natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V tomto kontextu, podle ustálené judikatury, je běžným nákladem náklad na běžné řízení každodenních činností podniku [31].
It that context, it is settled case law that a normal burden is a normal charge inherent in the day-to-day management or usual activities of an enterprise [31].
Soudní dvůr rovněž rozhodl, že podpora spočívá ve snížení nákladů, které zpravidla zatěžují rozpočet podniků vzhledem k povaze nebo struktuře předmětného režimu nákladů, zatímco zvláštní zatížení je naopak dodatečným nákladem vůči uvedeným obvyklým nákladům [32].
The Court also held that an aid consists of a mitigation of the charges which are normally included in the budget of an undertaking, taking account of the nature or general scheme of the system of charges in question, whereas a special charge is, on the contrary, an additional charge over and above those normal charges [32].
Vzhledem k judikatuře Soudního dvora a v souladu s jeho rozhodovacím postupem [33] se Komise domnívá, že pro kvalifikaci nákladů jako „normální“ nebo „zvláštní“ je nutné vymezit referenční či srovnávací rámec, aby bylo možné zjistit, které podniky by byly vzhledem k cíli předmětného opatření ve srovnatelné právní i faktické situaci.
In the light of the case-law of the Court, and in line with past practice [33] the Commission considers that in order to determine whether a charge is ‘normal’ or ‘special’ a reference framework or comparison must be defined, with the objective of identifying companies which are in a legal and factual situation that is comparable in the light of the objective pursued by the measure in question.
V tomto směru je nutné připomenout, že pro použití čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES je třeba pouze určit, zda v rámci daného právního režimu může státní opatření zvýhodnit „určité podniky nebo určitá odvětví výroby“ ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES oproti ostatním podnikům, které se nacházejí ve srovnatelné právní i faktické situaci vzhledem k cíli, který dotčené opatření sleduje.
In this respect, it has to be recalled that, for application of Article 87(1) of the EC Treaty, the only question to be determined is whether, under a particular statutory scheme, a State measure is such as to favour ‘certain undertakings or the production of certain goods’ within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty in comparison with other undertakings which are in a legal and factual situation that is comparable in the light of the objective pursued by the measure in question.
Přesněji Soudní dvůr uvádí, že výběr referenčního systému probíhá ve dvou fázích: za prvé určení systému nákladů dotčeného příslušným opatřením a, za druhé, určení obecného režimu platného pro dotčený systém nákladů.
More precisely, the Court indicates that the choice of the reference framework follows a two-step approach: firstly, the determination of the system of charges which is the object of the measure under assessment and, secondly, determination of the general scheme applicable to the system of charges in question.
Za předpokladu, že je možné najít vhodný vnější porovnávací subjekt a srovnáním vymezit „neobvyklé“ náklady, není dotčené opatření státní podporou ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
On the assumption that an appropriate external comparison can be identified, by reference to which the existence of ‘abnormal’ charges could be defined, the measure under assessment would not constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
V opačném případě představuje dotčené opatření státní podporu ve smyslu téhož ustanovení.
If this is not the case, the measure under assessment would constitute State aid within the meaning of that provision.
V tomto případě neexistuje pro účely srovnání žádný vhodný vnější subjekt
Absence of an external comparison in the present case
Při použití této metodiky na daný případ se Komise domnívá, že systém nákladů dotčený příslušným opatřením tvoří sociální příspěvky hrazené zaměstnavatelem v rámci povinného důchodového pojištění jeho zaměstnanců.
Applying this methodology to the case in question, the Commission considers that the system of charges concerned by the measure under assessment comprises social contributions paid by an employer into a mandatory pension scheme for employees.
Teoreticky Komise rozlišuje dva možné referenční rámce:
From a theoretical standpoint the Commission distinguishes between two potential reference frameworks:
předpisy v oblasti povinného důchodového pojištění, které se vztahují na penzijní režimy obecného práva, tj. systém sociálního zabezpečení spravovaný CNAV a doplňkovými režimy spravovanými AGIRC a ARRCO,
provisions relating to mandatory old-age pensions insurance applicable to statutory pension schemes, i.e. the social security scheme managed by CNAV and the complementary schemes managed by AGIRC and ARRCO,
předpisy v oblasti povinného důchodového pojištění vztahující se na ostatní veřejnoprávní instituce.
provisions relating to mandatory old-age pensions applicable to other public enterprises.
Co se týče prvního možného porovnávacího subjektu, tedy důchodových režimů podle obecného práva, Komise poznamenává, že od 1. ledna 2006 společnost RATP platí sociální příspěvek, jehož výše je totožná se sociálním příspěvkem, který platí podniky důchodovým fondům spravujícím režimy podle obecného práva.
With reference to the first potential basis for comparison, namely statutory pension schemes, the Commission notes that, since 1 January 2006, RATP has been paying a social contribution, the level of which is identical to the social contribution paid by companies affiliated to the pension funds responsible for statutory schemes.
Komise ovšem připomíná, že k 1. lednu 2006 dávky vyplácené oprávněným osobám společnosti RATP ze zvláštního režimu spravovaného CRP-RATP jsou vyšší než dávky zaměstnanců, kteří jsou účastníky režimů obecného práva.
The Commission observes however that, at 1 January 2006, the benefits paid to RATP beneficiaries by the special scheme managed by the CRP-RATP are in excess of the benefits paid to employees affiliated to statutory schemes.
Komise navíc konstatuje, že účastníci systémů společného práva jsou zaměstnanci se smlouvou podle práva soukromého, zatímco zaměstnanci společnosti RATP jsou statutárními zaměstnanci.
Moreover, the Commission finds that the members of the statutory schemes are employees under private law contracts whereas the conditions of RATP employees are governed by service regulations.
V tomto ohledu je třeba uvést, že statut zaměstnanců společnosti RATP se odchyluje od obecného práva ve více bodech (viz poznámka pod čarou 6).
In this respect, it should be noted that the status of RATP staff diverges from statutory law in several respects (see footnote 6).
Na základě předchozích úvah a v souladu se svým rozhodovacím postupem [34] se Komise domnívá, že ustanovení vztahující se na režimy obecného práva v oblasti povinného důchodového pojištění nemohou být použity jako srovnávací subjekt pro analýzu, kterou Komise provádí, aby zjistila existenci hospodářské výhody ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
In the light of the considerations set out above and its practice in previous decisions [34], the Commission considers that the provisions applicable to statutory schemes for mandatory old-age pensions cannot provide a basis for comparison in the analysis conducted by the Commission to determine the existence of an economic advantage within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Co se týče druhého možného srovnávacího subjektu, tedy veřejných subjektů, Komisi se nepodařilo najít hospodářské subjekty tvořící stejnorodou skupinu, s níž by bylo možné provést srovnání.
With regard to the second possible basis for comparison, namely public enterprises, the Commission has not been able to identify a set of economic operators constituting a homogenous group which could provide a basis for comparison.
Společnost RATP se ve skutečnosti ve Francii nachází z více důvodů ve velice specifické faktické i právní situaci [35].
The situation of RATP in France is therefore very particular from the legal and factual point of view in more that one respect [35].
Komise se proto domnívá, že neexistuje žádný vnější porovnávací subjekt, který by umožnil vymezit „obvyklé“ odvody podniku nalézajícího se ve srovnatelné právní a faktické situaci jako společnost RATP s ohledem na cíl projednávaného opatření.
In conclusion, the Commission considers that there is no external basis for comparison which could be used to define a ‘normal’ contribution supported by undertakings in a legal and factual situation comparable to that of RATP in the light of the objective pursued by the measure in question.
Rozsudek Enirisorse [36], zmiňovaný Francií, nijak nemění závěry Komise týkající se existence výhody ve prospěch společnosti RATP.
The Enirisorse [36] case, cited by France, does not change the Commission's conclusions as to the existence of an advantage in favour of RATP.
Ve skutečnosti v tomto rozsudku Soudní dvůr opírá svůj závěr o srovnání sporného opatření s „obvyklou situací“, kterou mohl Soudní dvůr vymezit, ale která v této věci ve srovnatelné podobě neexistuje.
In this case the Court based its conclusion on a comparison of the contested measure with a ‘normal situation’ which the Court had been able to define; a similar comparable situation does not exist in the present case.
Neexistuje-li vhodný vnější porovnávací subjekt, Komise se domnívá, že pro určení zvýhodnění ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES tvoří referenční rámec pro vyhodnocení existence zvýhodnění vlastní situace společnosti RATP před poskytnutím podpory.
In the absence of an appropriate external comparison, the Commission considers that, in order to determine the existence of an advantage within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty, the reference framework for assessing the existence of the advantage is the situation of RATP itself prior to the implementation of the measure.
Jak je uvedeno výše, v rámci systému existujícího před 1. lednem 2006 byla společnost RATP právně poplatníkem důchodových závazků ze zvláštního režimu.
As indicated above, under the system in place before 1 January 2006, RATP was legally liable for the pension commitments under the special scheme.
Z tohoto titulu byla RATP zárukou finanční rovnováhy dotčeného režimu, příspěvek „zaměstnavatele“ placený společností RATP do zvláštního režimu nebyl zprošťující.
In this capacity, RATP was the guarantor of the financial equilibrium of the scheme in question, the ‘employer’ contribution paid by RATP to the special scheme did not constitute full discharge of its obligations.
Komise konstatovala, že hlavním účinkem ustanovení oznámené reformy je skutečnost, že příspěvek „zaměstnavatele“ hrazený společností RATP z titulu důchodů pro její zaměstnance získává povahu zproštění od závazku.
The Commission has observed that the main effect of the provisions foreseen by the reform notified is to transform the ‘employer’ contribution paid by RATP for the pensions of its staff into a contribution discharging it from its obligations.
Komise dospěla k závěru, že předmětná opatření zprošťují společnost RATP nákladů, které měla nést na základě výše uvedeného zákona z roku 1948.
The Commission therefore concludes that the measures under assessment relieve RATP of charges it would otherwise have had to bear under the provisions of the aforementioned 1948 law.
Komise se v souvislosti s analýzou, zda se v případě samotné společnosti RATP jedná o obvyklé náklady na důchody či nikoli, domnívá, že povinnosti, které musí podnik plnit v souladu s pracovními právními předpisy nebo kolektivními smlouvami uzavřenými s odbory v oblasti náhrad za propuštění a/nebo předčasný odchod do důchodu, jsou součástí obvyklých nákladů, které musí podnik hradit ze svých vlastních zdrojů [37].
In the context of an analysis of the normal or abnormal nature of the retirement pension charges for RATP itself, the Commission considers that the obligations a company itself bears under employment legislation or collective agreements with trade unions to provide redundancy benefits and/or early retirement pensions are part of the normal costs of a business which a firm has to meet from its own resources [37].
V širším smyslu se Komise domnívá, že náklady, které musí společnost RATP nést na základě zákona z roku 1948, jsou obvyklými náklady.
By extension, the Commission considers that the charges incumbent on RATP under the 1948 law are normal charges.
Jelikož předmětná opatření umožňují nenést náklady, které by za normálních okolností zatěžovaly vlastní finanční zdroje společnosti RATP, Komise se domnívá, že subjektu je těmito opatřeními poskytnuta ekonomická výhoda ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
Consequently, since the measure under assessment enables RATP to avoid having to bear costs which would normally have had to be met out of the undertaking's own financial resources, the Commission considers that this measure confers an economic advantage within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Tato výhoda je selektivní, neboť se vztahuje pouze na jediného příjemce.
This advantage is selective since it concerns a single beneficiary only.
Komise mimo jiné konstatovala, že povinnost finanční vyváženosti zvláštního režimu, jež spočívala na společnosti RATP, by se při neuskutečnění oznámené reformy projevila připsáním závazku vůči státu do rozvahy společnosti RATP, jenž by byl při přechodu na standardy IFRS (International Financial Reporting Standard, mezinárodní standard účetního výkaznictví), které platí pro RATP od 30. června 2007, zaúčtován jako rezerva.
The Commission has further observed that in the absence of the reform notified the obligation to ensure the financial equilibrium of the special regime which had been incumbent upon RATP would have given rise to the entering of a commitment in respect of the State on the RATP balance sheet, which would have been provisioned in the accounts on the adoption of the IFRS standards (International Financial Reporting Standards), which have been applicable at RATP since 30 June 2007.
Tento prvek potvrzuje, že vytvoření CRP-RATP ulehčuje společnosti RATP od nákladů, které by normálně měla nést.
This confirms that the creation of the CRP-RATP relieves RATP of charges that it would normally have had to bear.
Nepoužitelnost judikatury Combus v tomto případě
Inapplicability of the Combus ruling to the present case
Francouzské orgány podrobně uvádějí rozsudek Combus [38], v němž Soud prvního stupně považoval za „neobvyklé“ náklady vyplývající z výsadního postavení zaměstnanců podniku, který po reformě řídí své pracovníky podle obecného práva, tedy podle stejného práva jako jeho konkurenti.
The French authorities refer at length to the Combus [38] judgment, in which the Court of First Instance considered as ‘abnormal’ charges the charges resulting from a reform whereby the special status of the staff of an undertaking is transformed into a statutory status, therefore identical to that of its competitors in terms of the management of staff.
Soud tak prohlásil: „Cílem předmětného opatření bylo nahradit výsadní a nákladné postavení úředníků zaměstnaných společností Combus postavením smluvních pracovníků, které je srovnatelné s postavením zaměstnanců jiných podniků autobusové dopravy, které jsou se společností Combus v hospodářské soutěži. Jednalo se tedy o to, aby společnost Combus byla zbavena strukturální nevýhody ve srovnání s jeho soukromoprávními konkurenty. Jediným cílem čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES je však zakázat výhody, které zvýhodňují některé podniky, neboť pojem podpora se vztahuje pouze na zásahy snižující náklady, jež obvykle zatěžují rozpočet podniku a mohou být považovány za hospodářskou výhodu, kterou by podnik, jenž je příjemcem, za obvyklých tržních okolností nezískal. […]. Dánský stát místo zaplacení částky ve výši 100 milionů dánských korun přímo úředníkům zaměstnaným společností Combus ostatně mohl dosáhnout stejného cíle prostřednictvím opětovného zaměstnání uvedených úředníků ve státní správě, aniž by platil zvláštní příplatky, což by společnosti Combus umožnilo okamžitě zaměstnat smluvní pracovníky se soukromoprávním postavením.“
The Court stated that: ‘the measure in question had been introduced to replace the privileged and costly status of the officials employed by Combus with the status of employees on a contract basis comparable to that of employees of other bus transport undertakings competing with Combus. The intention was thus to free Combus from a structural disadvantage it had in relation to its private-sector competitors. Article 87(1) EC is aimed merely at prohibiting advantages for certain undertakings and the concept of aid covers only measures which lighten the burdens normally assumed in an undertaking's budget and which are to be regarded as an economic advantage which the recipient undertaking would not have obtained under normal market conditions. […]. Moreover, instead of paying the DKK 100 million directly to the officials employed by Combus, the Danish Government could have obtained the same result by reassigning those officials within the public administration, without paying any particular bonus, which would have enabled Combus to employ immediately employees on a contract basis falling under private law.’
Obecně je nejprve třeba podotknout, že rozhodnutí ve věci Combus nebylo potvrzeno Soudním dvorem.
As a general principle it must be borne in mind that the Combus ruling has not been confirmed by the Court of Justice.
Některé prvky judikatury Soudního dvora jsou v rozporu s domněnkou, podle níž náhrada strukturální nevýhody vylučuje posouzení zásahu jako podpory.
Some of the Court's rulings contradict the theory that compensation for a structural disadvantage exempts a measure from being qualified as aid.
Soudní dvůr tak stále tvrdil, že existence podpory má být hodnocena s ohledem na dopady, a nikoli podle příčin nebo cílů státních zásahů [39].
In this regard, the Court has constantly held that the existence of aid is to be assessed in relation to the effects and not in relation to the causes or objectives of State intervention [39].
Soudní dvůr rovněž zdůraznil, že pojem podpora se vztahuje i na výhody, které byly poskytnuty veřejnými orgány a jež v různých podobách snižují náklady, které za normálních okolností zatěžují rozpočet podniku [40].
The Court has also held that the concept of aid includes advantages granted by public authorities which, in various forms, reduce the charges which are normally included in the budget of an undertaking [40].
Soudní dvůr rovněž jasně uvedl, že náklady na odměňování zaměstnanců ze své podstaty zatěžují rozpočet podniků bez ohledu na to, zda tyto náklady vyplývají ze zákonných povinností nebo kolektivních smluv [41] či nikoli.
The Court has also clearly stated that the costs linked to remuneration of employees naturally place a burden on the budgets of undertakings, irrespective of whether or not those costs stem from legal obligations or collective agreements [41].
V tomto rámci měl Soudní dvůr za to, že skutečnost, kdy státní opatření mají kompenzovat dodatečné náklady, neznamená, že nemají být posuzovány jako podpora [42].
In this context, the Court has considered that the fact that State measures aim to compensate for additional costs cannot constitute grounds for disqualifying them from the definition of aid [42].
V této souvislosti francouzské orgány požadují uplatnění zásady přijaté soudem při rozsudku ve věci Combus a tvrdí, že oznámená reforma společnost RATP pouze zbavuje „neobvyklého“ nákladu.
In this context, the French authorities cite the application of the principle laid down by the Court of First Instance in the Combus judgment, claiming that the reform notified simply relieves RATP of an ‘abnormal’ charge.
V tomto ohledu Komise připomíná, že tuto věc odlišují od věci Combus podstatné prvky:
In this respect, the Commission emphasises that a number of important factual aspects distinguish the Combus case from the present case:
náhrady se platí přímo úředníkům zaměstnaným společností Combus, zatímco opatření, jež je předmětem tohoto rozhodnutí, se týká příspěvků „zaměstnavatele“, tedy společnosti RATP,
the compensation payments are paid directly to the civil servants employed by Combus whereas the measure which is the object of the present decision concerns the ‘employer contributions’ of RATP,
státním zásahem ve věci Combus mělo být nahrazeno výsadní a nákladné postavení úředníků zaměstnaných společností Combus postavením smluvních zaměstnanců, jež je srovnatelné s postavením zaměstnanců jiných podniků autobusové dopravy, které jsou se společností Combus v hospodářské soutěži.
the State measure in question in the Combus case had been introduced to replace the privileged and costly status of the officials employed by Combus with the status of employees on a contract basis comparable to that of employees of other bus transport undertakings competing with Combus.
Na rozdíl od toho opatření projednávané v tomto rozhodnutí postavení a nároky zaměstnanců společnosti RATP nemění.
In contrast, the status and rights of RATP staff remain unchanged as a result of the measure under assessment.
Toto postavení a tyto nároky se liší od postavení a nároků zaměstnanců pracujících na základě soukromoprávního smluvního vztahu,
This status and these rights are different to those of staff employed under private law contracts by undertakings affiliated to statutory pension schemes,
souvislosti v oblasti hospodářské soutěže spjaté s činnostmi společnosti Combus byly odlišné od souvislostí, v nichž se vyvíjí společnost RATP.
the competitive context in which Combus was operating was different to that in which RATP operates.
Akciová společnost Combus A/S musela provádět dopravní činnost na obchodním základě a působit na trhu za srovnatelných konkurenčních podmínek jako soukromé autobusové společnosti.
The public limited company Combus A/S had to manage its transport services on a commercial basis and operate on the market under competitive conditions comparable to those of private bus companies.
Veřejné dopravní podniky přenechávají na základě výběrových řízení provoz autobusové dopravy soukromým a veřejným společnostem.
In this context, following invitations to tender, the public transport management companies transferred responsibility for the provision of bus services to private and public companies.
Podle pravidel, jimiž se řídí výběrová řízení, se zakázky přidělují podle „hospodářsky nejvýhodnější nabídky“, aniž by se zohledňovala soukromoprávní či veřejnoprávní forma předkladatele.
According to the regulations governing invitations to tender, contracts are awarded to ‘the most economically advantageous bid’, irrespective of whether or not the tenderer is a private or public undertaking.
Společnost RATP působí v rozsáhlém neliberalizovaném odvětví, které nařízení (ES) č. 1370/2007 bude otevírat konkurenci jen velice postupně, v němž jsou v důsledku toho jiné hospodářské tlaky.
RATP, however, operates in a large non-liberalised sector which will only be opened up to competition very gradually by Regulation (EC) No 130/2007; the economic constraints at play in this sector are therefore very different.
Komise má za to, že faktické rozdíly mezi věcí Combus a projednávanou věcí jsou dostačující pro zdůvodnění odlišného posuzování obou věcí.
The Commission considers that the factual differences between the Combus case and the present case are sufficient to justify a different reasoning in each case.
PŘÍTOMNOST STÁTNÍCH ZDROJŮ
INVOLVEMENT OF STATE RESOURCES
Komise se domnívá, že zkoumané opatření zahrnuje státní zdroje ve prospěch společnosti RATP v té míře, v jaké konečná odpovědnost za vyváženost zvláštního důchodového režimu zaměstnanců společnosti RATP již nepřísluší RATP, ale státu.
The Commission considers that the measure examined involves State resources in favour of RATP in that the ultimate responsibility for the financial equilibrium of the special pension scheme for RATP employees is no longer incumbent upon RATP, but on the State.