natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pokud jde o otázku, zda tyto závazky odpovídají skutečné potřebě veřejné služby, Komise ve výše zmíněném rozhodnutí z roku 2001 uvedla, že rámcová smlouva a pětileté smlouvy odpovídají zásadě územní kontinuity, jejímž cílem je omezit nevýhody vyplývající z ostrovní povahy a zajistit dopravu na Korsiku způsoby, které se co nejvíce blíží čistě kontinentálním spojům.
As for whether those obligations meet a real need for public service, the Commission stated in its 2001 decision that the framework agreement and the five-year agreements comply with the territorial continuity principle which aims to limit the drawbacks of insularity and ensure that Corsica is served in ways as close as possible to purely mainland connections.
Komise rovněž poznamenává, že tohoto cíle, který patří mezi oprávněné veřejné zájmy, nebylo historicky nikdy dosaženo pouhým působením tržních sil.
The Commission also notes that historically that objective, which is of legitimate public interest, has not been achieved through the interplay of market forces alone.
Komise se proto domnívá, že dopravní systém navržený v rámcové smlouvě a v pětiletých smlouvách odpovídá skutečné potřebě veřejné služby.
The Commission therefore is of the opinion that the service system provided for by the framework agreement and the five-year agreements meets a real need for a public service.
Nepaušální povaha vyrovnání
The non-lump-sum character of the subsidy
Jak Komise uvedla ve svém rozhodnutí z roku 2001, obdržela společnost SNCM v souladu s výše uvedeným právním rámcem v období 1991–2001 paušální roční dotaci, jejíž výše byla stanovena na pět let a upravována každý rok podle vývoje hrubého domácího produktu, informací a analytických účetních výkazů předkládaných společností SNCM.
As the Commission stated in its 2001 decision, SNCM received over the 1991-2001 period under the legal framework described above an annual subsidy from the State, the amount of which is fixed for five years and is revised every year according to the changes in gross domestic product at market prices and the information and analytical accounts provided by SNCM.
V bodě 30 svého rozhodnutí z roku 2001 bere Komise na vědomí skutečnost, že „ je částka ročních dotací vyplácena ve formě dvanácti stejně velkých měsíčních záloh.
In paragraph 30 of its 2001 decision, the Commission notes the fact that ‘under the terms of Article 4 of the 1976 agreement, the annual subsidy is awarded in the form of 12 equal monthly instalments.
Aby bylo možné vyplatit zůstatek dotace, musí společnost SNCM předložit nejpozději k 1. červenci každého roku své hospodářské výsledky za uplynulý rozpočtový rok potvrzené státním kontrolorem.
For the subsidy to be paid over, SNCM must submit its results for the previous financial year approved by the State financial officer.
Případné přeplatky vyplacené společnosti SNCM se odečítají ze zálohy či záloh běžného účetního období.
Any repayments owed by SNCM are deducted from the instalment or the instalments of the current financial year.
Mechanismus opravy záloh počítá také s případnými doplatky vyplacenými státem.
The arrangements for adjusting instalments also provide for additional payments to be made by the State.
Následně uzavřené smlouvy stanoví také pokuty, pokud během jednoho roku počet základních spojení neuskutečněných společnosti SNCM přesáhne 2 % počtu základních spojení stanovených ve smlouvě.
Subsequent agreements also provide for penalties if the basic number of crossings that have not been made by SNCM in the course of the year exceeds 2 % of the basic number of crossings provided for in the agreement.
Schvalující orgán může taktéž společnosti SNCM oznámit pozastavení paušálních dotací za zajištění územní kontinuity v případě významných událostí, které by způsobily přerušení veřejné služby.“
The awarding authority may also notify SNCM that it is withholding the lump-sum payment for territorial continuity in the case of significant incidents causing the interruption of the public service.’
V bodě 82 téhož rozhodnutí Komise uvádí, že druhá část bodu IV stanoví, že „v případě, že hospodářské podmínky a zejména provozní náklady a úroveň provozu sloužící jako základ pro výpočet dotací by se výrazným způsobem zhoršily, společnosti SNCM a OTC se sejdou, aby společně prostudovaly opatření, která bude třeba provést v oblasti obslužnosti, cen nebo navýšení dotací s cílem obnovit finanční rovnováhu společnosti.“
In recital 82 of that decision, the Commission states that the second part of clause IV stipulates that ‘should economic conditions and, in particular, operational costs and traffic levels that have served as the basis for calculating the subsidy deteriorate substantially, SNCM and the OTC will get together to study the measures to be implemented regarding the service, fares or raising of the amount of the award in order to re-establish the financial equilibrium of the company’.
S ohledem na výše uvedené a s ohledem na závěry svého rozhodnutí z roku 2001 se Komise domnívá, že vyrovnání ve výši 53,48 mil. EUR vyplacená státem není paušální z důvodu mechanismu umožňujícího upravit finanční nerovnováhu vzniklou nesouladem mezi skutečnými provozními náklady a náklady, které sloužily jako základ pro výpočet dotace.
In the light of the foregoing, and as it concluded in its 2001 decision, the Commission is of the opinion that the compensation of EUR 53,48 million paid by the State is not a lump sum because of the mechanism serving to offset the financial imbalance which is connected to the disparity between the actual operational costs and the costs which served as the basis for calculating the subsidy.
Přiměřenost vyrovnání za náklady na zajištění veřejné služby
Matching of the compensation to the public service costs
Jak Komise uvedla ve svém rozhodnutí z roku 2001, vyrovnávací platby obdržené v daném období v souladu s pětiletými smlouvami z roku 1991 a 1996 neumožnily společnosti SNCM zcela vyrovnat ztráty spojené s plněním závazků veřejných služeb.
As noted by the Commission in its decision of 2001, the financial compensation received at the time of the application of the five-year agreements of 1991 and 1996 did not enable SNCM to make good fully the losses related to its public service obligations.
Komise se domnívala, že toto nedostatečné vyrovnání činilo 53,48 mil. EUR.
The Commission estimated that that undercompensation amounted to EUR 53,48 million.
Komise dospěla k závěru, že částka 53,48 mil. EUR vyplacená státem se rovná nedostatečnému vyrovnání zjištěnému v období 1991–2001, a proto je přiměřená s ohledem na čisté náklady způsobené úkolem veřejné služby, který byl svěřen společnosti SNCM.
The Commission concludes that the sum of EUR 53,48 million paid by the State is equal to the undercompensation noted for the 1991-2001 period and is consequently appropriate in the light of the net costs caused by the public service task entrusted to SNCM.
Na základě výše uvedeného se Komise domnívá, že dotčené opatření představuje státní podporu slučitelnou se společným trhem podle čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES.
On the basis of the foregoing, the Commission takes the view that the measure in question constitutes State aid which is compatible with the common market in accordance with Article 86(2) EC.
Vzhledem k tomu, že opatření bylo provedeno dne 14. listopadu 2003, Komise uvádí, že tato státní podpora je protiprávní.
Since the measure was implemented on 14 November 2003, the Commission finds that that State aid was unlawful.
Prodej společnosti SNCM za zápornou prodejní cenu 158 mil. EUR
The disposal of SNCM at a negative sale price of EUR 158 million
Komise musí v tomto konkrétním případě posoudit, zda kapitálový vklad státu ve výši 158 mil. EUR poskytnutý před prodejem společnosti SNCM soukromým nabyvatelům, tedy v konečném důsledku záporná prodejní cena podniku za stejnou částku, je prosta prvků státní podpory.
In the present case, the Commission must examine whether the capital contribution of the State of EUR 158 million prior to the sale of SNCM to private purchasers, that is to say ultimately the negative sale price of the undertaking for an equivalent amount, does not contain aid elements.
Otevřené, transparentní a nediskriminační výběrové řízení, na jehož základě stát prodal podnik poté, co došlo k navýšení kapitálu (v částce vyšší než prodejní cena), neumožňuje s jistotou vyloučit existenci podpory ve prospěch jak privatizovaného podniku, tak jeho kupce.
An open, transparent and non-discriminatory public selection procedure at the end of which the State disposes of the undertaking after a prior recapitalisation (for an amount greater than the sale price) does not necessarily exclude the presence of aid, capable of benefiting both the privatised undertaking and the puurchaser of that undertaking.
Referenční právní rámec
Legal framework
Aby bylo možné ověřit, zda podnik nepožívá ekonomické výhody vzniklé kapitálovým vkladem státu, Komise v podstatě uplatňuje kritérium „soukromého investora v tržním hospodářství“ (dále jen „kritérium soukromého investora“).
In order to determine whether an undertaking has obtained an economic advantage from a capital contribution from the State, the Commission generally applies the criterion of the private investor in a market economy principle (the private investor principle).
Kritérium soukromého investora vychází ze zásady rovného zacházení s veřejným a soukromým sektorem, který vyplývá z článku 295 Smlouvy o ES.
The private investor criterion comes from the principle of equal treatment between the public and private sectors which follows from Article 295 of the EC Treaty.
Podle této zásady nelze kapitál poskytnutý, ať již přímo či nepřímo, státem podniku v souvislostech odpovídajících obvyklým tržním podmínkám považovat za státní podporu.
According to that principle, the capital made available to the undertaking, directly or indirectly, in circumstances which correspond to normal market conditions, cannot be classified as State aid.
Pro tento účel může Komise rovněž vyhodnotit, zda se dodavatel zdrojů choval jako soukromý investor uplatňující globální nebo odvětvovou strukturální politiku a zda se řídil dlouhodobými perspektivami návratnosti investovaného kapitálu.
To that end, the Commission may assess, inter alia, whether the supplier of the resources has acted like a private investor pursuing structural, global or sectoral policies and influenced by prospects of long-term profitability.
Tento přístup uznal platným soudce Společenství v rámci několika věcí.
The validity of that approach has been recognised by the Community judicature in several cases.
Podle ustálené judikatury kapitálový vklad poskytnutý veřejným investorem bez jakékoliv perspektivy zisku, i dlouhodobé, představuje státní podporu.
According to settled case-law, when injections of capital by a public investor disregard any prospect of profitability, even in the long term, such provision of capital constitutes State aid.
Soudce Společenství rovněž stanovil, že soukromý investor uplatňující globální nebo odvětvovou strukturální politiku a řídící se dlouhodobými perspektivami výnosnosti by si nemohl rozumně dovolit, aby po letech neustálých ztrát přistoupil ke kapitálovému vkladu, který se z ekonomického hlediska jeví jako nákladnější než likvidace aktiv, a je k tomu spojen s prodejem podniku, čímž přichází o veškerou naději na zisk, a to i z dlouhodobého hlediska.
The Community judicature have also laid down that a private investor pursuing a structural policy, whether general or sectoral, and guided by prospects of viability in the long term could not reasonably allow itself, after years of continuous losses, to make a contribution of capital which, in economic terms, proves to be not only costlier than selling the assets, but is moreover linked to the sale of the undertaking, which removes any hope of profit, even in the longer term.
Přesněji řečeno, Soud ve svém rozsudku „Gröditzer“ rozhodl, že k určení, zda privatizace podniku za zápornou prodejní cenu obsahuje prvky státní podpory: „je třeba posuzovat, zda by bylo možné soukromého investora velikosti srovnatelné s orgány spravujícími veřejný sektor za podobných okolností přimět k tomu, aby provedl stejně velký vklad kapitálu v rámci prodeje dotčeného podniku, nebo zda by se rozhodl pro jeho likvidaci“.
Specifically, in its Gröditzer judgment, the Court held that, in order to establish whether the privatisation of an undertaking for a negative sale price involves elements of State aid, ‘it is necessary to assess whether, in similar circumstances, a private investor of a dimension comparable to that of the bodies managing the public sector could have been prevailed upon to make capital contributions of the same size in connection with the sale of that undertaking or whether it would instead have chosen to wind it up’.
Uplatňování v tomto konkrétním případě
Application to the present case
S ohledem na výše uvedené a s cílem určit povahu podpory dotčeného opatření musí Komise „vyhodnotit, zda státem zvolené řešení je nepodmíněně a v poměru k ostatním řešením, včetně řešení žádný zásah nepodniknout, řešením nejlevnějším, což by vedlo, pokud tomu tak je, k závěru, že stát jednal jako soukromý investor“.
In the light of the foregoing, in order to determine the aid nature of the measure in question, the Commission must ‘assess whether the solution chosen by the State is, both in absolute terms and compared with any other solution including that of non-intervention, the least costly, which would lead, if that were the case, to the conclusion that the State has acted like a private investor’.
Dodržování zásady soukromého investora v tržním hospodářství
Observance of the principle of the private shareholder in a market economy
V této souvislosti je třeba poznamenat, že se velké skupiny podniků v současné době při zavírání závodů a rušení dceřiných společnosti nemohou nezajímat o sociální důsledky způsobené zavřením nebo zrušením.
In that context, it must be noted that large groups of undertakings currently cannot, when they close sites or wind up subsidiaries, disregard the social consequences which such closures or liquidations involve.
Proto nejčastěji přistupují k sociálním plánům zahrnujícím opatření na přeškolení zaměstnanců, pomoc při hledání zaměstnání, odstupné při výpovědích či akce v oblasti místního hospodářství, která jdou často dále, než stanoví zákon a kolektivní smlouvy.
Accordingly, more often than not they carry out social plans which may include measures for the redeployment of staff, assistance in finding work, redundancy payments and even action at the local economic level, which go beyond the requirements of statutory provisions and collective agreements.
V tomto konkrétním případě Komise shledává, že společnost SNCM je společností kontrolovanou státem prostřednictvím skupiny CGMF (Compagnie Maritime Générale et Financière).
In the present case, the Commission notes that SNCM is a company controlled by the State through CGMF (Compagnie Maritime Générale et Financière).
Komise se domnívá, že za předpokladu likvidace společnosti SNCM by taková opatření byla zavedena vedle těch vyplývajících ze zákonných požadavků s cílem nepoškodit pověst značky holdingu, k němuž patří, a jméno jeho konečného akcionáře.
The Commission takes the view that, in the event of SNCM’s liquidation, such measures would have been introduced which exceeded any statutory obligations with the aim of avoiding harming the brand image of the holding company to which it belongs and its ultimate shareholder.
Komise připomíná, že vidina likvidace podniku v roce 2004 vyvolala řadu významných sociálních nepokojů.
The Commission notes that the spectre of the liquidation of the undertaking in 2004 gave rise to major incidents of social unrest.
Vyhrocený sociální konflikt v září 2004 například zablokoval loďstvo společnosti SNCM na 16 dnů.
The violent social unrest of September 2004, for example, brought SNCM’s fleet to a standstill for 16 days.
Komise doplňuje, že francouzské orgány na základě číselných údajů prokázaly, že stávky v roce 2004 zhoršily obraz příslušného holdingu u zákazníků, a způsobily tak újmu, neboť snížily počet cestujících přepravených společností SNCM a tím obrat společnosti.
The Commission adds that the French authorities provided figures to show that the industrial action of 2004, by tarnishing the brand image of the holding company with customers, was considerably detrimental to the number of passengers transported by SNCM and therefore to the undertaking’s turnover.
Komise mimoto zdůrazňuje, že se v důsledku zhoršených sociálních vztahů v létě 2004 zhoršila finanční situace společnosti SNCM a akcionář společnosti zavedl po konzultaci s odborovými organizacemi na jaře roku 2005 sociální plán pozastavený v dubnu 2005.
The Commission points out, moreover, that as a result of the adverse effect of the social climate in the summer of 2004 on SNCM’s financial situation, the shareholder of the undertaking implemented a social plan in spring 2005 which was suspended in April 2005, in consultation with the unions.
Na základě výše uvedeného se Komise domnívá, že se prokázalo, že by v případě likvidace společnosti SNCM nepřevzetí odpovědnosti skupinou CGMF za doplňkové náhrady za propuštění jistě poškodilo pověst holdingu, ke kterému společnost patří, a jeho konečného akcionáře.
On the basis of the foregoing, the Commission takes the view that it has been established that, in the event of a liquidation of SNCM, the CGMF group’s failure to take responsibility for the additional redundancy payments would certainly damage the brand image of the holding company to which it belongs and its ultimate shareholder.
Proto se Komise domnívá, že náklady spojené s těmito opatřeními musí být započteny do výpočtu nákladů na likvidaci.
Therefore the Commission is of the view that the costs associated with those measures must be included in the calculation of the costs of a liquidation.
Uvedené náklady by byly připsány k likvidační hodnotě společnosti SNCM, pokud by byla pozitivní a/nebo by byly uhrazeny přímo společností CGMF/státem, jakožto akcionářem.
Those costs would then be charged to the liquidation value of SNCM in so far as that value were positive and/or paid directly by CGMF/the State as shareholder.
Komise se domnívá, že všechna ostatní řešení by nezohlednila sociální skutečnost, jíž v dnešní době čelí velké skupiny podniků.
The Commission considers that any other solution would overlook the social reality which large groups of undertakings face.
Pro vyčíslení nákladů likvidace pro akcionáře zvolila Komise minimální předoklad, to znamená pouze doplňkové náhrady za propuštění.
To quantify the cost to the shareholder of liquidation, the Commission accepts a minimum amount corresponding only to the additional redundancy payments.
Zohledněna je také skutečnost, že okolnosti související s likvidací společnosti a s propuštěním všech zaměstnanců nelze srovnávat s úpravou počtu zaměstnanců, která umožňuje pokračování v činnosti, jak tomu je v referenčním sociálním plánu.
In addition, account is also taken of the fact that the background of liquidation of the undertaking and redundancy of all the staff is not comparable to that of an adjustment in staff numbers enabling continuation of activities as is the case with the reference social plan.
Odborný znalec Komise provedl srovnávací analýzu číselných údajů poskytnutých francouzskými orgány se sociálními plány nedávno provedenými ve Francii.
The Commission expert carried out a comparative analysis of the figures put forward by the French authorities with social plans implemented in France recently.
Během sociálního plánu společnosti Giat Industries v roce 2004 byly celkové náklady na zaměstnance přibližně 162000 EUR, zatímco u společnosti Gemplus v roce 200271000 EUR a u společnosti Danone (výroba oplatek) v roce 200169000 EUR. Společnost Yves Saint Laurent Haute Couture oznámila v roce 2002 sociální plán s náklady 115000 EUR na zaměstnance.
For the social plan of Giat Industries in 2004, the total cost per employee was in the region of EUR 162000 as against EUR 71000 for Gemplus in 2002 and EUR 69000 for Danone (biscuits division) in 2001. In 2002, Yves Saint Laurent Haute Couture announced a social plan costing EUR 115000 per employee.
Plán Power 8 oznámený společností Airbus France v únoru 2007 počítal s náklady 68000 EUR na zaměstnance.
The Power 8 plan announced by Airbus France in February 2007 forecast a cost of EUR 68000 per employee.
V roce 2008 činily náklady sociálního plánu společnosti Michelin 157400 EUR na zaměstnance.
In 2008, Michelin’s social plan amounted to EUR 157400 per employee.
Pokud jde o přístavní dělníky, Komise upřesňuje, že Účetní dvůr ve své veřejné tematické zprávě z července 2006 nazvané „Francouzské přístavy čelí změnám v námořní dopravě: neodkladnost kroků“ připomíná, že celkové náklady na osobu podle sociálního plánu z roku 2004 činily 145000 EUR za odchod v případě samostatných přístavů a 209000 EUR u odchodu z přístavu v Marseille.
As regards dockers, the Commission states that the French Court of Auditors, in its July 2006 public-domain subject report ‘French ports faced with changes on maritime transport: the urgency of action’ notes the total cost per person of the 2004 social plan, namely EUR 145000 per departure to autonomous ports and EUR 209000 per departure from the port of Marseille.
Komise připomíná, že její rozhodnutí ze dne 17. července 2002 týkající se společnosti Société Française de Production umožní nastínit velkorysost nákladů v případě privatizace podniku v obtížích.
The Commission notes that its decision of 17 July 2002 concerning the Société Française de Production illustrates the cost of generosity in the case of privatisation of an undertaking in difficulty.
Velkorysost tak stála stát 43,1 mil. EUR (což je 151000 EUR na zaměstnance, přičemž plán počítal s odchodem 285 zaměstnanců), které se připočítají k nákladu 5,3 mil. EUR za zákonné a smluvní závazky (což představuje celkové náklady 169000 EUR na zaměstnance).
Accordingly, the cost to the State of generosity was EUR 43,1 million (that is, EUR 151000 per employee under the plan providing for the departure of 285 employees) in addition to the cost of EUR 5,3 million in legal obligations and obligations in agreements (that is, in total a cost of EUR 169000 per employee).
S ohledem na tuto srovnávací analýzu se Komise domnívá, že předpokládaná částka […] EUR vyplacená každému zaměstnanci jako doplňková náhrada za propuštění odpovídá nákladům na zaměstnance propuštěného v rámci sociálních plánu provedených soukromými akcionáři ve stejném období.
In the light of that comparative analysis, the Commission considers the payment of EUR […] to each employee by way of additional redundancy payments is consistent with the cost per employee laid off under social plans implemented by private shareholders in the same period.
Komise se domnívá, že předpoklad propustit všechny zaměstnance společnosti SNCM v rámci likvidace společnosti je tím nejpravděpodobnějším předpokladem zejména proto, že přidělení pověření veřejnou službou na období 2007–2013 ještě nebylo předmětem nabídkového řízení, a tudíž ani konečného rozhodnutí.
Finally, the Commission considers that a situation in which all of SNCM’s staff are laid off in a liquidation of the undertaking is the most probable situation, in particular because the grant for the public service delegation for the 2007-2013 period had not yet been covered by a call for tenders and, thus, by a final decision.
Kromě toho je vzhledem ke znepokojující finanční situaci společnosti SNCM nepravděpodobné, že by byl vypracován plán pokračování činnosti, aby se společnost mohla stát subjektem řízení kvůli platební neschopnosti a aby se mohlo předejít propouštění z práce.
Furthermore, in the light of SNCM’s worrying financial situation, it is unlikely that a plan for continued operation had been drawn up so that the undertaking would be put into receivership and redundancies avoided.
S ohledem na výše uvedené informace Komise bere za svou celkovou částku […] mil. EUR, kterou by společnost CFMF (stát) bývala musela věnovat na doplňkové náhrady za propuštění.
In the light of the foregoing elements, the Commission finds a total amount of EUR […] million which CGMF (the State) had to use for additional redundancy payments.