natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komise svým dopisem ze dne 22. února 2007 postoupila Řecku výše zmíněné připomínky, Řecko na připomínky reagovalo svým dopisem ze dne 7. března 2007 a 19. března 2007.
By letter of 22 February 2007, the Commission forwarded these comments to Greece, which commented them by letter of 7 March 2007 and 19 March 2007.
Komise svým dopisem ze dne 27. dubna 2007 odeslala do Řecka přílohy k připomínkám třetích stran, které opomenula přiložit ke svému dopisu ze dne 22. února.
By letter of 27 April 2007, the Commission sent to Greece annexes to the comments of third parties which it had omitted in the letter of 22 February.
Komise ve svém dopise ze dne 27. dubna 2007 položila Řecku některé otázky, na které Řecko odpovědělo svým dopisem ze dne 29. června 2007.
In the letter dated 27 April 2007, the Commission also raised several questions to Greece, which replied by letter of 29 June 2007.
Komise svým dopisem ze dne 23. srpna 2007 vznesla dotazy vůči ŘL, které na ně odpověděly svým dopisem ze dne 9. října 2007.
By letter of 23 August 2007, the Commission asked questions to HSY, which replied by letter of 9 October 2007.
Komise ve svém dopise ze dne 13. listopadu 2007 požádalo Řecko o doplňující informace a postoupila mu odpovědi ŘL ze dne 9. října 2007.
By letter of 13 November 2007, the Commission requested from Greece further information and forwarded the answers of HSY of 9 October 2007.
Řecko odpovědělo svými dopisy ze dne 4. prosince 2007 a 14. prosince 2007.
Greece replied by letters of 4 December 2007 and 14 December 2007.
Schůzka Komise s řeckými orgány se uskutečnila ve dnech 16. října 2007 a 21. ledna 2008.
The Commission met the Greek authorities on 16 October 2007 and on 21 January 2008.
Dne 12. února 2008 předložila Komise Řecku dodatečné otázky, Řecko na ně odpovědělo svým dopisem ze dne 3. března 2008.
The Commission sent additional questions to Greece on 12 February 2008, which replied by letter of 3 March 2008.
Svým dopisem ze dne 21. června 2007 předložily TKMS/ENAEX své připomínky.
TKMS/GNSH submitted additional comments by letter of 21 June 2007.
Komise dne 11. září 2007 postoupila výše uvedený dopis Řecku. Řecko předložilo připomínky ve svém dopise ze dne 11. října 2007.
The Commission forwarded this letter on 11 September 2007 to Greece, which submitted comments by letter of 11 October 2007.
Po druhém setkání Komise se stejnými osobami, které se uskutečnilo dne 9. ledna 2008, TKMS/ENAEX předložily připomínky svým dopisem ze dne 18. ledna 2008, který byl dopisem ze dne 12. února 2008 postoupen řeckým orgánům.
Following a second meeting held on 9 January 2008 between the Commission and the same persons, TKMS/GNSH made an additional submission by letter of 18 January 2008, which was forwarded to the Greek authorities by letter of 12 February 2008.
Komise se dne 15. března 2007 a 7. srpna 2007 sešla se zástupci loděnic Elefsina.
The Commission met Elefsis on 15 March 2007 and on 7 August 2007.
Loděnice Elefsina po druhém setkání předložily ve svém dopise ze dne 8. listopadu 2007 dodatečné připomínky, které byly dopisem ze dne 17. ledna 2008 postoupeny Řecku.
Following the latter meeting, Elefsis made additional comments by letter of 8 November 2007, which were submitted to Greece by letter of 17 January 2008.
Řecko svým dopisem ze dne 15. února 2008 předložilo svůj komentář.
Greece commented by letter of 15 February 2008.
Banka Pireus svým dopisem ze dne 22. října 2007 předložila dodatečné připomínky, které byly dopisem ze dne 13. listopadu 2007 postoupeny Řecku.
Piraeus Bank submitted additional comments by letter of 22 October 2007, which were forwarded to Greece by letter of 13 November 2007.
Dne 12. února 2008 požádala banka Pireus Komisi o další schůzku.
On 12 February 2008, Piraeus Bank asked to meet once more the Commission.
To se týká připomínek předložených loděnicemi Elefsina ze dne 7. března 2008, ze dne 24. dubna 2008 a ze dne 2. června 2008, jakož i připomínek předložených ΕΝΑΕΧ/TKMS ze dne 2. dubna 2008.
This concerns the submission of Elefsis dated 7 Mars 2008, 24 April 2008, and 2 June 2008, and the submission of GNSH/TKMS of 2 April 2008.
To ve své podstatě znamená, že tyto připomínky nebyly postoupeny k vyjádření Řecku a v tomto rozhodnutí nebyly vzaty v úvahu.
This means that these submissions have not been sent to Greece for comments and have not been taken into account in the present decision.
ŘL byly založeny Řeckým válečným loďstvem v roce 1939 a v roce 1957 je koupila Niarchova skupina firem.
HSY was established in 1939 by the Hellenic Navy and purchased in 1957 by Mr Niarchos’ group.
Dlouhodobá krize, která postihla námořní odvětví po první ropné krizi, negativně ovlivnila rozsah činností ŘL.
The extended crisis in the shipping sector, which followed the first oil crisis, had a negative effect on HSY’s level of activity.
ThyssenKrupp v lednu roku 2005 koupila HDW a v listopadu roku 2005 získala akcie ENAEX, které vlastnila Ferrostaal.
ThyssenKrupp took over HDW in January 2005 and acquired Ferrostaal’s shares in GNSH in November 2005.
Z tohoto důvodu jsou od konce roku 2005 ŘL v plném vlastnictví a pod kontrolou ThyssenKrupp.
Since the end of 2005, ThyssenKrupp has therefore 100 % ownership and control of HSY.
Pokud by Komise dospěla k závěru, že loděnice nejsou schopny získat úvěr minimálně ve výši 4,67 miliard GRD, musela by prohlásit restrukturalizační program za neuskutečnitelný a nesměla by přiznat vysoké částky na podporu této restrukturalizace (včetně investičních pobídek).
Indeed, if the Commission had been of the opinion that the yard was unable to obtain loans amounting to at least GRD 4,67 billion, it should have indicated that the restructuring plan was unfeasible and should have prohibited the large amounts of restructuring aid (including the investment aid).
Takže Komise nemůže tímto rozhodnutím zpochybnit svá dvě předchozí rozhodnutí.
In conclusion, the Commission can not contradict these two earlier assessments in the present Decision.
Jenže tento pozitivní stav byl výlučně dán hromadným odpisem dluhů, ke kterému stát přistoupil v roce 1996.
However, this positive situation was entirely the consequence of the massive debt waivers implemented by the State in 1996.
Stát konkrétně odepsal dluhy ve výši 54,52 miliard GRD (160 milionů EUR) za civilní obchodní činnosti – odpis byl odsouhlasen rozhodnutím C 10/94 – a dluhy ve výši 46,35 miliard GRD (136 milionů EUR) za vojenskou obchodní činnost.
In particular, the State wrote off GRD 54,52 billion (EUR 160 million) of debts related to civil activities — this waiver was approved by decision C. 10/94 — and GRD 46,35 billion (EUR 136 million) of debts related to military activities.
ŘL dosáhly v letech 1997 a 1998 malého zisku.
HSY recorded slight net profits in 1997 and 1998.
Přesto se během těchto dvou let nepodařilo získat žádnou loďařskou zakázku – vojenskou ani nevojenskou – což bylo nutnou podmínkou k zajištění dostatečných obchodních aktivit v následujících letech a k zamezení ztrát.
However, during these two years it did not succeed in concluding any shipbuilding contract — either military or civil — which would have been necessary to ensure a sufficient level of activity in the next years and to avoid making losses. The first shipbuilding contract that the yard succeeded to conclude concerned the construction of two ferries for Strintzis.
První loďařskou zakázku na zhotovení dvou lodí pro Strintzis Line se podařilo uzavřít teprve začátkem roku 1999.
It was signed only at the beginning of 1999.
Dále bylo od samého počátku evidentní, že cena zakázky zdaleka nepostačuje ke krytí nákladů a tento kontrakt bude ztrátový.
In addition, from the outset it was known that the sales price was too low to cover the costs and that this contract would therefore cause a loss.
Takže v dalších letech, kdy banka ETVA a stát zajišťovali financování ŘL za cenu nižší, než za kterou by je poskytla jiná (neprovázaná) soukromá banka, šlo 49 % navýšení ceny ŘL díky dosaženým úsporám (nižší úroky) ve prospěch ostatních akcionářů ŘL.
The price that the employees would pay to purchase this 49 % stake was decided at that moment. Therefore, in the following years, when ETVA and the State were providing financing to HSY at a price below what a (non-affiliated) private bank would have charged, 49 % of the increase of the value of HSY resulting from this savings (i.e. HSY was paying lower interest rates) was benefiting the other shareholders of HSY.
Vzhledem k tomu, že na jedné straně Řecko, ŘL a TKMS/ΕΝΑΕΧ odmítají posouzení těchto podpor jako státních, na straně druhé je loděnice Elefsina a banka Pireus považují za státní podporu, je nutno tuto otázku rozebrat.
They were granted by the State-owned bank ETVA. Since Greece, HSY and TKMS/GNSH contest the imputability to the State of these measures while Elefsis and Piraeus Bank confirm it, this issue has to be analysed.
Zmíněné podpory poskytla banka ETVA v letech 1996 až 2002.
These measures were granted by ETVA between 1996 and 2002.
V souladu s judikaturou mohou být zmíněné podpory považovány za státní podporu podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, pokud měl stát kontrolu nad bankou ETVA a pokud se státní orgány „jakoukoliv formou zapojily do přijatých opatření“.
According to case-law, such measures may qualify as State aid pursuant to Article 87(1) of the Treaty only if the State was in a position to control ETVA and if the public authorities have ‘been involved, in one way or another, in the adoption of those measures’.
V roce 1995 se po hospodářském neúspěchu díky uvedeným aktivitám hlavní prioritou řecké vlády stala kapitálová revitalizace, reorganizace a modernizace banky dle pětiletého programu schváleného zákonem číslo 2359/95.
In 1995, following financial difficulties resulting from these activities, the recapitalisation, restructuring and modernisation of the bank became a top priority of the Greek government. This was done on the basis of a five-year programme within the framework of Law 2359/95.
Stát si udržel majoritní většinu až do doby převodu většiny akcií banky ETVA na banku Pireus ke dni 20. března 2002.
The State kept a majority shareholding until the transfer of the majority of the shares to Piraeus Bank on 20 March 2002.
Stát byl tedy ve stavu schopném kontrolovat činnost banky ETVA minimálně do 20. března 2002.
The State was therefore in a position to control ETVA at least until 20 March 2002.
Z toho plyne, že na opatřeních přijatých bankou ETVA se podílely státní zdroje.
This also illustrate that State resources were involved in the measures implemented by ETVA.
Ve věci vměšování se státu do přijímání různých opatření Komise konstatuje následující:
Regarding the involvement of the State in the adoption of the different measures, the Commission observes the following points:
Za prvé, Komise konstatuje, že tři z nejdůležitějších rozhodnutí o účasti banky ETVA v ŘL nebyly přijaty nezávislým rozhodnutím vedení banky ETVA: tato rozhodnutí byla přijata vládou a banka ETVA je realizovala.
First, the Commission notes that the three most significant decisions regarding ETVA’s shareholding in HSY have not been decided independently by ETVA’s management: these decisions have been taken by the government and implemented by ETVA.
Když banka ETVA v roce 1985 odkoupila krachující ŘL, bylo to rozhodnutí vlády.
Indeed, when ETVA purchased the bankrupt HSY in 1985, this was a government decision.
Banka ΕΤΒΑ pouze realizovala toto vládní rozhodnutí a přispěchala do ŘL s vysokým kapitálovým vkladem, který Komise vyhodnotila jako státní podporu.
ETVA simply implemented this State decision and rapidly made a large capital injection in HSY, which was considered to be State aid by the Commission.
V podkladech k soutěži ze dne 2. dubna 2001 bylo rovněž uvedeno, že stát vybere nejvhodnějšího kupce společně s prodávajícími.
The tender documents dated 2 April 2001 also indicate that the State will select the preferred bidder with the Sellers.
Takže všechna tři citovaná rozhodnutí o účasti banky ETVA v ŘL byla přijata státem.
In conclusion, the three crucial decisions concerning ETVA’s shareholding in HSY were decided by the State.
„Řecko si ponechalo v souladu s článkem 10 směrnice 51 % podíl na akciích loděnic s poukazem na své vojenské zájmy v loďařském průmyslu.“ V čl. 10 odst. 3 směrnice Rady 90/684/EHS se uvádí, že „kromě povinnosti prodeje loděnic dle odstavce 2 je řecká vláda oprávněna si ponechat 51 % většinový podíl v některé z loděnic, pokud bude její rozhodnutí odůvodněno národní obranou“.
‘Greece invoked its military needs in shipbuilding to justify retaining 51 % of the yard as allowed by Article 10 of the Directive’. Article 10(3) of the Directive 90/684/EEC indeed provides that ‘Notwithstanding the obligation to dispose of the yards by sale referred to in paragraph 2, the Greek Government shall be allowed to maintain a 51 % majority holding in one of the yards if justified by defence interests.’
Z toho vyplývá, že 51 % podíl banky ETVA v ŘL měl státu umožnit kontrolu ŘL v zájmu obrany Řecka.
This illustrates that ETVA’s 51 % stake in HSY was aimed at allowing the State to control HSY with the goal of preserving the defence interests of Greece.
Komise připomíná, že banka ETVA koupila ŘL v roce 1985.
In this context, the Commission recalls that ETVA purchased HSY in 1985.
Vstup banky ETVA do ŘL byl realizován v rámci jejího poslání „rozvojové banky“, a nikoliv v rámci jejích obchodních aktivit, které ostatně nezapočaly před rokem 1997.
The involvement of ETVA within HSY was therefore developed within this mandate as ‘development bank’, and not within the framework of its commercial activities which started not earlier than 1997.
Jelikož banka ETVA byla do té doby povinna podporovat ŘL z titulu působnosti „rozvojové banky“, nemohla najednou od roku 1997 přestat poskytovat ŘL požadované úvěry a záruky a připustit bankrot loděnic.
Since ETVA had until then to support HSY within its mandate as ‘development bank’, ETVA could not suddenly from 1997 stop providing the loans and guarantees demanded by HSY and let the yard go bankrupt.
Komise připomíná, že v druhé polovině 90. let získala banka ETVA licenci k provozování obchodní činnosti paralelně s rozvojovou činností, a nikoliv k náhradě těchto aktivit, v nichž byla povinna pokračovat.
In this context, the Commission recalls that, in the second half of the nineties, ETVA has been authorised to develop commercial activities besides its development activities, and not in replacement of its development activities, which had to be continued.
Privatizace byla dokončena v roce 2002.
This privatisation was completed in 2002.
Z toho je zřejmé, že stát se v letech 1996–2002 intenzívně zajímal o činnost banky ETVA.
This illustrates that during the period 1996–2002, the State was deeply interested in the operations of ETVA.
K doložení svého tvrzení Řecko předložilo údaje o člověkohodinách a objemu výkonů (v prodejních cenách) obou aktivit za období let 1997 až 2005.
To underpin this claim, Greece provided data regarding the work-hours and the turnover (i.e. sales value) of the two activities for the years 1997 to 2005.
Během tohoto řízení Řecko tyto údaje nezpochybnilo.
In the context of the present procedure, Greece has not contested these figures.
Komise svým rozhodnutím N 401/97 schválila Řeckem oznámenou investiční podporu ve výši 7,8 miliardy GRD (22,9 milionu EUR) ze dne 20. června 1997.
By Decision N 401/97, the Commission authorised a GRD 7,8 billion (EUR 22,9 million) investment aid, which Greece had notified on 20 June 1997.
Tímto rozhodnutím byla podpora posouzena dle článku 6 („Investiční podpora“) kapitoly III („Podpora na restrukturalizaci“) směrnice Rady 90/684/EHS, který zní: „Investiční podpora […] nemůže být poskytnuta […], pokud není spojena s restrukturalizačním programem, který nevyvolá další zvýšení výrobních kapacit těchto loděnic […].
In that decision, the aid has been assessed on the basis of Article 6 ‘Investment aid’ of Chapter III ‘Restructuring aid’ of the Directive 90/684/EEC, which indicates that ‘Investment aid […] may not be granted […] unless it is linked to a restructuring plan which does not involve any increase in the shipbuilding capacity of the yard […].
V rozhodnutí se uvádí, že tímto programem bude obnovena životaschopnost loděnic ke konci realizace investičního plánu v roce 2000.
The Decision indicates that the plan foresees that the yard will have its viability restored at the end of the business plan, the year 2000.
Celková cena investičního plánu byla stanovena na 15,62 miliardy GRD (45,9 milionu EUR).
The total cost of the investment programme was estimated at GRD 15,62 billion (EUR 45,9 million).
Loděnice Elefsina zdůrazňují, že zemětřesení, ke kterému došlo v září roku 1999, odůvodňuje opoždění.
Elefsis underlines that the earthquake invoked to justify the delay occurred only in September 1999.
Tedy čtyři měsíce před 31. prosincem 1999, termínem stanoveným k dokončení investičního plánu.
That is four months before the end of the period to implement the investment plan, namely 31 December 1999.
Ke konci roku 1999 ŘL realizovaly pouze malou část investičního plánu.
At the end of 1999 HSY had carried out only a small part of the investment plan.
Z toho plyne, že ŘL evidovaly řadu významných zpoždění v realizaci záměru ještě před zemětřesením, a tudíž nemohly včas naplnit investiční plán, ani pokud by k zemětřesení nedošlo.
This shows that HSY had already accumulated significant delays in the implementation of the plan before the earthquake occurred and that HSY could not have finished on time the investment programme even if the earthquake had not occurred.
V prosinci roku 1999 provedly první kontrolu stavu realizace investičního plánu zaměřenou na výši prostředků proinvestovaných ŘL k 30. červnu 1999.
In December 1999, they carried out the first control on the implementation of the plan, which related to the expenses incurred by HSY until 30 June 1999.
Výše nákladů dosáhla 2,7 miliardy GRD (8,1 milionu EUR), což odpovídá 17,7 % celkových nákladů investičního plánu.
It turned out that they amounted to GRD 2,7 billion (EUR 8,1 million), which is 17,7 % of the total expenses of the investment programme.
Rozhodnutím ze dne 14. června 2002 bylo schváleno další prodloužení lhůty do 30. června 2004.
By decision of 14 June 2002, a new extension was granted until 30 June 2004.
Rozhodnutím ze dne 23. července 2003 orgány schválily úpravu investičního plánu.
By decision of23 July 2003, the authorities authorised a modification of the investment plan.
ŘL svým dopisem ze dne 30. června 2004 požádaly o další prodloužení termínu do 31. prosince 2004.
By letter of 30 June 2004, the yard requested a new extension until 31 December 2004.
K dnešnímu dni nebyla loděnicím investiční podpora poukázána.
As of today, the investment aid has not been paid out to the yard yet.
Tvrdí, že Komise byla informována o prodloužení lhůty v listopadu 2002.
They also claim that they informed the Commission of the prolongation in November 2002.
Odsouhlasená úprava investičního plánu neměla vliv na změnu formy, podstaty a určení schválené podpory.
Concerning the modification of the investment plan which they have authorised in 2003, it did change neither the nature, nor the substance, nor the purpose of the approved aid.
V daném případě musí být podpora posouzena jako slučitelná, neboť revidovaný investiční plán vede k obnovení životaschopnosti v přijatelné lhůtě před datem 30. června 2004.
In this case, the aid should be found compatible since the revised plan foresees a return to viability in a reasonable period, namely before 30 June 2004.
Řecké orgány tvrdí, že zpoždění nebylo způsobeno společností, ale vyšší mocí (zemětřesením v roce 1999 a privatizací společnosti).
The Greek authorities claim in particular that the delay is not caused by the firm but by force majeure (earthquake of 1999 and privatisation of the firm).
Před vlastním posouzením slučitelnosti dle článků 87 a 88 Smlouvy o ES je zapotřebí posoudit možnost použití článku 296 Smlouvy o ES.
Before undertaking an assessment of the compatibility under Article 87 and 88 of the Treaty, the applicability of Article 296 Treaty needs to be considered. In this respect, the Commission observes the following elements.
V rozhodnutí N 401/97 se pouze uvádí, že „loděnice dosáhne životaschopnosti na konci obchodního plánu, v roce 2000“.
Decision N 401/97 only indicates that ‘the yard will have its viability restored at the end of the business plan, the year 2000’.
Ve svém dopise ze dne 20. října 2004 řecké orgány uvádějí, že podle ministerského usnesení z prosince roku 2007, kterým byla dotace poskytnuta, měl být investiční program dokončen k 31. prosinci 1999.
In their letter of 20 October 2004, the Greek authorities indicate that, according to the Ministerial decision of December 2007 granting the subsidy, the investment programme had to be completed by 31 December 1999.
Toto datum se však v rozhodnutí N 401/97 nevyskytuje.
However, this date does not appear in decision N 401/97.
S odůvodněním zpoždění zemětřesením požádaly loděnice v listopadu roku 2000 o první prodloužení lhůty k dokončení investičního programu do 31. prosince 2001.
Justifying the delay on the basis of the earthquake, the yard asked in November 2000 a first delay of the date to complete the investment programme until 31 December 2001.
Otázkou zůstává, zda by Komise přijala tuto žádost, pokud by jí byla předložena.
The question is whether the Commission would have accepted this request if it had received it.
Komise mimochodem připomíná: pokud by prodloužení po 31. prosinci byla akceptovatelná, restrukturalizace by se natolik prodloužila, že investice realizované po tomto datu by nemohly být ve smyslu směrnice Rady 90/684/EHS chápány jako „spjaté“ s restrukturalizací započatou již v roce 1996.
As a subsidiary argument, the Commission notes that if prolongations after 31 December 2001 were accepted, the restructuring period would be so long that the investments carried out after that date could not be considered as ‘linked’ — in the meaning of the Directive 90/684/EEC — to the restructuring that began as early as in 1996.
Restrukturalizační program schválený v roce 1997 nebyl postačující k překonání nepříznivé hospodářské situace loděnic v období po roce 2001.
The restructuring plan approved in 1997 was inadequate to tackle the difficult financial situation of the yard in the years from 2001.
Řecko tvrdí, že i v případě, kdy by Komise posoudila podporu poskytnutou ke krytí některých investičních nákladů jako podporu nad rámec použití rozhodnutí N 401/97, musí být tato podpora posouzena jako podpora slučitelná s pokyny pro záchranu a restrukturalizaci z roku 1999.
Greece claims that even if the Commission finds that aid in favour of some investment expenses would not fall within the scope of decision N 401/97, this aid should nevertheless be considered compatible as restructuring aid on the basis of the 1999 R & R guidelines.
Komise se musí zabývat otázkou, nakolik mohou být podpory ke krytí investičních nákladů realizovaných ŘL po 31. prosinci 2001 považovány za slučitelné.
The Commission must therefore analyse whether aid in favour of the investment expenses incurred by HSY after 31 December 2001 could be found compatible.
Komise připomíná, že ŘL se po 31. prosinci 2001 staly podnikem v obtížích.
The Commission notes that there is no doubt that HSY was a firm in difficulty after 31 December 2001.
Například kumulovaná ztráta minulých let přesáhla hodnotu vlastního kapitálu, takže vykázal zápornou hodnotu.
For instance, the losses accumulated over the preceding years were so important that the net equity was negative.
Přesto se Komise domnívá, že společnost nesplnila podmínky pro poskytnutí pomoci definované v pokynech pro záchranu a restrukturalizaci z roku 1999.
The Commission considers however that the firm did not comply with the conditions for receiving aid under the 1999 R & R guidelines.
Došlo například k porušení podmínek „jednorázové podpory“ stanovené bodem 48 pokynů, neboť Řecko již ministerským usnesením z prosince roku 1997 poskytlo ŘL podporu na restrukturalizaci.
For instance, the ‘one time, last time’ condition laid down in paragraph 48 of these guidelines was breached because Greece had already granted restructuring aid to HSY by Ministerial decision of December 1997.