natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Avšak za předpokladu, že se jedná o selektivní výhodu, dánské orgány považují tuto výhodu za opodstatněnou povahou a strukturou systému.
Should it be assumed, however, that it is a case of selective advantage, the Danish authorities find this justified by the nature and structure of the system.
Důvodem je to, že daň z emisí CO2 a EU ETS mají stejný cíl, tj. snížení emisí CO2.
This is because the CO2 tax and the EU ETS have the same objective, i.e. to reduce CO2 emissions.
Jelikož byl zaveden EU ETS, daň z emisí CO2 již nemá význam z hlediska ochrany životního prostředí.
Since the EU ETS was introduced the CO2 tax no longer serves any environmental purpose.
U podniků, na něž se vztahuje EU ETS, již proto daň z emisí CO2 není účinným nástrojem ke snižování celkových emisí CO2, nýbrž představuje pouze dodatečnou hospodářskou zátěž.
For companies covered by the EU ETS, the CO2 tax is therefore not an effective instrument for reducing the overall CO2 emissions, but merely an extra economic burden.
Komise podotýká, že v rozsudku ve věci Adria-Wien [20] bylo zjištěno, že „je třeba pouze vymezit, zda v rámci daného právního režimu může státní opatření zvýhodnit určité podniky nebo určitá odvětví výroby ve smyslu čl. 92 odst. 1 Smlouvy vůči ostatním podnikům, které se nacházejí s ohledem na cíl sledovaný uvedeným opatřením ve srovnatelné skutkové a právní situaci“.
The Commission notes that it was established in the Adria-Wien judgment [20] that ‘the only question to be determined is whether, under a particular statutory scheme, a State measure is such as to favour certain undertakings or the production of certain goods within the meaning of Article 92(1) of the Treaty in comparison with other undertakings which are in a legal and factual situation that is comparable in the light of the objective pursued by the measure in question’.
Existuje nejnovější judikatura [21] týkající se výkladu výhody a selektivnosti.
There is recent case-law [21] on the interpretation of advantage and selectivity.
Rozsudek ve věci Gibraltar poskytl standardní analýzu státní podpory v případech týkajících se daní [22].
The Gibraltar judgment offered a standard State aid analysis for tax cases [22].
Soud prvního stupně rozhodl, že se tato analýza musí skládat z: 1) určení referenčního systému, 2) stanovení odchylky od referenčního systému a 3) možnosti odůvodnit odchylku povahou nebo strukturou systému.
The Court of First Instance held that such an analysis should consist of: (1) the identification of the system of reference; (2) the determination of the derogation from that system of reference; and (3) the possibility of justification of the derogation by the nature or structure of the system.
Co se týká pojmu selektivní výhoda, Komise musí za prvé určit referenční systém.
As regards the notion of selective advantage, the Commission thus first has to identify the system of reference.
V dotčeném případě se Komise v souladu se standardní analýzou domnívá, že referenčním systémem je stávající obecný systém zdanění energie (včetně všech daní uložených na spotřebu jednotlivých energetických produktů, tj. daň z emisí CO2 a daň z elektřiny).
In the case at hand, the Commission considers, in line with the standard analysis, the system of reference to be the existing general energy tax system (including all taxes levied on the consumption of each energy product, i.e. CO2 tax and electricity tax).
To je v souladu s čl. 4 odst. 2 směrnice o zdanění energie, podle něhož lze všechny nepřímé daně z téhož energetického produktu sečíst za účelem dodržení minimálních úrovní zdanění ve Společenství.
This is in line with Article 4(2) of the Energy Taxation Directive, according to which all indirect taxes on the same energy product can be added together for the purpose of meeting the Community minimum levels of taxation.
V roce 2004 mimoto Dánsko předložilo obě daně společně jako součást vnitrostátního systému zdanění energie s cílem prokázat soulad se směrnicí o zdanění energie a odůvodnit pro účely státní podpory osvobození od daně z elektřiny [23].
Furthermore, in 2004 Denmark presented the two taxes together as part of the national energy tax system in order to demonstrate compliance with the Energy Taxation Directive and to justify for State aid purposes the tax exemption from the electricity tax [23].
Zproštěním příjemců finanční zátěže, která by jinak byla součástí jejich výrobních nákladů, režim jednoznačně zvýhodňuje příjemce ve srovnání s podniky, které nejsou od daně osvobozeny, a tím se odchyluje od referenčního systému.
By relieving the beneficiaries of a financial burden which would otherwise have been part of their production costs, the scheme clearly favours the beneficiaries compared to the non-exempted firms and thereby derogates from the system of reference.
Dánské orgány tvrdí, že by analýza existence selektivní výhody měla vzít v úvahu skutečnost, že příjemci nesou zátěž na základě EU ETS.
The Danish authorities argue that the analysis of whether there is a selective advantage should take into account that the beneficiaries have a burden under the EU ETS.
Komise podotýká, že systém zdanění energie má pouze částečně stejný cíl jako EU ETS.
The Commission notes that the energy tax system has only partially the same objective as the EU ETS.
Zatímco cílem EU ETS je výhradně snížení emisí CO2, systém zdanění energie má i jiné cíle, například podporu energetické účinnosti a výběr příjmů pro stát.
Whereas the EU ETS aims exclusively at reducing CO2 emissions, the energy tax system also has other objectives, such as promoting energy efficiency and collecting revenue for the State.
Mimoto existují důležité rozdíly ve fungování systému zdanění a systému povolenek (např. EU ETS nevede vždy ke skutečným nákladům, které musí každý příjemce uhradit za každou spotřebovanou jednotku energie).
In addition, there are important differences in the functioning of a tax and of an allowance system (for example, the EU ETS does not always result in an actual cost to be paid by each beneficiary for every energy unit consumed).
S ohledem na tuto skutečnost Komise nesdílí názor Dánska, že za referenční systém je nutno považovat společně daň z emisí CO2 a EU ETS.
Against that background, the Commission does not share Denmark’s view that the CO2 tax and the EU ETS together should be regarded as the reference system.
V rozsudku týkajícím se NOx Soud prvního stupně shledal, že neexistuje selektivita, jelikož výhoda (přidělování bezplatných povolenek na emise) byla udělena pouze podnikům, které měly v rámci téhož systému určitou povinnost, nemohlo se tudíž usuzovat, že jsou ve stejné právní a skutkové situaci jako podniky, na něž se režim nevztahoval [24].
In the NOx judgment, the Court of First Instance found that there was no selectivity, because the advantage (the allocation of free emission permits) was only provided to undertakings which had an obligation under the same scheme and could therefore not be considered to be in the same legal and factual situation as undertakings outside the scheme [24].
Komise se domnívá, že se situace v případě týkajícím se NOx liší od daného případu.
The Commission finds that the situation in the NOx case is different from the one at hand.
V případu týkajícím se NOx se udělení výhody (bezplatné povolenky pro obchodování s emisemi NOx) vztahovalo na příjemce podléhající v rámci téhož systému emisnímu limitu.
In the NOx case, the granting of the advantage (i.e. the free NOx trading allowances) was subject to the beneficiaries falling under the emission ceiling of the same system.
V daném případě se však navrhuje poskytnutí úlevy na dani z emisí CO2, kterou běžně platí všichni odběratelé energie.
In the case at hand, though, it is proposed to provide a relief from a CO2 tax which is normally to be paid by all energy consumers.
Důvodem pro úlevu je skutečnost, že se na příjemce vztahuje jiný (nedaňový) režim.
The reason for the relief will be that the beneficiaries are covered by another (non-tax) system.
Podle názoru Komise se tento případ proto více podobá situaci ve výše zmíněném rozsudku ve věci Adria-Wien, v němž Soudní dvůr rozhodl, že skutečně existuje selektivní výhoda, jelikož úleva na dani z energie zvýhodňuje určité podniky nebo odvětví výroby vůči ostatním podnikům, které se s ohledem na cíl sledovaný dotčenou daní nacházejí ve srovnatelné skutkové a právní situaci.
In the Commission’s view this case is therefore more similar to the situation in the abovementioned Adria-Wien judgment, where the Court of Justice ruled that there was indeed a selective advantage because the energy tax relief favoured certain undertakings or the production of certain goods in comparison with other undertakings which were in a legal and factual situation that was comparable in the light of the objective pursued by the tax in question.
Podle oznámení Komise o použití předpisů o státní podpoře v případě opatření týkajících se přímého zdanění podnikatelské činnosti [25] se daňová opatření čistě technické povahy (např. zamezení dvojímu zdanění) v zásadě považují za obecná opatření [26].
According to the Commission’s notice on the application of the State aid rules to measures relating to direct business taxation [25], tax measures of a purely technical nature (such as avoiding double taxation) are in principle regarded as general measures [26].
Jak bylo zmíněno výše, mezi daní a EU ETS existují významné rozdíly.
As mentioned above, there are important differences between a tax and the EU ETS.
EU ETS proto nelze považovat za zdanění ve smyslu oznámení.
The latter can therefore not be considered as taxation in the meaning of the notice.
Z těchto důvodů se Komise domnívá, že daňová úleva sama o sobě poskytuje selektivní výhodu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
For these reasons, the Commission finds that the tax relief per se grants a selective advantage within the meaning of Article 87(1) EC.
Co se týká logiky systému, Komise znovu podotýká, že systém zdanění energie má pouze částečně stejný cíl jako EU ETS.
As regards the logic of the system, the Commission notes again that the energy tax system has only partially the same objective as the EU ETS.
V tomto případě je referenčním systémem systém zdanění energie.
In this case, the system of reference is the energy tax system.
Logikou tohoto systému je zdanění všech spotřebovaných energetických produktů a navrhovaná úleva na dani není v souladu s touto logikou.
The logic of that system is to tax each energy product consumed and the proposed relief from the tax is not in line with that logic.
V této souvislosti Dánsko tvrdí, že zdvojení právní úpravy zvyšuje mezní náklady společností, aniž by došlo k snížení celkových emisí CO2.
In this context, Denmark argues that the double regulation increases companies’ marginal costs without reducing overall CO2 emissions.
Komise se však domnívá, že toto tvrzení platí pouze s ohledem na slučitelnost případné státní podpory, zejména s odkazem na přiměřenost státní podpory.
The Commission considers, however, that argument relevant only as regards the compatibility of potential State aid, in particular with reference to the proportionality of State aid.
Důvodem je to, že účinky EU ETS nejsou součástí referenčního systému pro vymezení státní podpory.
This is because the effects of the EU ETS are not part of the reference system for the definition of State aid.
Každopádně i v případě, že by Komise zahrnula EU ETS do referenčního systému, navrhovaná úleva na dani z emisí CO2 by se nevztahovala na všechny činnosti, které produkují emise, a odpovídající povinnost vyřadit povolenky podle EU ETS [27].
Anyway, even if the Commission were to include EU ETS in the reference system, not all activities which generate emissions and a corresponding obligation to surrender emission allowances pursuant to the EU ETS would be covered by the proposed CO2 tax relief [27].
To by představovalo odchylku od obecné logiky, kterou Dánsko uplatňuje, a úleva by proto nebyla zcela v souladu s logikou systému.
That would deviate from the general logic claimed by Denmark and the relief would therefore not be fully in keeping with the logic of the system.
Komise se proto nedomnívá, že selektivita navrhovaného osvobození je odůvodněna povahou a logikou daňového systému.
The Commission therefore does not find that the selectivity of the proposed exemption was justified by the nature and logic of the tax system.
Hodnocení oznámeného opatření jako státní podpory je v souladu se stálou praxí Komise, podle níž se obvykle osvobození od ekologických daní či jejich snížení považuje za státní podporu.
Classifying the notified measure as State aid is in line with established Commission practice, under which exemptions or reductions from environmental taxes normally are regarded as State aid.
Komise považovala za státní podporu zejména režimy, v jejichž rámci bylo snížení daně z emisí CO2 zavedeno pro společnosti, na něž se vztahuje EU ETS [28].
In particular, the Commission considered as State aid schemes where CO2 tax reductions were introduced for companies covered by the EU ETS [28].
Komise proto vyvozuje závěr, že oznámené opatření představuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
The Commission, thus, concludes that the notified measure constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Od doby přijetí rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení byly přijaty nové pokyny Společenství ke státní podpoře na ochranu životního prostředí [3] Úř. věst. C 82, 1.4.2008, s. 1.
Since the decision to open the formal investigation procedure was taken, new Community Guidelines on State aid for Environmental Protection [3] OJ C 82, 1.4.2008, p. 1.
(pokyny z roku 2008).
(EAG 2008) have been adopted.
Podle bodu 204 pokynů z roku 2008 bude Komise tyto pokyny uplatňovat na všechna oznámená opatření podpory, ohledně nichž má přijmout rozhodnutí, a to po zveřejnění těchto pokynů, i v případech, kdy byly režimy oznámeny před tímto zveřejněním.
According to point 204 of the EAG 2008, the Commission will apply the new guidelines to all notified aid measures in respect of which it is called upon to take a decision after the guidelines are published, even where the schemes were notified prior to their publication.
V bodě 68 pokynů z roku 2008 se však uvádí, že v době vypracovávání těchto pokynů Komise neměla dosud dostatek zkušeností v posuzování slučitelnosti snižování ekologických daní, pokud se dotčené podniky účastní režimů obchodovatelných povolenek, z tohoto důvodu bylo v době přijetí pokynů z roku 2008 příliš brzy na to, aby Komise mohla v této souvislosti vydávat obecné pokyny.
However, point 68 of the EAG 2008 states that, at the time of the drafting of the guidelines, the Commission had not gathered sufficient experience in assessing the compatibility of reductions of environmental taxes where the companies in question participate in tradable permit schemes and it was, therefore, at the time of the adoption of the EAG 2008, too early to provide general guidance thereon.
Posouzení těchto případů bude proto prováděno na základě čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES.
The assessment of such cases will therefore be made on the basis of Article 87(3)(c) EC.
Při posuzování případů v oblasti ochrany životního prostředí, na něž se nevztahují pokyny, Komise obvykle přihlíží ke kritériím stanoveným v pokynech.
When assessing environmental cases which are not covered by the EAG, the Commission normally takes inspiration from the criteria set up in the guidelines.
V tomto případě existují kritéria pro posouzení snížení daní a osvobození od daní z energie a bylo by nekonzistentní alespoň nepřihlédnout k těmto kritériím, zejména při posuzování toho, zda je podpora nezbytná a přiměřená.
In this case, there are criteria for assessing reductions of and exemptions from energy taxes and it would be inconsistent not at least to take inspiration from these, in particular when assessing whether the aid is necessary and proportionate.
Při posuzování souladu státní podpory se Smlouvou o ES musí Komise za prvé uvážit kladný dopad dotčeného opatření podpory s ohledem na dosažení cíle společného zájmu (např. vyšší úroveň ochrany životního prostředí) a jeho potenciální negativní vedlejší účinky na obchod a hospodářskou soutěž.
First, when assessing the compliance of State aid with the EC Treaty, the Commission has to consider the positive impact of the aid measure in question in reaching an objective of common interest (for example, a higher level of environmental protection) against its potentially negative side effects on trade and competition.
V daném případě je obtížné zjistit, zda existuje přínos pro ochranu životního prostředí plynoucí ze zavedeného režimu.
In this case, it is difficult to establish whether there is an environmental benefit from introducing the proposed scheme.
Ačkoliv cílem EU ETS i daně z emisí CO2 je dosáhnout vyšší úrovně ochrany životního prostředí, cílem daňové úlevy jako takové je zprostit společnosti daňové zátěže.
While the objectives of the EU ETS and the CO2 tax are to achieve a higher level of environmental protection, the objective of the tax relief per se is to relieve companies of a tax burden.
Účinkem navrhovaného opatření je tudíž to, že příjemci získají konkurenční výhodu, kterou samu o sobě nelze považovat za cíl společného zájmu.
The effect of the proposed measure is, thus, that the beneficiaries obtain a competitive advantage which in itself cannot be considered to be an objective of common interest.
To však nevylučuje možnost, že může existovat přímý přínos pro ochranu životního prostředí vyplývající ze skutečnosti, že snížení umožňuje zavedení nebo zachování vyšší úrovně zdanění, než je minimální sazba Společenství, u ostatních podniků [29].
This does, however, not exclude that there can be a direct environmental benefit stemming from the fact that the reduction enables the introduction or maintenance of higher tax levels than the Community minima for other undertakings [29].
Za druhé, v bodě 152 pokynů z roku 2008 je uvedeno, že aby snížení harmonizovaných daní či osvobození od harmonizovaných daní byla schválena podle článku 87 Smlouvy o ES, musí být slučitelná s příslušnými platnými předpisy Společenství.
Second, point 152 of the EAG 2008 states that in order to be approved under Article 87 of the EC Treaty, reductions and exemptions from harmonised taxes must be compatible with the relevant Community legislation.
Požadavek na dodržení směrnic o daních byl potvrzen rovněž v judikatuře, a to v rozsudku Soudu prvního stupně ze dne 27. září 2001 ve věci T-184/97, BP Chemicals v Komise [30].
The requirement of respect of tax directives was also confirmed in case-law by the judgment of the Court of First Instance of 27 September 2001 in Case T-184/97, BP Chemicals v Commission [30].
V případech týkajících se osvobození od daně z emisí CO2, jako je tento, to znamená především dodržení směrnice o zdanění energie.
In cases like this, which concerns a relief from the CO2 tax, this means primarily respect of the Energy Taxation Directive.
Podle této směrnice musí úrovně zdanění u každého energetického produktu a elektřiny dodržet určitou minimální úroveň Společenství.
According to that directive, the tax levels have to respect a certain Community minimum level for each energy product and electricity.
Minimální úrovně jsou stanoveny v příloze I směrnice.
The minimum levels are specified in Annex I of the directive.
Jak bylo uvedeno výše, podle čl. 4 odst. 2 směrnice o zdanění energie lze k minimálním úrovním dospět sečtením všech poplatků uložených s ohledem na všechny nepřímé daně (s výjimkou DPH) vypočítaných přímo nebo nepřímo z množství energetických produktů a elektřiny v době jejich spotřeby.
As mentioned above, according to Article 4(2) of the Energy Taxation Directive, the minimum levels can be reached by adding all charges levied in respect of all indirect taxes (except for VAT) calculated directly or indirectly on the quantity of energy products and electricity at the time of consumption.
Podle čl. 17 odst. 4 téže směrnice platí pro podniky, které využívají úroveň zdanění nižší než minimální sazba Společenství, dohody, režimy obchodovatelných licencí nebo rovnocenná opatření, které vedou k dosahování cílů v oblasti životního prostředí, a to přibližně se stejnými výsledky, jakých by bylo dosaženo při dodržení obvyklých minimálních sazeb Společenství.
According to Article 17(4) of the same directive, businesses that benefit from a level of taxation below the Community minima shall enter into agreements, tradable permit schemes or equivalent arrangements leading to the achievement of environmental objectives broadly equivalent to what would have been achieved if the Community minima would have been observed.
V rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise Dánsko vyzvala, aby předložilo další informace k doložení svého tvrzení, že EU ETS má přibližně stejný účinek jako daň.
In its decision to open the formal investigation procedure, the Commission invited Denmark to submit further information to support its claim that the EU ETS has a broadly equivalent effect to the tax.
Dánsko neposkytlo ohledně této záležitosti žádné doplňkové informace.
Denmark has not submitted additional information on that issue.
Vzhledem k výši ceny povolenek EU ETS v porovnání s minimálními sazbami Společenství však nelze vyloučit, že účinky EU ETS jsou přibližně rovnocenné účinkům, jichž by bylo dosaženo na základě daně z emisí CO2 [31].
Given the price level of the EU ETS allowances in comparison with the Community minimum levels, it can nevertheless not be excluded that the effects of the EU ETS are broadly equivalent to what would have been achieved under the CO2 tax [31].
Dánsko odkázalo na Zelenou knihu o tržních nástrojích pro účely v oblasti životního prostředí a v souvisejících politikách [32], kterou Komise předložila jako výchozí bod pro revizi směrnice o zdanění energie [33].
Denmark has referred to the Green Paper on market-based instruments for environment and related policy purposes [32], which the Commission presented as a starting point for the revision of the Energy Taxation Directive [33].
V této souvislosti je nutno zmínit, že zelená kniha je dokumentem sloužícím k zvažování, který vyzývá k diskusi o možnostech politiky před vypracováním návrhů, tj. nejedná se o závazný akt.
In this context, it should be noted that the Green Paper is a reflection document inviting a debate on the options of a policy before the preparation of proposals, i.e. it is not a binding act.
V zelené knize Komise uznává skutečnost, že EU ETS a směrnice o zdanění energie sledují přinejmenším v určitém rozsahu stejný cíl, a uvádí, že je třeba předejít zdvojování.
In the Green paper, the Commission acknowledges the fact that the EU ETS and the Energy Taxation Directive, at least to some extent, target the same objective and states that overlaps should be avoided.
Co se týká zdanění energie, dokument vznáší rovněž otázku vícenásobných cílů stojících za zdaněním energie a navrhuje rozdělit zdanění energie na složku zahrnující emise CO2 a složku související s energií.
With respect to energy taxation, that paper also raises the issue of multiple objectives behind energy taxation and suggests a split of energy taxation into a CO2 component and an energy-related component.
Složka zahrnující emise CO2 by se logicky neměla vztahovat na zařízení podléhající EU ETS.
Logically, the CO2 component should not apply to installations under the EU ETS.
Vzhledem k tomu, že v Dánsku jsou již společnosti spadající do EU ETS osvobozeny od daně z energie, neplatily by vůbec žádnou daň z energie spotřebované v jejich výrobních procesech, pokud by bylo navrhované opatření schváleno.
Given that, in Denmark, the companies under the EU ETS are already exempted from the energy tax, they would pay no tax at all on the energy consumed in their production processes if the proposed measure was approved.
Komise se proto nedomnívá, že opatření, které Dánsko navrhlo, je v souladu s myšlenkami uvedenými ve výše zmíněné zelené knize.
Therefore, the Commission does not find that the measure proposed by Denmark is in line with the ideas of the abovementioned Green Paper.