natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Zákon o převzetí ukládá nabyvateli více než 30 % podílů v cílové společnosti povinnost oznámit závaznou nabídku pro všechny akcie cílové společnosti do 20 dnů od překročení prahové hodnoty (paragraf 22 zákona o převzetí).
The Takeover Act obliges an acquirer of more than 30 % of the target company’s shares to announce a mandatory offer for all of the target company’s equities within 20 days of crossing the threshold (Section 22 of the Takeover Act).
Podle paragrafu 26 zákona o převzetí nesmí být cena závazné nebo dobrovolné nabídky k získání kontrolního podílu nižší než nejvyšší protiplnění za tyto akcie cílové společnosti poskytnuté v hotovosti nebo sjednané uchazečem v období posledních dvanácti měsíců před oznámením nabídky; tato cena musí mimoto odpovídat přinejmenším průměrnému burzovnímu kurzu těchto akcií, váženému podle příslušných objemů obchodu, v období posledních šesti měsíců přede dnem, k němuž byla zveřejněna nabídka.
Section 26 of the Takeover Act states that the price of a mandatory or voluntary bid to acquire a controlling interest must not be lower than the highest money consideration paid or agreed by the bidder for these equities over the 12 months preceding the announcement of the bid and that this price must be at least the average stock-market price for the equities concerned, weighted according to the respective trading volumes, over the six months preceding the day on which the bid was announced.
Společnost Lufthansa jakožto nabyvatel ovládajícího podílu společnosti ÖIAG má proto povinnost učinit všem akcionářům nabídku s průměrným váženým kurzem.
Lufthansa, as the acquirer of ÖIAG’s controlling stake, is therefore obliged to make an offer to all shareholders at the weighted average price.
Komise podotýká, že uchazeč nemá s ohledem na výši této ceny žádný prostor pro manévrování.
The Commission notes that the bidder has no discretion with regard to the level of this price.
Transakci na základě veřejného nabídkového řízení týkajícího se podílu společnosti ÖIAG byla mimoto věnována pozornost ve sdělovacích prostředcích, takže kurz akcií byl ovlivněn činností trhu a spekulacemi.
In addition, because of the public tendering procedure for ÖIAG’s shares, the transaction attracted media interest, which is why the share price has been influenced by market activity and speculation.
Rozdíl v ceně lze objasnit rovněž srážkou za ovládání, která platí pro menšinové podíly.
The difference in the prices may also be explained by the control discount applicable to minority shareholdings.
Na rozdíl od prémie za ovládání neodráží hodnota menšinových podílů hodnotu, která je spojena s ovládajícím podílem.
In contrast to the control premium, the value of minority shareholdings does not reflect the value attached to the controlling interest.
Zatímco celková cena zaplacená společnosti ÖIAG je záporná a lze ji (jak bylo objasněno výše) odvodit z vyjednávacího řízení, je cena zaplacená za akcie ve vlastnictví drobných akcionářů stanovena zákonem, je ve skutečnosti pro všechny strany známá předem a v daném případě by činila přibližně 220 milionů EUR.
Although the total price paid to ÖIAG is negative and, as explained above, can be derived from a negotiated procedure, the price paid for the free-float shares is set by law, is in fact known to all parties in advance and would amount to approximately EUR 220 million in the present case.
V souladu s tím může Komise vyvodit závěr, že cena za menšinové akcie je založena na právních závazcích, které musí společnost Lufthansa dodržet, a v daném případě nelze tudíž vyvodit žádné závěry ohledně ceny zaplacené menšinovým akcionářům se zřetelem na cenu zaplacenou společnosti ÖIAG.
Accordingly, the Commission can conclude that the minority share price is based solely on legal obligations which Lufthansa must meet and that, in the present case, no conclusions regarding the price paid to ÖIAG can therefore be inferred from the price paid to the minority shareholders.
Z výše uvedených skutečností vyplývá, že cena, kterou zaplatila společnost Lufthansa za podíly společnosti ÖIAG, je v rozmezí od […] EUR do […] EUR. To je třeba srovnat s hodnotou „za předpokladu neomezeného trvání podniku“ Austrian Airlines, která se nachází v rozmezí od […] EUR do […] EUR, přičemž průměrně činí […] EUR. Zaplacená cena proto není nižší než hodnota „za předpokladu neomezeného trvání podniku“.
It follows from the above that the price paid by Lufthansa for ÖIAG’s stake is between EUR […] and EUR […]. This must be compared with a going-concern value for Austrian Airlines of between EUR […] and EUR […], with a mid-range value of EUR […]. The price paid is therefore not lower than the going-concern value.
Komise podotýká, že ačkoliv zaplacená cena odpovídá pouze 41,56 % hodnoty podniku, je tato cena velmi blízko rozpětí stanovenému odborníkem.
The Commission notes that, even though the price paid is only 41,56 % of the value of the company, that price is very close to the range identified by the expert.
Komise proto vyvozuje závěr, že cena zaplacená společností Lufthansa byla v rozmezí tržní ceny za prodané podíly společnosti ÖIAG ve skupině Austrian Airlines.
The Commission therefore concludes that the price paid by Lufthansa is within the range of market prices for the shareholding in Austrian Airlines being sold by ÖIAG.
Podmínky proto neměly na kupní cenu žádný vliv.
Hence, the conditions did not have an impact on the sales price.
Tento závěr potvrzuje kvalitativní posouzení výše uvedených podmínek.
This conclusion is confirmed by a qualitative assessment of the above-mentioned conditions.
Jak bylo uvedeno výše, rakouské orgány uvedly, že podmínky uložené společnosti ÖIAG v pověření k privatizaci nebyly takové, aby měly nepříznivý či vůbec nějaký dopad na cenu, kterou byli kupující ochotni zaplatit.
As set out above, the Austrian authorities argued that the conditions imposed on ÖIAG by the privatisation mandate were not such as to have a negative impact or indeed any impact on the price that the purchasers were willing to pay.
Pokud jde o cíl týkající se „zachování co nejvyššího počtu jistých pracovních míst“, Komise zastává názor, že tento požadavek představuje pouze cíl, jehož má být dosaženo podle nejlepšího vědomí a svědomí.
With regard to the goal of ‘preserving as many secure jobs as possible’, the Commission is of the opinion that this requirement is merely a ‘best efforts’ aim.
Komise uvádí, že tato podmínka byla formulována tak, aby tím nebyla potenciálním kupcům uložena žádná obtížná nebo závazná povinnost.
The Commission notes that this condition was formulated in such a manner that it did not impose any onerous or binding obligations on potential buyers.
Vzhledem k této skutečnosti dospěla Komise k závěru, že tato podmínka, která nepředstavovala žádnou zátěž a byla všem potenciálním kupujícím podle formulace podkladů pro nabídkové řízení zřejmá, neměla žádný vliv na snížení ceny a nemohla odradit potenciální investory od podání nabídky, nebyla proto spojena s žádnými ztrátami prostředků pro stát.
In view of the above considerations, the Commission concludes that, since this condition did not have an onerous character and this was obvious to all potential buyers from the way in which the tender documents were formulated, it did not lower the purchase price and did not have the potential to deter potential investors from submitting a bid, and therefore did not entail a loss of resources for the State.
Tento závěr dokládá rovněž skutečnost, že všechny nabídky podané uchazeči byly omezené a pečlivě zformulované, což jim umožňovalo flexibilitu s cílem zajistit, aby byly splněny jejich obchodní cíle zaměřené na zisk [39].
This conclusion is also supported by the fact that all bids submitted by the bidders were limited and carefully worded, giving bidders the flexibility to ensure that their commercial and profit-motivated ambitions could be achieved [39].
S ohledem na „zřízení subjektu pro hájení místních rakouských zájmů“ Komise analogicky uvádí, že takovýto subjekt je pouze poradní a nemá žádné rozhodovací pravomoci.
Similarly, with regard to ‘establishing a committee to protect Austria’s interests’, the Commission notes that such a committee is purely advisory and has no decision-making powers.
Mimoto nebyl žádný z […] uchazečů takovouto podmínkou odrazen, jelikož […].
Furthermore, none of the […] bidders were deterred by such a condition, as […].
Komise proto může vyvodit závěr, že tato podmínka vzhledem k tomu, že nepředstavuje žádnou zátěž, nesnížila kupní cenu a nemohla odradit potenciální investory od podání nabídky.
The Commission can therefore conclude that, since this condition did not have an onerous character, it did not lower the purchase price and did not have the potential to deter potential investors from submitting a bid.
Nezahrnuje proto žádnou státní podporu.
It did not therefore involve State aid.
Pokud jde o cíl týkající se „zachování ústředí s rozhodovací pravomocí v Rakousku“, Komise uvádí, že všichni […] uchazeči oznámili svůj záměr zachovat ústředí s rozhodovací pravomocí v Rakousku.
With regard to the goal of ‘keeping the Company’s headquarters in Austria’, the Commission notes that all […] bidders expressed their intention of doing so.
Jelikož tato podmínka je založena na logice požadavku týkajícího se „hlavních akcionářů“ a představuje pouze zpřesnění tohoto požadavku, projedná Komise oba požadavky společně.
As this condition is based on the logic of the ‘core shareholder’ requirement and is merely a refinement thereof, the Commission will deal with the two requirements together.
S ohledem na otázku týkající se struktury hlavních rakouských akcionářů Komise uvádí, že tato podmínka platila pro všechny uchazeče a že si všichni […] uchazeči byli vědomi zvláštního trhu skupiny Austrian Airlines v určitých regionech a že o něj měli zájem a že měli zájem na zachování určitých dvoustranných přepravních práv; […].
On the issue of the Austrian core shareholder structure, the Commission notes that this condition applied for all bidders and that all […] bidders were aware of and interested in Austrian Airlines’ particular market in certain regions and had an interest in maintaining certain bilateral traffic rights.
V této souvislosti Komise podotýká, že uchazeči zamýšleli získat skupinu Austrian Airlines jako podnik pokračující v činnosti, a nikoli jako majetkovou hodnotu.
[…] In this context, the Commission notes that the bidders intended to acquire Austrian Airlines as a going concern and not as an asset.
Kvůli právním a jiným zvláštnostem odvětví letecké dopravy je hodnota určité trasy určena ve značném rozsahu nehmotnými aktivy, například letištními časy a leteckými provozními právy.
Owing to the regulatory and other particularities of the air transport sector, the value of an airline is largely determined by intangible assets, such as slots and air traffic rights.
Jako takové bylo zachování těchto práv považováno za pozitivní prvek jak prodávajícím, tak i kupujícím s cílem zachovat hodnotu podniku.
As such, both the seller and the buyer would see maintaining these rights as positive for potentially maintaining the value of the company.
Vzhledem k těmto skutečnostem může Komise vyvodit závěr, že tato podmínka a podmínka týkající se zachování ústředí s rozhodovací pravomocí v Rakousku byly místo zátěže v zásadě obchodními podmínkami, jež byly stanoveny fakticky k zachování dvoustranných přepravních práv s určitými třetími zeměmi, a tudíž spíše k zajištění výnosů podniku a hodnoty skupiny Austrian Airlines pro potenciálního kupce, než například stanovení úrovně výstupu a investic.
In view of the above considerations, the Commission can conclude that, rather than being onerous, this condition and the condition of keeping the headquarters in Austria were essentially commercial conditions actually designed to maintain bilateral traffic rights with certain third countries and thus rather to maintain the turnover of the company and the value of Austrian Airlines for the potential purchaser than, for example, to dictate the output or investment levels.
Komise zastává rovněž názor, že taková podmínka sice mohla vést k problémům s ohledem na slučitelnost s právem Společenství, její význam však byl všem potenciálním uchazečům jasný a byla důležitá, jelikož zachování přepravních práv je nezbytné.
The Commission is also of the opinion that, while such conditions may give rise to compatibility problems with Community law, their relevance would have been obvious and important to all potential bidders, as maintaining traffic rights is essential.
V rámci současného stavu rozvoje mezinárodního trhu letecké dopravy a dvoustranných dohod se třetími zeměmi se Komise domnívá, že takovéto podmínky nejsou v tomto odvětví neobvyklé.
In the context of the current state of development of the international air transport market and of bilateral agreements with third countries, the Commission considers that such conditions are not unusual in this sector.
Komise mimoto uvádí, že tyto podmínky nebyly žádným z potenciálních kupujících zpochybněny, nýbrž že se všichni uchazeči pokoušeli je splnit podobným, i když rozdílným způsobem, […].
The Commission further notes that these conditions were not challenged by any potential purchaser but rather that all bidders sought in a variety of similar ways to satisfy them […].
Na tomto základě může Komise vyvodit závěr, že požadavek na ústředí s rozhodovací pravomocí v Rakousku, ani požadavek na zachování struktury hlavních rakouských akcionářů nebyly takové, aby mohly snížit kupní cenu, a potenciální investoři nebyli odrazeni od podání nabídek, takže s těmito požadavky nebyla spojena žádná ztráta státních prostředků.
On this basis, the Commission can conclude that neither the requirement to maintain the headquarters in Austria nor the requirement to retain an Austrian core shareholder structure was liable to lower the purchase price or to deter potential investors from submitting a bid, so no loss of State resources was involved.
Ačkoliv by se takovéto podmínky v nabídkovém řízení obecně považovaly za podmínky, jež mohou vést ke ztrátě státních prostředků, výše uvedené kvalitativní posouzení v tomto zvláštním případě potvrzuje, že tyto podmínky neměly vzhledem k velmi specifické povaze odvětví letecké dopravy žádný dopad na zaplacenou cenu, naopak vedly k zachování úplné hodnoty skupiny Austrian Airlines.
Although, in the context of a tendering procedure, such conditions are generally regarded as conditions that could result in a potential loss of State resources, the above qualitative assessment confirms that, in this particular case, the conditions had no effect on the price paid, given the very specific nature of the aviation industry, but rather contributed to maintaining the full value of Austrian Airlines.
Vzhledem k těmto skutečnostem dospěla Komise k závěru, že cena, kterou společnost Lufthansa zaplatila společnosti ÖIAG za podíly ve skupině Austrian Airlines, nezahrnuje žádnou podporu pro společnost Lufthansa.
In the light of the above, the Commission concludes that no aid to Lufthansa is contained in the price it paid for ÖIAG’s shareholding in Austrian Airlines.
Jelikož Komise zjistila, že se prodej uskutečnil za tržní cenu, není nutno v rámci tohoto šetření týkajícího se státní podpory dále přezkoumat přiměřenost a průhlednost privatizačního procesu.
As the Commission has established that the sale took place at the market price, it is not required to further examine the fairness and transparency of the privatisation process as part of this aid assessment.
Použití kritéria investora v tržním hospodářství
Application of the ‘market economy investor’ test
Závěr, že cena, kterou společnost Lufthansa zaplatila za podíly společnosti ÖIAG ve skupině Austrian Airlines, odpovídá tržní ceně, nevylučuje možnost, že podpora byla poskytnuta samotné skupině Austrian Airlines.
The conclusion that the price paid by Lufthansa for ÖIAG’s shares in Austrian Airlines corresponds to the market price does not exclude the possibility that aid has been granted to Austrian Airlines itself.
Skutečnost, že za tento podnik byla zaplacena tržní cena, může případně zajistit, že kupujícímu nebude poskytnuta nová podpora, kupujícího však nelze zaměňovat s podnikem, který byl prodán za zápornou cenu.
The fact that a market price has been paid for a company might ensure that no new aid is granted to the buyer, but the buyer should not be confused with the company sold at a negative price.
Podle ustálené judikatury Soudního dvora je v případě, že podnik, který obdržel protiprávní podporu, je získán za tržní cenu, tj. za nejvyšší cenu, kterou by byl ochoten zaplatit soukromý investor za normálních podmínek hospodářské soutěže za tuto společnost ve stavu, v němž se – zejména po obdržení státní podpory – nachází, prvek podpory hodnocen za tržní cenu a zahrnut do kupní ceny [40].
The Court has in fact consistently held that, where an undertaking that has benefited from unlawful State aid is bought at the market price, that is to say at the highest price which a private investor acting under normal competitive conditions was ready to pay for that company in the situation it was in, in particular after having enjoyed State aid, the aid element was assessed at the market price and included in the purchase price [40].
Je-li podnik prodán státem za zápornou cenu, nepostačuje prodej za tržní cenu jako kritérium pro zjištění, že stát jednal jako investor v tržním hospodářství a že nebyla poskytnuta státní podpora.
Thus, where a company is sold by the State at a negative price, the sale at the market price is not a sufficient criterion for establishing that the State acted as a market economy investor and that no State aid was granted.
Takovýto investor v tržním hospodářství by srovnal rovněž zápornou tržní cenu s náklady, které by mu vznikly v případě alternativních možností, například při platební neschopnosti podniku („scénář při platební neschopnosti“).
Such a market economy investor would also compare the negative market price with the cost to him of alternative options, such as, in the present case, insolvency of the company (insolvency scenario).
Rakouské orgány tvrdily, že rozhodnutí o prodeji podílu ve skupině Austrian Airlines společnosti Lufthansa za zápornou cenu představovalo z hlediska nákladů nejvýhodnější možnost z různých alternativ, jež měly k dispozici.
The Austrian authorities have argued that the decision to sell their stake in Austrian Airlines to Lufthansa at a negative price was the least expensive of the various options open to them.
Těmito jinými možnostmi byla strukturovaná likvidace, scénář založený na zachování samostatnosti a scénář při platební neschopnosti.
The other options were structured liquidation, the stand-alone scenario and the insolvency scenario.
V tomto ohledu Komise podotýká, že alternativní scénáře není nutno v tomto rozhodnutí posoudit podrobně, jelikož by všechny vedly k vyšším nákladům než platební neschopnost.
In this respect, the Commission notes that alternative scenarios do not have to be assessed in detail in this Decision, as all of them would lead to higher costs than insolvency.
Scénář při platební neschopnosti
Insolvency scenario
V případě platební neschopnosti by musely být všechny nesplacené závazky vůči zajištěným a nezajištěným věřitelům uhrazeny z výnosu z prodeje aktiv, na něž se nevztahuje výhradní vlastnictví.
In the event of insolvency, outstanding debts to secured and unsecured creditors would have to be paid from the proceeds of the sale of unencumbered assets.
Podle rakouských právních předpisů nejsou upřednostněni žádní věřitelé, náklady správce podstaty jsou však uhrazeny přednostně před všemi nezajištěnými věřiteli.
Under Austrian law, there are no preferential creditors, but the costs of the insolvency practitioner are settled in priority to any unsecured creditors.
Rovněž nároky zaměstnanců nejsou uspokojeny přednostně, takže jsou uhrazeny podle podílu, který platí pro všechny věřitele.
Furthermore, the claims of employees are not treated as preferential claims and will therefore be settled according to the quota that applies for all creditors.
Akcionáři nemohou v případě platební neschopnosti pravděpodobně počítat s žádnou platbou.
In the insolvency scenario, shareholders would be unlikely to benefit from any return.
Na oplátku neručí akcionáři nad ztrátu svých podílů.
As a corollary, shareholders would have no liability other than the loss of their shareholdings.
Převzetí všech neuhrazených závazků společností ÖIAG s cílem zabránit negativním účinkům na její ostatní účasti
Assumption of all unsatisfied debts by ÖIAG in order to avoid a negative impact on its other shareholdings
Snížení bonity by bylo podle názoru rakouských orgánů výsledkem neposkytnutí podpory ze strany mateřské společnosti.
In their opinion, the rating downgrade would result from the loss of the support of the parent company.
Rakouské orgány se dále domnívají, že podpora ze strany mateřského podniku patří k hlavním činitelům bonity.
Moreover, they are of the opinion that the support of the parent company is one of the key rating factors.
Uvedly příklady soukromých podniků, například bonitu Bank Austria a Hypovereinsbank, které měly prospěch z podpory ze strany své mateřské společnosti Unicredit.
They have provided examples of private undertakings, stating, for example, that the ratings of Bank Austria and Hypovereinsbank have benefitted from the support of their parent company UniCredit.
Komise za prvé uvádí, že stanovení bonity určitého podniku bez ohledu na to, zda je zcela v soukromém vlastnictví, nebo ve veřejném vlastnictví, nezávisí pouze na podpoře ze strany mateřské společnosti, nýbrž rovněž na jiných činitelích.
The Commission first notes that, irrespective of whether a company is wholly privately owned or whether it is publicly owned, its rating depends not only on the support of the parent company but also on other factors.
K činitelům, které jsou rozhodující pro bonitu, patří výrobní charakteristiky podniku, riziko reinvestice, provozní a kapitálová efektivnost a následné činitele bonity, například závislost na zákaznících, diverzifikace, finanční situace a charakteristika z hlediska likvidity obecně.
Key rating factors are the production characteristics of the company, the re-investment risk, the operating and capital efficiency and downstream rating factors such as the dependence of its customers, diversification, its financial situation and its liquidity profile in general.
Příklady shrnuté v tabulce č. 1 se mimoto vztahují na snížení bonity mateřské společnosti, které vedlo k snížení bonity dceřiné společnosti.
In addition, the examples summarised in Table 1 relate to a downgrading of the rating of a parent company resulting in the downgrading of the rating of its subsidiary.
Podle metodiky pro posuzování bonity nemůže být bonita dceřiné společnosti lepší než bonita mateřské společnosti.
Based on the rating methodology, the rating of a subsidiary cannot be better than that of the parent company.
V daném případě nemá společnost ÖIAG žádný rating týkající se její bonity.
In the present case, ÖIAG does not have a rating.
Zákon o ÖIAG ze dne 26. dubna 2000 mimoto výslovně zakazuje konsolidaci společnosti ÖIAG s podniky, v nichž má podíly, a její závazky jsou kryty státní zárukou.
Furthermore, the ÖIAG Act of 26 April 2000 expressly forbids the consolidation of ÖIAG with its shareholdings and, moreover, its liabilities are covered by a State guarantee.
Zdá se, že se úloha společnosti ÖIAG podobá spíše úloze fondu pro správu majetku než úloze holdingové společnosti diverzifikovaného koncernu.
ÖIAG’s role appears, by its nature, to be that of an asset management fund rather than that of a diversified group holding.
Komise mimoto podotýká, že značný počet jejích účastí (OMV AG, Österreichische Post, Telekom Austria) je na vídeňské burze kótován zvlášť, místo aby byl spojen do jediné koncernové struktury, a že většina těchto podniků je ve vlastnictví jiných akcionářů než společnosti ÖIAG.
The Commission also notes that a significant number of its shareholdings (OMV AG, Österreichische Post, Telekom Austria) are themselves listed separately on the Vienna stock exchange rather than being unified within a single group structure and that the majority of each of these companies is owned by shareholders other than ÖIAG.