natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pokud jde o projekt BA609, Komise například uvedla, že webové stránky společnosti BellAgusta [9] obsahují seznam častých dotazů (FAQ), v nichž na otázku: „Představuje BA609 jak civilní, tak vojenskou konfiguraci?“ podnik odpovídal: „V současné době je model BA609 předpokládán pouze v civilní konfiguraci.
As regards the BA609, the Commission noted for instance that Bell Agusta’s website [9] contained a list of Frequently Asked Questions, where, to the question ‘Does the BA609 carry both civil and military configurations?’, the company replied ‘The BA609 is currently being planned in civil configurations only.
Nejbližší vojenské konfiguraci by byla konfigurace SAR [pro vyhledávání a záchranu] u typu letadla určeného pro pobřežní hlídky.
The closest to a military configuration would be the SAR [Search and Rescue] configuration for the Coast Guard type aircraft.
Vojenské konfigurace nejsou momentálně k dispozici.“
No military configurations are available at this time’.
Na základě informací, které měla Komise k dispozici v okamžiku rozhodnutí 2008/806/ES, nebyla ještě schopna dospět k závěru ve věci těchto dvou projektů.
Based on the information available when Decision 2008/806/EC was taken, the Commission was still unable to reach a conclusion on the two projects.
Před přijetím konečného rozhodnutí si Komise vyhradila právo položit Itálii další otázky pro objasnění některých hledisek projektů.
It reserved the right to put further questions to Italy in order to clarify certain aspects of the projects before taking a decision.
Proto oba projekty vyjmula z působnosti rozhodnutí.
Therefore, it excluded the two projects from the scope of that decision.
PŘIPOMÍNKY TŘETÍCH STRAN K OBĚMA PROJEKTŮM
COMMENTS BY THIRD PARTIES ON THE TWO PROJECTS
Připomínky předložené anonymní zúčastněnou třetí stranou (dále jen „třetí strana“) po druhém rozhodnutí o zahájení řízení a v průběhu řízení obsahovaly mnoho konkrétních připomínek k dvěma posuzovaným projektům.
The observations submitted by an anonymous third party (hereinafter ‘third party’) after the second opening decision and during the proceeding contained a number of specific comments on the two projects under assessment.
Třetí strana vyjádřila pochybnosti o tom, že by oba posuzované projekty mohly být považovány za vojenské.
The third party doubted that the two projects under assessment could be considered military.
Podle jejího názoru by měl být AW139 považován za čistě civilní vrtulník vzhledem k tomu, že nemá žádné vojenské využití.
In its view, the AW139 was a purely civil helicopter because it had no military application.
Skutečnost, že několik exemplářů bylo zakoupeno armádami v různých částech světa, nemění podle ní civilní povahu AW139.
The fact that a few helicopters had been bought by armies in various parts of the world did not alter the civil nature of the AW139.
Třetí strana uvedla, že k rozlišení mezi vojenskými a civilními vrtulníky dochází ve fázi certifikace, konkrétně při první certifikaci projektu.
The third party noted that the distinction between military and civil helicopters is made at the certification stage, usually when the project is first certified.
Dodala, že typické charakteristiky vojenských programů by předpokládaly fázi definice vojenských požadavků, smlouvu o vývoji s ministerstvem obrany a smlouvu o průmyslové výrobě s ministerstvem obrany.
It added that the typical characteristics of military programmes would involve a phase for defining military specifications; a development contract with the Ministry of Defence; and an industrialisation contract with the Ministry of Defence.
Podle třetí strany by tyto kroky byly veřejné a byly by uvedeny ve státním rozpočtu na obranu.
According to the third party such steps would be public and referred to in the national defence budget.
Pokud jde o BA609, třetí strana citovala veřejně dostupné informace poskytované společností Agusta, které v daném momentu uváděly pouze civilní využití letadla se sklopným rotorem.
As regards the BA609, the third party quoted the public information provided by Agusta, which at that time only mentioned civil applications for the tilt-rotor.
Třetí strana dále uvedla, že k vývoji obou projektů potřebovala společnost Agusta značné finanční prostředky, s kterými by nemohla disponovat, pokud by nezískala štědrou podporu od státu.
The third party also submitted that to develop the two projects Agusta needed substantial sums of money, which it could only have obtained as a result of generous state support.
Konkrétně třetí strana tvrdila, že k vývoji A139 by bylo zapotřebí investice alespoň 700 milionů EUR. Třetí strana dále tvrdila, že účast společnosti Agusta na společném projektu se společností Bell na modelu BA609 by stála alespoň 200 milionů EUR.
In particular, the third party argued that an investment of at least EUR 700 million would have been needed to develop the A139. The third party further argued that Agusta’s participation in the joint project with Bell on the BA609 would have cost at least EUR 200 million.
Podle třetí strany výdaje společnosti Agusta na výzkum a vývoj dle veřejně dostupných informací nepokrývaly takovéto náklady.
The third party maintained that, according to the information available to the public, Agusta’s R&D expenditure did not cover these costs.
POPIS PROJEKTŮ PŘEDLOŽENÝ ITÁLIÍ
DESCRIPTION OF THE PROJECTS BY ITALY
Ve druhém rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila Komise pochybnosti o tom, zda dva projekty, na něž byla upozorněna – A139 a BA609 –, mohou být klasifikovány jako vojenské, jak tvrdily italské orgány.
In the second opening decision the Commission raised doubts whether the two projects brought to its attention — A139 and BA609 — could be classified as military, as the Italian authorities claimed.
Jak je uvedeno v rozhodnutí 2008/806/ES, nebyla Komise schopna na základě informací, které měla k dispozici, dospět k závěru ve věci obou projektů.
As indicated in Decision 2008/806/EC, the Commission was unable to reach a conclusion on the two projects on the basis of the information available to it.
Ve svém vyjádření Itálie uvedla, že své poznámky předkládá společně s vyjádřením skupiny Finnmeccanica.
In its submissions, Italy indicated that its observations were presented together with Finmeccanica.
Nejdříve je třeba připomenout, že italský stát uplatnil zákon č. 808/85 pro financování projektů jak v oblasti civilní, tak vojenské.
First, it is worth recalling that the Italian Government has used Act 808/85 to fund projects in both the civil and the military field.
Podle údajů poskytnutých italskými orgány (citovanými v bodech odůvodnění 171–172 rozhodnutí 2008/806/ES) mělo být 1311 milionů EUR z celkové částky 3 miliard EUR použito na projekty týkající se vnitřní bezpečnosti.
According to the figures provided by the Italian authorities (recitals 171-172 of Decision 2008/806/EC), out of a total of some EUR 3 billion, EUR 1311 million had been used for projects relating to national security.
Itálie také předložila tabulku, v níž byly vyjmenovány programy týkající se vnitřní bezpečnosti, financované prostřednictvím tohoto režimu.
Italy also provided a table listing the programmes relating to national security that were funded under this scheme.
Uplatnění občanského práva i na vojenské projekty vysvětluje, proč některé projekty nebyly uvedeny ve státním rozpočtu na obranu.
The use of a civil law for military projects explains why some projects are not mentioned in the national defence budget.
Zvláště pak Itálie tvrdila, že podpora poskytnutá oběma projektům je odůvodněna na základě cílů vnitřní bezpečnosti, a dovolávala se článku 296 Smlouvy o ES.
In particular, Italy claimed that the support granted to the two projects was justified on the grounds of national security objectives and it invoked Article 296 of the EC Treaty.
Projekt BA609
project
Italské orgány předložily Komisi oficiální žádost o studii proveditelnosti s vojenskými požadavky ze dne […].
The Italian authorities showed the Commission the official request for a feasibility study dated […], with the military requirements.
Italské orgány navíc předložily technické specifikace vojenského vrtulníku ze dne […].
They also showed the technical specifications for the military helicopter, dated […].
Itálie sdělila, že práce provedené společností Agusta až do roku 1999 spočívaly v dodání úvodního projektu a technických řešení nutných k zajištění shody s žádostí o taktický dopravní vrtulník na podporu bojových operaci.
Italy indicated that the work carried out by Agusta until 1999 consisted of providing the initial design and the technical feasibility solutions needed to comply with the request for a tactical transport helicopter for combat support.
Společnost Agusta provedla testy a ověřovací práce na demonstrátoru, například: […] (v roce 1998) a […] (v roce 1999).
It carried out tests and validation activities on a demonstrator, such as: […] (in 1998) and […] (in 1999).
Podle Itálie v roce 2000 práce pokračovaly s […].
In 2000, according to Italy, the activities continued with […].
Podle italských orgánů projekt financovaný na základě zákona č. 808/85 vývojem vojenského demonstrátoru skončil.
According to the Italian authorities the project funded under Act 808/85 ended with the development of a military demonstrator.
Finanční podpora projektu A139
Financial support to the A139 project
Částka vyplacená v daném roce
Amount awarded per year
Celkem součet
Combined total
Itálie vysvětlila zpoždění ve vývoji vojenského vrtulníku skutečností, že specifické operativní požadavky na A139 byly italským ministerstvem obrany dále upraveny na základě zkušeností z mírových misí v zahraničí (Albánie, Bosna, Makedonie, Timor a Kosovo).
Italy’s explanation for the delays in the development of the military helicopter was that the precise operational needs for the A139 were further adjusted by the Ministry of Defence to take into account the experience of military peace-keeping missions abroad (Albania, Bosnia, Macedonia, Timor, and Kosovo).
Tyto úpravy se týkaly […].
These adjustments concerned […].
Itálie dále uvedla, že A139 měl nahradit stávající park vrtulníků Bell 212, 205 a 412.
Italy further indicated that the A139 was intended to replace the existing fleet of Bell 212, 205 and 412 helicopters.
Itálie však dodala, že v důsledku událostí z 11. září 2001 byla nucena přehodnotit své plánování, tak aby mohla disponovat […].
However, Italy added that the events of 11 September 2001 had forced it to rethink its planning, in order to have […].
Podle Itálie byl model A139 odlišný od následujícího modelu civilního vrtulníku AW139.
According to Italy, the A139 project was different from the subsequent AW139 civil helicopter.
Model A139, posuzovaný Komisí, byl však základem pro vývoj vojenského vrtulníku AW149.
Instead, the A139 project under examination by the Commission was at the basis of the development of the AW149 military helicopter.
Itálie poskytla srovnání technických charakteristik obou vrtulníků, AW139 a AW149.
Italy provided a comparison of the technical characteristics of the two helicopters: AW139 and AW149.
Podle Itálie ze srovnání vyplývá, že:
According to Italy, the comparison showed that:
vykazuje všechny charakteristiky civilního vrtulníku,
the AW139 has all the characteristics of a civil helicopter,
vykazuje všechny charakteristiky vojenského vrtulníku,
the AW149 has all the characteristics of a military helicopter,
přesah know-how týkajícího se obou vrtulníků je velice omezený, jelikož se jedná o zásadně odlišné letouny.
the spill-over effects in terms of know-how between the two helicopters are very limited because they are fundamentally different aircraft.
Následující tabulka byla vypracována na základě informací poskytnutých Itálií.
The following table was compiled from the information provided by Italy.
Ve třetím sloupci tabulka uvádí srovnání obou vrtulníků, ukazuje tedy, zda jsou díly vyvinuté pro AW149 odlišné od dílů pro AW139.
The third column includes a comparison between the two helicopters, i.e. whether the parts developed for the AW149 are different from those of the AW139.
Srovnání projektů AW139 a AW149
Comparison between the AW139 and AW149 projects
Civilní verze AW139
Civil version AW139
Vojenská verze AW149
Military version AW149
oproti AW139
versus AW139
Průměr hlavního rotoru
Main rotor diameter
Průměr ocasního rotoru
Tail rotor diameter
Rozměry pilotní kabiny
Cockpit size
Šířka +3 cm
Width + 3 cm
Nové konstrukční řešení
New structure design
Kabina
Cabin
Délka + 30 cm
Length + 30 cm
Šířka + 26 cm
Width + 26 cm
Podvozek
Landing gear
Neodolává nárazům
Not crashworthy
Světlá výška 42 cm
Ground clearance 42 cm
Odolává nárazům (podle vojenských norem)
Crashworthy (based on military standards)
Světlá výška 50 cm
Ground clearance 50 cm
Nové řešení
New design
Ocasní nosník
Tail boom
Úprava nebo nové
Modification or new
Vzletová hmotnost
Take-off weight
6400 kg; civilní certifikace podle JAR/FAR 29
civil certification JAR/FAR 29
6800–7000 kg (bez vybavení na mise), vojenská klasifikace AR 56 (užitková verze) a DEF STAN 00-970 (klasifikace Ministerstva obrany Spojeného království)
6800-7000 kg (without mission equipments); certification AR 56 (utility version) and DEF STAN 00-970 (UK Ministry of Defence)
PW PT6-67C základní
Basic PW PT6-67C
PW PT6-67C zesílené (podle Itálie )
PW PT6-67C powered (according to Italy)
Převod
Transmission
+25 % točivého momentu
+ 25 % torque available
Nové mechanické prvky se stejným uložením
New mechanical elements with same housing
Pomocná pohonná jednotka
Auxiliary Power Unit
Přídavný pohonný modul
Accessory Drive Module
Palivový systém
Fuel system
Odolává nárazům podle civilních norem JAR/FAR 29
Crashworthy according to civil standards JAR/FAR29
Odolává nárazům podle vojenských požadavků, samotěsnící
Crashworthy according to military standards; self-sealing
Zbraně
Weapons
Kulomety ráže 7,62 mm; upraveno pro instalaci raketometu ráže 7 × 70 mm; kulomety ráže 20 mm
Guns 7,62 mm; equipped to install a launcher 7 × 70 mm; machine guns 20 mm
Vnější zatížení
External loads
Standardní instalace pro užitkovou verzi (vyhledávání a záchrana)
Standard for utility (search and rescue)
Křidélka pro zatížení podle standardů NATO
Winglets to bear loads according to NATO standards
Balistická ochrana
Ballistic protection
Systém avioniky
Avionic system
Normální civilní systémy
Normal civil systems
Flexibilní systém schopný integrovat nové přístroje pro mise, komunikaci a navigaci podle vojenských požadavků
Flexible system able to integrate new instruments for missions, communications and navigation according to military requirements
Itálie také dodala informace o vývoji AW139.
Italy also provided information on the development of the AW139.
V červnu 2003 byl vrtulník certifikován Evropskou agenturou pro bezpečnost letectví (a následně Federálním úřadem pro civilní letectví v USA).
In June 2003 the helicopter was certified by EASA (later by the FAA in the US).
V roce 2004 byla vystavena nová certifikace, která umožnila první dodávky základní verze.
In 2004 a new certification was issued which allowed the first deliveries in a basic version.
V roce 2005 byla provedena další certifikace pomocného vybavení pro kompletnější vrtulník s přístroji avioniky, jako jsou meteorologický radar, přístroje pro infračervené vidění, nouzové plováky, pomocné nádrže atd.
In 2005 there was further certification of auxiliary installations for a more complete helicopter, with more avionics such as meteorological radar, infrared, emergency floaters, auxiliary tanks, etc.
Itálie také podala objasnění finanční situace společnosti Agusta a jejího financování projektů výzkumu a vývoje.
Italy also provided clarifications on Agusta’s financial situation and its funding of R&D projects.
Itálie dále dodala seznam rizik a subjektů podílejících se na vývoji AW139, které se dělí o příjmy, což umožnilo společnosti Agusta značně snížit svou počáteční investici do projektu.
It has provided the list of risk and revenue sharing partners involved in the development of the AW139, which allowed Agusta to reduce its initial investment in the project significantly.
Itálie podala komplexní údaje o výdajích společnosti Agusta na výzkum a vývoj.
Italy provided the overall figures for Agusta’s R&D expenditure.
Konkrétně Agusta podle italských orgánů investovala do výzkumu a vývoje zhruba [20–30] % svého ročního obratu (v období 1998–2000 v průměru [550–700] milionů EUR).
In particular, according to Italy, Agusta’s investment in R&D amounted to some [20-30] % of its annual turnover (average of EUR [550-700] million in the period 1998-2000).
Vojenské projekty, financované na základě zákona č. 808/85, představovaly […] % z celkových výdajů na výzkum a vývoj.
Military projects funded under Act 808/85 accounted for […] % of total R&D expenditure.
Zbytek byl vynaložen na civilní projekty spolufinancované státem (10,30 % financovaných prostřednictvím zákona č. 808/85) nebo na projekty výzkumu a vývoje s vlastním financováním ([35–45] %).
The rest was spent either on civil projects co-funded by the State (10,30 %, financed under Act 808/85) or on R&D projects with own funding ([35-45] %).
Financování ve prospěch projektu výzkumu a vývoje, jehož výsledkem je AW139, dosáhlo úrovně […] milionů EUR ročně ([…] % z […] %).
Funding for the R&D project that became the AW139 reached a level of EUR […] million per year ([…] % of the […] %).
Itálie též dodala prohlášení auditorů společnosti Agusta (PricewaterhouseCoopers) ze dne 15. září 2006.
Italy also provided a statement by Agusta’s auditors (PricewaterhouseCoopers) dated 15 September 2006, according to which:
Auditoři prohlásili, že: údaje týkající se nákladů na materiál, vybavení a další vnější náklady jsou správně extrapolovány z analytického účetnictví projektu,
data concerning costs for materials, equipment and other external costs are correctly extrapolated from the company’s analytical industrial accounting for the project,
cena pracovní síly je určena na základě obvyklých hodinových tarifů, které nepřevyšují tarify stanovené ministerstvem obrany,
cost of labour is determined on the basis of standard hourly rates, which are not above those set by the Ministry of Defence, and
údaje týkající se financování odpovídají částce, která byla vyplacena ministerstvem průmyslu na základě zákona č. 808.
the data on funding correspond to the amounts granted by the Ministry for Industry under Act 808.
Na prohlášení třetí strany, podle níž je první certifikace nezbytná pro stanovení charakteru projektu pro výzkum a vývoj, odpověděly italské orgány, že certifikace není dostatečnou podmínkou pro rozhodnutí o charakteru vrtulníku.
Finally, as regards the allegation by the third party that the first certification is essential for defining the nature of the R&D project, the Italian authorities replied that certification is not a sufficient condition to decide on the nature of a helicopter.
Na podporu tohoto tvrzení dodaly italské orgány dlouhý seznam vrtulníků, které nejprve obdržely vojenskou certifikaci a poté certifikaci civilní či naopak, nebo které byly dokonce předmětem dvou souběžných certifikačních procedur.
To back up their argument, the Italian authorities provided a long list of helicopters that had first received military certification and then civil certification, or vice versa, or even underwent two parallel certification processes.
Itálie pak prohlásila, že v současné době se stalo běžnou praxí žádat, aby byly vojenské vrtulníky certifikovány i civilními orgány s tím, že se vojenská certifikace omezí na některé prvky (jako jsou avionika a zbraňové systémy).
Italy further argued that it has recently become normal practice to require military helicopters to be certified by the civil authorities as well and then limit the military certification just to some elements (such as avionics and armaments).
Závěrem lze říci, že Itálie tvrdila, že civilní certifikace nevylučuje, že původní vývoj vrtulníku byl financován pro vojenské účely (tak jak tomu podle italských orgánů bylo v případě A139) a že následný vývoj a následná certifikace civilní verze byly zcela financovány podnikem z vlastních zdrojů.
In conclusion, Italy maintained that civil certification does not rule out the original development of a helicopter having been funded for military purposes (as the Italian authorities claim was the case for the A139) and the subsequent development and certification of a civil version being funded entirely by the company through its own funds.
Projekt BA609 se týká vývoje letadla se sklopným rotorem, což znamená letadla, které může startovat a přistávat jako vrtulník a létat jako letadlo.
The BA609 project concerns the development of a tilt-rotor aircraft, which is an aircraft that can take off and land as a helicopter and fly like an aeroplane.
Rotory na křídlech jsou při startu a přistávání nastaveny vertikálně a při letu horizontálně.
The rotors on the wings are placed vertically during take-off and landing and then horizontally during flight.
Stroj spojuje univerzálnost vrtulníku při startu a přistávání na omezených plochách se schopností létat na delší vzdálenosti mnohem rychleji.
It combines the flexibility of a helicopter in taking off and landing in small spaces with the capacity to fly longer distances at much higher speeds.
Současně však vzhledem ke svým rozměrům a charakteristikám musí na rozdíl od jiných vrtulníků přistávat na připravených plochách (betonové plošině), což jej činí nepoužitelným pro mise na poušti nebo přistávání na ropných plošinách.
At the same time, given its size and characteristics, compared with other helicopters, it still needs to land on prepared ground (cement platform) which means it is unsuitable for missions in the desert, or for landing on oil platforms.
Projekt BA609 je veden společností Bell z USA.
The BA609 project is led by the US company, Bell.
Podle tvrzení Itálie je verze BA609 odvozena z verze V22, což je letadlo se sklopným rotorem používané vládou USA.
According to Italy, the origins of the BA609 derive from the V22, a tilt-rotor aircraft used by the US Government.
Podle Itálie vyvinula civilní verzi společnost Bell spolu se společností Agusta za použití vlastních zdrojů prostřednictvím společnosti BellAgusta, kterou ovládá ze 60 % společnost Bell a ze 40 % společnost Agusta.
Italy maintains that the civil version is developed by Bell together with Agusta, with their own funding, through BellAgusta, which is 60 % controlled by Bell and 40 % by Agusta.
Podle Itálie probíhal souběžný vývoj dvou verzí BA609 takto:
According to Italy, the parallel development of the two versions of the BA609 would be as follows.
Fáze projektu BA609
Stages in the BA609 project
Fáze vývoje civilního vrtulníku BA609
Stages in the development of the BA609 civil helicopter
Fáze vývoje vojenského vrtulníku BA609
Stages in the development of the BA609 military helicopter
Bell zahajuje vývoj
Bell starts development
Říjen 1998
October 1998
Dohoda Bell Agusta
Agreement Bell Agusta
Prosinec 2002
December 2002
První pozemní testy prototypu BA609
First ground tests of the BA609 prototype
Červenec 2006
July 2006
První let druhého civilního prototypu
First flight of second civil prototype
Předpokládané vydání certifikace
Certification expected to be issued
V květnu 2007 italské orgány předložily Komisi dokumenty týkající se vojenských požadavků.
In May 2007 the Italian authorities showed the Commission the documents concerning the military requirements.
Itálie též dodala dopisy od vojenského námořnictva (Marina), v nichž byl vyjádřen strategický zájem na vývoji BA609.
Italy also provided letters from the Navy expressing its strategic interest in the development of the BA609.
Itálie oznámila, že jejím záměrem […] je schopnost naloďovat i letadla se sklopným rotorem.
Italy indicated its intention that […] should also be able to carry tilt-rotor aircraft on board.