natgillin/translations-raw huggingface dataset:
K prvnímu důvodu – „privatizace byla skutečnou a opravdovou privatizací, neboť zaměstnanci získali akcie a odpovídající podíl na řízení ŘL“ – Komise konstatuje, že převod vlastnictví představoval nutnou, ale nikoliv postačující podmínku.
As regards the first ground — the privatisation was genuine and real because the employees got ownership of the shares and the corresponding control over HSY — the Commission observes that the transfer of the ownership was a necessary but not sufficient condition.
Jak bylo uvedeno výše, pokud nebylo zapotřebí, aby uhradili tuto kupní cenu, ocitli se v naprosto odlišné situaci od investora v tržním prostředí.
As indicated earlier, since they did not had to pay this price, they were in a different situation from a market economy owner.
K argumentu Řecka, že „nabytím akcií byli vystaveni riziku ztráty jejich hodnoty“, Komise připomíná, že zaměstnanci se pouze formálně stali akcionáři, a tím, že za jejich nabytí nebyli nuceni zaplatit vysokou cenu (tj. krácení mezd a příplatků po dobu 12 let), o to méně se zajímali o vývoj ceny akcií.
As regards Greece’s claim that ‘the acquisition of shares entailed the risk that the shares might loose their value’, the Commission notes that, while it is undisputed that the employees become formally the owner of the shares, they were much less concerned by the evolution of the value of the shares since they did not have to pay a high price (i.e. reduction of the wages and allowances during 12 years) to obtain them.
Navíc s ohledem na skutečnost, že zaměstnanci neuhradili kupní cenu, museli očekávat, že banka ETVA přistoupí k vynucenému uplatnění zástavního práva na akcie, v důsledku čehož by zaměstnanci přišli o vlastnictví předmětných akcií.
In addition, since the employees were not paying the purchase price, they had to expect that ETVA would enforce its pledge on the shares, such that the employees would not remain the owners of these shares.
Závěrem k argumentu Řecka, že „zaměstnanci […] podíleli se na zvýšení akciového kapitálu ve výši odpovídající jejich podílu na akciovém kapitálu, čímž došlo k investování soukromého kapitálu do loděnic“, Komise nepochybuje, že se zaměstnanci podíleli na zvýšení kapitálu (to bude rozvedeno v popisu a posouzení opatření E10).
Finally, as regards Greece’s claims that ‘The employees […] participated in the share capital increase, pro rata to their stake in the share capital, therefore private capital was invested in the shipyards’, the Commission does not contest that the employees participated to the capital increase (this will be described in the description and assessment of measure E10).
Komise však připomíná, že podle ustanovení dohody ze září 1995 z účasti na zvýšení akciového kapitálu zaměstnancům neplynulo právo na získání dalších akcií ŘL.
However, the Commission recalls that, according to the September 1995 contract, the participation to the capital increase did not entitle the employees to any new shares of HSY.
Komisi je zatěžko pochopit, jak účast jako taková mohla vést zaměstnance k tomu, aby se podíleli na řízení loděnic způsobem zajišťujícím zachování a zvýšení ceny akcií, když z titulu takovéto účasti nemohli získat nové akcie.
The Commission therefore fails to see how this participation alone could incite the employees to manage the yard in a way that preserves or increases the value of the shares since this participation did not give them any new shares.
Komise stejně tak nemůže pochopit, jak taková účast může představovat „prodej“ ŘL, když zaměstnancům nebyly výměnou za jejich investice poskytnuty další akcie.
The Commission also fails to see how this participation could constitute a ‘sale’ of HSY since the employees did not receive additional shares in exchange of their investments.
Vzhledem k tomu, že finanční částka, kterou měli zaměstnanci investovat, byla mnohem nižší, než Komise očekávala při přijetí rozhodnutí C 10/94 (a jak očekávala Rada při přijetí nařízení (ES) č. 1013/97), se Komise domnívá, že tato částka nebyla pro zaměstnance dostatečně motivující a odpovídající významu ceny akcií a obnovení konkurenceschopnosti ŘL.
Since the amount of money that the employees had to invest was much smaller than what the Commission legitimately expected when it adopted decision C 10/94 (and what the Council expected when it adopted Regulation (EC) No 1013/97), the Commission considers it insufficient to incite them to attach sufficient importance to the value of the shares and the restoration of the competitiveness of HSY.
K druhému důvodu, na který se Řecko odvolává – „úhrada kupní ceny nebyla rozhodnutím C 10/94 stanovena jako podmínka, ale i kdyby byla, Komise analýzou dohod ze září 1995 shledala, že tato podmínka již byla splněna“ – Komise již připomenula, že prodej loděnic byl směrnicí Rady 90/684/EHS stanoven jako podmínka, a zároveň uvedla důvody zavedení této podmínky.
As regards the second ground raised by Greece — the payment of the purchase price was not a condition laid down in decision C 10/94, and even if it was the case, the Commission considered it as already fulfilled after having examined the September 1995 contract — the Commission has earlier recalled that the sale of the yard was a condition laid down in the Directive 90/684/EEC and explained what was the reason for this condition.
Komise již vysvětlila, že v červenci 1995 přijala zamítavé rozhodnutí, neboť loděnice nebyly prodány.
The Commission has also already explained that it took a negative decision in July 1995 because the yard had not been sold.
Řecku tedy muselo být zřejmé, že by se Komise nespokojila s prostým převodem vlastnictví na zaměstnance, a konečně, Komise akceptovala dohodu ze září 1995 pouze proto, že představovala skutečný prodej, tj. zaměstnanci měli zaplatit významnou částku kupní ceny, a tudíž by měli skutečný zájem na obnovení konkurenceschopnosti.
It was therefore evident to Greece that the Commission would not be satisfied by a mere transfer of ownership to the employees and it finally accepted the September 1995 contract only because it was a real sale, i.e. the employees would pay a significant purchase price and would thus have a real financial interest in restoration of competitiveness.
Komise dále připomíná, že nařízením Rady (ES) 1013/97 byla pozměněna směrnice Rady 90/684/EHS pouze zahrnutím provozní podpory na restrukturalizaci, která mohla být ŘL poskytnuta.
The Commission also recalls that Regulation (EC) No 1013/97 amended Directive 90/684/EEC only in respect of the amount of operating aid for restructuring that can be granted to HSY.
Na tomto podkladě rozhodnutí C 10/94 uvádí, že „podmínky stanovené článkem 10 směrnice byly splněny […]“. Jinými slovy, posouzení Komise uvedené v rozhodnutí C 10/94 (jakož i hodnocení Rady uvedené v nařízení Rady (ES) č. 1013/97) zohledňuje existenci dohody ze září 1995, kterou Řecko prezentovalo jako prodej a kterou především byla zaměstnancům stanovena smluvní povinnost zaplatit bance ETVA částku 24 milionů EUR za nákup 49 % akcií ŘL, kterou je dále přesně stanoven způsob, jakým bude tato kupní cena inkasována od zaměstnanců a jak bude poukázána bance ETVA.
On that basis, decision C 10/94 concludes that ‘The conditions set in Article 10 of the Directive […] were met’ In other words, the assessment made by the Commission in Decision C 10/1994 (and the one made by the Council in Regulation (EC) No 1013/97) takes into account the existence of the September 1995 contract, which was presented as a sale by Greece and, above all, which contractually obliges the employees to pay EUR 24 million to ETVA for the purchase of 49 % of HSY and which precisely determines how this purchase price would be collected from the employees and paid to ETVA.
Vzhledem k výslovné specifikaci povinností a práv smluvních stran dohodou, vzhledem k tomu, že samo Řecko prezentovalo tuto dohodu jako prodej ŘL, a vzhledem k tomu, že řecká vláda zákonem stanovila povinnost zaměstnanců uhradit kupní cenu na účet ETVA (viz poznámk pod čarou 100100), neměla Komise důvod k pochybnostem o správné aplikaci této dohody řeckým státem.
Since the obligations and rights of the parties where precisely determined in a contract, since Greece itself presented the contract as a sale of HSY, and since the Greek government itself had adopted a law obliging the employees to pay the purchase price to ETVA (see footnote 100), the Commission had no reason to doubt that the State would correctly implemented the contract.
Komise obzvláště nemohla očekávat, že by samotný stát vědomě zanedbal inkaso kupní ceny od kupujícího.
In particular the Commission could not expect that the State itself will consciously refrain from collecting the purchase price from the purchaser.
Komise měla všechny důvody domnívat se, že ŘL byly prodány, a nemusela opakovat, že ŘL by měly být prodány.
The Commission was entitled to consider that HSY had been sold and did not have to repeat that HSY had to be sold.
K třetímu bodu, na který se Řecko odvolává za účelem odstranění pochybností Komise – „dohoda ze září 1995 byla řádně naplněna“ – Komise konstatuje, že v dohodě ze září 1995 bylo jasně uvedeno, že kupní cena bude uhrazena.
As regards the third ground raised by Greece to dismiss Commission’s doubts — the September 1995 contract was correctly implemented — the Commission observes that the September 1995 contract indicated clearly how the purchase price would be paid.
Placení ročních splátek mělo začít v roce 1998 a jejich zajištění mělo být provedeno srážkami z mezd a vánočních a velikonočních příplatků.
The annual instalments would be paid from 1998 and they would be financed by retaining a part of the Christmas and Easter allowances as well as a part of the monthly wage.
Jelikož zaměstnanci přistoupili na krácení svých budoucích příjmů a příplatků, nemusela banka ETVA vybírat kupní cenu od každého zaměstnance osobně: ŘL byly oprávněny každému zadržovat část mzdy.
Since the employees had accepted a reduction of their future salaries and allowances, ETVA did not need to collect the purchase price from each individual employee: HSY was able to directly withhold a part of their monthly salary.
Podle daného stavu věcí Komise nechápe, jak může být nezaplacení ročních splátek odůvodněno tvrzením, že „zaměstnanci se stali neschopnými dostát povinnosti k úhradě kupní ceny akcií“.
In these circumstances, the Commission fails to see how the non-payment of the yearly instalments can be justified by the fact that ‘the workers found it difficult to honour their commitment to pay the price of the shares’.
Bance ETVA pouze stačilo zajistit zadržení části mezd a příplatků.
ETVA had simply to ensure that HSY withheld the respective amounts from the allowances and wages.
Banka ETVA, jako většinový vlastník, ŘL kontrolovala.
ETVA, being the majority shareholder, controlled HSY.
ŘL byly navíc, podle smluvních podmínek smluv uzavřených mezi bankou ETVA, ŘL, sdružením zaměstnanců a každým jednotlivým zaměstnancem, povinny srážet předmětnou částku.
In addition, HSY was supposed to withhold these amounts under the terms of the agreements concluded between ETVA, HSY, the association of the employees and each individual employee.
Banka ETVA tak mohla proti ŘL uplatnit žalobu, pokud by neplnily smluvní podmínky.
Therefore, ETVA could have directly sued HSY if it did not act according to the terms of the contract.
Komise k doplnění připomíná, že i pokud by obstála argumentace Řecka o neschopnosti banky ETVA inkasovat kupní cenu od zaměstnanců, přesto by bylo nutno navrátit podporu schválenou rozhodnutím C 10/94.
As a subsidiary ground, the Commission notes that, even if Greece’s claim that it was impossible for ETVA to collect the purchase price from the workers is true, this would also require the recovery of the aid authorised by decision C 10/94.
Pokud by předmětná argumentace obstála, ve skutečnosti by to znamenalo, že Řecko oznámilo Komisi dohodu o prodeji, kterou rovnou, od samého počátku, nebylo možné naplnit (tj. řecký stát nemůže od kupujícího vyinkasovat kupní cenu).
Indeed, if this claim is true, it means that Greece has notified to the Commission a sale agreement which from the outset could not be implemented (i.e. the State can not collect the purchase price from the purchaser).
V tomto případě by Komise musela usoudit, že rozhodnutí C 10/94 vycházelo ze zavádějících informací, které Řecko předložilo, a musela by je odvolat.
In that case, the Commission should consider that decision C 10/94 is based on misleading information from Greece and should therefore rescind it.
Jak bylo vysvětleno výše, tato skutečnost je v rozporu s rozhodnutím C 10/94, které uvádělo, že došlo k „prodeji“ ŘL, tj. že soukromý investor nákupem akcií ŘL riskoval konkrétní a významnou finanční částku, a z těchto důvodů by měl zájem podílet se na řízení loděnic s cílem maximalizace ceny svého portfolia.
As explained earlier, this is in contradiction with decision C 10/94, which supposed that HSY had been ‘sold’, i.e. that a private investor put a precise and large amount of its own money at risk by purchasing shares of HSY and it would therefore be incited to manage the yard with the objective of maximising the value of its holding.
Za druhé, peněžní částka, kterou získala banka ETVA – a tudíž řecký stát – je naprosto odlišná.
Second, the cash received by ETVA — and therefore by the State — is totally different.
Exekucí zástavního práva na akcie ETVA převzala 100 % riziko za cenu ŘL (anulováním částečné privatizace).
By enforcing the pledge on the shares, ETVA supported 100 % of the risk related to the value of HSY (thereby it reverted the partial privatisation).
Závěrem Komise nezpochybňuje argument, že privatizace byla skutečně provedena, když HDW/Ferrostaal nabyly 100 % akcií ŘL.
Finally, as regards the claim that a real privatisation took place when HDW/Ferrostaal acquired 100 % of HSY, the Commission does not contest that point.
Přesto připomíná, že článkem 10 směrnice Rady 90/684/EHS byla schválena pouze podpora spojená s výprodejem loděnic.
However, it recalls that Article 10 of the Directive 90/684/EEC authorised aid only in connection with a sale of the yard.
Stejně tak nařízením Rady (ES) č. 1013/97 a rozhodnutím C 10/94 byla podpora schválena, neboť loděnice byly „prodány“.
Similarly, Regulation (EC) No 1013/97 and decision C 10/94 authorised aid because the yard had just been ‘sold’.
Takže podpora měla být poskytnuta v rámci prodeje loděnic.
Therefore, the aid had to be granted in the context of the sale of the yard.
Nemohla být poskytnuta v rámci prodeje, k němuž mělo dojít po mnoha letech.
It could not be granted for a sale taking place several years later.
Takže skutečnost, že ŘL byly skutečně zprivatizovány jejich prodejem HDW/Ferrostaal nevyvrací závěr, že došlo k neoprávněnému použití rozhodnutí C 10/94.
Therefore, the fact that HSY was really privatised by the sale to HDW/Ferrostaal does not change the conclusion that decision C 10/94 has been misused.
Dále připomíná, že v době jejího prodeje HDW/Ferrostaal uplynula řada let od skončení platnosti jak směrnice Rady 90/684/EHS, tak nařízení Rady (ES) č. 1013/97.
It is also recalled that at the time of the sale to HDW/Ferrostaal, both Directive 90/684/EEC and Regulation (EC) No 1013/97 had expired for several years.
Takže podpora schválená rozhodnutím C 10/94 nemohla být ŘL poskytnuta v rámci privatizace v letech 2001–2002.
Therefore, HSY would not have been able to receive the aid approved by decision C 10/94 in the framework of the 2001-2002 privatisation.
Komise dospěla k závěru, že žádný z důvodů, na které se Řecko odvolává, nemůže zvrátit předchozí závěr, že banka ETVA ve vlastnictví státu tím, že se nepokusila zajistit vyinkasování kupní ceny od zaměstnanců, připustila neoprávněné použití rozhodnutí C 10/94.
The Commission concludes that none of the grounds raised by Greece can dismiss the earlier conclusion that, by not seeking to obtain the payment of the purchase price from the employees, the State-controlled ETVA has misused decision C 10/94.
Tato skutečnost dále představuje druhé zneužití – kromě nerealizace investičního plánu – rozhodnutí C 10/94 a druhý důvod k navrácení podpory, která byla schválena tímto rozhodnutím.
This constitutes therefore a second misuse — besides the non implementation of the investment plant — of Decision C 10/94 and a second reason for the recovery of the aid authorised by this Decision.
Odůvodnění řízení zahájeného Komisí
Justification for the procedural choice of the Commission
Komise svým rozhodnutím o rozšíření řízení vyjádřila pochybnost, že zaměstnanci nezaplatili kupní cenu za 49 % akcií ŘL.
In the extension decision, the Commission has raised doubts that the employees have not paid the purchase price for their 49 % stake in HSY.
Dále byly tyto pochybnosti vyjádřeny v rámci posouzení opatření E10 (v rozhodnutí o rozšíření řízení označené jako „opatření E10“).
However, these doubts were raised in the framework of the assessment of measure E10 (named measure 10 in the extension decision).
Tyto pochybnosti nebyly vyjádřeny při posuzování opatření E7 (v rozhodnutí o rozšíření řízení označené jako „opatření E7“).
These doubts were not raised in the assessment of measure E7 (named measure 7 in the extension decision).
Ve svém důsledku v rozhodnutí o rozšíření řízení není uvedeno, že nesplacení kupní ceny by zakládalo důvod k posouzení možnosti neoprávněného použití rozhodnutí C 10/94.
Consequently, the extension decision does not indicate that that the non-payment of the purchase price could constitute a misuse of decision C 10/94.
Mohla však být položena otázka, zda Komise měla, v souladu s článkem 6 nařízení Rady (ES) č. 659/1999, vydat nové rozhodnutí, kterým by podruhé rozhodla o rozšíření vyšetřování, aby mohla k této věci vyjádřit pochybnosti.
The question could thus be raised whether according to Article 6 of Regulation (EC) No 659/1999 the Commission should have adopted a new decision extending for the second time the formal investigation procedure in order to raise doubts on this point.
Řecko tvrdí, že právě o to tu jde.
Greece claims this to be the case.
Komise se nedomnívá, že by byla povinna podruhé v této věci rozhodnout o rozšíření vyšetřovacího řízení.
The Commission does not consider that it was obliged to extend a second time the investigation procedure in this particular case.
Za prvé, jak bylo uvedeno, pochybnosti v tomto konkrétním případě (tj. že zaměstnanci splatili nebo nesplatili kupní cenu) byly vyjádřeny v rozhodnutí o rozšíření řízení, a zúčastněným stranám tak byla dána možnost předložit připomínky.
First, as indicated, the doubts concerning the precise fact (i.e. the payment or not of the purchase price by the employees) have been raised in the extension decision, thereby offering the possibility for the parties to comment on it.
Za druhé, ve vztahu k právnímu posouzení, nakolik by tato skutečnost zakládala možnost neoprávněného použití opatření E7, Komise k tomuto závěru dospěla výhradně na základě hluboké analýzy skutečných okolností a zákonů, provedené v rámci formálního vyšetřovacího řízení.
Second, as regards the legal reasoning that this fact could constitute a misuse of measure E7, the Commission only reached this conclusion in the framework of the in-depth analysis of all the facts and laws that took place in the framework of the formal investigation procedure.
V rámci tak rozsáhlé a komplikované záležitosti, která se dotýká i opatření realizovaných před deseti lety, vlastní vyšetřování, vedoucí k lepšímu poznání skutečných okolností a právního výkladu, umožní Komisi skoro automaticky přikročit k její podrobné analýze.
In such a large and complex case, which concerns measures as old as 10 years old, the investigation procedure will nearly automatically allow the Commission to refine its analysis since it provides a better knowledge of the facts and legal issues.
Za třetí, Řecko předložilo rozsáhlé a propletené informace o tom, že zaměstnanci splatili kupní cenu.
Third, Greece has for a long time given confusing information regarding the payment of the purchase price by the employees.
Proto požádala Řecko a ŘL, aby předložily nezpochybnitelné důkazy k doložení svých tvrzení.
It therefore requested Greece and HSY to submit solid evidence for their claims.
Komise dále zdůrazňuje, že aby Řecku a ŘL umožnila podílet se na zajištění úcty k právu na podporu, poskytla Řecku a ŘL možnost (tedy pouze stranám, které předložily připomínky k opatření E10, kromě loděnic Elefsina, které již ve svých připomínkách požadovaly, aby Komise s ohledem na nesplacení kupní ceny rozhodla o navrácení podpory schváleno rozhodnutím C 10/94), aby se vyjádřily k jejímu posouzení, nakolik může být nesplacení kupní ceny považováno za neoprávněné použití rozhodnutí C 10/94.
The Commission also stresses that, in order to allow Greece and HSY to participate effectively in the procedure and in order to be sure that the rights of defence had been respected, it offered the opportunity to Greece and HSY (i.e. the only parties that had submitted comments on measure E10, besides Elefsis which had however already indicated in its comments that it considered that, since the purchase price had not been pay, the Commission should order the recovery of the aid endorsed by decision C 10/94) to comment on its assessment that the non payment could be considered as a misuse of decision C 10/94.
Jak Řecko, tak i ŘL předložily nesčetné připomínky.
Both Greece and HSY submitted extensive comments.
Zneužití podpory ve výši 29,5 milionů EUR k uzavření zařízení schválené v roce 2002 (opatření E8)
Misuse of the EUR 29,5 million closure aid authorised in 2002 (measure E8)
Rozhodnutím N 513/2001 ze dne 5. června 2002 byla schválena podpora ve výši 29,5 milionu EUR k dobrovolnému odchodu zaměstnanců z loděnic.
On 5 June 2002, decision N 513/01 authorised aid amounting to EUR 29,5 million to encourage part of HSY’s employees to voluntarily leave the yard.
Komise posoudila podporu ve výši 29,5 milionu EUR za podporu slučitelnou na uzavření zařízení ve smyslu článku 4 nařízení (ES) č. 1540/98 a za přijatelné považovala snížení opravárenské kapacity loděnic na 420000 přímých člověkohodin včetně subdodávek.
The Commission found that the EUR 29,5 million aid constituted compatible closure aid in the meaning of Article 4 of Regulation (EC) No 1540/98 and accepted as valid capacity reduction the limitation of the annual ship repair capacity of the yard to 420000 direct man-hours, including subcontractors.
Komise v rozhodnutí o rozšíření řízení vyjádřila pochybnosti, nakolik bylo realizováno snížení výrobních kapacit.
In the extension decision, the Commission expressed doubts whether this limitation has been respected.
Nebyla dodržena povinnost k předkládání pololetních výkazů.
The obligation to submit bi-annual reports was not respected.
Navíc řecké orgány předložily konkrétní informace až po urgenci.
In addition, the Greek authorities have submitted confusing figures when asked to submit the relevant information.
Podle loděnic Elefsina je objem vlastních výkonů a počet ročně opravených lodí v ŘL natolik vysoký, že snížení výrobní kapacity na 420000 člověkohodin je nepravděpodobné.
According to Elefsis, the turnover of HSY and the number of ships annually repaired in the yard are so high that they are irreconcilable with the compliance with the 420000 hours limitation.
Subdodavatelé třetích stran platí za využití zařízení ŘL určité částky.
The contractors of third parties pay a fee to HSY to use the yard’s facilities.
Podle tvrzení Řecka je pouze první kategorie subdodavatelů povinna, podle rozhodnutí N 513/01, dodržet povinnost snížení výrobní kapacity.
According to Greece, only the first category has to comply with the limitation laid down in decision N 513/01.
Přesto ŘL nevědí, kolik hodin pracují tito „subdodavatelé ŘL“, neboť jsou placeni paušálně.
However, HSY does not know how many hours these ‘subcontractors retained by HSY’ work since they are paid on a fixed price basis.