Jestliže se plocha lístků neměří, dává se přednost suché hmotnosti před čerstvou hmotností.
If frond area is not measured, dry weight is preferred over fresh weight.
Celková plocha lístků, suchá hmotnost a čerstvá hmotnost se mohou určit následovně:
Total frond area, dry weight and fresh weight may be determined as follows:
Celková plocha lístků: Celková plocha lístků všech kolonií může být stanovena analýzou obrazu.
Total frond area: The total frond area of all colonies may be determined by image analysis.
Pomocí videokamery lze zachytit siluetu zkušební nádoby a rostlin (tj. umístíte nádobu na svítící skříň) a výsledný obraz se digitalizuje.
A silhouette of the test vessel and plants can be captured using a video camera (i.e. by placing the vessel on a light box) and the resulting image digitised.
Plochu lístků ve zkušební nádobě lze poté stanovit kalibrací pomocí plochých tvarů o známé ploše.
By calibration with flat shapes of known area, the total frond area in a test vessel may then be determined.
Je třeba dbát na vyloučení rušení způsobeného hranou zkušební nádoby.
Care should be taken to exclude interference caused by the rim of the test vessel.
Alternativní, ale pracnější způsob spočívá v pořízení fotografie zkušebních nádob a rostlin, vyříznutí výsledné siluety kolonií a určení jejich plochy pomocí analyzátoru lístkové plochy nebo milimetrového papíru.
An alternative but more laborious approach is to photocopy test vessels and plants, cut out the resulting silhouette of colonies and determine their area using a leaf area analyser or graph paper.
Mohou být vhodné i další postupy (například poměr hmotnosti papíru mezi plochou siluety kolonií a jednotkovou plochou).
Other techniques (e.g. paper weight ratio between silhouette area of colonies and unit area) may also be appropriate.
Suchá hmotnost: Z každé ze zkušebních nádob se shromáždí všechny kolonie a propláchnou se destilovanou nebo deionizovanou vodou.
Dry weight: All colonies are collected from each of the test vessels and rinsed with distilled or deionised water.
Nadbytečná voda se odstraní savým papírem a pak se vzorky suší při 60 °C do konstantní hmotnosti.
They are blotted to remove excess water and then dried at 60 °C to a constant weight.
Měly by být zahrnuty jakékoliv úlomky kořenů.
Any root fragments should be included.
Suchá hmotnost by se měla vyjádřit s přesností na nejméně 0,1 mg.
The dry weight should be expressed to an accuracy of at least 0,1 mg.
Čerstvá hmotnost: Všechny kolonie se převedou do předem zvážených polystyrenových zkumavek (nebo vyrobených z jiného interního materiálu) s malými (1 mm) otvory v zakulacených dnech.
Fresh weight: All colonies are transferred to pre-weighed polystyrene (or other inert material) tubes with small (1 mm) holes in the rounded bottoms.
Zkumavky se poté odstřeďují při 3000 ot/min po dobu 10 minut při pokojové teplotě.
The tubes are then centrifuged at 3000 rpm for 10 minutes at room temperature.
Zkumavky obsahující nyní osušené kolonie se opětovně zváží a čerstvá hmotnost se vypočítá odečtením hmotnosti prázdné zkumavky.
Tubes, containing the now dried colonies, are re-weighed and the fresh weight is calculated by subtracting the weight of the empty tube.
Četnost měření a analytická stanovení
Frequency of measurements and analytical determinations
Jestliže se používá plán statické zkoušky, pH každé expozice by se mělo změřit na počátku a na konci zkoušky.
If a static test design is used, the pH of each treatment should be measured at the beginning and end of the test.
Jestliže se používá plán semistatické zkoušky, pH by se mělo měřit v každé vsázce „čerstvého“ zkušebního roztoku před každým obnovením a rovněž i v odpovídajících „spotřebovaných“ roztocích.
If a semi-static test design is used, the pH should be measured in each batch of ‘fresh’ test solution prior to each renewal and also in the corresponding ‘spent’ solutions.
Intenzita osvětlení by se měla měřit v růstové komoře, inkubátoru nebo místnosti v bodech nacházejících se ve stejné vzdálenosti od zdroje světla jako lístky Lemna.
Light intensity should be measured in the growth chamber, incubator or room at points the same distance from the light source as the Lemna fronds.
Měření je třeba provádět nejméně jednou během zkoušky.
Measurements should be made at least once during the test.
Teplota média v náhradní nádobě držené za stejných podmínek v růstové komoře, inkubátoru nebo místnosti by se měla zaznamenávat nejméně jednou denně.
The temperature of the medium in a surrogate vessel held under the same conditions in the growth chamber, incubator or room should be recorded at least daily.
Během zkoušky se koncentrace zkoušené látky určují ve vhodných intervalech.
During the test, the concentrations of the test substance are determined at appropriate intervals.
Ve statických zkouškách je minimálním požadavkem určení koncentrací na počátku a na konci zkoušky.
In static tests, the minimum requirement is to determine the concentrations at the beginning and the end of the test.
U semistatických zkoušek, u nichž se neočekává, že koncentrace zkoušené látky zůstane v rozmezí ±20 % nominální koncentrace, je nezbytné analyzovat všechny čerstvě připravené zkušební roztoky a tytéž roztoky při každém obnovení (viz bod 1.7.7 třetí odstavec).
In semi-static tests where the concentration of the test substance is not expected to remain within ± 20 % of the nominal concentration, it is necessary to analyse all freshly prepared test solutions and the same solutions at each renewal (see third paragraph in section 1.7.7).
Ovšem u těch zkoušek, u nichž nejsou naměřené počáteční koncentrace zkoušené látky v rozmezí ±20 % nominální hodnoty, avšak u nichž lze dostatečně prokázat, že počáteční koncentrace jsou reprodukovatelné a stálé (tj. od 80 do 120 % počátečních koncentrací), mohou být chemická stanovení provedena pouze na nejvyšších a nejnižších zkušebních koncentracích.
However, for those tests where the measured initial concentration of the test substance is not within ± 20 % of nominal, but where sufficient evidence can be provided to show that the initial concentrations are repeatable and stable (i.e. within the range 80-120 % of the initial concentration), chemical determinations may be carried out on only the highest and lowest test concentrations.
Ve všech případech je třeba provést určení koncentrací zkoušené látky před obnovením při každé zkušební koncentraci vždy pouze u jedné nádoby k opakování (nebo u sdruženého obsahu nádob jednoho opakování).
In all cases, determination of test substance concentrations prior to renewal need only be performed on one replicate vessel at each test concentration (or the contents of the vessels pooled by replicate).
U průtokových zkoušek je vhodný podobný vzorkovací režim, jaký je popsán u semistatických zkoušek včetně analýzy na počátku, uprostřed a na konci zkoušky, ale měření „spotřebovaného“ roztoku není v tomto případě vhodné.
If a flow-through test is used, a similar sampling regime to that described for semi-static tests, including analysis at the start, mid-way through and at the end of the test, is appropriate, but measurement of ‘spent’ solutions is not appropriate in this case.
U tohoto typu zkoušky je zapotřebí kontrolovat denně průtok ředicí vody a zkoušené látky nebo zásobního roztoku zkoušené látky.
In this type of test, the flow-rate of diluent and test substance or test substance stock solution should be checked daily.