natgillin/translations-raw huggingface dataset:
od data, které Komise stanoví poté, co v úzké spolupráci s členskými státy zjistí, že taková dohoda byla uzavřena;
from the date fixed by the Commission, upon its having ascertained in close cooperation with the Member States that such an agreement has been concluded;
po dobu trvání této dohody.
for the duration of that agreement.
Povinné pojištění vozidel
Compulsory insurance of vehicles
Každý členský stát přijme s přihlédnutím k článku 5 veškerá vhodná opatření, aby zajistil, že občanskoprávní odpovědnost z provozu vozidel, která mají obvyklé stanoviště na jeho území, je kryta pojištěním.
Each Member State shall, subject to Article 5, take all appropriate measures to ensure that civil liability in respect of the use of vehicles normally based in its territory is covered by insurance.
Rozsah pojistné odpovědnosti a podmínky pojistného krytí se určí na základě opatření uvedených v prvním pododstavci.
The extent of the liability covered and the terms and conditions of the cover shall be determined on the basis of the measures referred to in the first paragraph.
Každý členský stát je povinen přijmout veškerá vhodná opatření, aby pojistná smlouva kryla také:
Each Member State shall take all appropriate measures to ensure that the contract of insurance also covers:
podle právních předpisů platných v ostatních členských státech jakoukoli věcnou škodu nebo škodu na zdraví způsobenou na území těchto států;
according to the law in force in other Member States, any loss or injury which is caused in the territory of those States;
jakoukoli věcnou škodu nebo škodu na zdraví, kterou utrpí státní příslušníci členských států během přímé cesty mezi dvěma územími, na něž se vztahuje Smlouva, neexistuje-li národní kancelář pojistitelů odpovědná za území, kterým projíždějí; v tom případě je věcná škoda nebo škoda na zdraví kryta podle právních předpisů o povinném pojištění platných v členském státě, na jehož území má vozidlo obvyklé stanoviště.
any loss or injury suffered by nationals of Member States during a direct journey between two territories in which the Treaty is in force, if there is no national insurers’ bureau responsible for the territory which is being crossed; in such a case, the loss or injury shall be covered in accordance with the national laws on compulsory insurance in force in the Member State in whose territory the vehicle is normally based.
Pojištění uvedené v prvním pododstavci musí povinně zahrnovat jak věcné škody, tak škody na zdraví.
The insurance referred to in the first paragraph shall cover compulsorily both damage to property and personal injuries.
Kontrola pojištění
Checks on insurance
Členské státy upustí od vykonávání kontrol pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu vozidel, která mají obvyklé stanoviště na území jiného členského státu, jakož i vozidel, která mají obvyklé stanoviště na území třetí země a vstupují na jejich území z území jiného členského státu.
Member States shall refrain from making checks on insurance against civil liability in respect of vehicles normally based in the territory of another Member State and in respect of vehicles normally based in the territory of a third country entering their territory from the territory of another Member State.
Mohou však provádět namátkové kontroly pojištění, nejsou-li tyto kontroly diskriminační a jsou-li prováděny v rámci kontroly, která není zaměřena výlučně na ověřování pojištění.
However, they may carry out non-systematic checks on insurance provided that those checks are not discriminatory and are carried out as part of a control which is not aimed exclusively at insurance verification.
Výjimky z povinnosti pojištění vozidel
Derogation from the obligation in respect of compulsory insurance of vehicles
Členský stát se může odchýlit od článku 3, pokud jde o určité fyzické nebo právnické osoby, veřejnoprávní i soukromoprávní; dotyčný stát sestaví seznam takových osob a oznámí jej ostatním členským státům a Komisi.
A Member State may derogate from Article 3 in respect of certain natural or legal persons, public or private; a list of such persons shall be drawn up by the State concerned and communicated to the other Member States and to the Commission.
Členský stát uplatňující tuto výjimku přijme vhodná opatření, aby zabezpečil, že bude vyplacena náhrada za jakoukoli věcnou škodu nebo škodu na zdraví způsobenou na jeho území a na území jiných členských států vozidly, která takovým osobám patří.
A Member State so derogating shall take the appropriate measures to ensure that compensation is paid in respect of any loss or injury caused in its territory and in the territory of other Member States by vehicles belonging to such persons.
Zejména určí v zemi, kde vznikne věcná škoda nebo škoda na zdraví, orgán nebo subjekt pověřený náhradou škody, za podmínek stanovených právními předpisy tohoto státu, poškozeným v případech, kdy nelze použít čl. 2 písm. a).
It shall in particular designate an authority or body in the country where the loss or injury occurs responsible for compensating injured parties in accordance with the laws of that State in cases where Article 2(a) is not applicable.
Předá Komisi seznam osob, které jsou osvobozeny od povinného pojištění, a orgánů nebo subjektů pověřených náhradou škody.
It shall communicate to the Commission the list of persons exempt from compulsory insurance and the authorities or bodies responsible for compensation.
Komise tento seznam zveřejní.
The Commission shall publish that list.
Členský stát se může odchýlit od článku 3, pokud jde o určité typy vozidel nebo určitá vozidla, která mají zvláštní poznávací značku; dotyčný stát sestaví seznam takových typů nebo takových vozidel a oznámí jej ostatním členským státům a Komisi.
A Member State may derogate from Article 3 in respect of certain types of vehicle or certain vehicles having a special plate; the list of such types or of such vehicles shall be drawn up by the State concerned and communicated to the other Member States and to the Commission.
V tom případě členské státy zajistí, aby s vozidly uvedenými v prvním pododstavci bylo zacházeno stejným způsobem jako s vozidly, pro které nebyla splněna pojistná povinnost podle článku 3.
Any Member State so derogating shall ensure that vehicles referred to in the first subparagraph are treated in the same way as vehicles for which the insurance obligation provided for in Article 3 has not been satisfied.
Garanční fond členského státu, v němž došlo k nehodě, tak může uplatnit svůj nárok vůči garančnímu fondu v členském státě, ve kterém má vozidlo své obvyklé stanoviště.
The guarantee fund of the Member State in which the accident has taken place shall then have a claim against the guarantee fund in the Member State where the vehicle is normally based.
Od 11. června 2010 členské státy podávají Komisi zprávu o provádění a praktickém uplatňování tohoto odstavce.
From 11 June 2010 Member States shall report to the Commission on the implementation and practical application of this paragraph.
Komise tyto zprávy přezkoumá a pokud tak uzná za vhodné, podá návrhy na nahrazení nebo zrušení této výjimky.
The Commission, after examining those reports, shall, if appropriate, submit proposals for the replacement or repeal of this derogation.
Národní kanceláře pojistitelů
National insurers’ bureaux
Každý členský stát zabezpečí, aby způsobí-li na jeho území nehodu vozidlo, které má obvyklé stanoviště na území jiného členského státu, národní kancelář pojistitelů, aniž by tím byl dotčen závazek uvedený v čl. 2 písm. a), získala informace:
Each Member State shall ensure that, where an accident is caused in its territory by a vehicle normally based in the territory of another Member State, the national insurers’ bureau shall, without prejudice to the obligation referred to in Article 2(a), obtain information:
o území, na němž má toto vozidlo obvyklé stanoviště, a o jeho poznávací značce, pokud existuje;
as to the territory in which the vehicle is normally based, and as to its registration mark, if any;
pokud je to možné, o údajích o pojištění vozidla obvykle uváděných v zelené kartě, které má k dispozici držitel vozidla, v rozsahu požadovaném členským státem, na jehož území má vozidlo obvyklé stanoviště.
in so far as is possible, as to the details of the insurance of the vehicle, as they normally appear on the green card, which are in the possession of the person having custody of the vehicle, to the extent that those details are required by the Member State in whose territory the vehicle is normally based.
Každý členský stát také zajistí, aby tato kancelář sdělila informace uvedené v písmenech a) a b) národní kanceláři pojistitelů státu, na jehož území má vozidlo uvedené v prvním pododstavci obvyklé stanoviště.
Each Member State shall also ensure that the bureau communicates the information referred to in points (a) and (b) to the national insurers’ bureau of the State in whose territory the vehicle referred to in the first paragraph is normally based.
USTANOVENÍ O VOZIDLECH, KTERÁ MAJÍ OBVYKLÉ STANOVIŠTĚ NA ÚZEMÍ TŘETÍ ZEMĚ
PROVISIONS CONCERNING VEHICLES NORMALLY BASED IN THE TERRITORY OF THIRD COUNTRIES
Vnitrostátní opatření týkající se vozidel, která mají obvyklé stanoviště na území třetí země
National measures concerning vehicles normally based on the territory of third countries
Každý členský stát přijme veškerá vhodná opatření k zajištění toho, že vozidla, která mají obvyklé stanoviště na území třetí země a vstupují na území, na něž se vztahuje Smlouva, nelze provozovat na jeho území, pokud nejsou všechny případné věcné škody nebo škody na zdraví způsobené těmito vozidly kryty na celém území, na něž se vztahuje Smlouva, v souladu s požadavky stanovenými právními předpisy jednotlivých členských států o povinném pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu vozidel.
Each Member State shall take all appropriate measures to ensure that vehicles normally based in the territory of a third country which enter the territory in which the Treaty is in force shall not be used in its territory unless any loss or injury caused by those vehicles is covered, in accordance with the requirements of the laws of the various Member States on compulsory insurance against civil liability in respect of the use of vehicles, throughout the territory in which the Treaty is in force.
Dokumentace týkající se vozidel, která mají obvyklé stanoviště na území třetí země
Documentation concerning vehicles normally based in the territory of third countries
Každé vozidlo, které má obvyklé stanoviště na území třetí země, musí být před vstupem na území, na něž se vztahuje Smlouva, opatřeno buď platnou zelenou kartou, nebo potvrzením o hraničním pojištění, které prokazují, že vozidlo je pojištěno v souladu s článkem 7.
Every vehicle normally based in the territory of a third country must, before entering the territory in which the Treaty is in force, be provided either with a valid green card or with a certificate of frontier insurance establishing that the vehicle is insured in accordance with Article 7.
S vozidly, která mají obvyklé stanoviště ve třetí zemi, se však zachází jako s vozidly, která mají obvyklé stanoviště ve Společenství, jestliže se jednotlivé národní kanceláře pojistitelů všech členských států, každá podle vlastních vnitrostátních právních předpisů o povinném pojištění, zaručí, že vypořádají nároky související s nehodami, ke kterým dojde na jejich území a jsou způsobeny těmito vozidly.
However, vehicles normally based in a third country shall be treated as vehicles normally based in the Community if the national bureaux of all the Member States severally guarantee, each in accordance with the provisions of its own national law on compulsory insurance, settlement of claims in respect of accidents occurring in their territory caused by such vehicles.
Komise poté, co v úzké spolupráci s členskými státy zjistí, že závazky zmíněné v odst. 1 druhém pododstavci byly přijaty, stanoví od kterého data a pro které typy vozidel členské státy nebudou nadále vyžadovat předložení dokladů uvedených v odst. 1 prvním pododstavci.
Having ascertained, in close cooperation with the Member States, that the obligations referred to in the second subparagraph of paragraph 1 have been assumed, the Commission shall fix the date from which and the types of vehicles for which Member States shall no longer require production of the documents referred to in the first subparagraph of paragraph 1.
MINIMÁLNÍ ČÁSTKY POKRYTÉ POVINNÝM POJIŠTĚNÍM
MINIMUM AMOUNTS COVERED BY COMPULSORY INSURANCE
Minimální částky
Minimum amounts
Aniž jsou dotčeny případné vyšší záruky, které mohou členské státy případně stanovit, vyžaduje každý členský stát, aby částky, pro něž platí povinné pojištění uvedené v článku 3, činily alespoň:
Without prejudice to any higher guarantees which Member States may prescribe, each Member State shall require the insurance referred to in Article 3 to be compulsory at least in respect of the following amounts:
u škody na zdraví minimální částku krytí 1000000 EUR na každého poškozeného nebo 5000000 EUR na každou škodnou událost, bez ohledu na počet poškozených;
in the case of personal injury, a minimum amount of cover of EUR 1000000 per victim or EUR 5000000 per claim, whatever the number of victims;
při věcné škodě 1000000 EUR na každou škodnou událost, bez ohledu na počet poškozených.
in the case of damage to property, EUR 1000000 per claim, whatever the number of victims.
V případě potřeby mohou členské státy stanovit přechodné období trvající nejpozději do 11. června 2012, během něhož se minimální částky krytí přizpůsobí částkám uvedeným v prvním pododstavci.
If necessary, Member States may establish a transitional period extending until 11 June 2012 at the latest within which to adapt their minimum amounts of cover to the amounts provided for in the first subparagraph.
Členské státy, které stanoví takové přechodné období, o tom vyrozumějí Komisi a uvedou dobu trvání tohoto období.
Member States establishing such a transitional period shall inform the Commission thereof and indicate the duration of the transitional period.
Nejpozději do 11. prosince 2009 však členské státy zvýší záruky alespoň na polovinu úrovní stanovených v prvním pododstavci.
However, until 11 December 2009 at the latest, Member States shall increase guarantees to at least a half of the levels provided for in the first subparagraph.
Každých pět let od 11. června 2005 nebo od konce přechodného období podle odst. 1 druhého pododstavce se částky stanovené v uvedeném odstavci přezkoumají v souladu s Evropským indexem spotřebitelských cen (EISC) stanoveným podle nařízení (ES) č. 2494/95.
Every five years after 11 June 2005 or the end of any transitional period as referred to in the second subparagraph of paragraph 1, the amounts referred to in that paragraph shall be reviewed in line with the European Index of Consumer Prices (EICP) established pursuant to Regulation (EC) No 2494/95.
Tyto částky se zvýší o procentuálně vyjádřenou změnu uvedenou v EISC pro příslušné období, tj. pět let bezprostředně předcházejících přezkumu uvedenému v prvním pododstavci, a zaokrouhlí se směrem nahoru na nejbližší násobek 10000 EUR.
Such amounts shall be increased by the percentage change indicated by the EICP for the relevant period, that is to say, the five years immediately preceding the review referred to in the first subparagraph, and rounded up to a multiple of EUR 10000.
Komise oznámí upravené částky Evropskému parlamentu a Radě a zajistí jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
The Commission shall communicate the adjusted amounts to the European Parliament and to the Council and shall ensure their publication in the Official Journal of the European Union.
NÁHRADA ŠKODY ZPŮSOBENÉ NEZJIŠTĚNÝM VOZIDLEM NEBO VOZIDLEM, U NĚHOŽ NEBYLA SPLNĚNA POJISTNÁ POVINNOST STANOVENÁ V ČLÁNKU 3
COMPENSATION FOR DAMAGE CAUSED BY AN UNIDENTIFIED VEHICLE OR A VEHICLE FOR WHICH THE INSURANCE OBLIGATION PROVIDED FOR IN ARTICLE 3 HAS NOT BEEN SATISFIED
Orgán pověřený odškodněním
Body responsible for compensation
Každý členský stát zřídí nebo schválí orgán, jehož úkolem je poskytovat náhradu škody minimálně do výše povinného pojištění v případě věcných škod nebo škod na zdraví způsobených nezjištěným vozidlem nebo vozidlem, u něhož nebyla splněna pojistná povinnost stanovená v článku 3.
Each Member State shall set up or authorise a body with the task of providing compensation, at least up to the limits of the insurance obligation for damage to property or personal injuries caused by an unidentified vehicle or a vehicle for which the insurance obligation provided for in Article 3 has not been satisfied.
Prvním pododstavcem není dotčeno právo členského státu považovat náhradu škody tímto orgánem za subsidiární nebo nesubsidiární a právo stanovit, jak se mají řešit nároky mezi tímto orgánem a osobou nebo osobami odpovědnými za nehodu a jinými pojišťovnami nebo orgány sociálního zabezpečení, jež mají povinnost nahradit škodu poškozenému v téže nehodě.
The first subparagraph shall be without prejudice to the right of the Member States to regard compensation by the body as subsidiary or non-subsidiary and the right to make provision for the settlement of claims between the body and the person or persons responsible for the accident and other insurers or social security bodies required to compensate the victim in respect of the same accident.
Členské státy však nesmí tomuto orgánu dovolit vázat vyplacení náhrady škody na to, aby poškozený nějakou formou prokázal, že osoba, která je za škodu odpovědná, není schopna nebo odmítá zaplatit.
However, Member States may not allow the body to make the payment of compensation conditional on the victim establishing in any way that the person liable is unable or refuses to pay.
Poškozený může v každém případě uplatnit svůj nárok přímo vůči orgánu, který je na základě informací, jež mu na jeho žádost poškozený poskytne, povinen dát zdůvodněnou odpověď, pokud jde o výplatu případné náhrady škody.
The victim may in any event apply directly to the body which, on the basis of information provided at its request by the victim, shall be obliged to give him a reasoned reply regarding the payment of any compensation.
Členské státy však mohou výplatu náhrady škody uvedeným orgánem vyloučit u osob, které do vozidla, jež věcnou škodu nebo škodu na zdraví způsobilo, nastoupily dobrovolně, jestliže tento orgán může prokázat, že věděly, že vozidlo není pojištěné.
Member States may, however, exclude the payment of compensation by that body in respect of persons who voluntarily entered the vehicle which caused the damage or injury when the body can prove that they knew it was uninsured.
Členské státy mohou výplatu náhrady škody tímto orgánem omezit nebo vyloučit v případě věcné škody způsobené nezjištěným vozidlem.
Member States may limit or exclude the payment of compensation by the body in the event of damage to property by an unidentified vehicle.
Pokud však orgán vyplatil náhradu za závažnou škodu na zdraví poškozeného v důsledku stejné nehody, při které byla způsobena věcná škoda nezjištěným vozidlem, členský stát nesmí vyloučit uhrazení náhrady věcné škody na základě toho, že totožnost vozidla nebyla zjištěna.
However, where the body has paid compensation for significant personal injuries to any victim of the same accident in which damage to property was caused by an unidentified vehicle, Member States may not exclude the payment of compensation for damage to property on the basis that the vehicle is unidentified.
Nicméně členské státy mohou stanovit spoluúčast poškozeného za věcnou škodu do výše 500 EUR.
Nevertheless, Member States may provide for an excess of not more than EUR 500 to be borne by the victim of such damage to property.
Podmínky pro to, aby škody na zdraví byly pokládány za závažné, se určí v souladu s právními nebo správními předpisy členského státu, kde k nehodě došlo.
The conditions in which personal injuries are to be regarded as significant shall be determined in accordance with the legislation or administrative provisions of the Member State in which the accident takes place.
V tomto ohledu mohou členské státy vzít mimo jiné v úvahu, zda úraz vyžadoval nemocniční ošetření.
In this regard, Member States may take into account, inter alia, whether the injury required hospital care.
Každý členský stát uplatňuje své právní a správní předpisy pro vyplacení náhrady škody orgánem, aniž tím je dotčena jiná praxe, která je pro poškozeného příznivější.
Each Member State shall apply its laws, regulations and administrative provisions to the payment of compensation by the body, without prejudice to any other practice which is more favourable to the victim.
Pro případ sporu mezi orgánem uvedeným v čl. 10 odst. 1 a pojistitelem občanskoprávní odpovědnosti o tom, kdo má poškozenému nahradit škodu, přijmou členské státy vhodná opatření k určení jedné z těchto stran jako strany, jež je předběžně povinna poškozenému neprodleně vyplatit náhradu škody.
In the event of a dispute between the body referred to in Article 10(1) and the civil liability insurer as to which must compensate the victim, the Member States shall take the appropriate measures so that one of those parties is designated to be responsible in the first instance for paying compensation to the victim without delay.
Pokud se nakonec rozhodne, že náhradu škody měla zcela nebo částečně zaplatit druhá strana, nahradí uvedená druhá strana straně, která zaplatila, vyplacenou částku.
If it is ultimately decided that the other party should have paid all or part of the compensation, that other party shall reimburse accordingly the party which has paid.
ZVLÁŠTNÍ KATEGORIE POŠKOZENÝCH, DOLOŽKY O VÝLUCE Z POJIŠTĚNÍ, JEDINÉ POJISTNÉ, VOZIDLA ODESLANÁ Z JEDNOHO ČLENSKÉHO STÁTU DO JINÉHO
SPECIAL CATEGORIES OF VICTIM, EXCLUSION CLAUSES, SINGLE PREMIUM, VEHICLES DISPATCHED FROM ONE MEMBER STATE TO ANOTHER
Zvláštní kategorie poškozených
Special categories of victim
Aniž je dotčen čl. 13 odst. 1 druhý pododstavec, kryje pojištění uvedené v článku 3 odpovědnost za škody na zdraví všech osob cestujících ve vozidle, s výjimkou řidiče, vyplývající z provozu vozidla.
Without prejudice to the second subparagraph of Article 13(1), the insurance referred to in Article 3 shall cover liability for personal injuries to all passengers, other than the driver, arising out of the use of a vehicle.
Rodinní příslušníci pojistníka, řidiče či kterékoli jiné osoby, jež nese občanskoprávní odpovědnost za nehodu, která je kryta pojištěním uvedeným v článku 3, nesmějí být v důsledku tohoto příbuzenského vztahu vyloučeni z pojištění u škod na zdraví, které sami utrpěli.
The members of the family of the policyholder, driver or any other person who is liable under civil law in the event of an accident, and whose liability is covered by the insurance referred to in Article 3, shall not be excluded from insurance in respect of their personal injuries by virtue of that relationship.
Pojištění uvedené v článku 3 kryje škodu na zdraví a věcnou škodu utrpěnou chodci, cyklisty a dalšími nemotorizovanými uživateli pozemních komunikací, kteří v důsledku nehody, jejímž účastníkem bylo motorové vozidlo, mají nárok na náhradu škody v souladu s vnitrostátními občanskoprávními předpisy.
The insurance referred to in Article 3 shall cover personal injuries and damage to property suffered by pedestrians, cyclists and other non-motorised users of the roads who, as a consequence of an accident in which a motor vehicle is involved, are entitled to compensation in accordance with national civil law.
Tímto článkem není dotčena občanskoprávní odpovědnost ani výše náhrady škody.
This Article shall be without prejudice either to civil liability or to the quantum of damages.
Doložky o výluce z pojištění
Exclusion clauses