natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Skutečnost, že zakázka byla přidělena účastníkovi, který nepředložil nejvyšší nabídku, není sama o sobě nezvratný důkaz podpory.
Although the successful bid was at face value not the highest one, this is not in itself irrefutable evidence of aid.
Chápání účastníka s nejvyšší nabídkou lze dále objasnit, když se zohlední rozdíly mezi jednotlivými nabídkami v podrozvahových rizicích [40].
The concept of the ‘highest bid’ can be interpreted more broadly to take differences in off-balance-sheet risks between bids into account [40].
U prvního hlediska jde v podstatě o to, zda by se země Burgundsko mohla spolehnout na to, že by skutečně dostala uhrazenou kupní cenu (to je obecně označeno jako bezpečnost transakce – první prvek), a zda by se mohlo vycházet z toho, že Sdružení obdrží potřebné povolení od dozoru nad finančním trhem (nebo jiného úřadu podílejícího se na procesu, druhý prvek).
The first aspect depends essentially on whether the Province of Burgenland could count on receiving payment of the purchase price, which is generally known as transaction security (first element) and whether the Consortium could be expected to obtain the necessary permission from the Financial Market Authority (or any other authority involved in the deal) (second element).
U druhého hlediska jde o to, zda existují jiné faktory jako je ručení nebo podrozvahová rizika, které země Burgundsko jako státní prodejce může zohlednit a které by vyvážily cenový rozdíl ve srovnání s nejvyšší nabídkou.
The second aspect depends on whether other factors are present, such as guarantees or off-balance-sheet risks, which can be taken into account by the public seller, the Province of Burgenland, and which would outweigh the price difference with the highest bid.
První prvek prvního hlediska: bezpečnost transakce
The first element of the first aspect: transaction security
Pokud se týká bezpečnosti transakce jako prvního prvku prvního hlediska, tak Komise pro srozumitelnost podtrhuje, že bezpečnost transakce se v této souvislosti nevztahuje na nic jiného než na schopnost kupujícího obstarat kupní cenu [41].
Concerning transaction security as the first element of the first aspect, the Commission stresses for reasons of clarity that this refers to the ability of the buyer to pay the purchase price and — in this context — nothing more [41].
Komise souhlasí s Rakouskem, že toto je rozhodující prvek procesu prodeje.
The Commission agrees with Austria that this is a vital element of the sales process.
Od žádného tržně se chovajícího prodejce nelze očekávat, že se rozhodne pro kupce, u kterého existuje reálná možnost, že nezaplatí kupní cenu.
No private vendor could be expected to choose a buyer when there was a realistic possibility that the purchase price would not be paid.
Rakousko během celého řízení neuplatnilo to, že Sdružení by nebylo schopné obstarat kupní cenu.
In the whole course of the procedure, Austria did not argue that the Consortium would not be capable of paying the purchase price.
Vzhledem k hospodářské síle společností spojených do Sdružení (viz 12. bod odůvodnění) nemá Komise žádný důvod pochybovat o tom, že kupní cena ve výši 155 milionů EUR mohla být zaplacena.
In view of the economic power of the companies of the Consortium (described in paragraph 12), the Commission sees no reason to doubt that the financing of the EUR 155 million purchase price was feasible.
Sdružení navrhlo uhradit zálohu ve výši 15 milionů EUR na důvěrnické konto u Active Bank se sídlem na Ukrajině, aby prokázalo, že je schopné zaplatit 155 milionů EUR.
The Consortium proposed an advance payment of EUR 15 million into a trust account with Ukraine-based Active Bank in order to demonstrate its ability to pay the EUR 155 million.
Druhý prvek prvního hlediska: povolení od FMA
The second element of the first aspect: approval of the FMA
Je také zcela jisté, že tržně se chovající prodávající by se nerozhodnul pro kupujícího, který by podle všeho neobdržel povolení od FMA (nebo jiného úřadu podílejícího se na procesu).
It is also evident that a private market seller would not choose a buyer who would in all probability not obtain the necessary permission from the FMA (or any other authority involved in the deal).
Rakousko předneslo, že FMA by prodej BB Sdružení nikdy nepovolil, zejména ne tehdy, pokud by předložilo jen nabídku Sdružení.
Austria argued that the FMA would never have authorized a sale of BB to the Consortium – not even if this bid had been the only offer.
Podle Rakouska nebyla nabídka společnosti GRAWE nejvyšší, ale byla to „nejlepší nabídka“.
According to Austria, GRAWE’s offer, even if it had not been the highest bid, had been the ‘best bid’.
Z hlediska procesního práva Komise nepopírá, že vzhledem ke skutečnosti, že existovali dva možní nabízející, bylo FMA zakázáno provádět tak zvaný Fit & Proper Test podle paragrafu 20 BWG. Ve skutečnosti je u všech srovnatelných řízení uděleno povolení od dozorčího práva až tehdy, když je zjištěn konkrétní kupující.
From a procedural point of view, the Commission does not dispute that the FMA was prohibited by Austrian law to carry out the so-called ‘fit & proper test’ based on Section 20 of the Banking Act in view of the two potential bidders; it is indeed a common requirement in any comparable procedure that a specific buyer has to be identified before regulatory approval can be given.
Proto bylo správné, že FMA odmítl vydat povolení o prodeji jak společnosti GRAWE, tak Sdružení, o které se žádalo při přípravě rozhodnutí o prodeji.
It is therefore coherent that the FMA rejected both the Consortium’s and GRAWE’s ‘applications’ for approval prior to the sales decision.
Komise uznává, že FMA nesmí podle rakouského práva vydat žádné vysvětlení ex post.
Based on Austrian law, the Commission also accepts that an ex-post statement by the FMA was not possible.
Komise však také konstatuje, že FMA se v průběhu předávání věcných informací o svém postupu, resp. o dřívější žádosti společnosti SLAV AG nikdy nepřipojil ke stanovisku Rakouska v této věci a vůči Komisi mnohokrát potvrdil, že výsledek jeho zkoumání je „naprosto otevřený“.
The Commission notes, however, that the FMA, while providing factual information on its procedures or the earlier application of SLAV AG, never openly endorsed Austria’s views in that regard, but confirmed to the Commission that the outcome of its investigation had been ‘completely open’.
V této souvislosti Komise dále poukazuje na to, že FMA se vyvaroval toho, aby se nezávisle na konkrétním případě vyjadřoval obecně k prvkům, kterým při svém zkoumání přisuzoval podstatný význam (např. hodnocení kupujícího).
In this context, the Commission also notes that the FMA refrained from making general statements, independently of the case in point, on elements it would have considered crucial to its assessment — such as, for example, the existence of a buyer rating.
Proto tedy v žádném případě neexistují příznaky toho, že tyto nebo jiné Rakouskem předložené úvahy by nepříznivě ovlivnily zkoumání FMA nebo dokonce neodvratně vedly k zápornému výsledku.
There are therefore no elements whatsoever indicating that this or any other considerations advanced by Austria would have adversely influenced its assessment, let alone have led necessarily to a negative outcome.
Protože neexistují žádná odpovídající vysvětlení FMA a žádné jiné důkazy, nemůže se Komise připojit k argumentu Rakouska, že FMA by prodej Sdružení s jistotou zakázal.
In the absence of such statements by the FMA or other evidence, the Commission cannot accept Austria’s argument that the FMA would certainly have prohibited a deal with the Consortium.
Také délka řízení FMA – méně než tři měsíce v případě společnosti GRAWE, ale až jeden rok v případě Sdružení – sama nestačí k tomu, aby se Sdružení jako kupující vyloučilo.
Also, the mere length of the FMA procedure – less than three months for GRAWE, but up to one year for the Consortium — is not sufficient to disqualify the Consortium.
Rakousko předneslo, že BB by trpěla přetrvávající nejistotou, což by banku nakonec mohlo přivést do obtíží.
Austria pointed out that BB would have suffered from prolonged uncertainty, ending up as a bank in difficulty.
Komise nemůže tento argument přijmout ani v podstatě ani v konkrétním případě.
However, neither in principle nor in concreto can the Commission accept this argument.
V podstatě by to totiž byla diskriminace všech nabízejících mimo Evropskou unii a možná i nabízejících z jiného členského státu, protože stejný argument by se mohl uvést pro každého nabízejícího, kterého v té době FMA nezná, tj. pro každý podnik, který není z Rakouska.
In principle, this would be tantamount to discriminating against any bidder outside the European Union — even maybe from another Member State, as this reasoning could equally be applied to any potential purchaser presently unknown to the FMA, i.e. any non-Austrian undertaking.
Pokud se jedná o konkrétní případ, Komise konstatuje, že BB se v okamžiku prodeje nenacházela v obtížích.
As to the case in point, the Commission notes that BB was not in difficulty at the time of sale.
Protože se o prodej usilovalo již od roku 2003, není ani dostatečně zjevné, proč se vyžadoval spěch.
As the sales procedures had been ongoing since 2003, the urgency is also not sufficiently explained.
Argument, přednesený v této souvislosti, že nabídka společnosti GRAWE byla časově omezená, také nelze přijmout, protože jinak by se otevřelo mnoho možností ovlivnit výběrové řízení diskriminačním způsobem.
In this context, the argument that GRAWE had put a time limit on its offer is also not acceptable, since this would afford numerous opportunities to influence tender procedures in a discriminatory fashion.
Ani ohledně úvah země Burgundsko k možnému výstupu řízení FMA se Komise nemůže řídit reklamací Rakouska, že byla zamítnuta žádost o udělení bankovní koncese, předložená v roce 1994 jedním předchůdcem společnosti SLAV AG.
Referring to the Province of Burgenland’s own considerations in order to second-guess the FMA’s decision, the Commission also cannot accept Austria’s reference to an earlier application for a banking licence made by a predecessor of SLAV AG in 1994.
Komise odkazuje na to, že obě situace nejsou srovnatelné, zejména když Fit & Proper Test, který je nutno provést v rámci prodeje BB patří mezi – velmi obsáhlé – předpoklady pro udělení neomezené bankovní koncese, která byla požadována v dřívějším případě [42].
The Commission would point out that the two situations are not comparable, even though the ‘fit & proper-test’ to be carried out in connection with the sale of BB is part of the — much wider — requirements of a full banking licence, as was applied for in the earlier case [42].
Ostatně u dřívějšího navrhovatele byla podstatně jiná struktura vlastnictví, a také politická situace na Ukrajině se od té doby výrazně změnila.
However, the ownership structure of the former applicant was quite different and the political situation in Ukraine has also changed considerably since.
Jediný Rakouskem uvedený důvod pro rozhodnutí o zákazu – nepoužívání mezinárodních zásad řádného účetnictví (IAS) fondy, které byly vlastníkem společnosti – se kromě toho zdá být čistě formální povahy; nic nepoukazuje na to, že dodržování IAS pro jinak složené Sdružení bylo v době prodeje BB ještě tématem k diskusi.
In addition, the only reason put forward by Austria as to why permission was withheld — non-application of International Accounting Standards (IAS) by the fund owning the undertaking — seems to be of a purely formal nature and there was nothing to indicate that compliance with IAS was still an issue for the differently composed consortium at the time of the sale of BB.
Protože FMA je ze zákona povinen nezaujatě přezkoumat novou žádost, nevychází Komise z toho, že toto dřívější řízení, které se týkalo jiné strany, by hrálo nějakou roli, pokud by země Burgundsko prodala BB Sdružení.
As the FMA is legally bound to evaluate a new application in an unbiased manner, the Commission does not think that this earlier procedure relating to a different party would have had any influence if the Province of Burgenland had sold BB to the Consortium.
Komise musí také odmítnout nepodložené argumenty, které Rakousko předložilo, aby vyloučilo Sdružení jako kupujícího, který předložil vážnou nabídku.
The Commission also has to reject the unsubstantiated claims which Austria has made in order to disqualify the Consortium as a credible buyer.
Rozhodnutí Komise se musí opírat o skutečnosti.
The Commission’s Decision needs to be based on facts.
To se týká za prvé přihlédnutí Rakouska na druhé privatizační řízení, během kterého FMA podle Rakouska naznačil, že prodej bance se sídlem v Litvě a s ruským majitelem by nebyl povolen.
This point concerns, first, the reference made by Austria to the second privatisation procedure, where, according to Austria, the FMA had implied that the sale to a Lithuania-based bank with a Russian owner would not have been permitted.
Pro toto tvrzení nebyly předloženy žádné důkazy, a kromě toho se jednalo o zcela jinou stranu.
Not only was this allegation not substantiated but also it referred to a completely different party.
Za druhé, Rakousko ve velmi pokročilém stádiu řízení odkázalo na rozhodnutí jednoho německého soudu, ve kterém bylo potvrzeno rozhodnutí BaFin, podle kterého byl zakázán prodej podílů jedné německé banky blíže neurčené ukrajinské skupině podniků [43].
Second, the Austrian authorities referred at a very late stage in the procedure to the German court judgment confirming a BaFin decision prohibiting a sale of shares in a German bank to an unidentified Ukrainian group [43].
Tato informace nebyla k rozhodujícímu datu k dispozici a při možném rozhodnutí FMA by nemohla hrát žádnou roli.
This information would not have been available at the relevant time and could thus not have played any part in a possible decision of the FMA.
V neposlední řadě Komise konstatuje, že FMA, jak už bylo vysvětleno, musí každou žádost zkoumat nezaujatě.
Last but not least, as already noted, the Commission notes that the FMA is bound to examine each case on its own merits.
Na základě předcházejících konstatování přichází Komise k závěru, že neexistují důkazy ani náznaky toho, že by FMA zakázal prodej Sdružení.
On the basis of the above, the Commission concludes that there is neither any evidence nor any indication that the FMA would have forbidden a sale to the Consortium.
Tržně se chovající prodávající by proto Sdružení z tohoto důvodu jako kupujícího nevyloučil.
A private market vendor would therefore not have disqualified the Consortium on this basis.
Druhé hledisko: Vliv povinnosti náhradního ručení na rozhodnutí o prodeji
The second aspect: the influence of Ausfallhaftung on the sales decision
Tak jako v každém jiném případě Komise potvrzuje, že v úvahu se mohou vzít jen ty faktory, se kterými by počítal tržně jednající investor [44].
As in any other case, the Commission confirms that only those factors can be considered which would have been taken into consideration by a market economy investor [44].
To vylučuje rizika, která vyplývají z možné vzniklé povinnosti platby státní podpory, protože tržně jednající investor by taková rizika nenesl [45].
This excludes risks stemming from potential liability to pay state aid as these would have not been incurred by a market economy investor [45].
V této souvislosti je rozhodující prvek při privatizaci BB povinnosti náhradního ručení, které Rakousko uvádí jako ospravedlnění prodeje společnosti GRAWE.
As far as the privatisation of BB is concerned, the decisive element in this respect is the existence of Ausfallhaftung, which Austria puts forward to justify the sale to GRAWE.
Podle názoru Komise nesmí země Burgundsko přihlížet k povinnosti náhradního ručení.
The Commission is of the opinion that Ausfallhaftung is an element which should not have been considered by the Province of Burgenland.
Pokud by se povinnost náhradního ručení vzala v úvahu, smíchala by se, jak již bylo vysvětleno v rozhodnutí o zahájení, úloha země Burgundsko jako poskytovatele státní podpory a jako prodejce banky.
As stated in the opening decision, taking Ausfallhaftung into account would mix up the role of the Province of Burgenland as grantor of the aid and the role of the Province of Burgenland as seller of the bank.
Komise musí nejdříve odmítnout všechny argumenty, kterými Rakousko zpochybňuje zařazení povinnosti náhradního ručení jako (stávající) státní podpory.
The Commission first has to reject all Austria’s arguments which call the categorisation of Ausfallhaftung as (existing) State aid into question.
Vzhledem k rozhodnutí Komise K(2003) 1329 v konečném znění o zrušení povinnosti náhradního ručení [46], které bylo vydáno po dohodě mezi Rakouskem a Komisí a které Rakousko nenapadlo před soudy Společenství, nelze se tímto argumentem řídit.
In the light of Commission Decision C(2003) 1329 final on the abolition on Ausfallhaftung [46], which followed an agreement between Austria and the Commission and which was not challenged by Austria before the European Courts, this argument is not acceptable.
Pokud by Rakousko – jak to v tomto řízení vypadá – skutečně nesouhlasilo s ustanovením, že povinnost náhradního ručení je nutno považovat za státní podporu, mohlo to napadnout před soudním dvorem.
Had Austria — as it would appear in the course of these proceedings — indeed disagreed with the categorisation of Ausfallhaftung as State aid, it was free to challenge this before the Court of Justice.
Na argument Rakouska, že stávající podpora je zákonná, je třeba odpovědět, že stávající podpora je nadále podporou nositele státní moci.
Furthermore, in response to Austria’s argument that existing aid is legal, it should be stressed that existing aid is still aid given by a public authority.
Ve všech dosavadních rozhodnutích soudu se vychází ze zásady, že při zkoumání otázky, jak by se choval tržně jednající investor, se nesmí míchat úlohy státu jako prodejce společnosti na straně jedné a povinnosti, které mu jako nositeli státní moci náležejí na straně druhé [47].
All Court decisions so far clearly set out the basic principle that the role of the State as seller of an undertaking and the role of the State and its obligations as a public authority should not be mixed up when applying the market-economy investor test [47].
Stanovisko Rakouska není podpořeno žádným precedenčním případem, ve kterém by nějaký tržně jednající investor zohlednil záruku označenou jako státní podporu: Ex hypothesi by žádný tržně jednající investor nepřevzal záruku, která by neodpovídala principu tržně jednajícího investora, a rozhodnutí o zrušení povinnosti náhradního ručení potvrzuje, že povinnost náhradního ručení nebyla poskytnuta za tržních podmínek.
There is no precedent to back up Austria’s view that a market economy investor would have taken into account a guarantee categorised as state aid: ex hypothesi, no market investor would have issued a guarantee that did not conform to the market investor principle and the decision on the abolition of Ausfallhaftung confirms that Ausfallhaftung was not granted on market terms.
Soudní dvůr shledal, že záruky, které byly označeny jako nezákonné podpory, nesmějí být vzaty v úvahu při přepočtu očekávaných likvidačních nákladů [48].
The Court of Justice has held that specific guarantees, which were considered to be illegal aid, could not be taken into account when calculating the potential costs of liquidation [48].
To naopak neznamená, že existující podpora smí být vzata v úvahu.
This does not mean that a contrario an existing aid measure could be taken into account.
Podle názoru Komise není relevantní, zda se jednalo o protiprávní nebo existující podporu.
The Commission considers that it is not relevant whether the aid was illegal or existing.
Pokud se opatření musí označit jako státní podpora, potom by nenáležela žádnému tržně jednajícímu prodávajícímu a proto takové opatření nezohlední [49].
As long as the measure qualifies as aid, no private vendor would have granted it and would not therefore have taken such a measure into consideration [49].
Situace by možná byla jiná, kdyby země Burgundsko převzala jako tržně jednající investor záruku za komerčních podmínek a ne záruku, která představuje státní podporu.
It might have been different if the Province of Burgenland had granted a commercial guarantee, as a private investor and not as state aid.
To se však projednávaného případu netýká.
This is however not the case here.
Rakousko neuvedlo žádné jiné faktory, jako podrozvahová rizika nebo jiné záruky, než povinnost náhradního ručení, které by se mohly vzít v úvahu při hodnocení nabídek.
Austria did not mention any other factors, such as off-balance-sheet risks or guarantees other than Ausfallhaftung, which could have been taken into account for the evaluation of the bids.
Protože „další vedení BB s vyloučením uplatnění náhradního ručení zemí“ bylo jedním z důvodů, když ne ten rozhodující důvod pro rozhodnutí země Burgundsko, prodat BB i přes nižší nabídku společnosti GRAWE, zastává Komise na základě těchto zjištění názor, že se Rakousko nechovalo jako tržně jednající prodávající.
In view of these findings, given that ‘continued operation of BB and, at the same time, avoidance of the use of Ausfallhaftung’ was one, if not the decisive element in the Province of Burgenland’s decision to sell BB to GRAWE regardless of its lower bid, the Commission finds that Austria did not behave as a private market vendor would have done.
Finanční výhoda, která byla společnosti GRAWE poskytnuta, odpovídá přinejmenším rozdílu mezi nabídkou Sdružení a skutečnou kupní cenou [50].
The economic advantage to GRAWE is at least equal to the difference between the Consortium’s bid and the actual sales price [50].
Podmínky, na které byl vázán prodej BB
The conditions attached to the sale of BB
Ačkoliv v tomto případě již skutečnost, že prodej byl přiznán nižší nabídce, dokazuje, že existuje státní podpora, musela Komise také přezkoumat, v jaké míře ovlivnily podmínky výběrového řízení kupní cenu.
Even if the existence of aid is already proven by the choice of the lower bid in this case, the Commission also had to consider to what extent the different conditions of the tender might have affected the sales price.
Jak bylo vysvětleno, vyjádřila Komise v rozhodnutí o zahájení pochyby o tom, že výběrové řízení bylo otevřené, průhledné a nediskriminační. Kromě toho vyjádřila Komise pochyby o dopadech podmínek na možné nabízející (kteří se podle okolností zdrželi účasti ve výběrovém řízení) i na dopadech podmínek na cenové nabídky (které možná byly nižší než v případě výběrového řízení bez podmínek).
As stated, the Commission had doubted in the opening decision that the tender had been open, transparent and non-discriminatory; furthermore, the Commission had expressed doubts regarding the impact of the conditions on potential bidders who might have refrained from bidding and regarding the impact of the conditions on the price offered by the bidders (those bids being potentially lower than in an unconditional tender).
Na základě informací došlých během formálního řízení je Komise toho názoru, že Sdružení z čistě procesně-právního hlediska (Due-Diligence kontrola, možnost setkat se, FMA) zjevně nebylo znevýhodněno odborníky HSBC, která byla pověřena prováděním výběrového řízení.
On the basis of the information obtained during the formal investigation procedure, the Commission finds that the Consortium, from a purely procedural point of view (due diligence, possibility of meetings, FMA) does not seem to have been disfavoured by the HSBC experts mandated to carry out the tender procedure.
Podle názoru Komise je toto stanovisko potvrzeno rozsáhlými zjištěními skutkového stavu soudem Eisenstadt, která se objevila v rozhodnutí tohoto soudu ze dne 20. května 2006 [51].
The Commission finds this view also confirmed by the extensive fact-finding carried out by the Eisenstadt Regional Court, as evidenced by its ruling of 20 May 2006 [51].
Komise zkoumala dopady podmínek na nabídky.
The Commission evaluated the impact of the conditions on the offers.