natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pickman působí na trhu s keramickými výrobky; celkový prodej realizovaný na tomto trhu, který zaměstnává 222000 osob, dosahuje přibližně 26 miliard EUR, což je považováno za třetinu celkové světové produkce.
Pickman operates in the ceramics market, which as a whole records total sales of approximately EUR 26 billion, estimated to constitute one third of total global production, and employs 222000 people.
Segment označovaný jako „stolní nádobí a dekorativní předměty“ má totiž některé zvláštní vlastnosti – zaměstnává značné množství pracovní síly, má úzké vazby s konečnými spotřebiteli a projevuje se v něm zvýšená potřeba hospodářské soutěže, pokud jde o design a jakost.
More specifically, the segment of that market defined as ‘table and ornamental ware’ has certain specific characteristics, namely being very labour-intensive, closely linked to the end-consumer and manifesting a great need to compete on design and quality.
V rámci tohoto trhu probíhá hospodářská soutěž mezi výrobci a rovněž obchod uvnitř Společenství, kde jsou hlavními producenty a spotřebiteli Spojené království a Německo, zatímco podíl Španělska je nižší než 5 %.
This market is open to intra-Community trade, where the United Kingdom and Germany are the main producing and consuming countries, while Spain’s share is less than 5 %, and there is competition between manufacturers.
Na vnitrostátní úrovni existuje ve Španělsku 11 činných podniků zaměstnávajících 3000 osob, s celkovým ročním objemem prodeje dosahujícím 60 milionů výrobků v celkové hodnotě 84 milionů EUR ročně [3].
At national level, there are 11 companies active in Spain, with some 3000 workers and a total annual sales volume of 60 million items with a total annual value of EUR 84 million [3].
Předmětem rozhodnutí o zahájení řízení jsou tato opatření [4]:
The measures forming the subject matter of the opening Decision are the following [4]:
opatření 2: odpis z nedoplatku ve výši 3,29 milionu EUR na základě zvláštní dohody mezi podnikem Pickman a správou sociálního zabezpečení, podepsané dne 11. dubna 2000; tato dohoda byla jiného druhu než je obecné vyrovnání s věřiteli,
Measure 2: a waiver of Pickman’s Social Security debt of EUR 3,29 million by means of a special agreement concluded on 11 April 2000 which differed from the general agreement for creditors,
opatření 3 až 6: několik sdružených půjček v celkové výši 1,87 milionu EUR a dotace v celkové výši 2,59 milionu EUR, určené na hmotné a nehmotné investice uvedené v plánu restrukturalizace, který podnik Pickman předložil andaluské regionální vládě (Junta de Andalucía) a ta jej dne 2. března 2004 schválila; zmínky o tomto plánu restrukturalizace jsou obsaženy v bodech 50, 51 a 52 odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení,
Measures 3 to 6: a series of participation loans totalling EUR 1,87 million and subsidies intended for tangible and intangible investments totalling EUR 2,59 million provided for in a restructuring plan submitted by Pickman to the Junta de Andalucía [Regional Government of Andalusia], which approved it on 2 March 2004 as detailed in paragraphs 50, 51 and 52 of the opening Decision,
opatření 7: záruka ve výši 1,3 milionu EUR, kterou poskytl Úřad pro inovaci a rozvoj Andalusie (Agencia de Innovación y Desarrollo de Andalucía, dále jen „IDEA“) a která pokrývala 80 % z úvěru 1,65 milionu EUR, který si podnik Pickman dojednal s bankou; tuto záruku strany potvrdily dne 28. prosince 2005.
Measure 7: a guarantee granted by the Agencia de Innovación y Desarrollo de Andalucía [Andalusian Innovation and Development Agency] (hereinafter ‘IDEA’), covering EUR 1,3 million, i.e. 80 % of a EUR 1,65 million loan negotiated by Pickman with a bank and concluded by the parties on 28 December 2005.
Záruka nebyla vykonána.
The guarantee has not been enforced.
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise předběžně uvedla, že opatření 2 až 7 by mohla představovat státní podporu podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
In the opening Decision, the Commission’s interim conclusion was that measures 2 to 7 might constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Vzhledem k tomu, že hlavním cílem uvedených opatření zřejmě bylo pomoci podniku v obtížích, měla Komise za to, že lze uplatnit pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích [5] (dále jen „pokyny z roku 2004“), neboť opatření 7, pokud by představovalo státní podporu, bylo přijato až po vstupu uvedených pokynů v platnost.
As the primary objective of the measures appeared to be to assist a company in difficulty, the Commission took the view that the Community Guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty [5] (hereinafter ‘the 2004 Guidelines’) applied, since measure 7, in the event that it were to constitute State aid, was adopted after those guidelines entered into force.
Předběžné posouzení, které Komise uplatnila, bylo následující:
In particular, the Commission’s preliminary assessment was that:
uvedená opatření nelze s ohledem na jejich formu a délku trvání považovat za podporu na záchranu,
the measures cannot be regarded as rescue aid, taking into account both their form and their duration,
podnik Pickman by se býval mohl stát příjemcem podpory na restrukturalizaci, avšak vzhledem k neexistenci plánu restrukturalizace nelze zhodnotit, zda by toto opatření mohlo obnovit dlouhodobou životaschopnost podniku.
Pickman could have benefited from restructuring aid but, in the absence of a restructuring plan, it would not be possible to assess whether the measure would restore the company’s long-term viability.
Komise se na základě dostupných informací rozhodla zahájit formální vyšetřovací řízení; tímto řízením zamýšlela rozptýlit své pochybnosti týkající se jednak toho, zda mají dotyčná opatření povahu státní podpory, jednak toho, zda jsou slučitelná se společným trhem.
On the basis of the information available, the Commission decided to initiate the formal investigation procedure in order to allay its doubts both as to the nature of the measures at issue as State aid and their compatibility with the common market.
PŘIPOMÍNKY ZE STRANY ŠPANĚLSKA
OBSERVATIONS FROM SPAIN
Poté, co byly španělské orgány informovány o rozhodnutí zahájit řízení, zaslaly níže uvedené připomínky k jednotlivým dotčeným opatřením.
After being informed of the opening Decision, the Spanish authorities sent the following observations on the individual measures at issue.
Opatření 2: Odpis z dluhů, který provedla správa sociálního zabezpečení
Measure 2: Waiver of debt to the Tesorería de la Seguridad Social [Social Security Treasury]
Pokud jde o opatření 2, španělské orgány zdůraznily, že správa sociálního zabezpečení měla jakožto přednostní věřitel přednost před běžnými věřiteli, a to bezprostředně po věřitelích se zárukou a po pohledávkách vůči zaměstnancům podniku.
As regards measure 2, the Spanish authorities point out that the Social Security Treasury, as a preferential creditor, took priority over ordinary creditors, being ranked immediately after creditors with guarantees and debts owed to the company’s staff.
Výhoda, která z této přednosti plynula, neznamená však absolutní přednost, ale spočívá v tom, že je přednostnímu věřiteli poskytnuta možnost zvolit namísto obecné dohody věřitelů podepsání zvláštní dohody za účelem dosáhnout takových podmínek, které se opírají o použitelné vnitrostátní právní předpisy, a jsou tedy příznivější než podmínky, které poskytuje obecná dohoda věřitelů.
Therefore, the advantage of this preferential status is not an absolute priority, but that it enables the creditor to refrain from signing the general creditors’ agreement and to opt for a special agreement in order to obtain conditions which, on the basis of the applicable national law, must be more favourable than those provided for in the general creditors’ agreement.
Španělské orgány rovněž podrobně popisují jediné dvě možné alternativy, a sice obstavení zvláštních hmotných a nehmotných aktiv, které však nezískalo přednost před jinými dříve zapsanými zástavními právy ani před provedením plateb zaměstnancům a které by s nejvyšší pravděpodobností vedlo k nižší míře splácení dluhu podniku Pickman.
The Spanish authorities also describe in detail the only two possible alternatives, namely the seizure of specific tangible and intangible assets. This, however, does not take priority over other previously registered mortgages or over workforce payments and would therefore very probably result in a lower reimbursement of Pickman’s debts.
Španělské orgány uvádějí na pravou míru prohlášení uvedené v bodu 16 odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení a upřesňují, že v souladu s obecnou dohodou věřitelů existovaly spíše dvě alternativy, než dvě kumulativní možnosti: buď získat 5 % svých peněžních nároků během 75 dní, nebo 20 % během 17 let, a to bez úroků.
The Spanish authorities correct the statement made in paragraph 16 of the opening Decision, specifying that, under the general creditors’ agreement, there were two alternatives rather than just two cumulative possibilities: to recover either 5 % of claims within 75 days or 20 % within 17 years without interest.
Správa sociálního zabezpečení naopak využila svého přednostního postavení k tomu, aby se vyhnula podepsání obecných dohod věřitelů a zvolila zvláštní dohodu, o níž se domnívala, že na rozdíl od obecné dohody věřitelů zvyšuje její vyhlídky na splacení dluhu.
However, taking advantage of its preferential position, the Social Security Treasury refrained from signing the general creditors’ agreements and opted for a special agreement which, in its view, gave a better prospect of recovery than the general creditors’ agreement.
Podnik Pickman, který dlužil správě sociálního zabezpečení 4 miliony EUR, souhlasil tedy s tím, že splatí 18 % z této částky během osmi let, což bude navýšeno o úrok 3,25 % ročně.
Accordingly, Pickman, which owed EUR 4 million to the Social Security Treasury, agreed to pay 18 % of that amount over eight years, plus interest at an annual rate of 3,25 %.
Zvláštní dohoda obsahovala mimoto rovněž záruku, podle níž by byla dohoda automaticky zrušena v případě, že by se kterémukoliv z ostatních věřitelů dostalo výhodnějšího zacházení.
In addition, the special agreement included a guarantee that it would be terminated automatically if any other creditor received more favourable treatment.
Poté, co podnik Pickman uhradil částku 595676,89 EUR jakožto pojistné zaměstnanců, uhradil dne 27. května 2004 částku 2012786,39 EUR.
In fact, after the payment of EUR 595676,89 for workers’ contributions, the amount of 2012786,39 was paid by Pickman on 27 May 2004.
A konečně španělské orgány tvrdí, že odkaz na „obecný zájem“, který je uveden v bodu 18 odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení, je pouze součástí obecné fráze používané ve všech dohodách týkajících se řízení o vymáhání dluhů.
Finally, the Spanish authorities maintain that ‘the general interest’, referred to in paragraph 18 of the opening Decision, forms part of a generic formula used in all agreements concluded in debt recovery proceedings.
Skutečným záměrem správy sociálního zabezpečení, která jednala v souladu se zásadami investora v podmínkách tržního hospodářství, bylo vymoci od dlužníka co nejvyšší možnou částku; popírá, že by měla jiný úmysl než nalezení nejlepší možné cesty ke splacení dluhu.
In fact, the Social Security Treasury sought to recover the maximum possible sum from the debtor, thus acting in line with the market economy investor principle, and denies that it had any other intention than to seek the maximum recovery possible.
Opatření 7: Veřejná záruka na úvěr
Measure 7: Public guarantee for a loan
Španělské orgány uvádějí, že podle sdělení Komise o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk [6] (dále jen „sdělení o zárukách“) nepředstavuje uvedené opatření státní podporu.
The Spanish authorities claim that, in the light of the Commission Notice on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to State aid in the form of guarantees [6] (hereinafter ‘the Guarantee Notice’), the measure does not constitute State aid.
Především nelze považovat podnik Pickman za podnik v obtížích, což bylo podmínkou pro poskytnutí úvěru bez intervence státu; postavení tohoto podniku se totiž v roce 2005 výrazně zlepšilo, takže v roce 2006 již dosáhl pozitivních výsledků a získal tak důvěru bank, které mu poskytly úvěr za běžných tržních podmínek, tedy v sazbě Euribor, která v daném okamžiku představovala 2,783 procentních bodů plus 1,25 procentního bodu.
Firstly, Pickman cannot be regarded as a firm in difficulty and that was the status required to obtain a loan without the intervention of the State, since its situation improved significantly in 2005, to the point that it achieved positive results in 2006, and it enjoyed the confidence of banks, which in fact gave it a loan on normal market terms, i.e. at the Euribor rate, which at that time was 2,783 points, plus 1,25 points.
Kromě toho španělské orgány tvrdí, že se nejednalo o státní podporu, neboť uvedená záruka se vztahovala pouze na určitou zvláštní finanční transakci, a to na pokrytí 80 % (tedy 1,3 milionu EUR) z celkové částky úvěru, jehož doba byla stanovena na 10 let.
Furthermore, the Spanish authorities maintain that no State aid was involved, since the guarantee related solely to one specific financial transaction, namely coverage of 80 % (EUR 1,3 million) of the total sum of a loan with a limited term of 10 years.
Na druhou stranu však španělské orgány zdůrazňují, že podnik Pickman zaplatil za tuto záruku tržní cenu, neboť uhradil záruční prémii ve výši 1,5 % ročně a kromě toho zapsal ve prospěch IDEA zástavní právo, které samo o sobě představovalo 13 % z hodnoty nemovitého majetku, která činila 10950000 EUR.
Moreover, the Spanish authorities point out that Pickman paid the market price for the guarantee, as it paid an annual premium of 1,5 % and also registered a mortgage in favour of IDEA which in itself represented 13 % of the real estate’s value of 10950000.
Opatření 3 až 6: Sdružené půjčky a dotace
Measures 3 to 6: Participation loans and subsidies
Španělské orgány nepopírají, že opatření 3 až 6 mají povahu státní podpory, avšak zároveň tvrdí, že tuto skutečnost neoznámily, neboť měly za to, že opatření jsou součástí režimu podpor investic, zaměstnanosti a malých a středních podniků v Andalusii, který zahrnoval rovněž možnost poskytování podpor na záchranu a restrukturalizaci malých a středních podniků v obtížích a který již Komise schválila [7] (dále jen „schválený režim“).
The Spanish authorities do not deny that measures 3 to 6 constituted aid, but claim that they did not notify them as they took the view that the measures formed part of an aid scheme to support investment, job creation and SMEs in Andalusia which also provided for the possibility of granting rescue and restructuring aid to SMEs in difficulty, and that had already been approved by the Commission [7] (hereinafter ‘the approved scheme’).
V tomto ohledu španělské orgány tvrdí, že veškeré podmínky stanovené v rámci schváleného režimu byly dodrženy.
In this regard, the Spanish authorities maintain that all the conditions laid down under the approved scheme were satisfied.
Připouštějí ovšem, že nebylo přesně dodrženo ustanovení týkající se maximální celkové výše podpory, která byla stanovena na 4 miliony EUR na jednoho příjemce; opatření 3 až 6 totiž dosáhla celkové částky 4,46 milionu EUR. Skutečnost, že Komisi nebyl oznámen ani tento nepříliš vysoký přebytek, představující částku 0,46 milionu EUR, ani celková částka podpory, je však podle názoru španělských orgánů pouhým správním pochybením, jímž není dotčena zásadní slučitelnost uvedeného opatření se schváleným režimem; tuto skutečnost by měla rozumně uznat také Komise.
They concede that the provision which fixed the maximum total amount authorised and per beneficiary at EUR 4 million was not respected precisely, since measures 3 to 6 amounted to a total of EUR 4,46 million. However, they take the view that failure to notify the Commission of the small excess of EUR 0,46 million, or even the total amount of the aid, constitutes an administrative irregularity which does not affect the substantive conformity of the measure with the approved scheme, a fact which the Commission should also reasonably acknowledge.
Na druhou stranu španělské orgány uvádějí, že opatření 3 až 6 by měla být posuzována podle pokynů Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích [8], přijatých v roce 1999 (dále jen „pokyny z roku 1999“), které představují jediný základ, který byl platný v době poskytnutí podpory; podle těchto pokynů je lze posuzovat jako mimořádnou operaci, která byla součástí plánu restrukturalizace předloženého španělským orgánům v rámci schváleného režimu.
On the other hand, the Spanish authorities submit that measures 3 to 6 should be assessed in the light of the Community Guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty [8] adopted in 1999 (hereinafter ‘the 1999 Guidelines’), since these were the only guidelines in force at the time the aid was granted, as being a one-off transaction under a restructuring plan sent to the Spanish authorities in the context of the approved scheme.
V rozporu s předběžným posouzením, které Komise uvedla v rozhodnutí o zahájení řízení, se španělské orgány domnívají, že opatření 7 nelze považovat za státní podporu (viz 15. a 16. bod odůvodnění), neboť podpory na restrukturalizaci nebyly po zveřejnění pokynů z roku 2004 poskytnuty.
In fact, contrary to the preliminary assessment conducted by the Commission in the opening Decision, the Spanish authorities take the view that measure 7 should not be regarded as State aid (see recitals 15 and 16 above) since no restructuring aid was granted after the publication of the 2004 Guidelines.
Kromě toho španělské orgány zdůrazňují, že uvedená podpora by byla považována za slučitelnou podporu na restrukturalizaci jak podle pokynů z roku 1999, tak i podle pokynů z roku 2004.
Moreover, the Spanish authorities point to the fact that, under both the 1999 and 2004 Guidelines, the aid would be regarded as compatible restructuring aid.
V roce 2003 zaměstnával totiž podnik Pickman 128 osob a jeho obrat představoval 2,35 milionu EUR; z těchto důvodů jej lze zařadit mezi malé a střední podniky a u tohoto typu podniků není nutné předkládat plán ke schválení Komisi.
In fact, in 2003 Pickman employed 128 people and had a turnover of EUR 2,35 million, thus qualifying as an SME, a type of company for which the Commission does not need to approve a plan.
Plán restrukturalizace odpovídá v každém případě požadavkům Komise: doba jeho trvání je šest let, podpora je v něm omezena na minimum nutné k obnovení životaschopnosti podniku, což dokládá i připojený průzkum trhu, a stanoví, že k restrukturalizaci má významným dílem přispívat i samotný podnik.
In any event, the restructuring plan satisfies the Commission’s requirements, given that it is for 6 years, is limited to the minimum required to restore Pickman’s viability, as set out in the enclosed market study, and provides that Pickman is to make a significant contribution to ensuring its viability.
Španělské orgány v tomto ohledu odkazují na rozhodnutí Komise týkající se schválení neoznámené podpory na restrukturalizaci jiného ze španělských malých a středních podniků z téhož sektoru jako podnik Pickman, Porcelanas del Principado [9], v němž je poukazováno na zásadní dodržení podmínek stanovených v pokynech z roku 1999 a na snížené možnosti narušení hospodářské soutěže vinou dané podpory.
In this regard, the Spanish authorities refer to a Decision in which the Commission approved non-notified restructuring aid in favour of another Spanish SME operating in the same sector as Pickman, Porcelanas del Principado [9], on the basis of the substantive compliance with the conditions under the 1999 Guidelines and of the limited distortion of competition resulting from the aid.
Konečně španělské orgány upozorňují na význam podniku Pickman pro místní průmysl v Andalusii i pro průmysl ve Španělsku, přičemž poukazují na jedné straně na dlouholetou historickou a kulturní tradici tohoto podniku a na druhé straně na skutečnost, že u podpor poskytnutých malým a středním podnikům, jejichž podíl na trhu je velmi omezený, existuje pouze nízké riziko narušení hospodářské soutěže.
Finally, the Spanish authorities point to Pickman’s importance to the local industry in Andalusia and Spain, balancing its long historical and cultural tradition against the limited distortion of competition resulting from aid granted to an SME with a very limited market share.
PŘIPOMÍNKY TŘETÍCH STRAN
OBSERVATIONS FROM THIRD PARTIES
Poté, co bylo rozhodnutí o zahájení řízení zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie, obdržela Komise pouze připomínky příjemce podpory, podniku Pickman; tyto připomínky se týkaly jednotlivých dotčených opatření a jsou uvedeny v 24. až 32. bodě odůvodnění.
Following publication of the opening Decision in the Official Journal of the European Union, the Commission received observations only from the beneficiary, Pickman, on the various measures at issue. These observations are contained in paragraphs 24 to 32.
Opatření 2: Odpis z dluhů, který provedla správa sociálního zabezpečení
Measure 2: Waiver of debt to the Social Security Treasury
Podnik Pickman zpochybňuje předběžnou analýzu provedenou Komisí, podle níž představuje opatření 2 státní podporu, a potvrzuje argumenty, které uvádějí španělské orgány; podle těchto argumentů měla zvláštní dohoda, podepsaná se správou sociálního zabezpečení, preferenční povahu a měla zajistit co nejrychlejší splacení co největší části pohledávky, obdobně jako by tomu bylo u soukromého věřitele v podmínkách tržního hospodářství.
Pickman contests the Commission’s preliminary analysis that measure 2 constitutes State aid and endorses the arguments put forward by the Spanish authorities that the special agreement signed with the Social Security Treasury was preferential and guaranteed the highest and quickest recovery rate possible, which is consistent with the rationale of a private creditor in a market economy.
Příjemce podpory poukazuje dále na skutečnost, že od té doby došlo ke splacení všech stávajících dluhů podniku Pickman vůči správě sociálního zabezpečení a k pravidelné úhradě pozdějších plateb.
The beneficiary also points out that, since then, all Pickman’s outstanding debts to the Social Security Treasury have been recovered and subsequent contributions have been paid on a regular basis.
Pokud jde o opatření 7, podnik Pickman uvádí, že jej nelze považovat za státní podporu, neboť splňuje všechny čtyři podmínky stanovené ve sdělení o zárukách.
Pickman contends that measure 7 cannot be regarded as State aid since it satisfies all four of the conditions laid down in the Guarantee Notice.
V prosinci 2005 totiž podnik Pickman překonal obtíže, neboť jeho ztráty, které v roce 2004 přesahovaly 2 miliony EUR, se v roce 2005 snížily na přibližně 0,15 milionu EUR. Kromě toho mohl získat úvěr za běžných tržních podmínek, který skutečně získal, a to ve výši 3,3 milionu EUR u úvěrové instituce Monte de Piedad y Caja de Ahorros de Huelva y Sevilla v roce 2004, v době, kdy dosud čelil obtížím; za tento úvěr ručil v plné výši zástavním právem.
In fact, in December 2005, Pickman was emerging from the crisis, its losses having fallen from more than EUR 2 million in 2004 to approximately EUR 0,15 million in 2005. In addition, it was able to obtain a loan on normal market terms and did in fact receive a loan of EUR 3,3 million from Monte de Piedad y Caja de Ahorros de Huelva y Sevilla when it was still in difficulty, securing the totality of that loan with a mortgage.
Dotyčná veřejná záruka na úvěr ve výši 1,6 milionu EUR pokrývala pouze 80 % z tohoto úvěru a doba jejího trvání byla omezena na deset let.
The public guarantee for the EUR 1,6 million loan did not cover more than 80 % of that loan and lasted for only ten years.