natgillin/translations-raw huggingface dataset:
s ohledem na své rozhodnutí 94/262/ESUO, ES, Euratom ze dne 9. března 1994 o pravidlech a obecných podmínkách pro výkon funkce veřejného ochránce práv [1],
Having regard to its Decision 94/262/ECSC, EC, Euratom of 9 March 1994 on the regulations and general conditions governing the performance of the Ombudsman’s duties [1],
s ohledem na článek 204 jednacího řádu,
Having regard to Rule 204 of its Rules of Procedure,
s ohledem na výzvu k podávání žádostí [2],
Having regard to the call for applications [2],
s ohledem na své hlasování dne 20. ledna 2010,
Having regard to its vote of 20 January 2010,
Nikiforos DIAMANDOUROS je zvolen evropským veřejným ochráncem práv.
to elect Mr Nikiforos DIAMANDOUROS to serve as European Ombudsman.
V Štrasburku dne 20. ledna 2010.
Done at Strasbourg, 20 January 2010.
Úř. věst. C 216, 10.9.2009, s. 7.
OJ C 216, 10.9.2009, p. 7.
o standardních smluvních doložkách pro předávání osobních údajů zpracovatelům usazeným ve třetích zemích podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES
on standard contractual clauses for the transfer of personal data to processors established in third countries under Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council
(oznámeno pod číslem K(2010) 593)
(notified under document C(2010) 593)
Podle směrnice 95/46/ES jsou členské státy povinny zajistit, aby se předávání osobních údajů do třetí země mohlo uskutečnit pouze za podmínky, že dotyčná třetí země zaručí odpovídající úroveň ochrany údajů a že před předáváním budou dodrženy právní předpisy členských států, které jsou v souladu s ostatními ustanoveními směrnice.
Pursuant to Directive 95/46/EC Member States are required to provide that a transfer of personal data to a third country may only take place if the third country in question ensures an adequate level of data protection and the Member States’ laws, which comply with the other provisions of the Directive, are respected prior to the transfer.
Ustanovení čl. 26 odst. 2 směrnice 95/46/ES však stanoví, že členské státy mohou předání nebo předávání osobních údajů do třetích zemí, které nezajišťují odpovídající úroveň ochrany, povolit za předpokladu, že existují určitá ochranná opatření.
However, Article 26(2) of Directive 95/46/EC provides that Member States may authorise, subject to certain safeguards, a transfer or a set of transfers of personal data to third countries which do not ensure an adequate level of protection.
Tato ochranná opatření mohou zejména vyplývat z vhodných smluvních doložek.
Such safeguards may in particular result from appropriate contractual clauses.
Podle směrnice 95/46/ES by měla být úroveň ochrany údajů posuzována s ohledem na veškeré okolnosti doprovázející předání nebo předávání údajů.
Pursuant to Directive 95/46/EC the level of data protection should be assessed in the light of all the circumstances surrounding the data transfer operation or set of data transfer operations.
Pracovní skupina pro ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů zřízená podle uvedené směrnice vydala v zájmu usnadnění posuzování pokyny.
The Working Party on the protection of individuals with regard to the processing of personal data established under that Directive has issued guidelines to aid with the assessment.
Standardní smluvní doložky se týkají pouze ochrany údajů.
Standard contractual clauses should relate only to data protection.
Vývozce údajů a dovozce údajů proto mohou do smluv libovolně začlenit jakékoli další doložky, které se vztahují k předmětu obchodu a které jsou podle jejich názoru vhodné pro účely dané smlouvy, nejsou-li v rozporu se standardními smluvními doložkami.
Therefore, the data exporter and the data importer are free to include any other clauses on business related issues which they consider as being pertinent for the contract as long as they do not contradict the standard contractual clauses.
Tímto rozhodnutím by neměla být dotčena vnitrostátní oprávnění, která mohou členské státy udělit v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kterými se provádí čl. 26 odst. 2 směrnice 95/46/ES.
This Decision should be without prejudice to national authorisations Member States may grant in accordance with national provisions implementing Article 26(2) of Directive 95/46/EC.
Toto rozhodnutí po členských státech pouze požaduje, aby neodmítaly uznat zde uvedené standardní smluvní doložky jako dostatečná ochranná opatření, a nemá tudíž žádný vliv na ostatní smluvní doložky.
This Decision should only have the effect of requiring the Member States not to refuse to recognise, as providing adequate safeguards, the standard contractual clauses set out in it and should not therefore have any effect on other contractual clauses.
Rozhodnutí Komise 2002/16/ES ze dne 27. prosince 2001 o standardních smluvních doložkách pro předávání osobních údajů zpracovatelům usazeným ve třetích zemích podle směrnice 95/46/ES [2] bylo přijato s cílem usnadnit předávání osobních údajů správcem údajů usazeným v Evropské unii zpracovateli usazenému ve třetí zemi, která nezajišťuje odpovídající úroveň ochrany.
Commission Decision 2002/16/EC of 27 December 2001 on standard contractual clauses for the transfer of personal data to processors established in third countries, under Directive 95/46/EC [2] was adopted in order to facilitate the transfer of personal data from a data controller established in the European Union to a processor established in a third country which does not offer adequate level of protection.
Od přijetí rozhodnutí 2002/16/ES bylo získáno mnoho zkušeností.
Much experience has been gained since the adoption of Decision 2002/16/EC.
Zpráva o provádění rozhodnutí o standardních smluvních doložkách pro předávání osobních údajů do třetích zemí [3] mimoto ukázala, že roste zájem o prosazování použití standardních smluvních doložek u mezinárodního předávání osobních údajů do třetích zemí, které nezajišťují odpovídající úroveň ochrany.
In addition, the report on the implementation of Decisions on standard contractual clauses for the transfers of personal data to third countries [3] has shown that there is an increasing interest in promoting the use of the standard contractual clauses for international transfers of personal data to third countries not providing an adequate level of protection.
Zúčastněné strany mimoto předložily návrhy s cílem aktualizovat standardní smluvní doložky stanovené v rozhodnutí 2002/16/ES, aby se přihlédlo k rychle se rozšiřujícímu rozsahu činností spojených se zpracováním údajů ve světě a vyřešily některé záležitosti, na něž se uvedené rozhodnutí nevztahovalo [4].
In addition, stakeholders have submitted proposals with a view to updating the standard contractual clauses set out in Decision 2002/16/EC in order to take account of the rapidly expanding scope of data-processing activities in the world and to address some issues that were not covered by that Decision [4].
Oblast působnosti tohoto rozhodnutí je omezena na stanovení toho, že doložky, které uvádí, mohou být použity správcem údajů usazeným v Evropské unii, aby bylo možno stanovit odpovídající ochranná opatření ve smyslu čl. 26 odst. 2 směrnice 95/46/ES pro předávání osobních údajů zpracovateli usazenému ve třetí zemi.
The scope of this Decision should be limited to establishing that the clauses which it sets out may be used by a data controller established in the European Union in order to adduce adequate safeguards within the meaning of Article 26(2) of Directive 95/46/EC for the transfer of personal data to a processor established in a third country.
Toto rozhodnutí by se nemělo vztahovat na předávání osobních údajů správci usazenými v Evropské unii správcům usazeným mimo Evropskou unii, kteří spadají do oblasti působnosti rozhodnutí Komise 2001/497/ES ze dne 15. června 2001 o standardních smluvních doložkách pro předávání osobních údajů do třetích zemí podle směrnice 95/46/ES [5].
This Decision should not apply to the transfer of personal data by controllers established in the European Union to controllers established outside the European Union which fall within the scope of Commission Decision 2001/497/EC of 15 June 2001 on standard contractual clauses for the transfer of personal data to third countries, under Directive 95/46/EC [5].
Toto rozhodnutí by mělo provádět povinnost stanovenou v čl. 17 odst. 3 směrnice 95/46/ES a neměl by jím být dotčen obsah smluv nebo právních aktů vzniklých v souladu s tímto ustanovením.
This Decision should implement the obligation provided for in Article 17(3) of Directive 95/46/EC and should not prejudice the content of the contracts or legal acts established pursuant to that provision.
Součástí smluv nebo právních aktů by však měly být některé ze standardních smluvních doložek, zejména ve vztahu k povinnostem vývozce údajů, aby byla zajištěna srozumitelnost ustanovení, která mohou být obsažena ve smlouvě mezi správcem a zpracovatelem.
However, some of the standard contractual clauses, in particular as regards the data exporter’s obligations, should be included in order to increase clarity as to the provisions which may be contained in a contract between a controller and a processor.
Orgány dozoru členských států hrají v tomto smluvním mechanismu klíčovou úlohu při zajišťování toho, aby osobní údaje byly po předání náležitě chráněny.
Supervisory authorities of the Member States play a key role in this contractual mechanism in ensuring that personal data are adequately protected after the transfer.
Ve výjimečných případech, kdy vývozci údajů odmítnou řádně poučit dovozce údajů nebo kdy jej řádně poučit nemohou a kdy subjektům údajů hrozí bezprostřední riziko závažné újmy, by měly standardní smluvní doložky umožňovat orgánům dovozu prověřit dovozce údajů a dílčí zpracovatele a popřípadě přijmout rozhodnutí, která budou pro dovozce údajů a dílčí zpracovatele závazná.
In exceptional cases where data exporters refuse or are unable to instruct the data importer properly, with an imminent risk of grave harm to the data subjects, the standard contractual clauses should allow the supervisory authorities to audit data importers and sub-processors and, where appropriate, take decisions which are binding on data importers and sub-processors.
Orgány dozoru by měly mít pravomoc zakázat nebo pozastavit předání nebo předávání údajů uskutečněné na základě standardních smluvních doložek ve výjimečných případech, kdy by předávání uskutečněné na smluvním základě mělo pravděpodobně závažný nepříznivý dopad na ochranná opatření a povinnosti vztahující se k zajištění odpovídající ochrany subjektu údajů.
The supervisory authorities should have the power to prohibit or suspend a data transfer or a set of transfers based on the standard contractual clauses in those exceptional cases where it is established that a transfer on contractual basis is likely to have a substantial adverse effect on the warranties and obligations providing adequate protection for the data subject.
Standardní smluvní doložky by měly stanovit technická a organizační bezpečnostní opatření, která by uplatňovali zpracovatelé údajů usazení ve třetích zemích, jež neposkytují odpovídající ochranu, s cílem zajistit úroveň bezpečnosti odpovídající rizikům spojeným se zpracováním a s povahou údajů, jež mají být chráněny.
Standard contractual clauses should provide for the technical and organisational security measures to be applied by data processors established in a third country not providing adequate protection, in order to ensure a level of security appropriate to the risks represented by the processing and the nature of the data to be protected.
Strany by měly do smlouvy začlenit ustanovení vztahující se k těmto technickým a organizačním opatřením, která jsou s ohledem na právo rozhodné pro ochranu údajů, na stav techniky a na náklady související s jejich prováděním nezbytná v zájmu ochrany osobních údajů před náhodným či protiprávním zničením nebo před náhodnou ztrátou, úpravou, neoprávněným zveřejněním či přístupem nebo před ostatními protiprávními způsoby zpracování.
Parties should make provision in the contract for those technical and organisational measures which, having regard to applicable data protection law, the state of the art and the cost of their implementation, are necessary in order to protect personal data against accidental or unlawful destruction or accidental loss, alteration, unauthorised disclosure or access or any other unlawful forms of processing.
V zájmu usnadnění toků údajů směrem z Evropské unie je žádoucí, aby zpracovatelům poskytujícím služby zpracování údajů několika správcům údajů v Evropské unii bylo dovoleno uplatňovat stejná technická a organizační bezpečnostní opatření bez ohledu na to, ze kterého členského státu je předávání údajů prováděno, zejména v případech, kdy dovozce údajů získává údaje pro další zpracování od různých provozoven vývozce údajů v Evropské unii; v takovém případě by mělo být použito právo příslušného členského státu, v němž je usazen vývozce údajů.
In order to facilitate data flows from the European Union, it is desirable for processors providing data-processing services to several data controllers in the European Union to be allowed to apply the same technical and organisational security measures irrespective of the Member State from which the data transfer originates, in particular in those cases where the data importer receives data for further processing from different establishments of the data exporter in the European Union, in which case the law of the designated Member State of establishment should apply.
Je vhodné stanovit minimální rozsah informací, který by měly strany ve smlouvě o předávání výslovně uvést.
It is appropriate to lay down the minimum information that the parties should specify in the contract dealing with the transfer.
Členské státy by si měly ponechat pravomoc upřesnit, jaké informace musí strany uvést.
Member States should retain the power to particularise the information the parties are required to provide.
Uplatňování tohoto rozhodnutí by mělo být přezkoumáno na základě zkušeností.
The operation of this Decision should be reviewed in the light of experience.
Dovozce údajů by měl předávané osobní údaje zpracovávat pouze jménem vývozce údajů a v souladu s jeho pokyny a s povinnostmi obsaženými v doložkách.
The data importer should process the transferred personal data only on behalf of the data exporter and in accordance with his instructions and the obligations contained in the clauses.
Dovozce údajů by především neměl zpřístupnit osobní údaje třetí straně bez předchozího písemného souhlasu vývozce údajů.
In particular the data importer should not disclose the personal data to a third party without the prior written consent of the data exporter.
Vývozce údajů by měl dovozce údajů po celou dobu poskytování služeb spojených se zpracováním údajů upozorňovat, že má údaje zpracovávat v souladu s pokyny vývozce údajů, s právem rozhodným pro ochranu údajů a s povinnostmi obsaženými v doložkách.
The data exporter should instruct the data importer throughout the duration of the data-processing services to process the data in accordance with his instructions, the applicable data protection laws and the obligations contained in the clauses.
Ve zprávě o provádění rozhodnutí o standardních smluvních doložkách pro předávání osobních údajů do třetích zemí bylo doporučeno zavést příslušné standardní smluvní doložky o dalším předávání údajů zpracovatelem údajů usazeným ve třetí zemí dalšímu zpracovateli (dílčí zpracování) s cílem zohlednit obchodní trendy a postupy u stále globalizovanější činnosti spojené se zpracováním údajů.
The report on the implementation of Decisions on standard contractual clauses for the transfers of personal data to third countries recommended the establishment of appropriate standard contractual clauses on subsequent onwards transfers from a data processor established in a third country to another data processor (sub-processing), in order to take account of business trends and practices for more and more globalised processing activity.
Toto rozhodnutí by mělo obsahovat zvláštní standardní smluvní doložky o externím zadávání služeb zpracování údajů zpracovatelem údajů usazeným ve třetí zemi (dovozce údajů) dalším zpracovatelům (dílčím zpracovatelům) usazeným ve třetích zemích.
This Decision should contain specific standard contractual clauses on the sub-processing by a data processor established in a third country (the data importer) of his processing services to other processors (sub-processors) established in third countries.
Dále by toto rozhodnutí mělo stanovit podmínky, které by dílčí zpracování mělo splňovat, aby bylo zajištěno, že předávané osobní údaje jsou i nadále chráněny bez ohledu na následné předání dílčímu zpracovateli.
In addition, this Decision should set out the conditions that the sub-processing should fulfil to ensure that the personal data being transferred continue to be protected notwithstanding the subsequent transfer to a sub-processor.
Dílčí zpracování by mimoto mělo spočívat pouze v činnostech dohodnutých ve smlouvě mezi vývozcem údajů a dovozcem údajů, do níž jsou začleněny standardní smluvní doložky podle tohoto rozhodnutí, a nemělo by se vztahovat na jiné činnosti spojené se zpracováním údajů nebo účely, aby byla respektována zásada dodržení účelu.
In addition, the sub-processing should only consist of the operations agreed in the contract between the data exporter and the data importer incorporating the standard contractual clauses provided for in this Decision and should not refer to different processing operations or purposes so that the purpose limitation principle set out by Directive 95/46/EC is respected.
Pokud dílčí zpracovatel neplní své povinnosti v souvislosti se zpracováním údajů podle písemné dohody, měl by dovozce údajů i nadále nést odpovědnost vůči vývozci údajů.
Moreover, where the sub-processor fails to fulfil his own data-processing obligations under the contract, the data importer should remain liable toward the data exporter.
Předáním osobních údajů zpracovatelům usazeným mimo Evropskou unii by neměla být dotčena skutečnost, že by se činnosti spojené se zpracováním údajů měly řídit právem rozhodným pro ochranu údajů.
The transfer of personal data to processors established outside the European Union should not prejudice the fact that the processing activities should be governed by the applicable data protection law.
Standardní smluvní doložky by měly být vynutitelné nejen organizacemi, které jsou stranami smlouvy, ale také subjekty údajů, zejména v případech, kdy subjekty údajů utrpí škodu v důsledku porušení smlouvy.
Standard contractual clauses should be enforceable not only by the organisations which are parties to the contract, but also by the data subjects, in particular where the data subjects suffer damage as a consequence of a breach of the contract.
Subjekt údajů by měl být oprávněn podat žalobu a případně obdržet náhradu škody od vývozce údajů, který je správcem předávaných osobních údajů.
The data subject should be entitled to take action and, where appropriate, receive compensation from the data exporter who is the data controller of the personal data transferred.
Ve výjimečných případech by měl být subjekt údajů oprávněn podat žalobu a případně obdržet náhradu škody rovněž od dovozce údajů, došlo-li k porušení některé z povinností dovozce údajů nebo jeho případného dílčího zpracovatele uvedených v druhém odstavci doložky 3, pokud vývozce údajů fakticky zmizel, z právního hlediska zanikl nebo je v platební neschopnosti.
Exceptionally, the data subject should also be entitled to take action, and, where appropriate, receive compensation from the data importer in those cases, arising out of a breach by the data importer or any sub-processor under it of any of its obligations referred to in the paragraph 2 of Clause 3, where the data exporter has factually disappeared or has ceased to exist in law or has become insolvent.
Ve výjimečných případech by měl být subjekt údajů oprávněn podat žalobu a případně obdržet náhradu škody rovněž od dílčího zpracovatele, pokud vývozce údajů i dovozce údajů fakticky zmizeli, z právního hlediska zanikli nebo jsou v platební neschopnosti.
Exceptionally, the data subject should be also entitled to take action, and, where appropriate, receive compensation from a sub-processor in those situations where both the data exporter and the data importer have factually disappeared or ceased to exist in law or have become insolvent.
Tato odpovědnost dílčího zpracovatele vůči třetím stranám by se měla omezovat na jeho vlastní činnosti spojené se zpracováním údajů na základě smluvních doložek.
Such third-party liability of the sub-processor should be limited to its own processing operations under the contractual clauses.
V případě sporu mezi subjektem údajů, který se dovolává doložky ve prospěch třetí strany, a dovozcem údajů, který není vyřešen smírně, by měl dovozce údajů nabídnout subjektu údajů výběr mezi mediací nebo soudním řízením.
In the event of a dispute between a data subject, who invokes the third-party beneficiary clause, and the data importer, which is not amicably resolved, the data importer should offer the data subject a choice between mediation or litigation.
Rozsah, v jakém si bude moci subjekt údajů skutečně zvolit způsob řešení, bude záviset na dostupnosti spolehlivých a uznaných systémů mediace.
The extent to which the data subject will have an effective choice will depend on the availability of reliable and recognised systems of mediation.
Mediace prostřednictvím orgánů dozoru pro ochranu údajů v členském státě, ve kterém je usazen vývozce údajů, by měla být v případě, že je tato služba k dispozici, jednou z možností.
Mediation by the data protection supervisory authorities of the Member State in which the data exporter is established should be an option where they provide such a service.
Rozhodným právem smlouvy by mělo být právo členského státu, ve kterém je usazen vývozce údajů, umožňující oprávněné třetí straně vynutit splnění smlouvy.
The contract should be governed by the law of the Member State in which the data exporter is established enabling a third-party beneficiary to enforce a contract.
Subjekty údajů mohou být zastoupeny sdruženími nebo jinými subjekty, je-li to jejich přání a povoluje-li to vnitrostátní právo.
Data subjects should be allowed to be represented by associations or other bodies if they so wish and if authorised by national law.
Stejným právem by se měla řídit rovněž ustanovení o ochraně údajů obsažená v případné smlouvě s dílčím zpracovatelem týkající se subdodavatelského zajišťování činností spojených se zpracováním osobních údajů předaných vývozcem údajů dovozci údajů na základě smluvních doložek.
The same law should also govern the provisions on data protection of any contract with a sub-processor for the sub-processing of the processing activities of the personal data transferred by the data exporter to the data importer under the contractual clauses.
Pracovní skupina pro ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů, zřízená podle článku 29 směrnice 95/46/ES, předložila stanovisko k úrovni ochrany poskytované podle standardních smluvních doložek připojených k tomuto rozhodnutí, k němuž bylo přihlédnuto při přípravě tohoto rozhodnutí.
The Working Party on the protection of individuals with regard to the processing of personal data established under Article 29 of Directive 95/46/EC has delivered an opinion on the level of protection provided under the standard contractual clauses annexed to this Decision, which has been taken into account in the preparation of this Decision.
Rozhodnutí 2002/16/ES je třeba zrušit.
Decision 2002/16/EC should be repealed.
Standardní smluvní doložky uvedené v příloze jsou považovány za dostatečná ochranná opatření s ohledem na ochranu soukromí a základních práv a svobod jednotlivců, jakož i s ohledem na výkon odpovídajících práv v souladu s čl. 26 odst. 2 směrnice 95/46/ES.
The standard contractual clauses set out in the Annex are considered as offering adequate safeguards with respect to the protection of the privacy and fundamental rights and freedoms of individuals and as regards the exercise of the corresponding rights as required by Article 26(2) of Directive 95/46/EC.