natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(…) [A]by bylo možno stanovit, zda se jedná o tento případ, je příslušným kritériem právně závazný akt, jímž se příslušné vnitrostátní orgány zavazují poskytnout podporu.
(…) [I]n order to determine whether this is the case, the relevant criterion is the legally binding act by which the competent national authorities undertake to grant aid.
Pokud takový akt neexistuje, nebylo opatření poskytnuto před přistoupením, a jedná se tedy o novou podporu, jejíž slučitelnost se společným trhem Komise posuzuje na základě článků 87 a 88 Smlouvy o ES.
If no such act exists, the measure has not been granted before accession and constitutes new aid the compatibility of which with the common market is assessed by the Commission on the basis of Articles 87 and 88 EC Treaty.
Nové opatření musí být posouzeno v momentě, kdy je podpora poskytována; za poskytnutí podpory se považuje právní závazek státu, a nikoli její vyplacení.
A new measure must be assessed at the point in time when the aid is granted; it is the legal commitment of the state that is synonymous with the granting of aid and not the mere payment thereof.
Jakákoli platba v rámci právního závazku, současná i budoucí, znamená pouze provedení závazku a nemůže být považována za novou nebo dodatečnou podporu.
Any payment, current or future, under a legal commitment is an act of simple implementation and cannot be construed to be new or additional aid.
Komise je proto toho názoru, že se musí prokázat, že i po přistoupení bude podpora znamenat další přínos, který nebyl v době jejího poskytnutí znám nebo nebyl znám v plné míře, aby mohlo být opatření považováno za použitelné po přistoupení“.
Therefore, the Commission considers that for a measure to be considered as applicable after accession it must be shown that it is liable to produce after accession an additional benefit that was not known, or not precisely known, when the aid was granted’.
Komise zaprvé konstatuje, že české orgány Komisi neoznámily smlouvy uvedené v tabulce 1 (všechny vstoupily v platnost před 1. květnem 2004) v rámci postupu stanoveného v příloze IV kapitole 3 aktu o přistoupení z roku 2003.
The Commission first notes that the Czech authorities did not communicate the contracts of Table 1 (all put into effect before 1 May 2004) to the Commission within the framework of the procedure established by Annex IV(3) of the 2003 Act of Accession.
Dále Komise konstatuje, že pokud jde o definici nepředvídatelných nákladů, vysvětlených po rozhodnutí o zahájení řízení, měla opatření tendenci vytvořit dodatečné výhody, o kterých se ve chvíli poskytnutí podpory přesně nevědělo.
Further, the Commission notes that, given the definition of unforeseeable costs, as explained following the decision to initiate the procedure, the measures were liable to produce an additional benefit not precisely known when the aid was granted.
Následkem toho se všechny smlouvy uvedené v tabulce 1, zahrnují-li státní podporu, týkají státní podpory použitelné po přistoupení, která není stávající podporou a o níž může rozhodnout Komise.
As a result, all contracts enumerated in Table 1, in so far as they involve State aid, concern State aid applicable after accession which is not existing aid and for which the Commission is competent.
Pokud jde o smlouvy uvedené v tabulce 2, které byly všechny uzavřeny po 1. květnu 2004, je jejich prošetření v pravomoci Komise.
With regards to the contracts listed in Table 2, which were all concluded after 1 May 2004, the Commission is competent to investigate.
Komise konstatuje, že úřady Jihomoravského kraje vyplácely vyrovnávací platby z veřejného rozpočtu.
The Commission notes that the compensations were paid by the Southern Moravia authorities from the public budget.
Byly tudíž poskytnuty ze státních prostředků.
Therefore, they were granted through State resources.
Selektivní hospodářská výhoda
Selective economic advantage
Je třeba stanovit, zda opatření poskytuje selektivní hospodářskou výhodu.
It must be established whether the measure grants a selective economic advantage.
Z rozsudku ve věci Altmark vyplývá, že „pokud musí být opatření státu považováno za vyrovnávací platbu (kompenzaci) za služby poskytnuté podniky, které vyrovnávací platbu přijaly, aby mohly plnit závazky veřejné služby, takže se u těchto podniků nejedná o skutečné finanční zvýhodnění a opatření tedy nemá za následek jejich příznivější konkurenční postavení, než mají jejich konkurenti, nespadá takové opatření pod čl. 92 odst. 1 Smlouvy.
It follows from the Altmark judgment that ‘where a State measure must be regarded as compensation for services provided by the recipient undertakings in order to discharge public service obligations, so that those undertakings do not enjoy a real financial advantage and the measure thus does not have the effect of putting them in a more favourable competitive position than the undertakings competing with them, such a measure is not caught by Article 92(1) of the Treaty.
Aby však tato kompenzace nebyla v konkrétním případě klasifikována jako státní podpora, je třeba splnit řadu podmínek“ [10].
However, for such compensation to escape classification as State aid in a particular case, a number of conditions must be satisfied’ [10].
Zaprvé je podle výše uvedeného rozsudku třeba stanovit, „zda se od podniku přijímajícího kompenzaci skutečně vyžaduje plnění závazku veřejné služby a (zda) byly tyto závazky jasně definovány“.
Firstly, according to the abovementioned judgment, it has to be established whether ‘the recipient undertaking is actually required to discharge public service obligations and (whether) those obligations have been clearly defined’.
Pokud jde o splnění této podmínky, neuvedla Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení žádné pochyby.
The Commission did not raise doubts as regards the fulfilment of this condition in its decision to initiate the procedure.
Pokud jde o tento požadavek, Komise konstatuje, že zákon o silniční dopravě uvádí definici závazku veřejné služby a stanoví, že závazek veřejné služby ve veřejné linkové dopravě vzniká na základě písemné smlouvy mezi orgány a dopravcem.
With regard to this requirement, the Commission notes that the Road Transport Law provides a definition of the public service obligation and stipulates that the public service obligation in the public line transport arises on the basis of the written contract made between the authorities and the carrier.
České orgány zaslaly Komisi kopie smluv a následných dodatků uzavřených s dopravními podniky.
The Czech authorities provided the Commission with the copies of the contracts and subsequent annexes concluded with transport operators.
Komise rovněž konstatovala, že závazek veřejné služby byl ve smlouvách jednoznačně a konkrétně definován, tj. u jednotlivých dopravců byla jasně vymezena přepravní spojení a časové termíny, ve kterých bude doprava zajišťována.
The Commission also noted that the public service obligation was clearly and specifically defined in the contracts, namely the links and the periods in which transport services were to be provided were clearly defined for particular operators.
Zadruhé je třeba prokázat, že „ukazatele pro výpočet vyrovnávací platby (kompenzace) byly stanoveny předem objektivním a transparentním způsobem“.
Secondly, it must be shown that ‘the parameters on the basis of which the compensation is calculated have been established beforehand in an objective and transparent manner’.
Komise konstatovala, že úřady stanovily maximální cenu za dopravní služby na základě kritérií uvedených v §19b zákona o silniční dopravě a ve vyhlášce na 26 CZK/km.
The Commission noted that the maximum price for transport services was established by the authorities on the basis of the criteria indicated in Paragraph 19b of the Road Transport Law and of Regulation at the level of CZK 26 per km.
Znamená to, že cena byla stanovena předem, tj. před výběrem dopravců, a to objektivním a transparentním způsobem.
Therefore, the price was established in advance, i.e. before the selection of the operators took place, in an objective and transparent manner.
Tento ukazatel nebyl v dodatcích dohodnutých po přistoupení České republiky k Evropské unii pozměněn.
The parameter was not modified in annexes agreed upon after accession of the Czech Republic to the European Union.
Třetí podmínkou uvedenou v rozsudku ve věci Altmark je to, že „vyrovnávací platba nepřevyšuje částku nezbytnou pro pokrytí veškerých nákladů vynaložených při plnění závazků veřejné služby nebo jejich části, přičemž je třeba zohlednit příslušné příjmy a přiměřený zisk z plnění uvedených závazků“.
The third condition enumerated in the Altmark judgment is that ‘the compensation does not exceed what is necessary to cover all or part of the costs incurred in discharging the public service obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging those obligations’.
Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení Komise konstatuje, že krajské úřady uvedly ve výzvě k podání nabídek, že maximální cena 26 CZK/km je cena, kterou jsou ochotny platit dopravcům za zajišťování dopravní obslužnosti.
In its decision to initiate the procedure, the Commission noted that the regional authorities expressed in the invitation to submit offers that the price of maximum CZK 26 per km was the price that they were willing to pay to the carriers for providing transport services.
Kromě toho Komise uvedla, že všechny smlouvy obsahují odhad ztrát, které vzniknou jednotlivým autobusovým dopravcům při zajišťování dopravní obslužnosti podle smlouvy.
Additionally, it also noted that all the contracts contain an estimation of the losses which the particular bus operator will incur when providing transport services as foreseen in the contract.
Odhad ztrát se provádí takto: Zaprvé jsou ztráty vypočítávány pro případ, že společnost obdrží 26 CZK/km plus příjmy z jízdného zaplaceného cestujícími.
The estimation of losses is carried out in the following manner: first, the losses are calculated for the scenario that the company receives CZK 26 per km plus the revenues from passenger tickets.
Dále jsou ztráty vypočítávány pouze s ohledem na příjmy z jízdného zaplaceného cestujícími.
Then, the losses are calculated taking into account only the revenues from passenger tickets.
Cena 26 CZK/km tedy zahrnuje také přiměřený zisk vypočítaný na základě objektivních ukazatelů stanovených ve vyhlášce s odkazem na hodnotu aktiv podniků.
The price of CZK 26 per km includes also a reasonable profit, calculated on the basis of objective parameters established in the Regulation with reference to the value of the assets of undertakings.
Ke konečnému vyrovnání a vyplacení kompenzace dochází teprve poté, kdy autobusový dopravce předložil doklady k doložení své skutečné ztráty.
The final settlements and payments of compensation take place only once the particular bus operator has provided the documentary proof of the actual losses.
Pokud jsou skutečné ztráty nižší, než se odhadovalo, jsou nahrazeny pouze skutečné ztráty.
If the actual losses are lower than the forecast, then only the actual losses are compensated.
Pokud jsou skutečné ztráty vyšší, než se odhadovalo, pak je vyrovnávací platba vyplacena maximálně ve výši předběžného odhadu.
If the actual losses are higher than the forecast, then the maximum level of compensation is the level of the preliminary estimation.
Zvýšení této hranice je možné pouze v případě nepředvídatelných nákladů.
An increase of this cap is only possible if there are unforeseeable costs.
Pokud jde o poslední uvedený pojem, o němž Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila pochybnosti, je třeba poznamenat, že pojem „nepředvídatelné náklady“ upravuje zákon o silniční dopravě.
As regards this latter concept on which the Commission expressed doubts in its decision to initiate the procedure, it should be mentioned that the concept of unforeseeable costs is governed by the Road Transport Law.
Tento pojem byl blíže specifikován ve smlouvách o závazku veřejné služby uzavřených Jihomoravským krajem s jednotlivými dopravci.
It is set out in greater detail in the public service contracts concluded by the Southern Moravia Region with the individual transport operators.
O nepředvídatelných nákladech se mluví v situacích, které nezávisejí na řízení společností, jako jsou například živelné pohromy, zásah do cen ze strany státu, úprava spotřební daně, DPH apod. Dopravci musejí dokázat, že tyto nepředvídatelné náklady byly skutečně vynaloženy.
Unforeseeable costs refer to situations which are independent from the companies’ management such as natural disasters, price interventions by the State, diversions or changes in excise duties, VAT, etc. The operators must prove the reality of these unforeseeable costs.
Používáním této výjimky z maximální ceny za dopravu není ovlivněna skutečnost, že mechanismus vyrovnávacích plateb je schopen zajistit, aby výše vyrovnávací platby nepřekročila skutečné ztráty [11].
The existence of this exception to the maximum transport price does not compromise the ability of the compensation mechanism to make sure that the compensation does not exceed the actual losses [11].
Protože byl výpočet vyrovnávací platby proveden na základě předem stanoveného ukazatele (26 CZK/km) a konečná úhrada byla založena na dokladech o ztrátách, a tedy i skutečně vzniklých nákladech, včetně nepředvídatelných nákladů, je Komise toho názoru, že vyrovnávací platba zřejmě nebyla vyšší než skutečné ztráty, a tedy i než skutečné náklady.
Therefore, as the calculation of the compensation was made on the basis of the parameter established in advance (CZK 26 per km) and as the final remuneration was based on evidence of the losses, and therefore the costs, actually incurred, including unforeseeable costs, the Commission considers that the amount of compensation could not exceed the actual losses, and therefore the actual costs.
Kromě toho Komise považuje zisk 2041 CZK/km zahrnutý v částce 26 CZK/km za přiměřený, neboť odpovídá marži 7,85 %.
Furthermore, the Commission considers the profit of CZK 2041 per km included in the sum of CZK 26 per km as reasonable as it does represent a margin of 7,85 %.
Komise proto došla k závěru, že třetí podmínka podle věci Altmark je splněna.
As a result, the Commission comes to the conclusion that the third condition of Altmark is fulfilled.
A konečně rozsudek ve věci Altmark předpokládá, že pokud „podnik, který má plnit závazky veřejné služby, není pro tyto účely vybrán v řízení o zadávání veřejných zakázek, je výše nezbytné náhrady určena na základě rozboru nákladů, které by na plnění těchto povinností vynaložil typický podnik, řádně spravovaný a vybavený nezbytnými dopravními prostředky k plnění takové veřejné služby; přitom je nutné vzít v potaz příslušné příjmy a přiměřený zisk z plnění takových povinností“.
Lastly, the Altmark judgment foresees that if ‘the undertaking, which is to discharge public service obligations, is not chosen in a public procurement procedure, the level of compensation needed has been determined on the basis of an analysis of the costs which a typical undertaking, well run and adequately provided with means of transport so as to be able to meet the necessary public service requirements, would have incurred in discharging those obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging the obligation’.
Komise musí nejprve přezkoumat, zda by mohl být postup použitý českými orgány považován za řízení o zadávání veřejných zakázek.
The Commission must first of all examine whether the procedure applied by the Czech authorities could be considered a public procurement procedure.
Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení Komise konstatuje, že Jihomoravský kraj rozeslal známým dopravcům v oblasti (celkem 41) výzvu k podání nabídek na zajištění dopravních služeb na Znojemsku.
In its decision to initiate the procedure, the Commission noted that the Southern Moravia Region distributed to the known carriers (41 of them) in the region an invitation to submit tenders for the provision of transport services in Znojmo district.
Tento postup vyloučil, aby byli o řízení informováni dopravci z jiných krajů nebo okresů a aby měli možnost podat své nabídky.
Therefore, the procedure excluded the possibility that operators from other regions or districts were informed about the procedure and had a possibility to submit their tenders.
Tento postup navíc neumožňoval, aby se výběr poskytovatele služeb vztahoval i na dopravce z jiných členských států.
Furthermore, this procedure ran counter to the possibility that carriers from other Member States could be taken into account in choosing the operator providing the services.
Komise rovněž konstatuje, že české orgány nepočítaly s žádným výběrovým řízením na dopravce pro období let 2004–2005, ale jednoduše prodloužily smlouvy s dopravci, kteří byli vybráni pro zajišťování služeb v roce 2003.
The Commission noted also that the Czech authorities did not envisage any procedure for choosing the carriers for years 2004-2005 but simply prolonged contracts with these carriers which had been chosen for providing services in 2003.
Tyto skutečnosti platí i nadále.
These facts remain valid.
Komise proto dochází k závěru, že postup použitý českými orgány nelze považovat za řízení o zadávání veřejných zakázek, jak je vyžaduje rozsudek ve věci Altmark.
The Commission can therefore conclude that the procedure applied by the Czech authorities cannot be considered a public procurement procedure as required by the Altmark judgment.
Tímto závěrem není dotčeno stanovisko, které může Komise přijmout, pokud jde o slučitelnost příslušných opatření s pravidly týkajícími se veřejných zakázek.
This conclusion does not prejudice the position the Commission might take on the compatibility of the relevant measures with public procurement rules.
Komise musí dále přešetřit druhou alternativu, která se uvádí ve čtvrté podmínce podle rozsudku ve věci Altmark.
Consequently, the Commission has to examine the second alternative stipulated in the fourth Altmark condition.
Výše vyrovnávací platby musí být stanovena na základě rozboru nákladů typického, řádně spravovaného a přiměřeně vybaveného podniku, což by mělo být alternativou rozboru výše vyrovnávací platby stanovené prostřednictvím nabídkového řízení.
The level of compensation must be determined on the basis of an analysis of the costs of a typical, well-run and adequately equipped undertaking, which should be an alternative to the analysis of the level of compensation established through the tender.
Jak se uvádí v rozhodnutí o zahájení řízení, byla podle českých orgánů smluvní cena za služby stanovena na základě statistických údajů o nákladech, což znamená, že řádně spravovaná a přiměřeně vybavená společnost s náklady 23959 CZK (0,87 EUR) na kilometr by dosáhla zisku 2041 CZK (0,08 EUR) na kilometr.
As mentioned in the decision to initiate the procedure, according to the Czech authorities, the contractual price for the services was established on the basis of statistical costs which meant that a well-managed and well-equipped company bearing costs of CZK 23959 (EUR 0,87) per km would receive a profit of CZK 2041 (EUR 0,08) per km.
V této souvislosti Komise zaprvé konstatuje, že cílem použití statistických údajů je zajistit, aby byla cena stanovena podle nákladů typického podniku.
In this context, the Commission noted firstly that the use of statistical data aims at ensuring that the price was established with reference to the costs of a typical undertaking.
Zadruhé, s ohledem na to, že všichni dopravci, kteří se zúčastnili řízení, museli získat licence k provozování své činnosti a že museli podle výzvy k podání nabídek splňovat určité požadavky, museli být určitě přiměřeně vybaveni dopravními prostředky, aby mohli splňovat nezbytné kvalitativní požadavky.
Secondly, taking into account that all the operators taking part in the procedure had to obtain licences to conduct their activity and that they must have fulfilled certain requirements imposed on them in the invitation to submit offers, they must have been adequately provided with means of transport to meet the necessary quality requirements.
Jak je však uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, nemůže použití statistických údajů o nákladech na dopravu samo o sobě vést k závěru, že by měli být provozovatelé dopravy, kteří akceptovali požadavek poskytovat služby za 26 CZK/km, považováni za řádně spravované společnosti.
However, as mentioned in the decision to initiate the procedure, the use of the statistical transport cost cannot per se lead to a conclusion that the operators who accepted to provide the services for CZK 26 per km should be considered well-managed carriers.
České orgány nepředložily k tomuto bodu dostačující informace, a to ani po rozhodnutí o zahájení řízení.
The Czech authorities have not provided sufficient information on this point, including after the decision to initiate the procedure.
Protože tedy nejsou splněny všechny požadavky druhé alternativy, kterou poskytuje čtvrtá podmínka podle rozsudku ve věci Altmark, nemůže Komise vyvodit závěr, že postup použitý krajskými úřady lze považovat za postup, který zajišťuje, aby byla výše vyrovnávací platby rovna částce, která by měla být získána v otevřeném výběrovém řízení.
Hence, as not all of the requirements from the second alternative of the fourth Altmark condition are fulfilled, the Commission cannot conclude that the procedure applied by the regional authorities can be considered a procedure ensuring that the level of compensation was equal to the level to be obtained in the open public tender.
Jinými slovy, Komise nemůže vyloučit, že v otevřeném výběrovém řízení by mohly krajské úřady najít dopravce s nižšími náklady, kteří by za své služby požadovali nižší úhradu.
In other words, the Commission cannot exclude that in the open public tender the regional authorities could have been able to find operators representing lower costs and consequently offering to provide the services demanding lower remuneration.
Komise dále nemůže dospět k závěru, že vyrovnávací platba byla stanovena ve výši, která zaručuje, že nebyla pro některé dopravce znamenat zvýhodnění.
Further, the Commission cannot conclude that the amount of compensation was established at the level which guarantees that no advantage was conferred to certain operators.
Komise proto zastává názor, že vyrovnávací platba představovala pro některé provozovatele veřejné dopravy výhodu.
Therefore, the Commission considers that the compensation has granted an advantage to certain operators of public transport.
Druhá podmínka pro použití čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES je proto v tomto případě splněna.
Consequently, the second condition for the application of Article 87(1) of the EC Treaty is fulfilled in the case.
Pokud jde o tuto podmínku, je třeba ověřit, zda výhoda poskytnutá ze státních prostředků může narušit hospodářskou soutěž do té míry, že by to ovlivnilo obchod mezi členskými státy.
With regard to this condition, it needs to be verified whether the advantage granted from the State resources can distort competition to the extent that it affects trade between Member States.
Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení Komise v tomto ohledu uvádí, že rozsudek ve věci Altmark stanoví, že: „není vůbec vyloučené, aby veřejná podpora poskytnutá podniku, který poskytuje pouze služby místní nebo regionální dopravy a neposkytuje služby mimo svůj stát původu, mohla mít dopad na obchod mezi členskými státy.
In its decision to initiate the procedure, the Commission noted in this respect that the Altmark judgment provides that: ‘It is not impossible that a public subsidy granted to an undertaking which provides only local or regional transport services and does not provide any transport services outside its State of origin may none the less have an effect on trade between Member States.