natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Na konci roku 2006 loděnice zaměstnávala 2893 pracovníků, z toho se na výrobě přímo podílelo 60 %.
At end-2006 the yard employed 2893 workers, 60 % being directly engaged in production.
V roce 2008 se zaměstnanost snížila na 2235 pracovníků, to znamená snížení o 23 %.
In 2008 the workforce was reduced to 2235, a fall of 23 %.
Restrukturalizace loděnice v Gdaňsku začala již v roce 1998, neprodleně poté, co její majetek z konkursní podstaty převzala loděnice v Gdyni.
The restructuring of Gdańsk Shipyard began as early as 1998, immediately after it was declared bankrupt and its assets were taken over by Gdynia Shipyard.
Problémy skupiny se samozřejmě přenesly na loděnici v Gdaňsku.
The problems of the Group naturally spilled over to Gdańsk Shipyard.
Jako součást svého úsilí o naplnění knihy zakázek, zejména po získání gdaňské loděnice v roce 1998, které posílilo její výrobní potenciál, loděnice v Gdyni učinila řadu manažerských rozhodnutí, jež se ukázala jako problematická.
In its attempt to fill its order book, especially after the increase in its production potential following the acquisition of Gdańsk Shipyard in 1998, Gdynia Shipyard took a number of managerial decisions which proved to be problematic.
Loděnice převzala projektová, technologická, finanční a obchodní rizika (nové výrobky, prototypy a ztrátová výstavba plavidel, která byla pro loděnici nová, například malé lodě pro přepravu volně loženého nákladu, lodě pro přepravu chemických látek, plavidla typu ro-lo, tankery pro přepravu plynu, lodě pro přepravu volně loženého nákladu a kontejnerů a lodě pro přepravu běžného nákladu).
Gdynia Shipyard assumed design, technological, financial and commercial risks (new products, prototypes, loss-making construction of vessels new for the yard: small bulk carriers, chemical carriers, ro-lo vessels, chemical-gas carriers, bulk-container carriers and general cargo vessels).
Rovněž tempo, jakým loděnice v Gdyni snižovala své výrobní náklady, nebylo dostatečné.
The rate at which the yard reduced operating costs was also unsatisfactory.
Finanční obtíže skupiny vedly k zpožděním při placení závazků vůči veřejnoprávním a obchodním subjektům a mezd, chybějícímu materiálu, zpomalení výroby, růstu nákladů (spotřeba práce, pokuty) a významným prodlevám při plnění smluv.
The Group’s financial difficulties led to arrears in settling public and civil law obligations and wages, shortages in supplies of materials, slowdowns in production processes, increased costs (labour consumption, penalties), and delays in completing contracts.
Byly poskytnuty níže uvedené údaje týkající se činnosti loděnice.
The following data on the operation of the shipyard has been made available.
Výroba loděnice v Gdaňsku
Operation of Gdańsk Shipyard
(v miliónech PLN)
(in PLN million)
Provozní výsledek (1999–2003)
Operating result (1999 to 2003);
Čistý výsledek (2005–2008)
Net result (2005 to 2008).
Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES
Decision to initiate proceedings under Article 88(2) of the EC Treaty
V rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise rovněž uvedla, že část opatření uvedených v části A přílohy II rozhodnutí byla ve prospěch loděnice v Gdaňsku provedena přede dnem 1. května 2004 a nebyla použitelná po přistoupení ve smyslu bodu 3 přílohy IV smlouvy o přistoupení, a nebudou proto přezkoumána v rámci řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES.
In its decision to open a formal investigation, the Commission decided that a number of measures indicated in part A of Annex II to the decision had been granted to Gdańsk Shipyard prior to 1 May 2004 and were not applicable after accession within the meaning of point 3 of Annex IV to the Accession Treaty and, therefore, would not be examined under the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty.
Na tato opatření se proto toto rozhodnutí nevztahuje.
Those measures are therefore not caught by this decision.
K těmto opatřením je však nutno přihlédnout při posuzování slučitelnosti opatření provedených po přistoupení se společným trhem.
Nonetheless, they had to be taken into account when assessing the compatibility with the common market of the measures granted after accession.
Komise rovněž uvedla, že některá opatření ve prospěch loděnice v Gdaňsku představují novou podporu, jelikož byla provedena po přistoupení Polska k EU dne 1. května 2004, nebo nebyla udělena v době vydání rozhodnutí.
The Commission also indicated that some of the measures for Gdańsk Shipyard constituted new aid because they had been granted after Poland’s accession to the EU on 1 May 2004 or had not yet been granted at the time of the decision.
Komise tato opatření uvedla v části B přílohy II uvedeného rozhodnutí.
The Commission listed these measures in part B of Annex II to the decision.
Komise v zásadě tvrdila, že co se týká opatření uvedených v části B přílohy II rozhodnutí, nebylo právně závazné rozhodnutí přijato před přistoupením Polska, ačkoliv uznala, že byly podniknuty určité předběžné kroky směrem k takovémuto rozhodnutí.
In essence, the Commission argued that no legally binding decision had been taken on the measures listed in part B of Annex II to the decision prior to Poland’s accession, although it recognised that some preliminary steps had been taken at that time with a view to adopting a legally binding decision.
Pokud jde o restrukturalizaci závazků vůči veřejnoprávním subjektům v rámci tzv. „řízení podle kapitoly 5a“ na základě zákona ze dne 30. října 2002 o státní podpoře (podniky se zvláštním významem pro trh práce) ve znění pozdějších předpisů [7] (opatření 10–16 v části B přílohy II rozhodnutí), Komise dospěla k závěru, že právně závazným rozhodnutím by bylo tzv. rozhodnutí o restrukturalizaci vydané předsedou Agentury pro rozvoj průmyslu, státní agentury odpovědné za vedení řízení podle kapitoly 5a.
With regard to the restructuring of public debt under the Chapter 5a procedure based on the State Aid (Enterprises of Special Significance for the Labour Market) Act of 30 October 2002, as amended [7] (measures 10-16 of part B of Annex II to the Decision) the Commission concluded that a restructuring decision issued by the Chairman of the IDA, the government agency responsible for administering the Chapter 5a procedure, would constitute a legally binding decision to award aid.
V tomto případě však nebylo žádné takovéto rozhodnutí o restrukturalizaci vydáno před přistoupením [8].
In this case, however, no such restructuring decision had been issued prior to accession [8].
Důvodem je to, že rozhodnutí vydané předsedou Agentury pro rozvoj průmyslu dne 30. dubna 2004 schvalující plán restrukturalizace loděnice v Gdaňsku z března 2004 nesplňovalo procesní a hmotněprávní požadavky, aby mohlo být považováno za rozhodnutí o restrukturalizaci, nepředstavovalo tudíž právně závazné rozhodnutí o poskytnutí podpory.
A decision issued by the Chairman of the IDA on 30 April 2004 approving the March 2004 restructuring plan for Gdańsk Shipyard did not fulfil the procedural and substantive requirements to qualify as a restructuring decision and thus did not constitute a legally binding decision to award aid.
Komise přijala vysvětlení Polska, že narostlé úroky u těchto závazků vůči veřejnoprávním subjektům budou vzhledem k jejich podružné povaze automaticky odepsány spolu s jistinou, aniž by bylo nutno vydat zvláštní rozhodnutí.
The Commission accepted Poland’s explanation that the interest accrued on these public-law debts would be automatically written off together with the principal in view of its ancillary nature, without it being necessary to issue a separate decision.
Komise nezjistila žádné důkazy o právně závazných rozhodnutích u řady opatření uvedených jako opatření 17–22 v části B přílohy II rozhodnutí.
The Commission did not find any evidence of legally binding decisions for a series of measures listed as measures 17-22 in part B of Annex II to the decision.
Komise měla zejména za to, že pokud akcionáři nepodnikli potřebné kroky za tímto účelem, nebyla dozorčí rada zmocněna přijmout rozhodnutí s finančními důsledky pro akcionáře.
The Commission found in particular that the Supervisory Board had not been empowered to adopt decisions with financial repercussions for the shareholders in so far as the shareholders had not taken the requisite steps to that end.
Komise se rovněž domnívala, že i při předpokladu, že dozorčí rada byla oprávněna přijmout takováto rozhodnutí jménem a na účet akcionářů, je i nadále nejasné, zda by takovéto rozhodnutí vedlo k pozitivní povinnosti na straně státní pokladny udělit státní podporu, jelikož obvykle nelze slučovat opatření přijatá státem jako účastníkem trhu s opatřeními přijatými státem při plnění různých veřejných cílů.
The Commission also found that, even assuming that the Supervisory Board was entitled to take such decisions on behalf and on account of the shareholders, it remained unclear whether such a decision would create a positive obligation on the part of the Treasury to award State aid, since it is not normally possible to assimilate actions taken by the state as a market player with actions taken by the state in pursuance of various public goals.
Komise rovněž uvedla, že opatření 24 a 25 v části B přílohy II rozhodnutí (odpis dluhu a navýšení kapitálu) byla oznámena jako jiné možnosti vzhledem ke skutečnosti, že loděnice v Gdyni nebyla s to uskutečnit plánované navýšení kapitálu loděnice v Gdaňsku, bylo tudíž zřejmé, že nebyla provedena před přistoupením a představovala plánovanou novou podporu.
The Commission also noted that notification had been given of measures 24 and 25 of part B of Annex II to the Decision (cancellation of debt and capital injection) as alternatives in the light of Gdynia Shipyard’s being unable to realise the planned capital injection in Gdańsk Shipyard; hence it was clear that these measures had not been granted before accession and that they constituted planned new aid.
Komise dále podotkla, že skupina gdyňských loděnic měla výhodu ze záruk za plnění, které loděnici poskytla vývozní úvěrová pojišťovna Korporacja Ubezpieczeń Kredytów Eksportowych (KUKE),.
Furthermore, the Commission noted that Gdynia Shipyard Group had been benefitting from production guarantees provided by the Export Credit Insurance Corporation, the Polish export credit agency.
Komise vyslovila pochybnosti, pokud jde o obchodní povahu těchto záruk, jelikož tyto záruky byly vydány v rámci nekomerční části činnosti vývozní úvěrové pojišťovny (zaručené státní pokladnou).
The Commission raised doubts as to the commercial nature of these guarantees since they had been issued within the framework of the Export Credit Insurance Corporation’s non-commercial activities (with Treasury guarantees).
Vzhledem ke skutečnosti, že skupina měla finanční obtíže, Komise vyjádřila pochybnosti, zda účtované poplatky odrážely riziko spojené s poskytnutím záruky a zda bylo zajištění požadované vývozní úvěrovou pojišťovnou dostatečné.
Considering that the group was in financial difficulties, the Commission doubted whether the premiums charged properly reflected the risk involved and whether the collateral required by the Export Credit Insurance Corporation was sufficient.
Poté, co Komise zjistila, že řada opatření pro loděnici v Gdaňsku představuje novou podporu, vyjádřila pochybnosti, zda byla splněna některá z podmínek pro to, aby ji bylo možno schválit jako podporu na restrukturalizaci.
Having found that a number of measures for Gdańsk Shipyard constituted new aid, the Commission expressed doubts that any of the conditions for the aid to be approved as restructuring aid had been met.
Připomínky skupiny gdyňských loděnic
Comments by Gdynia Shipyard Group
Komise podotýká, že samotná loděnice v Gdaňsku nepředložila připomínky k rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení.
The Commission notes that Gdańsk Shipyard itself did not submit comments on the decision to open the formal investigation.
Připomínky podané její mateřskou společností se však rovněž týkaly závěrů Komise ohledně pravomoci v souvislosti s opatřeními uvedenými v části B přílohy II rozhodnutí a pochybností Komise ohledně slučitelnosti této podpory se společným trhem.
However the comments submitted by its parent company also addressed the Commission’s conclusions on its competence in respect of the measures listed in part B of Annex II to the decision and in respect of the Commission’s doubts on the compatibility of this aid.
Co se týká restrukturalizace závazků vůči veřejnoprávním subjektům v souladu s tzv. „řízením podle kapitoly 5a“, skupina gdyňských loděnic tvrdila, že podpora byla udělena na základě rozhodnutí o restrukturalizaci vydaného předsedou Agentury pro rozvoj průmyslu.
With regard to the restructuring of public debt under the Chapter 5a procedure, Gdynia Shipyard Group argued that the aid had been awarded by the restructuring decision issued by the Chairman of the IDA.
Společnost gdyňských loděnic však stejně jako Polsko v počáteční fázi šetření Komise tvrdila, že rozhodnutí týkající se loděnice v Gdaňsku předseda Agentury pro rozvoj průmyslu přijal před přistoupením, dne 30. dubna 2004.
Gdynia Shipyard Group maintained, however, as did Poland in the initial phase of the Commission’s investigation, that the decision concerning Gdańsk Shipyard had been adopted by the Chairman of the IDA prior to accession, on 30 April 2004.
Skupina gdyňských loděnic tvrdila, že souhlas všech jednotlivých věřitelů z řad veřejnoprávních subjektů s restrukturalizací podle kapitoly 5a představoval udělení podpory, a to před přistoupením Polska k EU [9].
Gdynia Shipyard Group argued that it was the agreement of all the individual public creditors to the restructuring under the Chapter 5a procedure which constituted the award of the aid, prior to accession [9].
V rozporu s tím, co Polsko uvedlo v první fázi formálního vyšetřovacího řízení Komise, skupina gdyňských loděnic uvedla, že po dni 30. června 2003 nevznikly u závazků vůči veřejnoprávním subjektům, které byly restrukturovány v rámci řízení podle kapitoly 5a, žádné úroky z prodlení.
Contrary to what Poland stated in the first phase of the Commission’s investigation, Gdynia Shipyard Group argued that no default interest had accrued after 30 June 2003 on the public-law debts restructured under Chapter 5a.
Skupina gdyňských loděnic se vyjádřila rovněž k ostatním aspektům rozhodnutí.
Gdynia Shipyard Group also commented on other aspects of the decision.
Zejména uvedla, že záruky za plnění, které loděnici poskytla vývozní úvěrová pojišťovna, nepředstavují státní podporu.
In particular, it stated that the production guarantees provided to the yard by the Export Credit Insurance Corporation did not constitute State aid.
Skupina gdyňských loděnic uvedla, že režim záruk vývozní úvěrové pojišťovny je samofinancovaným systémem, v němž z dlouhodobého hlediska získané poplatky převyšují pokrytá rizika a částky, jež byly skutečně vyplaceny.
Gdynia Shipyard Group argued that the Export Credit Insurance Corporation guarantee scheme was a self-financing system in which, over the long-term, the premiums collected exceeded the risks covered and the amounts actually paid out.
Skupina gdyňských loděnic popsala podmínky, za nichž vývozní úvěrová pojišťovna tyto záruky vydává (poplatky a druh požadovaného zajištění).
Gdynia Shipyard Group described the conditions in which the Export Credit Insurance Corporation issues these guarantees (premiums and type of collateral required).
Skupina gdyňských loděnic rovněž uvedla, že i v případě, že by Komise vymezila restrukturalizační náklady úžeji (tj. jako náklady, které nezahrnují běžné náklady loděnice), finanční složka těchto nákladů bez státní podpory by činila přibližně 30 %, splňovala by tudíž podmínku pokynů z roku 1999 pro podporu na restrukturalizaci [10].
Gdynia Shipyard Group also suggested that even if the Commission defined the restructuring costs narrowly (i.e. as not including the running costs of the yard), the financing component of these costs free of State aid would still be of the order of 30 %, thus satisfying the 1999 Restructuring Guidelines [10].
Skupina gdyňských loděnic rovněž tvrdila, že státní podpora pro skupinu nenarušuje hospodářskou soutěž v Evropě, a uvedla, že skutečná konkurenční hrozba pro evropské loděnice pochází z Dálného východu.
Gdynia Shipyard Group also argued that the State aid to the group did not distort competition in Europe, claiming that the real competitive threat to European shipyards came from the Far East.
Příjemce potvrdil, že kontejnerová plavidla staví i jiné evropské loděnice, zejména v Německu, tvrdil však, že kontejnerová plavidla, která jsou stavěna v Německu, jsou s ohledem na návrh a technické specifikace odlišná.
The recipient acknowledged that container vessels were also built in other European shipyards, particularly in Germany, but claimed that these vessels differed in terms of design and technical specifications.
Dánsko a dánský svaz pro námořní dopravu podpořily snahy Komise zajistit, aby byla státní podpora poskytována v souladu s platnými předpisy.
Denmark and Danish Maritime supported the Commission’s efforts to ensure that State aid was granted in line with the applicable rules.
Poukázaly na skutečnost, že v důsledku silné konkurence na světovém trhu pro stavbu lodí byla řada dánských loděnic uzavřena či čelí úpadku, aniž by jim byla poskytnuta státní podpora.
They pointed out that, as a result of the competitive situation in the world shipbuilding market, a number of Danish shipyards had closed or faced bankruptcy without any State aid being provided.
Potvrdily rovněž, že sortiment výrobků dánských loděnic je podobný jako v případě polských loděnic, což znamená, že by dánské loděnice mohly být postiženy nekalou hospodářskou soutěží.
They also confirmed that the product range of the Danish yards was similar to that of the Polish yards, with the result that the Danish yards could be affected by unfair competition.
Dánsko rovněž Komisi vyzvalo, aby od loděnice v Gdaňsku vyžadovala snížení výrobní kapacity, aby státní podpora nebyla použita k zvýšení celosvětové nadměrné výrobní kapacity.
Denmark also urged the Commission to require a reduction in capacity at Gdańsk Shipyard so that State aid was not used to increase overcapacity worldwide.
Společnost Ray Car Carriers, největší odběratel skupiny gdyňských loděnic a menšinový akcionář mateřské společnosti loděnice v Gdaňsku, zdůraznila význam skupiny pro svou vlastní činnost vzhledem k existujícím smlouvám uzavřeným s loděnicí.
Ray Car Carriers, as the largest customer of Gdynia Shipyard Group and a minority shareholder of the parent company of Gdańsk Shipyard, stressed the importance of the group to its own operations in view of its ongoing contracts with the yard.
Odborový svaz „Solidarita“ vyzdvihl zhoršující se situaci loděnice a tvrdil, že je nezbytná urychlená restrukturalizace.
The Solidarity trade union highlighted the declining situation at the yard, arguing that speedy restructuring was needed.
Odborový svaz popsal některá restrukturalizační opatření, která již byla v loděnici provedena, a vyjádřil přesvědčení, že se s technologií a zaměstnanci, které má loděnice k dispozici, zařadí mezi jiné ziskové evropské loděnice.
The union described some of the restructuring measures already undertaken at the yard and expressed the belief that, with the technology and workforce available to it, it would join the ranks of the profitable European shipyards.
Státní podpora je proto nezbytná k provedení plánu restrukturalizace.
State aid was therefore necessary to implement the restructuring plan.
Sdružení polských námořních odvětví Forum Okrętowe objasnilo příčiny obtíží loděnice a vyslovilo svou podporu procesu restrukturalizace a použití státní podpory za tímto účelem.
The Polish shipbuilding association Forum Okrętowe explained the reasons for the yard’s difficulties and expressed its support for the restructuring process and for the use of State aid to that end.
Stejně jako skupina gdyňských loděnic podalo i Polsko připomínky k aspektům pravomoci Komise, jakož i slučitelnosti podpory se společným trhem.
Like the Gdynia Shipyard Group, Poland commented on aspects relating to both the Commission’s competence and the compatibility of the aid with the common market.
Co se týká restrukturalizace závazků vůči veřejnoprávním subjektům v rámci řízení podle kapitoly 5a, Polsko nepředložilo žádná další tvrzení.
With regard to the restructuring of public debt under Chapter 5a, Poland did not put forward any additional arguments.
Ve své reakci na připomínky skupiny gdyňských loděnic však Polsko vyslovilo nesouhlas s jejím výkladem polských právních předpisů.
However, in its response to the Gdynia Shipyard Group’s comments, Poland expressed disagreement with the latter’s interpretation of Polish law.
Pokud jde o opatření uvedená v části B přílohy II rozhodnutí, Polsko nevyvrátilo závěry Komise uvedené v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení.
With regard to the measures indicated in part B of Annex II to the decision, Poland did not rebut the conclusions of the Commission as indicated in the decision to open a formal investigation.
Co se týká slučitelnosti nové podpory se společným trhem, Polsko uvedlo, že plán restrukturalizace z března 2004 představoval řádný ekonomický základ pro proces restrukturalizace loděnice.
As regards the compatibility of the new aid with the common market, Poland stated that the March 2004 restructuring plan constituted a sound economic basis for the yard’s restructuring process.
Polsko připustilo, že se proces restrukturalizace uskutečnil s omezenými finančními zdroji, vedl však ke zlepšení finanční situace loděnice.
While Poland acknowledged that the restructuring process had been carried out with limited financial resources, it argued that it had already improved the yard’s financial situation.
Polské orgány poté poskytly stručný popis restrukturalizačních opatření obsažených v plánu restrukturalizace z března 2004, aby prokázaly, že restrukturalizace nebyla svým rozsahem čistě finanční.
In addition, the Polish authorities provided a brief description of the restructuring measures enshrined in the March 2004 restructuring plan in order to demonstrate that restructuring was not purely financial in scope.
Polsko obhajovalo vyrovnávací opatření navrhovaná v plánu restrukturalizace z března 2004, která byla provedena v rámci skupiny gdyňských loděnic.
They defended the compensatory measures proposed in the March 2004 restructuring plan and implemented within Gdynia Shipyard Group.
Co se týká požadavku, aby byla podpora omezena na nezbytné minimum, Polsko uvedlo, že podpora nebyla použita pro jiné účely než na restrukturalizaci, a tvrdilo, že intenzita podpory činila 31 %, tj. podpora jako procentuální podíl celkových nákladů restrukturalizace, včetně provozních nákladů.
With regard to the requirement that aid be limited to the minimum necessary, Poland stated that the aid was not used for purposes other than restructuring and claimed that the aid intensity amounted to 31 %, i.e. aid as a percentage of the total restructuring costs, including operating costs.
Polsko uvedlo, že za „vlastní příspěvek“ je nutno považovat plánované navýšení kapitálu loděnice v Gdaňsku ze strany loděnice v Gdyni, nové sjednání smluvních cen spolu s kumulovanými zisky a kladnými peněžními toky vytvořenými loděnicí v budoucnu.
Poland argued that the planned capital injection from Gdynia Shipyard to Gdańsk shipyard, re-negotiation of contract prices and the cumulated profits and positive cash flow generated by the yard in future should be regarded as constituting an ‘own contribution’.
Polské orgány podrobně popsaly, jak fungoval režim záruk vývozní úvěrové pojišťovny, a tvrdily, že tyto záruky byly poskytnuty za tržních podmínek, nepředstavují proto státní podporu.
The Polish authorities described in detail how the Export Credit Insurance Corporation’s guarantee system operated and argued that these guarantees had been provided on market terms and thus did not constitute State aid.
Chronologický popis rozhodujících událostí po vydání rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení
Chronological description of decisive events following the Commission’s decision to open the formal investigation