natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Obvykle je nezbytné kvantitativně rozlišit nečistoty a přísady na jedné straně a nízkomolekulární podíly na druhé straně.
It is usually necessary to differentiate quantitatively between the impurities and additives on the one hand and the low molecular weight species on the other hand.
V případě gravimetrického stanovení je také důležité provést slepý pokus bez použití zkoušené látky s cílem zohlednit zbytky pocházející z experimentálního postupu.
In the case of gravimetric determination, it is also important to perform a blank run using no test substance in order to account for residues arising from the experimental procedure.
Chování při rozpouštění nebo extrakci polymerů ve vodě při 37 oC a pH 2 a 9 může být stanoveno způsobem popsaným v případě provádění experimentu při 20 oC.
The solution/extraction behaviour of polymers in water at 37 oC at pH 2 and pH 9 may be determined in the same way as described for the conduct of the experiment at 20 oC.
Hodnot pH lze dosáhnout přidáním buď vhodných pufrů, nebo vhodných kyselin nebo zásad, např. kyseliny chlorovodíkové, kyseliny octové, hydroxidu sodného nebo draselného analytické čistoty nebo NH3.
The pH values can be achieved by the addition of either suitable buffers or appropriate acids or bases such as hydrochloric acid, acetic acid, analytical grade sodium or potassium hydroxide or NH3.
V závislosti na použité metodě by měla být provedena jedna nebo dvě zkoušky.
Depending on the method of analysis used, one or two tests should be performed.
Jsou-li k dispozici dostatečně specifické metody pro přímou analýzu vodné fáze na obsah polymeru, měla by stačit jedna zkouška, jak je uvedena výše.
When sufficiently specific methods are available for direct analysis of the aqueous phase for the polymer component, one test as described above should suffice.
Nejsou-li však takové metody k dispozici a zjištění chování polymeru při rozpouštění nebo extrakci je omezeno na nepřímou analýzu stanovením celkového obsahu organického uhlíku (TOC) ve vodném extraktu, měla by být provedena dodatečná zkouška.
However, when such methods are not available and determination of the solution/extraction behaviour of the polymer is limited to indirect analysis by determining only the total organic carbon content (TOC) of the aqueous extract, an additional test should be conducted.
Tato dodatečná zkouška by měla být rovněž provedena třikrát, přičemž se použije 10krát menší množství vzorků polymeru a stejné množství vody jako v první zkoušce.
This additional test should also be done in triplicate, using ten times smaller polymer samples and the same amounts of water as those used in the first test.
Zkouška s jednou velikostí vzorku
Test conducted with one sample size
Metody pro přímou analýzu složek polymeru ve vodné fázi mohou být k dispozici.
Methods may be available for direct analysis of polymer components in the aqueous phase.
V opačném případě lze také zvážit nepřímou analýzu rozpuštěných nebo extrahovaných složek polymeru stanovením celkového obsahu rozpustných složek a provedením korekce na obsah nepolymerních složek.
Alternatively, indirect analysis of dissolved/extracted polymer components, by determining the total content of soluble parts and correcting for non polymer-specific components, could also be considered.
Analýza vodné fáze na obsah celkového polymerního podílu je možná:
Analysis of the aqueous phase for the total polymeric species is possible:
buď dostatečně citlivou metodou, např.
either by a sufficiently sensitive method, e.g.:
stanovením celkového obsahu organického uhlíku (TOC) rozkladem persíranem nebo dichromanem za vzniku CO2 a následnou IR analýzou nebo chemickou analýzou,
TOC using persulphate or dichromate digestion to yield CO2 followed by estimation by IR or chemical analysis,
atomovou absorpční spektrometrií (AAS) nebo jejím protějškem spektrometrií s indukčně vázaným plazmatem (ICP) pro silikonové polymery nebo polymery obsahující kov,
Atomic Absorption Spectrometry (AAS) or its Inductively Coupled Plasma (ICP) emission equivalent for silicon or metal containing polymers,
UV absorpcí nebo spektrofluorimetrií pro aromatické polymery,
UV absorption or spectrofluorimetry for aryl polymers,
kapalinovou chromatografií s hmotovým spektrometrem (LC-MS) pro nízkomolekulární vzorky,
LC-MS for low molecular weight samples,
nebo vakuovým odpařením vodného extraktu do sucha a spektroskopickou (IR nebo UV atd.) nebo AAS/ICP analýzou zbytku.
or by vacuum evaporation to dryness of the aqueous extract and spectroscopic (IR, UV, etc.) or AAS/ICP analysis of the residue.
Není-li analýza vodné fáze jako takové možná, měl by být vodný extrakt extrahován organickým rozpouštědlem nemísitelným s vodou, např. chlorovaným uhlovodíkem.
If analysis of the aqueous phase as such is not practicable, the aqueous extract should be extracted with a water-immiscible organic solvent e.g. a chlorinated hydrocarbon.
Rozpouštědlo se poté odpaří a zbytek se analyzuje způsobem popsaným výše pro obsah polymeru.
The solvent is then evaporated and the residue analysed as above for the notified polymer content.
Jakékoli složky, které jsou identifikovány jako nečistoty nebo přísady, se odečtou, aby byl stanoven stupeň rozpustnosti samotného polymeru.
Any components in this residue which are identified as being impurities or additives are to be subtracted for the purpose of determining the degree of solution/extraction of the polymer itself.
Jsou-li přítomna relativně velká množství takových materiálů, může být nezbytné analyzovat zbytek například HPLC nebo GC, aby se odlišily nečistoty z přítomného monomeru nebo deriváty monomeru a aby tak mohl být stanoven skutečný obsah monomeru nebo jeho derivátů.
When relatively large quantities of such materials are present, it may be necessary to subject the residue to e.g. HPLC or GC analysis to differentiate the impurities from the monomer and monomer-derived species present so that the true content of the latter can be determined.
V některých případech může být postačující pouhé odpaření organického rozpouštědla do sucha a zvážení suchého zbytku.
In some cases, simple evaporation of the organic solvent to dryness and weighing the dry residue may be sufficient.
Zkouška se dvěma různými velikostmi vzorku
Test conducted with two different sample sizes
Všechny vodné extrakty se analyzují na celkový obsah organického uhlíku (TOC).
All aqueous extracts are analysed for TOC.
Provede se gravimetrické stanovení nerozpuštěného nebo ne extrahovaného podílu vzorku.
A gravimetric determination is performed on the undissolved/not extracted part of the sample.
Zůstávají-li po odstředění nebo filtraci obsahu každé nádoby usazeny na stěnách nádoby zbytky polymeru, měla by být nádoba oplachována filtrátem, dokud není vyčištěna od všech viditelných zbytků.
If, after centrifugation or filtering of the content of each vessel, polymer residues remain attached to the wall of the vessel, the vessel should be rinsed with the filtrate until the vessel is cleared from all visible residues.
Poté se filtrát opět odstředí nebo zfiltruje.
Following which, the filtrate is again centrifuged or filtered.
Zbytky, které zůstanou na filtru nebo v centrifugační kyvetě, se vysuší ve vakuu při 40 oC a zváží.
The residues remaining on the filter or in the centrifuge tube are dried at 40 oC under vacuum and weighed.
Sušení se provádí do konstantní hmotnosti.
Drying is continued until a constant weight is reached.
ZKOUŠKA S JEDNOU VELIKOSTÍ VZORKU
TEST CONDUCTED WITH ONE SAMPLE SIZE
Pro každou ze tří nádob by měly být uvedeny jednotlivé výsledky a průměrné hodnoty vyjádřené v jednotkách hmotnosti vztažené na objem roztoku (obvykle mg/l) nebo v jednotkách hmotnosti vztažené na hmotnost vzorku polymeru (obvykle mg/g).
The individual results for each of the three flasks and the average values should be given and expressed in units of mass per volume of the solution (typically mg/l) or mass per mass of polymer sample (typically mg/g).
Kromě toho by měla být uvedena ztráta hmotnosti vzorku (vypočtená jako hmotnost rozpuštěné látky dělená hmotností výchozího vzorku).
Additionally, the weight loss of the sample (calculated as the weight of the solute divided by the weight of the initial sample) should also be given.
Měly by být vypočteny relativní směrodatné odchylky (RSD).
The relative standard deviations (RSD) should be calculated.
Měly by být uvedeny jednotlivé hodnoty pro celkovou látku (polymer + hlavní přísady atd.) a pro samotný polymer (tj. po odečtení příspěvku od těchto přísad).
Individual figures should be given for the total substance (polymer + essential additives, etc.) and for the polymer only (i.e. after subtracting the contribution from such additives).
ZKOUŠKA SE DVĚMA RŮZNÝMI VELIKOSTMI VZORKU
TEST CONDUCTED WITH TWO DIFFERENT SAMPLE SIZES
Pro každý experiment by měly být uvedeny jednotlivé hodnoty TOC ve vodných extraktech obou trojích experimentů a průměrné hodnoty vyjádřené v jednotkách hmotnosti vztažené na objem roztoku (obvykle mg C/l) a rovněž v jednotkách hmotnosti vztažené na hmotnost výchozího vzorku (obvykle mg C/g).
The individual TOC values of the aqueous extracts of the two triplicate experiments and the average value for each experiment should be given expressed as units of mass per volume of solution (typically mgC/l), as well as in units of mass per weight of the initial sample (typically mgC/g).
Není-li mezi výsledky pro vysoké a nízké poměry vzorek/voda rozdíl, může to znamenat, že všechny extrahovatelné složky byly skutečně vyextrahovány.
If there is no difference between the results at the high and the low sample/water ratios, this may indicate that all extractable components were indeed extracted.
V takovém případě obvykle nebývá přímá analýza nezbytná.
In such a case, direct analysis would normally not be necessary.
Měly by být uvedeny jednotlivé hmotnosti zbytků vyjádřené v procentech počátečních hmotností vzorků.
The individual weights of the residues should be given and expressed in percentage of the initial weights of the samples.
Měly by být vypočteny průměrné hodnoty za celý experiment.
Averages should be calculated per experiment.
Rozdíly mezi 100 % a zjištěnými hodnotami v procentech představují množství rozpustného a extrahovatelného materiálu v původním vzorku vyjádřené v procentech.
The differences between 100 and the percentages found represent the percentages of soluble and extractable material in the original sample.
dostupné informace o zkoušené látce (identifikace, přísady, nečistoty, obsah podílu o nízké molekulové hmotnosti).
available information about test substance (identity, additives, impurities, content of low molecular weight species).
Experimentální podmínky:
Experimental conditions:
popis použitých postupů a experimentálních podmínek,
description of the procedures used and experimental conditions,
popis analytických a detekčních metod.
description of the analytical and detection methods.
výsledky rozpustnosti nebo extrahovatelnosti v mg/l; jednotlivé a střední hodnoty pro extrakční zkoušky v různých roztocích, rozepsané podle obsahu polymeru, nečistot, přísad atd.,
results of solubility/extractivity in mg/l; individual and mean values for the extraction tests in the various solutions, broken down in polymer content and impurities, additives, etc.,
výsledky rozpustnosti nebo extrahovatelnosti v mg/g polymeru,
results of solubility/extractivity in mg/g of polymer,
hodnoty TOC ve vodných extraktech, hmotnost rozpuštěné látky a vypočtené procentuální hodnoty (pokud byly stanoveny),
TOC values of aqueous extracts, weight of the solute and calculated percentages, if measured,
informace o hodnotách získaných při slepém pokusu,
information about the blank values,
podle potřeby upozornění na chemickou nestálost zkoušené látky během zkušebních postupů a analytických postupů,
where necessary, references to the chemical instability of the test substance, during both the testing process and the analytical process,
všechny informace, které jsou důležité pro interpretaci výsledků.
all information which is important for the interpretation of the results.
DIN 53733 (1976) Zerkleinerung von Kunststofferzeugnissen für Prüfzwecke.
DIN 53733 (1976) Zerkleinerung von Kunststofferzeugnissen für Prüfzwecke.
Tato zkušební metoda slouží ke stanovení schopnosti kapalné látky zvyšovat rychlost hoření nebo intenzitu hoření hořlavé látky nebo vytvářet směs s hořlavou látkou, která se po důkladném promísení samovolně vznítí.
This test method is designed to measure the potential for a liquid substance to increase the burning rate or burning intensity of a combustible substance, or to form a mixture with a combustible substance which spontaneously ignites, when the two are thoroughly mixed.
Je založena na zkoušce OSN pro kapaliny podporující hoření (1) a je jí rovnocenná.
It is based on the UN test for oxidising liquids (1) and is equivalent to it.
Vzhledem k tomu, že tato metoda A.21 byla v prvé řadě zavedena s ohledem na požadavky směrnice nařízení (ES) č. 1907/2006, vyžaduje se srovnání pouze s jednou referenční látkou.
However, as this method A.21 is primarily designed to satisfy the requirements of Regulation (EC) No 1907/2006, comparison with only one reference substance is required.
Další zkoušení a srovnávání s dalšími referenčními látkami bude nutné, mají-li být výsledky zkoušky použity pro jiné účely.
Testing and comparison to additional reference substances may be necessary when the results of the test are expected to be used for other purposes.
Před prováděním zkoušky je užitečné mít předběžné informace o možných výbušných vlastnostech látky.
It is useful to have preliminary information on any potential explosive properties of the substance before performing this test.
Tato zkouška není použitelná pro pevné látky, plyny, výbušné nebo vysoce hořlavé látky nebo organické peroxidy.
This test is not applicable to solids, gases, explosive or highly flammable substances, or organic peroxides.
Tato zkouška nemusí být prováděna, pokud jsou pro danou látku již k dispozici výsledky zkoušky OSN pro kapaliny podporující hoření (1).
This test may not need to be performed when results for the test substance in the UN test for oxidising liquids (1) are already available.
Průměrnou dobou nárůstu tlaku se rozumí průměr naměřených časových hodnot, v jejichž průběhu dojde v testované směsi k nárůstu tlaku z 690 kPa na 2070 kPa nad atmosférický tlak.
Mean pressure rise time is the mean of the measured times for a mixture under test to produce a pressure rise from 690 kPa to 2070 kPa above atmospheric.
Jako referenční látka se použije 65 % (hmot.) vodný roztok kyseliny dusičné p.a..
65 % (w/w) aqueous nitric acid (analytical grade) is required as a reference substance.
Pokud experimentátor předpokládá, že výsledky zkoušky mohou být případně použity pro jiné účely, je vhodné použít více referenčních látek [11] Např. v odkazu 1 se používají 50 % (hmot.) kyselina chloristá a 40 % (hmot.) chlorečnan sodný .
Optionally, if the experimenter foresees that the results of this test may eventually be used for other purposes [9] As, for example, in the framework of UN transport regulations. , testing of additional reference substances may also be appropriate.
Zkoušená kapalina se smísí v poměru 1:1 (hmot.) s vláknitou celulosou a vpraví se do tlakové nádoby.
The liquid to be tested is mixed in a 1 to 1 ratio, by mass, with fibrous cellulose and introduced into a pressure vessel.
Pokud dojde při mísení nebo plnění k samovolnému vznícení, není třeba ve zkoušce pokračovat.
If during mixing or filling spontaneous ignition occurs, no further testing is necessary.
Pokud k samovolnému vznícení nedojde, provede se celá zkouška.
If spontaneous ignition does not occur the full test is carried out.
Směs se zahřívá v tlakové nádobě a měří se průměrná doba, za kterou dojde k nárůstu tlaku z 690 kPa na 2070 kPa nad atmosférický tlak.
The mixture is heated in a pressure vessel and the mean time taken for the pressure to rise from 690 kPa to 2070 kPa above atmospheric is determined.
Tato hodnota se porovná s průměrnou dobou pro směs referenční látky (referenčních látek) a celulosy v poměru 1:1.
This is compared with the mean pressure rise time for the 1:1 mixture of the reference substance(s) and cellulose.
V sérii pěti zkoušek jedné látky by neměl být rozdíl jednotlivých výsledků a aritmetického průměru větší než 30 %.
In a series of five trials on a single substance no results should differ by more than 30 % from the arithmetic mean.
Výsledky, které se liší od aritmetického průměru o více než 30 % se nepoužijí, proces mísení a plnění se zlepší a zkoušení zopakuje.
Results that differ by more than 30 % from the mean should be discarded, the mixing and filling procedure improved and the testing repeated.
Jako hořlavý materiál se použije usušená vláknitá celulosa s délkou vlákna od 50 do 250 μm a středním průměrem 25 μm.
Dried, fibrous cellulose with a fibre length between 50 and 250 μm and a mean diameter of 25 μm, is used as the combustible material.
Suší se ve vrstvě o tloušťce nejvýše 25 mm 4 hodiny při 105 oC do konstantní hmotnosti a uchovává se v exsikátoru nad vysoušedlem až do vychladnutí a samotného použití.
It is dried to constant weight in a layer not more than 25 mm thick at 105 oC for four hours and kept in a desiccator, with desiccant, until cool and required for use.
Obsah vlhkosti ve vysušené celulose by měl být nižší než 0,5 %, vztaženo na suchou látku.
The water content of the dried cellulose should be less than 0,5 % by dry mass.
Aby bylo této hodnoty dosaženo, doba sušení se podle potřeby prodlouží.
If necessary, the drying time should be prolonged to achieve this.
Pro celou zkoušku se použije tatáž šarže celulosy.1.6.1.2 Zkušební zařízení
The same batch of cellulose is to be used throughout the test.1.6.1.2. Apparatus
Tlaková nádoba
Pressure vessel
Zkouška vyžaduje použití tlakové nádoby.
A pressure vessel is required.
Nádobou je ocelový tlakový válec o délce 89 mm a vnějším průměru 60 mm (viz obrázek 1).
The vessel consists of a cylindrical steel pressure vessel 89 mm in length and 60 mm in external diameter (see figure 1).
Válec je na dvou protilehlých stranách opracován do plochy (v těchto místech je průměr nádobky 50 mm), aby byla usnadněna manipulace při nasazování zažehovací a ventilační zátky.
Two flats are machined on opposite sides (reducing the cross-section of the vessel to 50 mm) to facilitate holding whilst fitting up the firing plug and vent plug.
Nádoba má vrtání o světlosti 20 mm a na obou koncích je do hloubky 19 mm rozšířena a opatřena závitem, aby do ní mohla být zavedena trubka odpovídající 1'' British Standard Pipe (BSP) nebo jejímu metrickému ekvivalentu.
The vessel, which has a bore of 20 mm diameter is internally rebated at either end to a depth of 19 mm and threaded to accept 1'' British Standard Pipe (BSP) or metric equivalent.
Ve vzdálenosti 35 mm od jednoho konce a v úhlu 90o k nezploštělým stěnám je do válcové stěny tlakové nádoby našroubováno boční rameno pro odvod tlaku.
A pressure take-off, in the form of a side arm, is screwed into the curved face of the pressure vessel 35 mm from one end and at 90o to the machined flats.
Otvor pro toto rameno je vyvrtán do hloubky 12 mm a opatřen závitem tak, aby vyhovoval závitu 1/2'' BSP (nebo metrickému ekvivalentu) na konci bočního ramene.
The socket for this is bored to a depth of 12 mm and threaded to accept the 1/2" BSP (or metric equivalent) thread on the end of the side-arm.
V případě potřeby se inertním těsněním zajistí plynotěsnost.
If necessary, an inert seal is fitted to ensure a gas-tight seal.
Boční rameno přesahuje těleso nádoby o 55 mm a je v něm vyvrtaný kanál o průměru 6 mm. Konec bočního ramene je uvnitř rozšířen a opatřen závitem pro membránové čidlo tlaku.
The side-arm extends 55 mm beyond the pressure vessel body and has a bore of 6 mm. The end of the side-arm is rebated and threaded to accept a diaphragm type pressure transducer.
Lze použít jakékoli měřidlo tlaku, které je odolné proti horkým plynům a produktům rozkladu a na nárůst tlaku z 690 na 2070 kPa reaguje nejpozději do 5 ms.
Any pressure-measuring device may be used provided that it is not affected by the hot gases or the decomposition products and is capable of responding to rates of pressure rise of 690-2070 kPa in not more than 5 ms.
Konec tlakové nádobky vzdálenější od bočního ramene je opatřen zažehovací zátkou se dvěma elektrodami, přičemž jedna je od zátky izolovaná a druhá je přes zátku uzemněná.
The end of the pressure vessel farthest from the side-arm is closed with a firing plug which is fitted with two electrodes, one insulated from, and the other earthed to, the plug body.
Druhý konec tlakové nádoby je uzavřen průtržným diskem (průtržný tlak přibližně 2200 kPa), který je přidržován zátkou s vrtáním o světlosti 20 mm.
The other end of the pressure vessel is closed by a bursting disk (bursting pressure approximately 2200 kPa) held in place with a retaining plug which has a 20 mm bore.
V případě potřeby se inertním těsněním zajistí plynotěsnost zažehovací zátky.
If necessary, an inert seal is used with the firing plug to ensure a gas-tight fit.
Podstavec (obrázek 2) drží sestavu během používání ve správné poloze.
A support stand (figure 2) holds the assembly in the correct attitude during use.
Skládá se obvykle ze základny z měkké oceli o rozměrech 235 mm × 184 mm × 6 mm a ze 185 mm dlouhého dutého hranolu o rozměrech 70 mm × 70 mm × 4 mm.
This usually comprises a mild steel base plate measuring 235 mm × 184 mm × 6 mm and a 185 mm length of square hollow section (S.H.S.) 70 mm × 70 mm × 4 mm.
Dvě protilehlé strany tělesa jsou vyříznuty tak, aby vznikl podstavec ve tvaru 86 mm dlouhého hranolu na dvou plochých nožičkách.
A section is cut from each of two opposite sides at one end of the length of S.H.S. so that a structure having two flat sided legs surmounted by 86 mm length of intact box section results.
Konce těchto plochých nožiček jsou seříznuty v úhlu 60o vzhledem k horizontální rovině a jsou přivařeny k podstavci.
The ends of these flat sides are cut to an angle of 60o to the horizontal and welded to the base plate.
Na horním konci hranolu je vykrojení o šířce 22 mm a hloubce 46 mm, do něhož zapadne boční rameno tlakové nádoby, poté co je do držáku – zažehovací zátkou napřed – zasazena tlaková nádobka.
A slot measuring 22 mm wide × 46 mm deep is machined in one side of the upper end of the base section such that when the pressure vessel assembly is lowered, firing plug end first, into the box section support, the side-arm is accommodated in the slot.
Na vnitřní nižší stranu hranolového držáku je přivařen distanční ocelový kus o šířce 30 mm a tloušťce 6 mm.
A piece of steel 30 mm wide and 6 mm thick is welded to the lower internal face of the box section to act as a spacer.
Tlakovou nádobu na místě zajišťují dva 7 mm postranní křídlové šrouby umístěné v otvorech na protější straně.
Two 7 mm thumb screws, tapped into the opposite face, serve to hold the pressure vessel firmly in place.
Na boční díl dna hranolového držáku jsou navařeny dva 12 mm široké a 6 mm silné ocelové pásky, které podepírají tlakovou nádobu zespodu.
Two 12 mm wide strips of 6 mm thick steel, welded to the side pieces abutting the base of the box section, support the pressure vessel from beneath.
Zážehový systém
Ignition system
Zážehový systém se skládá z Ni/Cr drátu o délce 25 m, průměru 0,6 mm a odporu 3,85 Ω/m.
The ignition system consists of a 25 cm long Ni/Cr wire with a diameter 0,6 mm and a resistance of 3,85 ohm/m.
Drát se pomocí tyčinky o průměru 5 mm navine do tvaru cívky a připojí k elektrodám v zážehové zátce.
The wire is wound, using a 5 mm diameter rod, in the shape of a coil and is attached to the firing plug electrodes.
Dvě možné podoby cívky jsou uvedeny na obrázku 3.
The coil should have one of the configurations shown in figure 3.
Vzdálenost spodní strany nádoby a zážehové cívky by měla být 20 mm. Pokud nelze elektrody nastavit, měly by být konce zážehového drátu mezi cívkou a dnem tlakové nádoby izolovány keramickým pláštěm.
The distance between the bottom of the vessel and the underside of the ignition coil should be 20 mm. If the electrodes are not adjustable, the ends of the ignition wire between the coil and the bottom of the vessel should be insulated by a ceramic sheath.