natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V případě některých mléčných výrobků vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, existuje nebezpečí, že pokud se předem stanoví vysoké sazby náhrad, může to ohrozit závazky přijaté ohledně těchto náhrad.
In the case of certain milk products exported in the form of goods not covered by Annex I to the Treaty, there is a danger that, if high refund rates are fixed in advance, the commitments entered into in relation to those refunds may be jeopardised.
Podle čl. 15 odst. 2 nařízení (ES) č. 1043/2005 musí být pro stanovení sazby náhrad vzaty v úvahu případně podpory nebo jiná opatření s rovnocenným účinkem, která jsou použitelná ve všech členských státech v souladu s nařízením o společné organizaci zemědělských trhů, pro základní produkty uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 nebo na roveň postavené produkty.
Article 15(2) of Regulation (EC) No 1043/2005 provides that, when the rate of the refund is being fixed, account is to be taken, where appropriate, of aids or other measures having equivalent effect applicable in all Member States in accordance with the Regulation on the common organisation of the agricultural markets to the basic products listed in Annex I to Regulation (EC) No 1043/2005 or to assimilated products.
Sazby náhrad použitelné od 23. října 2009 u některých mléčných výrobků vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy [1](EUR/100 kg)
Rates of the refunds applicable from 23 October 2009 to certain milk products exported in the form of goods not covered by Annex I to the Treaty [1](EUR/100 kg)
Mléko sušené, v granulích nebo v jiné pevné formě, neobsahující přidaný cukr ani jiná sladidla, o obsahu tuku 26 % (PG 3):
Powdered milk, in granules or other solid forms, not containing added sugar or other sweetening matter, with a fat content of 26 % by weight (PG 3)
Sazby stanovené v této příloze se nevztahují na vývozy:a) do třetích zemí: Andorry, Svatého stolce (Vatikánského městského státu), Lichtenštejnska, Spojených států amerických, a na zboží uvedené v tabulkách I a II protokolu č. 2 dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací ze dne 22. července 1972 vyvážené do Švýcarské konfederace;b) na území členských států EU, která nejsou součástí celního území Společenství: Ceutu, Melillu, do obcí Livigno a Campione d'Italia, na Helgoland, do Grónska, na Faerské ostrovy a do oblastí Kyperské republiky, nad nimiž vláda Kyperské republiky nevykonává skutečnou kontrolu.c) evropská území, za jejichž vnější vztahy převzal odpovědnost některý členský stát a která nejsou součástí celního území Společenství: Gibraltar;d) do míst určení uvedených v čl. 33 odst. 1, čl. 41 odst. 1 a čl. 42 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 612/2009 (Úř. věst. L 186, 17.7.2009, s. 1).
The rates set out in this Annex are not applicable to exports to(a) third countries: Andorra, the Holy See (Vatican City State), Liechtenstein, the United States of America and the goods listed in Tables I and II of Protocol 2 to the Agreement between the European Community and the Swiss Confederation of 22 July 1972 exported to the Swiss Confederation.(b) territories of EU Member States not forming part of the customs territory of the Community: Ceuta, Melilla, the Communes of Livigno and Campione d’Italia, Heligoland, Greenland, the Faeroe Islands and the areas of the Republic of Cyprus in which the Government of the Republic of Cyprus does not exercise effective control.(c) European territories for whose external relations a Member State is responsible and not forming part of the customs territory of the Community: Gibraltar.(d) the destinations referred to in Article 33(1), Article 41(1) and Article 42(1) of Commission Regulation (EC) No 612/2009 (OJ L 186, 17.7.2009, p. 1).
Nařízení Komise (ES) č. 1003/2009
Commission Regulation (EC) No 1003/2009
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. října 2009.
This Regulation shall enter into force on 24 October 2009.
V Bruselu dne 23. října 2009.
Done at Brussels, 23 October 2009.
Nařízení Komise (ES) č. 1004/2009
Commission Regulation (EC) No 1004/2009
o vydávání dovozních licencí na rýži v rámci celních kvót otevřených na podobdobí měsíce října 2009 nařízením (ES) č. 327/98
on the issue of licences for importing rice under the tariff quotas opened for the October 2009 subperiod by Regulation (EC) No 327/98
Nařízením Komise (ES) č. 327/98 ze dne 10. února 1998 o otevření a správě celních kvót pro dovoz rýže a zlomkové rýže [3] byly otevřeny některé dovozní celní kvóty pro rýži a zlomkovou rýži a zároveň stanoven způsob jejich správy v rozčlenění podle země původu a s rozdělením na několik podobdobí podle přílohy IX uvedeného nařízení.
Commission Regulation (EC) No 327/98 of 10 February 1998 opening and providing for the administration of certain tariff quotas for imports of rice and broken rice [3] opened and provided for the administration of certain import tariff quotas for rice and broken rice, broken down by country of origin and split into several subperiods in accordance with Annex IX to that Regulation.
Ze sdělení podaného podle čl. 8 písm. a) nařízení (ES) č. 327/98 vyplývá, že žádosti o kvótu s pořadovým číslem 09.4138 podané během prvních deseti pracovních dnů měsíce října 2009 podle čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení se týkají množství, které přesahuje dostupné množství.
The notifications presented under Article 8(a) of Regulation (EC) No 327/98 show that, for the quota with order number 09.4138, the applications lodged in the first 10 working days of October 2009 under Article 4(1) of that Regulation cover a quantity greater than that available.
Je třeba rovněž oznámit konečný procentní podíl využití každé kvóty stanovené nařízením (ES) č. 327/98 během roku 2009,
The final percentage take-up for 2009 of each quota provided for by Regulation (EC) No 327/98 should also be made known,
Pro žádosti o dovozní licence na rýži spadající do kvóty s pořadovým číslem 09.4138 uvedené v nařízení (ES) č. 327/98, které byly podány během prvních deseti pracovních dnů měsíce října 2009, se vydají licence pro požadovaná množství, na něž se použije koeficient přidělení stanovený v příloze tohoto nařízení.
For import licence applications for rice under the quota with order number 09.4138 as referred to in Regulation (EC) No 327/98 lodged in the first 10 working days of October 2009, licences shall be issued for the quantities requested, multiplied by the allocation coefficient set out in the Annex to this Regulation.
Konečný procentní podíl využití každé kvóty stanovené nařízením (ES) č. 327/98 během roku 2009 je uveden v příloze tohoto nařízení.
The final percentage take-up for 2009 of each quota provided for by Regulation (EC) No 327/98 is given in the Annex to this Regulation.
Množství, která se mají přidělit pro podobdobí měsíce října 2009 podle nařízení (ES) č. 327/98, a konečné procentní podíly využití pro rok 2009:
Quantities to be allocated for the October 2009 subperiod under Regulation (EC) No 327/98 and final percentage take-ups for 2009:
Koeficient přidělení pro podobdobí měsíce října 2009
Allocation coefficient for October 2009 subperiod
Konečný procentní podíl využití kvóty na rok 2009
Final percentage take-up of the quota for 2009
Pro toto podobdobí se koeficient přidělení nepoužije. Komise neobdržela žádnou žádost o vydání licence.
No allocation coefficient for this subperiod: no licence applications were sent to the Commission.
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1005/2009
Regulation (EC) No 1005/2009 of the European Parliament and of the Council
o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu
on substances that deplete the ozone layer
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2037/2000 ze dne 29. června 2000 o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu [3], bylo několikrát podstatně změněno.
Regulation (EC) No 2037/2000 of the European Parliament and of the Council of 29 June 2000 on substances that deplete the ozone layer [3] has been substantially amended several times.
Jelikož je třeba provést nové změny, mělo by být uvedené nařízení z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti přepracováno.
Since further amendments are to be made, it should be recast in the interests of clarity.
Je prokázáno, že pokračující emise látek poškozujících ozonovou vrstvu způsobují závažné poškození ozonové vrstvy.
It is established that continued emissions of ozone-depleting substances (ODS) cause significant damage to the ozone layer.
Existují jasné důkazy o tom, že se snížilo zatížení atmosféry látkami poškozujícími ozonovou vrstvu, a byly zaznamenány jisté prvotní známky obnovy ozonu ve stratosféře.
There is clear evidence of a decrease in the atmospheric burden of ODS and some early signs of stratospheric ozone recovery have been observed.
Nicméně se nepředpokládá, že by k obnově ozonové vrstvy na úroveň koncentrací, která existovala před rokem 1980, došlo dříve než v polovině 21. století.
However, the recovery of the ozone layer to the concentrations level existing before 1980 is not projected to take place before the middle of the 21st century.
Zvýšená intenzita UV-B záření, která je důsledkem úbytku ozonu, proto i nadále představuje vážné ohrožení zdraví a životního prostředí.
Increased UV-B radiation resulting from ozone depletion therefore persists as a significant threat to health and environment.
Zároveň má většina těchto látek vysoký potenciál globálního oteplování a přispívá ke zvyšování teploty na planetě.
At the same time, most of these substances have high global warming potential and are contributory factors towards increasing the temperature of the planet.
Proto je nezbytné přijmout další účinná opatření na ochranu lidského zdraví a životního prostředí před škodlivými následky těchto emisí a předejít riziku, že by se obnova ozonové vrstvy dále zpozdila.
Further efficient measures need therefore to be taken in order to protect human health and the environment against adverse effects resulting from such emissions and to avoid risking further delay in the recovery of the ozone layer.
S ohledem na svou odpovědnost v oblasti životního prostředí a obchodu se Společenství na základě rozhodnutí Rady 88/540/EHS [4] stalo smluvní stranou Vídeňské úmluvy o ochraně ozonové vrstvy a Montrealského protokolu o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu (dále jen „Montrealský protokol“).
In view of its responsibilities for the environment and trade, the Community, pursuant to Council Decision 88/540/EEC [4], has become a Party to the Vienna Convention for the Protection of the Ozone Layer and the Montreal Protocol on Substances that Deplete the Ozone Layer (hereinafter ‘the Protocol’).
Mnohé látky poškozující ozonovou vrstvu jsou skleníkovými plyny, ale nejsou regulovány podle Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu a jejího Kjótského protokolu, protože se předpokládá, že podle Montrealského protokolu budou jejich výroba a používání postupně ukončeny.
Many ODS are greenhouse gases but are not controlled under the United Nations Framework Convention for Climate Change and its Kyoto Protocol on the assumption that the Protocol will phase out ODS.
Navzdory pokroku, jehož bylo dosaženo v rámci Montrealského protokolu, je v Evropské unii i celosvětově stále zapotřebí dokončit úkol ukončení výroby a používání látek poškozujících ozonovou vrstvu, při vědomí toho, že v současnosti má mnoho alternativ k těmto látkám vysoký potenciál globálního oteplování.
Despite progress made by the Protocol, the task of phasing out ODS still needs to be completed in the European Union and globally, whilst bearing in mind that at present many alternatives to ODS have a high global warming potential.
Je proto nutné minimalizovat a ukončit výrobu a používání látek poškozujících ozonovou vrstvu všude tam, kde jsou k dispozici technicky dostupné náhradní látky nebo technologie s nízkým potenciálem globálního oteplování.
It is therefore necessary to minimise and eliminate the production and use of ODS wherever technically feasible alternatives with low global warming potential are available.
Dodatečná opatření na ochranu ozonové vrstvy přijaly smluvní strany Montrealského protokolu nejnověji na zasedání v Montrealu v září 2007 a v Dohá v listopadu 2008.
Additional measures for the protection of the ozone layer were adopted by the Parties to the Protocol, most recently at their meeting in Montreal in September 2007 and in Doha in November 2008.
Dodržování závazků přijatých Společenstvím podle Montrealského protokolu, a zejména provádění zrychleného ukončení výroby a používání hydrochlorfluoruhlovodíků, vyžaduje, aby byla přijata opatření na úrovni Společenství, a to s náležitým uvážením rizik spojených se zaváděním náhradních látek nebo technologií s vysokým potenciálem globálního oteplování.
It is necessary for action to be taken at Community level to comply with the Community’s obligations under the Protocol and in particular to implement the accelerated phase out of hydrochlorofluorocarbons with due consideration to the risks of phasing in alternatives with high global warming potential.
V návaznosti na obavy týkající se zrychleného růstu výroby a používání hydrochlorfluoruhlovodíků v rozvojových zemích, jež byly uvedeny ve zprávě skupiny pro vědecká hodnocení z roku 2006, přijaly smluvní strany Montrealského protokolu v roce 2007 na svém devatenáctém zasedání rozhodnutí XIX/6, kterým se stanovil harmonogram zrychleného ukončení výroby a používání hydrochlorfluoruhlovodíků.
Following the concerns stated in the 2006 Report of the Scientific Assessment Panel related to the accelerating growth of production and consumption of hydrochlorofluorocarbons in developing countries, the Parties to the Protocol in 2007 adopted Decision XIX/6 at their 19th Meeting providing for an accelerated phase-out schedule for hydrochlorofluorocarbons.
Na základě uvedeného rozhodnutí by ukončení výroby mělo být posunuto ze stávajícího roku 2025 na rok 2020.
Following that Decision the production phase-out date should be brought forward from 2025 to 2020.
Podle nařízení (ES) č. 2037/2000 není již od roku 2010 možné při údržbě či opravě chladicích a klimatizačních zařízení používat nově vyrobené hydrochlorfluoruhlovodíky.
Under Regulation (EC) No 2037/2000, as from 2010, virgin hydrochlorofluorocarbons can no longer be used for the maintenance or servicing of refrigeration and air conditioning equipment.
Aby se minimalizovalo riziko nedovoleného použití nově vyrobených hydrochlorfluoruhlovodíků jako recyklovaného nebo regenerovaného materiálu, měl by se při údržbě či opravě zařízení používat pouze regenerovaný nebo recyklovaný materiál.
In order to minimise the risk of illegal use of virgin hydrochlorofluorocarbons as recycled or reclaimed material, only reclaimed or recycled material should be used in maintenance or servicing operations.
Další prodej recyklovaných hydrochlorfluoruhlovodíků by měl být zakázán a recyklované hydrochlorfluoruhlovodíky by se měly používat pouze tehdy, pokud byly znovuzískány z daného zařízení, a to pouze podnikem, který toto znovuzískání provedl nebo zadal.
The re-selling of recycled hydrochlorofluorocarbons should be prohibited, and recycled hydrochlorofluorocarbons should only be used when recovered from such equipment and only by the undertaking which carried out or mandated the recovery.
Z důvodu důslednosti by se měla tato výjimka vztahovat i na tepelná čerpadla.
For consistency this exemption should also apply to heat pump equipment.
S ohledem na to, že jsou široce dostupné technologie a náhradní látky umožňující nahrazení látek poškozujících ozonovou vrstvu, je vhodné v určitých případech stanovit přísnější regulační opatření, než jaká stanoví nařízení (ES) č. 2037/2000, a než ta, která stanoví Montrealský protokol.
In view of the wide availability of technologies and alternative substances for replacing ODS, it is appropriate in certain cases to provide for control measures which are stricter than those provided for in Regulation (EC) No 2037/2000 and stricter than those in the Protocol.
V souladu s nařízením (ES) č. 2037/2000 byla ukončena výroba a uvádění na trh chlorfluoruhlovodíků, jiných plně halogenovaných chlorfluoruhlovodíků, halonů, tetrachlormethanu, 1,1,1-trichlorethanu, hydrobromfluoruhlovodíků, bromchlormethanu a methylbromidu, a proto je zakázáno uvádět na trh tyto látky a výrobky a zařízení, jež tyto látky obsahují.
Under Regulation (EC) No 2037/2000 the production and placing on the market of chlorofluorocarbons, other fully halogenated chlorofluorocarbons, halons, carbon tetrachloride, 1,1,1-trichloroethane, hydrobromofluorocarbons, bromochloromethane and methyl bromide have been phased out and the placing on the market of those substances and of products and equipment containing those substances is thus prohibited.
Nyní je rovněž vhodné postupně rozšířit zákaz používání těchto látek na údržbu a opravu takových zařízení.
It is now also appropriate to progressively generalise the ban on the use of those substances for the maintenance or servicing of such equipment.
Komise by měla za určitých podmínek udělit výjimky pro základní laboratorní a analytická použití i po ukončení výroby a používání regulovaných látek.
Even after the phase out of controlled substances the Commission should, under certain conditions, grant exemptions for essential laboratory and analytical uses.
Zejména v rozhodnutí smluvních stran Montrealského protokolu X/14 jsou stanovena kritéria pro udělení výjimek pro uvedená použití.
In particular, Decision X/14 of the Parties to the Protocol establishes criteria for granting of exemptions for those uses.
Komise by měla být zmocněna stanovit podmínky pro základní laboratorní a analytická použití.
The Commission should be empowered to establish conditions for essential laboratory and analytical uses.
Aby se zamezilo zvýšení množství použitých k těmto účelům, nemělo by být výrobcům a dovozcům povoleno výrazně zvýšit množství uváděná na trh.
To avoid an increase in the quantities used for these purposes, producers and importers should not be allowed to significantly increase the quantities placed on the market.
Do tohoto nařízení je třeba začlenit zvláštní podmínky pro uvádění látek pro tato použití na trh, o nichž rozhodly smluvní strany Montrealského protokolu, aby se tak zajistilo jejich dodržování.
Specific conditions decided by the Parties for the placing on the market of substances for those uses should be integrated into this Regulation to ensure compliance with them.
Skutečnost, že existují náhradní látky nebo technologie za methylbromid, se odrazila v podstatnějším snížení jeho výroby a používání ve srovnání s Montrealským protokolem a v rozhodnutí Komise 2008/753/ES ze dne 18. září 2008 o nezařazení methylbromidu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a o odnětí povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující tuto látku [5] a ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních přípravků na trh [6].
The availability of alternatives to methyl bromide has been reflected in more substantial reductions in its production and consumption compared to the Protocol, as well as in Commission Decision 2008/753/EC of 18 September 2008 concerning the non-inclusion of methyl bromide in Annex I to Council Directive 91/414/EEC and the withdrawal of authorisations for plant protection products containing that substance [5] and in Directive 98/8/EC of the European Parliament and of the Council of 16 February 1998 concerning the placing of biocidal products on the market [6].
Výjimka pro kritická použití methylbromidu by měla být zcela ukončena, zatímco by měla být dočasně ponechána možnost udělit odchylku v naléhavých situacích v případě neočekávaných výskytů škůdců či nákaz, má-li být toto mimořádné použití povoleno podle směrnice Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh [7] a směrnice 98/8/ES.
The exemption for critical uses of methyl bromide should cease completely whilst temporarily allowing the possibility to grant a derogation in emergency situations in the case of unexpected pests or disease outbreaks where such emergency use is to be permitted under Council Directive 91/414/EEC of 15 July 1991 concerning the placing of plant protection products on the market [7] and Directive 98/8/EC.
V takových případech by měla být upřesněna opatření k minimalizaci emisí, jakými je například použití prakticky nepropustných fólií při půdní fumigaci.
In such cases measures to minimise emissions, such as the use of virtually impermeable films for soil fumigation, should be specified.
S ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2032/2003 ze dne 4. listopadu 2003 o druhé etapě desetiletého pracovního programu uvedeného v čl. 16 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádění biocidních přípravků na trh [8], kterým bylo zakázáno používání methybromidu jako biocidního přípravku od 1. září 2006, a na rozhodnutí 2008/753/ES, kterým bylo zakázáno používání methylbromidu jako přípravku na ochranu rostlin od 18. března 2010, by rovněž mělo být zakázáno použití methylbromidu pro karanténní a předzásilkové aplikace od 18. března 2010.
In view of Commission Regulation (EC) No 2032/2003 of 4 November 2003 on the second phase of the 10-year work programme referred to in Article 16(2) of Directive 98/8/EC of the European Parliament and of the Council concerning the placing of biocidal products on the market [8], which banned the use of methyl bromide as a biocide by 1 September 2006, and Decision 2008/753/EC, which banned the use of methyl bromide as a plant protection product by 18 March 2010, the use of methyl bromide for quarantine and pre-shipment applications should also be banned by 18 March 2010.
Montrealský protokol požaduje v čl. 2F odst. 7, aby smluvní strany usilovaly o omezení používání hydrochlorfluoruhlovodíků na použití, pro které neexistuje náhradní látka ani technologie příznivější pro životní prostředí.
The Protocol, in Article 2F(7), requires the Parties to endeavour to ensure that the use of hydrochlorofluorocarbons is limited to those applications where more environmentally suitable alternative substances or technologies are not available.
Vzhledem k existenci náhradních a jiných technologií lze dále omezit uvádění na trh a použití hydrochlorfluoruhlovodíků, jakož i výrobků a zařízení, jež hydrochlorfluoruhlovodíky obsahují nebo jsou na nich závislé.
In view of the availability of alternative and substitute technologies, the placing on the market and use of hydrochlorofluorocarbons as well as of products and equipment containing or relying on hydrochlorofluorocarbons can be further limited.
Rozhodnutí smluvních stran Montrealského protokolu VI/13 stanoví, že při hodnocení náhradních látek a technologií za hydrochlorfluoruhlovodíky by měly být vzaty v úvahu takové činitele, jako je potenciál poškozování ozonové vrstvy, energetická účinnost, hořlavost, toxicita, potenciál globálního oteplování a možné vlivy na efektivní používání a ukončení výroby a používání chlorfluoruhlovodíků a halonů.
Decision VI/13 of the Parties to the Protocol provides that the evaluation of alternatives to hydrochlorofluorocarbons should take into account such factors as ozone-depleting potential, energy efficiency, potential flammability, toxicity, global warming potential and the potential impacts on the effective use and phase out of chlorofluorocarbons and halons.
V uvedeném rozhodnutí dospěly smluvní strany k závěru, že regulace hydrochlorfluoruhlovodíků podle Montrealského protokolu by měla být výrazně zpřísněna, aby byla chráněna ozonová vrstva a zohledněna dostupnost náhradních látek nebo technologií.
The Parties concluded in that decision that hydrochlorofluorocarbon controls under the Protocol should be considerably tightened to protect the ozone layer and to reflect the availability of alternatives.
Regulační opatření pro výrobky a zařízení obsahující regulované látky by měla být rozšířena na výrobky a zařízení, jež jsou na těchto látkách závislé, aby se předešlo obcházení omezení podle tohoto nařízení.
Control measures regarding products and equipment containing controlled substances should be extended to products and equipment relying on those substances in order to prevent circumventions of the restrictions under this Regulation.