natgillin/translations-raw huggingface dataset:
rybářská plavidla o celkové délce 18 metrů a více, ale méně než 24 metrů: nejpozději 31. května 2013,
fishing vessels of overall length 18 metres and upwards but less than 24 metres: not later than 31 May 2013,
rybářské plavidlo o celkové délce větší než 15 metrů, ale méně než 18 metrů: nejpozději 31. května 2014.
fishing vessels of overall length exceeding 15 metres but less than 18 metres: not later than 31 May 2014.
Na nově postavená rybářská plavidla o celkové délce více než 15 metrů jsou povinna mít vybavení stanovené v článku 6a nejpozději 30. listopadu 2010.“
New built fishing vessels of overall length exceeding 15 metres are subject to the carrying requirement laid down in Article 6a as from 30 November 2010.’;
Příloha III se nahrazuje textem obsaženým v příloze této směrnice.
Annex III shall be replaced by the text appearing in the Annex to this Directive.
Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 25. dubna 2007 (Úř. věst. C 74 E, 20.3.2008, s. 533), společný postoj Rady ze dne 6. června 2008 (Úř. věst. C 184 E, 22.7.2008, s. 1), postoj Evropského parlamentu ze dne 24. září 2008 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku), rozhodnutí Rady ze dne 26. února 2009 a legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. března 2009 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).
Opinion of the European Parliament of 25 April 2007 (OJ C 74 E, 20.3.2008, p. 533), Council Common Position of 6 June 2008 (OJ C 184 E, 22.7.2008, p. 1), Position of the European Parliament of 24 September 2008 (not yet published in the Official Journal), Council Decision of 26 February 2009 and Legislative Resolution of the European Parliament of 11 March 2009 (not yet published in the Official Journal).
Úř. věst. L 131, 28.5.2009, s. 128.“
OJ L 131, 28.5.2009, p. 128’;
ELEKTRONICKÉ ZPRÁVY A SYSTÉM SAFESEANET
ELECTRONIC MESSAGES AND SAFESEANET
Obecná koncepce a struktura
General concept and architecture
Systém Společenství pro výměnu informací na moři SafeSeaNet umožní příjem, uchovávání, vyhledávání a výměnu informací souvisejících s námořní bezpečností, bezpečností v přístavech a na moři, mořským životním prostředím a efektivitou námořní dopravy a přepravy.
The Community maritime information and exchange system, SafeSeaNet, shall enable the receipt, storage, retrieval and exchange of information for the purpose of maritime safety, port and maritime security, marine environment protection and the efficiency of maritime traffic and maritime transport.
Systém SafeSeaNet je specializovanou sítí, jež byla vytvořena s cílem usnadňovat výměnu údajů v elektronickém formátu mezi členskými státy a s cílem poskytnout Komisi příslušné informace v souladu s právními předpisy Společenství.
SafeSeaNet is a specialised system established to facilitate the exchange of information in an electronic format between Member States and to provide the Commission with the relevant information in accordance with Community legislation.
Skládá se ze sítě vnitrostátních systémů SafeSeaNet umístěných v jednotlivých členských státech a centrální databáze systému SafeSeaNet, která slouží jako jejich styčný bod.
It is composed of a network of national SafeSeaNet systems in Member States and a SafeSeaNet central system acting as a nodal point.
Systém SafeSeaNet propojí všechny vnitrostátní systémy SafeSeaNet a zahrnuje centrální databázi systému SafeSeaNet.
The SafeSeaNet network shall link all national SafeSeaNet systems and include the SafeSeaNet central system.
Řízení, provoz, rozvoj a podpora systému SafeSeaNet
Management, operation, development and maintenance of SafeSeaNet
Vnitrostátní systémy SafeSeaNet
National SafeSeaNet systems
Členské státy vytvoří a podporují vnitrostátní systémy SafeSeaNet, čímž umožňují výměnu námořních údajů mezi oprávněnými uživateli pod odpovědností příslušného vnitrostátního orgánu.
Member States shall establish and maintain a national SafeSeaNet system allowing for the exchange of maritime information between authorised users under the responsibility of a national competent authority (NCA).
Příslušný vnitrostátní orgán odpovídá za řízení vnitrostátního systému, což zahrnuje koordinaci poskytovatelů a uživatelů údajů na vnitrostátní úrovni a zajištění určení UN LOCODES a dále zřízení a provádění potřebné infrastruktury výpočetní techniky a postupů popsaných v kontrolním dokumentu rozhraní a funkčnosti uvedeném v bodu 2.3.
The NCA shall be responsible for the management of the national system, which shall include the national coordination of data users and data providers as well as ensuring that UN LOCODES are designated and that the necessary national IT infrastructure and the procedures described in the interface and functionalities control document referred to in point 2.3 are established and maintained.
Vnitrostátní systém SafeSeaNet umožní propojení oprávněných uživatelů pod odpovědností příslušného vnitrostátního orgánu a může být zpřístupněn identifikovaným aktérům námořní dopravy (majitelům lodí, agentům, velitelům, námořním dopravcům a ostatním), pokud získali povolení od příslušného vnitrostátního orgánu, zejména za účelem poskytování elektronického předávání zpráv podle právních předpisů Společenství.
The national SafeSeaNet system shall enable the inter-connection of users authorised under the responsibility of an NCA and may be made accessible to identified shipping actors (shipowners, agents, masters, shippers and others) when authorised by the NCA, in particular in order to facilitate the electronic submission of reports in accordance with Community legislation.
Centrální systém SafeSeaNet
Central SafeSeaNet system
Komise je odpovědná za řízení a rozvoj, na úrovni vytváření politik, centrálního systému SafeSeaNet a za dohled nad ním ve spolupráci s členskými státy, přičemž v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1406/2002 [1] agentura ve spolupráci s členskými státy a Komisí odpovídá za technické provádění.Centrální systém SafeSeaNet funguje jako uzlový bod propojující všechny vnitrostátní systémy SafeSeaNet a stanoví potřebnou infrastrukturu a postupy informačních technologií popsaných v „kontrolním dokumentu rozhraní a funkčnosti“ uvedeném v odstavci 2.3.
The Commission is responsible for the management and development at policy level of the central SafeSeaNet system and for the oversight of the SafeSeaNet system, in cooperation with Member States, while, in accordance with Regulation (EC) No 1406/2002 of the European Parliament and of the Council [1], the Agency, in cooperation with the Member States and the Commission, is responsible for its technical implementation.The central SafeSeaNet system, acting as a nodal point, shall interconnect all national SafeSeaNet systems and shall establish the necessary IT infrastructure and procedures as described in the interface and functionalities control document referred to in point 2.3.
Zásady řízení
Principles of management
Komise vytvoří řídící skupinu na vysoké úrovni, která příjme jednací řád. Tato skupina sestává ze zástupců z členských států a Komise oprávněných
The Commission shall establish a high-level steering group, which shall adopt its rules of procedure, composed of representatives of the Member States and of the Commission to:
vydávat doporučení, pokud jde o zlepšení efektivity a bezpečnosti systému SafeSeaNet,
make recommendations to improve the effectiveness and security of SafeSeaNet,
hodnotit činnost centrálního systému SafeSeaNet a vnitrostátních systémů SafeSeaNet,
provide appropriate guidance for the development of SafeSeaNet,
pomáhat Komisi při přezkumu výkonnosti systému,
assist the Commission in reviewing the performance of SafeSeaNet,
schválit kontrolní dokument rozhraní a funkčnosti uvedený v odstavci 2.3 a jeho následné změny.
approve the interface and functionalities control document referred to in point 2.3, and any amendments thereto.
Kontrolní dokument rozhraní a funkčnosti a technická dokumentace systému SafeSeaNet
Interface and functionalities control document and SafeSeaNet technical documentation
Ve spolupráci s členskými státy Komise vytvoří a bude prosazovat „kontrolní dokument rozhraní a funkčnosti“ (IFCD).
The Commission shall develop and maintain, in close cooperation with the Member States, an interface and functionalities control document (IFCD).
Dokument IFCD poskytuje podrobný popis požadavků, pokud jde o činnosti, postupů uplatňovaných na vnitrostátní a centrální prvky systému SafeSeaNet, navrženého aby zajistil soulad s příslušnými právními předpisy Společenství.
The IFCD shall describe in detail the performance requirements and procedures applicable to the national and central elements of SafeSeaNet designed to ensure compliance with the relevant Community legislation.
Dokument IFCD rovněž obsahuje pravidla vztahující se na
The IFCD shall include rules for:
pokyny pro přístupová práva pro řízení kvality údajů,
access rights guidance for data quality management,
bezpečnostní specifikace pro přenos a výměnu a
security specifications for data transmission and exchange, and
archiv informací na vnitrostátní a centrální úrovni.
the archiving of information at national and central level.
Dokument IFCD uvádí způsoby uchovávání informací o nebezpečných a znečišťujících věcech a dostupnost těchto informací v souvislosti s linkovou dopravou, jíž byla udělena v souladu s článkem 15 výjimka.
The IFCD shall indicate the means of storage and the availability of the information on dangerous or polluting goods concerning scheduled services to which an exemption has been granted in accordance with Article 15.
Technickou dokumentaci související se systémem SafeSeaNet, jako jsou normy pro formát výměny údajů, příručky pro uživatele a specifikace zabezpečení systému, vytváří a prosazuje Evropská agentura pro námořní bezpečnost ve spolupráci se členskými státy.
Technical documentation related to SafeSeaNet, such as standards for data exchange format, users’ manuals and network security specifications, shall be developed and maintained by the Agency in cooperation with the Member States.
Výměna údajů prostřednictvím systému SafeSeaNet
Exchange of data through SafeSeaNet
Systém používá normy daného průmyslu a je schopen vzájemné interakce s veřejnými i soukromými systémy používanými k vytváření, poskytování a získávání informací v rámci systému SafeSeaNet.
The system shall use industry standards and be able to interact with public and private systems used to create, provide or receive information within SafeSeaNet.
Komise a členské státy spolupracují za účelem přezkumu proveditelnosti a rozvoje funkčnosti způsobem, který umožní, aby poskytovatelé údajů, včetně velitelů, majitelů, agentů, provozovatelů, přepravců a příslušných orgánů, poskytovali dané informace podle možnosti pouze jednou.
The Commission and the Member States shall cooperate in order to examine the feasibility and development of functionalities that as far as possible will ensure that the data providers, including masters, owners, agents, operators, shippers and relevant authorities, need to submit information only once.
Členské státy zajistí, aby byly poskytnuté informace přístupné k použití ve všech příslušných zprávách, oznámeních a systémech služby pro řízení lodní dopravy a informační služby týkající se lodní dopravy (VTMIS).
Member States shall ensure that the information submitted is available for use in all relevant reporting, notification and VTMIS systems.
Elektronické zprávy, jejichž výměna proběhla v souladu s touto směrnicí a příslušnými právním předpisy Společenství, jsou šířeny prostřednictvím systému SafeSeanet.
Electronic messages exchanged in accordance with this Directive and relevant Community legislation shall be distributed through SafeSeaNet.
Za tímto účelem členské státy vytvoří a budou prosazovat nezbytná rozhraní pro přenos dat elektronickou cestou do systému SafeSeanet.
To this end, Member States shall develop and maintain the necessary interfaces for automatic transmission of data by electronic means to the SafeSeaNet.
Pokud pravidla přijatá na mezinárodní úrovni připouštějí směrování informací ze systému LRIT týkajících se plavidel třetích zemí, využije se systému SafeSeaNet k tomu, aby informace ze systému LRIT, jež byly získány v souladu s článkem 6b této směrnice, byly jeho prostřednictvím šířeny mezi členskými státy.
Where internationally-adopted rules allow routing of LRIT information concerning third country vessels, SafeSeaNet networks shall be used to distribute amongst Member States, with an appropriate level of security, the LRIT information received in accordance with Article 6b of this Directive.
Bezpečnost a přístupová práva
Security and access rights
Centrální systém a vnitrostátní systémy SafeSeaNet musí splňovat požadavky této směrnice týkající se důvěrnosti informací a rovněž zásad bezpečnosti a specifikací popsaných v dokumentu IFCD.
The central and the national SafeSeaNet systems shall comply with the requirements of this Directive concerning confidentiality of information, as well as with the security principles and specifications described in the IFCD, in particular as regards access rights.
Členské státy určí všechny uživatele, jejichž role a soubor přístupových práv se stanoví v souladu s dokumentem IFCD.“
Member States shall identify all users to which a role and a set of access rights is attributed in compliance with the IFCD.’
Vzhledem k tomu, že se tato směrnice týká změn směrnice 2002/59/ES, nebude se většina povinností obsažených v tomto návrhu vztahovat na členské státy bez mořského pobřeží a námořních přístavů; jedinými povinnostmi, které se budou vztahovat na Rakousko, Českou republiku, Maďarsko, Lucembursko nebo Slovensko, budou tudíž povinnosti týkající se lodí plujících pod vlajkou těchto členských států, aniž je dotčena povinnost spolupráce členských států s cílem zajistit návaznost na služby pro řízení námořní dopravy a jiných druhů dopravy, zejména na říční informační služby.
Since this Directive concerns the amendment of Directive 2002/59/EC, most of the obligations it contains will not be applicable to Member States without sea shores and sea ports. Consequently, the only obligations which will be applicable to Austria, the Czech Republic, Hungary, Luxembourg or Slovakia are those obligations concerning ships flying the flag of those Member States, without prejudice to Member States' duty of cooperation to ensure continuity between maritime and other modal traffic management services, in particular river information services.
Systém SafeSeaNet by se měl zaměřit na snížení administrativní zátěže a nákladů odvětví a členských států.
SafeSeaNet should aim at reducing administrative burdens and costs for industry and the Member States.
Měl by se rovněž zaměřit na usnadnění případného jednotného provádění mezinárodních předpisů týkajících se podávání zpráv a oznamování.
It should also aim at facilitating the uniform implementation, where appropriate, of international reporting and notification rules.
pokyny IMO o spravedlivém zacházení s námořníky v případě námořní nehody, tj. pokyny připojené k rezoluci LEG.
“IMO guidelines on the fair treatment of seafarers in the event of a maritime accident” means the guidelines as annexed to resolution LEG.
3(91) právního výboru IMO ze dne 27. dubna 2006 a schválené správní radou Mezinárodní organizace práce na jejím 296. zasedání ve dnech 12.–16. června 2006.“;
3(91) of the IMO Legal Committee of 27 April 2006 and as approved by the Governing Body of the ILO in its 296th session of 12 to 16 June 2006.’;
Systém SafeSeaNet
SafeSeaNet
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 30. listopadu 2010 Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive by 30 November 2010. They shall forthwith communicate to the Commission the text of those measures.
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/18/ES
Directive 2009/18/EC of the European Parliament and of the Council
kterou se stanoví základní zásady pro vyšetřování nehod v odvětví námořní dopravy a kterou se mění směrnice Rady 1999/35/ES a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/59/ES
establishing the fundamental principles governing the investigation of accidents in the maritime transport sector and amending Council Directive 1999/35/EC and Directive 2002/59/EC of the European Parliament and of the Council
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy, s ohledem na společný návrh schválený dohodovacím výborem dne 3. února 2009 [3],
Acting in accordance with the procedure laid down in Article 251 of the Treaty, in the light of the joint text approved by the Conciliation Committee on 3 February 2009 [3],
Evropský parlament v usnesení ze dne 21. dubna 2004 o zvýšení bezpečnosti na moři [4] vyzval Komisi k předložení návrhu směrnice o vyšetřování námořních nehod.
The European Parliament, in its resolution of 21 April 2004 on improving safety at sea [4], has urged the Commission to present a proposal for a directive on investigating shipping accidents.
Článek 2 Úmluvy OSN o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 (dále jen „úmluva UNCLOS“) stanoví právo pobřežních států vyšetřovat příčiny jakýchkoli námořních nehod v jejich teritoriálních mořích, které by mohly představovat ohrožení života nebo životního prostředí, vyžadovat zásah pátracích a záchranných orgánů pobřežního státu nebo by se mohly pobřežního státu jinak týkat.
Article 2 of the United Nations Convention on the Law of the Sea of 10 December 1982 (hereinafter referred to as UNCLOS) establishes the right of coastal States to investigate the cause of any marine casualty occurring within their territorial seas which might pose a risk to life or to the environment, involve the coastal State's search and rescue authorities, or otherwise affect the coastal State.
Článek 94 úmluvy UNCLOS stanoví, že stát vlajky zajistí vyšetření některých nehod nebo mimořádných událostí na volném moři náležitě kvalifikovanou osobou nebo osobami nebo pod jejím nebo jejich dohledem.
Article 94 of UNCLOS establishes that flag States are to cause an inquiry to be held, by or before a suitably qualified person or persons, into certain casualties or incidents of navigation on the high seas.
Pravidlo I/21 Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři ze dne 1. listopadu 1974 (dále jen „úmluva SOLAS 74“), Mezinárodní úmluva o nákladové značce ze dne 5. dubna 1966 a Mezinárodní úmluva o zabránění znečišťování z lodí ze dne 2. listopadu 1973 stanoví odpovědnosti státu vlajky provádět vyšetřování nehod a předávat Mezinárodní námořní organizaci (IMO) příslušné nálezy.
Regulation I/21 of International Convention for the Safety of Life at Sea of 1 November 1974 (hereinafter referred to as SOLAS 74), the International Convention of Load Lines of 5 April 1966 and the International Convention for the Prevention of Pollution from Ships of 2 November 1973 lay down the responsibilities of flag States to conduct casualty investigations and to supply the International Maritime Organisation (IMO) with relevant findings.
Předpis k provedení povinných nástrojů IMO přijatý rezolucí shromáždění IMO A.996(25) ze dne 29. listopadu 2007 připomíná závazek států vlajky zajistit, aby bezpečnostní vyšetřování v oblasti bezpečnosti na moři bylo prováděno náležitě kvalifikovanými vyšetřovateli, kteří mají odborné znalosti o problematice týkající se námořních nehod a mimořádných událostí.
The Code for the Implementation of Mandatory IMO Instruments annexed to Resolution A.996(25) of the IMO Assembly of 29 November 2007 recalls the obligation of flag States to ensure that marine safety investigations are conducted by suitably qualified investigators, competent in matters relating to marine casualties and incidents.
Měl by být zohledněn předpis pro vyšetřování námořních nehod a mimořádných událostí obsažený v příloze rezoluce shromáždění IMO A.849(20) ze dne 27. listopadu 1997 (dále jen „předpis IMO pro vyšetřování námořních nehod a mimořádných událostí“), který stanoví uplatňování společného přístupu k vyšetřování námořních nehod a mimořádných událostí a spolupráci mezi státy při určení faktorů, které přispívají k námořním nehodám a mimořádným událostem.
Account should be taken of the Code for the Investigation of Marine Casualties and Incidents annexed to Resolution A.849(20) of the IMO Assembly of 27 November 1997 (hereinafter referred to as the IMO Code for the Investigation of Marine Casualties and Incidents), which provides for implementation of a common approach to the safety investigation of marine casualties and incidents and for cooperation between States in identifying the contributing factors leading to marine casualties and incidents.
Měla by být také zohledněna rezoluce shromáždění IMO A.861(20) ze dne 27. listopadu 1997 a rezoluce výboru IMO pro námořní bezpečnost MSC.163(78) ze dne 17. května 2004, kterými se stanoví definice pojmu „záznamník cestovních údajů“.
Account should also be taken of Resolution A.861(20) of the IMO Assembly of 27 November 1997 and Resolution MSC.163(78) of the IMO Maritime Safety Committee of 17 May 2004, which provide a definition of voyage data recorders.
Námořníci se uznávají jako zvláštní kategorie pracovníků a vzhledem ke globální povaze námořního průmyslu a různým právním řádům, se kterými mohou přijít do styku, vyžadují zvláštní ochranu, zejména v oblasti styku s veřejnými orgány.
Seafarers are recognised as a special category of worker and, given the global nature of the shipping industry and the different jurisdictions with which they may be brought into contact, need special protection, especially in relation to contacts with public authorities.
Je proto žádoucí, aby členské státy v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy zohledňovaly příslušná ustanovení pokynů IMO o spravedlivém zacházení s námořníky v případě nehody na moři.
To that end, Member States should, in accordance with their national legislation, further take into account the relevant provisions of the IMO guidelines on the fair treatment of seafarers in the event of a maritime accident.
Členské státy by, v souladu s jejich právními systémy, měly chránit prohlášení svědků týkající se nehody a zajistit, aby nebyly použity pro jiné účely než bezpečnostní vyšetřování, s cílem zabránit jakékoli diskriminaci nebo postihu svědků z důvodu jejich účasti na bezpečnostních vyšetřováních.
Member States, acting in the framework of their legal systems, should protect witness statements following an accident and prevent them from being used for purposes other than safety investigations, with the objective of avoiding any discriminatory or retaliatory measures being taken against witnesses because of their participation in the investigations.
Směrnice Rady 1999/35/ES ze dne 29. dubna 1999 o systému povinných prohlídek pro bezpečné provozování liniové dopravy loděmi typu ro-ro a vysokorychlostními osobními plavidly [5] požaduje, aby členské státy v rámci svých právních systémů vymezily právní postavení, které jim a každému jinému členskému státu s významným zájmem umožní účastnit se jakéhokoli vyšetřování námořních nehod nebo mimořádných událostí, kterých se účastní loď typu ro-ro nebo vysokorychlostní osobní plavidlo, spolupracovat při něm nebo, jestliže je tak stanoveno v předpise IMO pro vyšetřování námořních nehod a mimořádných událostí, takové vyšetřování provádět.
Council Directive 1999/35/EC of 29 April 1999 on a system of mandatory surveys for the safe operation of regular ro-ro ferry and high-speed passenger craft services [5] requires Member States to define, in the framework of their respective legal systems, a legal status that will enable them and any other substantially interested Member State to participate, to cooperate in, or, where provided for under the IMO Code for the Investigation of Marine Casualties and Incidents, to conduct any marine casualty or incident investigation involving a ro-ro ferry or high-speed passenger craft.