natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tabulka 4 – Úroveň rizika daná kombinací závažnosti poškození zdraví a pravděpodobnosti
Table 4 — Risk Level From The Combination Of The Severity Of Injury And Probability
Terminologický glosář
Glossary of terms
Spotřební výrobky mohou při svém používání způsobit škodu na zdraví; například horká žehlička může přivodit popáleniny, o nůžky nebo nože se můžeme pořezat a čisticí prostředek pro domácnost může poškodit kůži.
Consumer products may cause harm when used, e.g. a hot flat-iron that can cause burns, scissors or knives that can cause cuts, or a household cleaner that can damage the skin.
K těmto druhům poškození obvykle nedochází, protože díky všeobecným znalostem nebo návodům víme, jak spotřební výrobky používat bezpečně.
This kind of damage is not a usual occurrence because general knowledge or instructions teach how to use consumer products safely.
Riziko poškození nicméně nadále existuje.
Nevertheless, the risk of damage remains.
Toto riziko lze posoudit různými způsoby.
This risk can be assessed in different ways.
Pro kvantifikaci rizika u spotřebních výrobků se používá řada metod, například metoda nomogramu [22], maticová metoda [23] či metoda dříve doporučovaná pro systém včasného varování EU RAPEX [24].
A range of methods have been used to quantify risk for consumer products, such as a nomograph method [22], a matrix method [23], and the method previously recommended for the EU’s RAPEX rapid alert system [24].
Zatímco na obecných zásadách posuzování rizik vždy existovala shoda, způsoby kvantifikace rizik se neustále vyvíjejí.
While the general principles for risk assessment have always been agreed, how to quantify risks has been under permanent development.
Tato skutečnost vede k rozdílnosti výsledků a následným diskuzím, jakož i k úvahám o tom, jak by mohl vypadat optimální postup.Účelem těchto pokynů k posouzení rizika je tedy tuto situaci zlepšit a v rámci směrnice o obecné bezpečnosti výrobků [25] nabídnout transparentní a prakticky použitelnou metodu, kterou by měly při posuzování rizik nepotravinářských spotřebních výrobků vhodně využívat příslušné orgány členských států.
This has led to diverging results and ensuing discussions, as well as to consideration of what the best possible practice might be.The purpose of these risk assessment guidelines is therefore to improve the situation and, within the framework of the Directive on General Product Safety [25], to provide a transparent and practicable method for appropriate use by Member States’ competent authorities when they assess the risks of non-food consumer products.
Tyto pokyny vycházejí z metody posuzování rizik, která byla vyvinuta pro jiné účely [26] a přizpůsobena specifickým požadavkům nepotravinářských spotřebních výrobků.
These guidelines are based on a risk assessment method developed for other purposes [26], adapted to the specific requirements of non-food consumer products.
Před zavedením pokynů do praxe bude samozřejmě zapotřebí určitého školení, ale tento úkol bude výrazně usnadněn stávajícími odbornými znalostmi v oblasti posuzování rizik.
A certain amount of training will of course be needed before these guidelines can be put into practice, but expertise in risk assessment will greatly facilitate this task.
Podporu budou představovat také výměny názorů mezi posuzovateli rizik, protože odbornost a zkušenosti získané za řadu let mají neocenitelný význam.
This will be backed by exchanges of views between risk assessors, since expertise and experience accumulated through the years is invaluable.
Tyto pokyny předkládají metodu posuzování rizik v malých, zvladatelných krocích, a tím pomáhají zaměřit se na významné otázky týkající se výrobku, jeho uživatelů a jeho použití a přispívají k tomu, aby byly hned na začátku zjištěny možné rozdíly mezi názory různých posuzovatelů rizik, a aby tedy nebylo nutné vést časově náročné diskuze.
In building up a risk assessment method in small, manageable steps, these guidelines help to focus on the relevant issues of a product, its user(s) and its use(s), and to identify possible divergences of views between risk assessors from the onset, thus avoiding time-consuming discussions.
Díky tomu by měly vést ke konzistentním a věrohodným výsledkům posouzení rizik, založeným na důkazech a vědeckém poznání, a v důsledku toho také k široce přijatelnému konsenzu o rizicích, která mohou být spojena s mnoha nepotravinářskými spotřebními výrobky.
They should thus lead to consistent and robust risk assessment results based on evidence and science, and consequently to widely acceptable consensus on the risks that the many non-food consumer products may present.
V oddílu 5 je uveden stručný přehled a vývojový diagram ukazující, jak vypracovat posouzení rizik v souladu s těmito pokyny. „Spotřebními výrobky“ se v těchto pokynech vždy rozumějí nepotravinářské spotřební výrobky.
A quick overview and a flow chart on how to prepare a risk assessment pursuant to these guidelines is provided in section 5 – ‘Consumer products’ mean non-food consumer products throughout these guidelines.
Tyto pokyny nemají nahradit jiné pokyny, které se mohou týkat velice specifických výrobků nebo mohou být výslovně stanoveny v právních předpisech, například pro oblast chemických látek, kosmetiky, farmaceutických výrobků nebo zdravotnických prostředků.
These guidelines do not set out to replace other guidelines that may address very specific products or may be specifically provided for in legislation, such as in the area of chemicals, cosmetics, pharmaceuticals or medical devices.
Používání takových zvláštních pokynů se důrazně doporučuje, protože jsou konkrétně uzpůsobeny pro svůj předmět, ale rozhodnout o tom, jak nejlépe posoudit rizika spojená s určitým výrobkem, musí vždy posuzovatel.
It is highly recommended to use this specific guidance, since it is tailor-made, but it will always be for the risk assessor to decide how best to assess the risks of a product.
Tyto pokyny by rovněž neměli používat výrobci, „jen aby se vyhnuli vážným rizikům“ při navrhování a výrobě výrobků.
Nor are these guidelines to be used by manufacturers ‘just to avoid serious risks’ when designing and manufacturing products.
Spotřební výrobky musí být bezpečné a cílem těchto pokynů je pomáhat příslušným orgánům se zjišťováním vážných rizik v případech, kdy výrobek navzdory veškerému úsilí výrobce bezpečný není.
Consumer products have to be safe, and these guidelines aim at helping authorities to identify serious risks when, despite the best efforts of the manufacturer, a product is not safe.
Riziko se obvykle chápe jako něco, co ohrožuje zdraví, či dokonce životy lidí, nebo něco, co může způsobit značnou hmotnou škodu.
Risk is generally understood as something that threatens the health or even the lives of people, or that may cause considerable material damage.
Lidé však i při vědomí možné škody riskují, protože ke škodě ve skutečnosti vždy nedochází.
Nevertheless, people take risks while being aware of the possible damage, because the damage does not always happen.
Lezení po žebříku je vždy spojeno s možností pádu a úrazu.
Climbing a ladder always includes the possibility of falling off and injuring oneself.
„Pád“ je tudíž „zabudován do žebříku“; je neoddělitelnou součástí používání žebříku a nelze jej vyloučit.
‘Falling off’ is therefore ‘built into the ladder’; it is an intrinsic part of using a ladder and cannot be excluded.
„Pád“ se proto označuje jako vnitřní nebezpečí (intrinsic hazard) žebříku.
‘Falling off’ is thus called the intrinsic hazard of a ladder.
Toto nebezpečí se ovšem neprojeví vždy, protože mnoho lidí žebříky používá, aniž by spadli a zranili se.
This hazard, however, does not always materialise, since many people climb ladders without falling off and injuring themselves.
Z toho vyplývá, že existuje určitá pravděpodobnost, ale nikoli jistota, že se vnitřní nebezpečí projeví.
This suggests that there is a certain likelihood (or probability), but no certainty, of the intrinsic hazard materialising.
Toto nebezpečí existuje vždy, ale pravděpodobnost, že se projeví, je možné minimalizovat, například opatrností člověka, který žebřík používá.
Whereas the hazard always exists, the probability of it materialising can be minimised, for example by the person climbing the ladder being careful.
Používání čisticího prostředku pro domácnost, který obsahuje hydroxid sodný, k uvolnění ucpaných odpadních trubek je vždy spojeno s možností velmi těžkého poškození kůže, pokud se s ní výrobek dostane do kontaktu, či dokonce trvalého oslepnutí v případě, že se kapky výrobku dostanou do oka.
Using a household cleaner with sodium hydroxide to free blocked sewage water pipes always entails the possibility of very severe damage to the skin, if the product comes into contact with skin, or even of permanent blindness if drops of the product get into the eye.
Důvodem je skutečnost, že hydroxid sodný je vysoce žíravá látka, a to znamená, že daný čisticí prostředek je svou podstatou nebezpečný.
This is because sodium hydroxide is very corrosive, meaning that the cleaner is intrinsically hazardous.
Pokud se ovšem s čisticím prostředkem správně zachází, nebezpečí se neprojeví.
Nevertheless, when the cleaner is handled properly, the hazard does not materialise.
Správné zacházení může znamenat použití plastových rukavic a ochranných brýlí.
Proper handling may include wearing plastic gloves and protective glasses.
V takovém případě jsou oči a kůže chráněny a pravděpodobnost poškození se výrazně sníží.
Skin and eyes are then protected, and the probability of damage is much reduced.
Riziko je tedy kombinace závažnosti možného poškození spotřebitele a pravděpodobnosti, že toto poškození nastane.
Risk is thus the combination of the severity of possible damage to the consumer and the probability that this damage should occur.
Pro stanovení rizika je třeba provést tři kroky:
It takes three steps to determine the risk:
Anticipovat scénář poškození zdraví, při němž vnitřní nebezpečí výrobku způsobí škodu na zdraví spotřebitele (viz tabulka 1).
Anticipate an injury scenario in which the intrinsic product hazard harms the consumer (see table 1).
Stanovit závažnost poškození zdraví spotřebitele.
Determine how severe the consumer’s injury is.
Měřítkem pro kvantifikaci vnitřního nebezpečí výrobku je rozsah nepříznivého účinku, který může mít na zdraví spotřebitele.
A yardstick for quantifying the intrinsic product hazard is the extent of the adverse effect that it can cause to the health of a consumer.
Posuzovatel rizik tedy anticipuje „scénář poškození zdraví“, který v jednotlivých krocích popisuje, jak nebezpečí vede k poškození zdraví spotřebitele (viz tabulka 2).
The risk assessor therefore anticipates an ‘injury scenario’ that describes step by step how the hazard leads to the injury of a consumer (see table 2).
Stručně řečeno popisuje scénář poškození zdraví nehodu, která se spotřebiteli stane s dotyčným výrobkem, a závažnost poškození, které tato nehoda spotřebiteli způsobí.
In short, the injury scenario describes the accident that the consumer has with the product in question, and the severity of the consumer’s injury caused by that accident.
Poškození zdraví může mít různou závažnost v závislosti na nebezpečnosti výrobku, na způsobu jeho použití spotřebitelem, na typu spotřebitele, který výrobek používá, a na mnoha dalších faktorech (viz oddíl 3).
An injury can vary in severity, depending on the hazard of the product, on the way the product is used by the consumer, on the type of consumer who uses the product, and much more (see section 3).
Čím je poškození zdraví vážnější, tím vážnější je nebezpečí, které je způsobilo, a naopak.
The more severe the injury, the more severe the hazard that caused it, and vice versa.
„Závažnost poškození zdraví“ je tudíž prostředkem ke kvantifikaci nebezpečí.
The ‘severity of the injury’ is therefore a means of quantifying the hazard.
V těchto pokynech se navrhuje rozlišovat 4 stupně závažnosti, od poškození zdraví, která jsou obvykle zcela vratná, až po velmi vážná poškození zdraví, která způsobí trvalou invaliditu v rozsahu větším než přibližně 10 %, či dokonce smrt (viz tabulka 3).
These guidelines propose 4 levels of severity, from injuries that are normally completely reversible to very serious injuries that cause more than approximately 10 % of permanent disability or even death (see table 3).
Stanovit pravděpodobnost, že vnitřní nebezpečí výrobku v praxi skutečně poškodí zdraví spotřebitele.
Determine the probability of the consumer being injured in practice by the intrinsic product hazard.
Scénář poškození zdraví popisuje, jakým způsobem nebezpečí poškodí zdraví spotřebitele, ale tento scénář nastane pouze s určitou pravděpodobností.
While the injury scenario describes how the consumer is injured by the hazard, the scenario only happens with a certain probability.
Tuto pravděpodobnost lze vyjádřit v procentech nebo zlomkem, například „> 50 %“ nebo „> 1/1000“ (viz levá strana tabulky 4).
The probability can be expressed as a fraction, such as ‘> 50 %’ or ‘> 1/1000’ (see left-hand side of table 4).
Stanovit riziko na základě kombinace nebezpečí (stanoveného podle závažnosti poškození zdraví) a pravděpodobnosti (vyjádřené zlomkem).
Combine the hazard (in terms of severity of the injury) with the probability (in terms of a fraction) to obtain the risk.
Tuto kombinaci lze určit vyhledáním obou hodnot v příslušné tabulce (viz tabulka 4); tabulka udává úrovně rizika, které jsou označeny jako „vážné“, „vysoké“, „střední“ a „nízké“ riziko.
This combination can be made by looking up both values in the appropriate table (see table 4); the table will provide the level of risk in terms of ‘serious’, ‘high’, ‘medium’ and ‘low’ risk.
Pokud je možné předvídat různé scénáře poškození zdraví, mělo by být určeno riziko pro každý scénář a nejvyšší zjištěné riziko je třeba označit jako „rizikovost“ výrobku.
Where different injury scenarios are foreseeable, the risk for each of those scenarios should be determined the highest risk being labelled as ‘the risk’ of the product.
Nejvyšší riziko má obvykle zásadní význam, protože vysokou úroveň ochrany lze účinně zajistit jedině opatřením proti nejvyššímu riziku.
The highest risk is normally crucial because only action on the highest risk can effectively provide a high level of protection.
Na druhé straně může být zjištěno riziko, které je nižší než nejvyšší riziko, ale přesto vyžaduje zvláštní opatření ke snížení rizik.
On the other hand, an identified risk may be lower than the highest risk, but require specific risk reduction action.
V takovém případě je důležité přijmout rovněž opatření proti tomuto riziku, aby byla účinně snížena všechna rizika.
It is then important also to take measures against that risk so that all risks are effectively reduced.
Po provedení výše uvedených kroků je posouzení rizik v podstatě hotovo.
Once the above steps have been carried out, the risk assessment is basically complete.
Diagram pro provedení posouzení rizika se nachází na konci oddílu 5.
A flow chart on building a risk assessment is at the end of section 5.
Vyhledání informací
Seek information
Jak je patrné ze zmíněných příkladů, vyžaduje každý z výše uvedených kroků posouzení rizik schopnost předvídat, co se může stát a s jakou pravděpodobností se to stane, protože posuzovaný výrobek obvykle ještě nezpůsobil žádnou nehodu, a příslušné riziko se tedy (zatím) neprojevilo.
As can be seen from the above examples, each of the above steps of a risk assessment requires anticipation of what might happen and how likely it is to happen, since the product under consideration will normally not have caused an accident, and thus the risk will not have materialised (yet).
V tomto procesu jsou užitečné předchozí zkušenosti s obdobnými výrobky a také veškeré další informace o výrobku, například o jeho konstrukci, mechanické stabilitě, chemickém složení a provozu, návod k použití včetně případných pokynů k řízení rizik, informace o typech spotřebitelů, pro které je výrobek určen (a pro které určen není), jakož i protokoly o zkouškách, statistiky nehod, informace z databáze úrazů EU (IDB) [27] či informace o stížnostech spotřebitelů, o chování různých spotřebitelů při používání výrobku a o stažení výrobků z oběhu.
Previous experience with similar products will help in this exercise, as will any other information about the product, such as design, mechanical stability, chemical composition, operation, instructions for use, including possible risk management advice, type of consumers it is intended for (and those for which it is not), test reports, accident statistics, the EU Injury Database (IDB) [27], information about consumer complaints, about the behaviour of different consumers when they are using the product, and about product recalls.
Užitečnými zdroji informací mohou být rovněž požadavky na výrobky stanovené v právních předpisech, v normách pro výrobky nebo v kontrolních seznamech (například podle normy ISO 14121: Bezpečnost strojních zařízení – posouzení rizika).
Product requirements laid down in legislation, in product standards or in checklists (such as in ISO 14121: Safety of machinery – Risk assessment) can also be useful sources of information.
Posuzované výrobky však mohou být dosti specifické, a tyto zdroje proto nemusí potřebné informace obsahovat.
Nevertheless, the products to be assessed may be quite specific and thus these sources may not contain the information required.
Shromážděné informace také mohou být neúplné, rozporné nebo ne zcela věrohodné.
The information collected may also be incomplete, inconsistent, or not fully plausible.
Tak tomu může být zejména u statistik nehod, jsou-li v nich evidovány pouze kategorie výrobků.
This may be the case in particular for accident statistics, when only the product category is registered.
Pokud chybí historie nehod nebo pokud je počet nehod malý nebo nejsou závažné, neměl by být tento fakt chápán jako předpoklad nízkého rizika.
The absence of an accident history, a small number of accidents or low severity of accidents should not be taken as a presumption of low risk.
Ale i na statistiky o jednotlivých výrobcích je třeba pohlížet s velkou opatrností, protože výrobek se mohl v čase změnit, například z hlediska konstrukce nebo složení.
Product-specific statistics also have to be viewed with great care, since the product may have changed over time, be it in design or composition.
Informace je vždy nutné kriticky posoudit.
The information must always be critically assessed.
Zvláště užitečná může být zpětná vazba od ostatních odborníků, protože ti mohou čerpat ze svých praktických zkušeností a podat doporučení, která při posuzování určitého rizika spojeného s výrobkem nejsou bezprostředně zřejmá.
Feedback from expert colleagues can be particularly useful, since they can draw from their real-life experience and provide suggestions that are not immediately obvious when assessing a product risk.
Mohou také poradit s posouzením rizik pro jiné typy spotřebitelů, včetně zranitelných spotřebitelů, například dětí (viz tabulka 1), poněvadž ti mohou s výrobkem zacházet odlišně.
They may also give advice when assessing the risk for different types of consumers, including vulnerable consumers such as children (see table 1), since the latter may handle a product differently.
Současně mohou pomoci s posouzením rizik různých poškození zdraví, která může výrobek způsobit, a způsobů, jak používání výrobku k těmto poškozením vede.
They may also help to assess the risk for different injuries that a product may cause, and the way in which those injuries emerge through the use of the product.
Kromě toho mohou posoudit, zda scénář poškození zdraví není „zcela nerealistický“, tedy příliš nepravděpodobný, a následně posuzovatele rizik nasměrovat k realističtějším předpokladům.
They can also judge whether an injury scenario is ‘totally unperceived’, too unlikely, and then guide the risk assessor towards more realistic assumptions.
Zpětná vazba od zkušených kolegů tak sice není povinná, ale může být v několika směrech prospěšná.
Thus, feedback from experienced colleagues, although not an obligation, can be helpful in several aspects.
Posuzovatel rizik z orgánu veřejné správy může požádat o radu mimo jiné kolegy ze stejného orgánu, z jiných orgánů, z průmyslu, z jiných zemí či z vědeckých uskupení.
A risk assessor from an authority could seek advice from colleagues in that same authority, in other authorities, in industry, in other countries, in scientific groupings, and elsewhere.
Naopak každý posuzovatel rizik v průmyslu může využít svých kontaktů s veřejnými orgány a dalšími subjekty, když má před uvedením na trh posoudit nový či vylepšený výrobek.
Conversely, any risk assessor in industry could use his contacts with authorities and others when a new or improved product is to be assessed before it is placed on the market.
Nově získané informace by se samozřejmě vždy měly použít k aktualizaci stávajícího posouzení rizik.
New information obtained should of course be used to update any existing risk assessment.
Provedení analýzy citlivosti posouzení rizik
Make a sensitivity analysis of your risk assessment
Jestliže veškeré vyhledávání informací a dotazy na ostatní odborníky nevedou k získání požadovaných velice specifických údajů, může pomoci takzvaná analýza citlivosti.
If all information searches and queries to expert colleagues do not provide the required, very specific data, a so-called sensitivity analysis might help.
V rámci této analýzy se pro každý parametr posouzení rizik dosadí nižší a vyšší hodnota, než jaká byla zvolena předtím, a provede se s ní celý postup posouzení rizik.
In this analysis a lower and a higher value than previously chosen is assumed for each parameter of the risk assessment, and taken through the entire risk assessment procedure.
Výsledné úrovně rizika ukáží, jak citlivě úroveň rizika reaguje na zadání nižších a vyšších hodnot.
The resulting risk levels will show how sensitive the risk level reacts to the input of lower and higher values.
Tímto způsobem je možné odhadnout rozmezí, ve kterém se bude nacházet skutečná rizikovost výrobku.
In this way the range in which the real risk of the product will be can be estimated.
Pokud lze odhadnout nejpravděpodobnější hodnotu pro každý parametr, je třeba postup provést s těmito nejpravděpodobnějšími hodnotami a výsledná úroveň rizika bude představovat nejpravděpodobnější riziko.
If the most likely value of each parameter can be estimated, then those most likely values should be taken through the procedure, and the resulting risk level will be the most likely risk.
V oddílu 6 je analýza citlivosti vysvětlena na příkladu.
An example of a sensitivity analysis is illustrated in section 6 below.
Kontrola posouzení rizik jinými odborníky
Let others check your risk assessment
Zpětná vazba od kolegů bude užitečná také při dokončování posouzení rizik.
Feedback from colleagues will also help when finalising the risk assessment.
Kolegové totiž budou moci poradit ohledně předpokladů a odhadů použitých ve výše uvedených třech krocích.
They will be able to provide advice on the assumptions and estimations made during the three steps above.
Přispějí svými zkušenostmi, a tím napomohou ke vzniku spolehlivějšího, solidnějšího, transparentnějšího a v konečném důsledku také přijatelnějšího posouzení rizik.
They will feed in their experience and thus help to generate a more robust, more solid, more transparent and ultimately more acceptable risk assessment.
Proto se v ideálním případě doporučuje poradit se před dokončením posouzení rizik s dalšími odborníky, například formou skupinové diskuze.
It is therefore recommended that, ideally, advice be sought from expert colleagues, possibly in the form of a group discussion, before concluding a risk assessment.
Příslušné skupiny, které by mohly mít 3 až 5 členů, by měly zahrnovat odborníky se znalostmi odpovídajícími posuzovanému výrobku: techniky, chemiky, (mikro)biology, statistiky, manažery bezpečnosti výrobků a další.
These groups, of perhaps 3 to 5 members, should include a combination of expertise appropriate to the product under assessment: engineers, chemists, (micro-)biologists, statisticians, product safety managers, and others.