natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komise přezkoumala, zda lze použít bod 52.
The Commission has examined whether point 52 could be applied.
Bod 52 stanoví, že pokud dojde k výraznému zvýšení existující daně a členský stát zastává názor, že je nutné pro určité podniky učinit výjimku, lze podmínky uvedené v bodě 51.1 pro nové daně analogicky použít.
Point 52 lays down that where an existing tax is increased significantly and where the Member State concerned takes the view that derogations are needed for certain firms, the conditions set out in point 51.1 as regards new taxes are applicable by analogy.
Proto je třeba prověřit, jestli se daně výrazně zvýšily a jestli byly splněny podmínky podle bodu 51.1 pokynů Společenství pro životní prostředí.
Therefore it must be examined whether the taxes were increased significantly and if the conditions of point 51.1 of the environmental guidelines are fulfilled.
Všechny existující daně byly zvýšeny alespoň o 20 % (viz příloha I).
The existing taxes were all increased by more than 20 % (see Annex I).
Komise považuje toto zvýšení za významné ve smyslu bodu 52 pokynů Společenství pro životní prostředí.
The Commission considers this increase to be significant within the meaning of point 52 of the environmental guidelines.
Komise bere na vědomí, že podle údajů Německa jsou výjimky nutné pro další existenci podporovaných podniků ve skleníkovém zahradnictví.
The Commission notes that, according to Germany, the tax reductions in question are necessary for the continued existence of the greenhouse undertakings which benefit from them.
Bod 52 však lze použít pouze pro taková vrácení daní, která nepřekročí částku, o kterou byla zvýšena původní daň, tedy pro novou část existující daně.
However, point 52 can be applied only to the granted tax reductions that do not exceed the increase in the original tax, that is to say the new part of the existing tax.
Bod 52 se vztahuje k ustanovením, která jsou použitelná pro nové daně.
Point 52 refers to the rules applicable to new taxes.
Z toho plyne, že zvýšení daně je analogicky hodnoceno stejným způsobem jako zavádění nové daně.
As a consequence the increase of the tax is assessed by analogy in the same way as the introduction of a new tax.
Tato analogie může být použita pouze pro novou část, tj. pro zvýšenou část daně.
This analogy can only be applied for the new part, meaning the increased part of the tax.
Pouze tento postup zajistí, že při posuzování zvýšení daně nezůstanou nezohledněna další dodatečná kritéria, která se uplatňují při posuzování existujících daní.
Only this reasoning ensures that the additional criteria which have to be applied in the assessment of existing taxes are not ignored in the case of the assessment of a tax increase.
Na základě tohoto předpokladu Komise zjistila tyto skutečnosti:
Based on this assumption the Commission has established the following facts:
Pokud jde o topný olej, původní daň se zvýšila z 40,90 EUR/1000 l na 61,35 EUR/1000 l. Komise proto zastává názor, že jakékoli daňové snížení, které překračuje původní úroveň daně (tj. 40,90 EUR/1000 l), nelze odůvodnit podle pokynů Společenství pro životní prostředí, a je proto neslučitelné se společným trhem.
Regarding heating oil, the original tax had been increased from EUR 40,90/1000 l to EUR 61,35/1000 l. The Commission considers therefore that any reduction of the tax going beyond the original level (namely EUR 40,90/1000 l), cannot be justified under the environmental guidelines and is therefore incompatible with the common market.
Pokud jde o zemní plyn, původní daň se zvýšila z 1,87 EUR/MWh na 3,476 EUR/MWh (od 1. dubna 1999) a na 5,50 EUR/MWh (od roku 2003).
Regarding natural gas, the original tax had been increased from EUR 1,87/MWh to EUR 3,476/MWh (as of 1 April 1999), and EUR 5,50/MWh (as of 2003).
Komise proto zastává názor, že jakékoli daňové snížení, které překračuje původní úroveň daně (tj. 1,87 EUR/MWh), nelze odůvodnit podle pokynů Společenství pro životní prostředí, a je proto je neslučitelné se společným trhem.
The Commission considers therefore that any reduction of the tax going beyond the original level (namely EUR 1,87/1000 l), cannot be justified under the environmental guidelines and is therefore incompatible with the common market.
Pokud jde o zkapalněný plyn, původní daň se zvýšila z 25,56 EUR/1000 kg na 38,34 EUR/1000 kg (od 1. dubna 1999) a na 60,60 EUR/1000 kg (od roku 2003).
Regarding the liquid gas, the original tax had been increased from EUR 25,56/1000 kg to EUR 38,34/1000 kg (as of 1 April 1999) and EUR 60,60/1000 kg (as of 2003).
Komise proto zastává názor, že jakékoli daňové snížení, které překračuje původní úroveň daně (tj. 25,56 EUR/1000 kg), nelze odůvodnit podle pokynů Společenství pro životní prostředí, a je proto neslučitelné se společným trhem.
The Commission considers therefore that any reduction of the tax going beyond the original level (namely EUR 25,56/1000 kg), cannot be justified under the environmental guidelines and is therefore incompatible with the common market.
Pokud jde o část podpory, která nepřekročila částku zvýšení daně z roku 1999, Komise rovněž přezkoumala, zda byly splněny podmínky bodu 51.1 písm. b) (použitelné analogicky podle bodu 52).
With respect to the part of the aid which has not gone beyond the increase of the tax in 1999, the Commission has also determined whether the conditions of point 51.1(b) (applicable by analogy in accordance with point 52 of the guidelines) were respected.
Bod 51.1 písm. b) stanoví, že rozhodnutí o výjimkách vztahujících se na desetileté období bez klesající tendence mohou být opodstatněná ve dvou případech a uvádí další dvě podmínky, které musí být splněny: a) v případě daně Společenství musí být podnikem skutečně zaplacená částka v návaznosti na snížení vyšší než minimální částka Společenství, aby byl podnik motivován ke zlepšení ochrany životního prostředí; b) v případě vnitrostátní daně, která se ukládá v případě neexistence daně Společenství, musí podniky, které mají ze snížení daní užitek, přesto zaplatit významnou část vnitrostátní daně.
Point 51.1(b) states that exemption decisions covering a 10-year period with no degressivity may be justified in two cases and specifies two further conditions which must be met: (a) where the reduction concerns a Community tax, the amount effectively paid by the firms after the reduction must remain higher than the Community minimum in order to provide the firms with an incentive to improve environmental protection; (b) where the reduction concerns a domestic tax imposed in the absence of a Community tax, the firms eligible for the reduction must nevertheless pay a significant proportion of the national tax.
Případně se podle pokynů Společenství pro životní prostředí požaduje uplatnění alternativních opatření (např. dobrovolné dohody). To ale není tento případ.
Alternatively the environmental guidelines require that alternative measures (e.g. voluntary agreements) are in place, which is not the case here.
Pokud jde o uvedené tři produkty, tj. topný olej, zemní plyn a zkapalněný plyn, původní úroveň zdanění uplatňovaná před zvýšením daně v roce 1999 překračovala minimální daňovou sazbu Společenství:
With regard to the three products concerned, namely heating oil, natural gas and liquid gas, the original level of taxation applied before the increase of the tax in 1999 exceeded the Community minima:
U topného oleje činila minimální daňová sazba Společenství 18,00 EUR/1000 l [16] v období 2001–2003 a 21,00 EUR/1000 l [17] v období 2004–2006; byla tedy nižší než původní úroveň zdanění ve výši 40,90 EUR/1000 l.
For heating oil, the Community minimum tax rate was EUR 18,00/1000 l [16] for the years 2001-2003 and EUR 21,00/1000 l [17] for the years 2004-2006 and was therefore below the original level of taxation of EUR 40,90/1000 l.
U zemního plynu činila minimální daňová sazba Společenství 0,54 EUR/MWh v období 2004–2006; byla tedy nižší než původní úroveň zdanění ve výši 1,87 EUR/MWh.
For natural gas, the Community minimum tax rate was EUR 0,54/MWh for the years 2004-2006 and was therefore below the original level of taxation of EUR 1,87/MWh.
U zkapalněného plynu činila minimální daňová sazba Společenství 0,00 EUR/1000 kg; byla tedy nižší než původní úroveň zdanění ve výši 25,56 EUR/1000 kg.
For liquid gas, the Community minimum tax rate was EUR 0/1000 kg and was therefore below the original level of taxation of EUR 25,56/1000 kg.
Pokud jde o topné látky, které v období 2001–2003 nepodléhaly minimálním sazbám Společenství, stanoví bod 51.1 písm. b) druhá odrážka pokynů Společenství pro životní prostředí z roku 2001, že podporované podniky platí významnou část vnitrostátních daní.
With regard to the (word missing) heating fuels which were not subject to a Community minimum during the years 2001-2003, point 51.1(b), second indent, of the 2001 Guidelines on State aid for environmental protection requires benefiting companies to pay a significant proportion of the national tax.
Důvodem je poskytnout jim motivaci k činnostem v oblasti zlepšení ochrany životního prostředí.
The reason for that is to leave them with an incentive to improve their environmental performance.
Z praxe Komise je zřejmé, že za významnou část může být všeobecně považováno 20 % nebo minimální daňová sazba Společenství, která na základě příslušného využití energie spadá do oblasti působnosti jednotlivých směrnic.
In the practice of the Commission, it has become clear that, in general 20 %, or the Community minimum that applies to energy uses that do fall within the scope of respective Directives can be regarded as a significant proportion.
I pokud by se zohlednila nejvyšší vnitrostátní daňová sazba použitelná v příslušném období, tj. 5,50 EUR/MWh v roce 2003, činí 20 % mezní hodnota pouze 1,10 EUR/MWh, což je méně než původní úroveň zdanění, tj. 1,87 EUR/MWh.
Even if one takes into account the highest national tax rate applicable in the period in question, namely EUR 5,5/MWh, in the year 2003, the 20 % threshold only amounts to EUR 1,1/MWh, and therefore remains under the original level of taxation, namely EUR 1,87/MWh.
Na základě těchto důvodů Komise dospěla k závěru, že, pokud daňová snížení nepřekračují rámec původní úrovně zdanění před zvýšením z roku 1999, jsou splněny podmínky stanovené v bodu 51.1 písm. b).
For these reasons, the Commission concludes that, as far as the tax reductions do not go beyond the original levels of taxation before the increase in 1999, the conditions set out in point 51.1 b are fulfilled.
Pokud jde o topný olej, Komise považuje část daňové úlevy, která překračuje rámec původní úrovně zdanění (tj. 40,90 EUR/1000 l) za neslučitelnou se společným trhem, a část daňové úlevy, která rámec původní úrovně zdanění nepřekračuje (snížení z 61,35 EUR/1000 l na 40,90 EUR/1000 l), za slučitelnou se společným trhem.
Regarding heating oil, the Commission considers therefore that the part of the reduction of the tax which goes beyond the original rate (namely EUR 40,90/1000 l) is incompatible, and that the part of the reduction above the original rate (the reduction from EUR 61,35/1000 l to EUR 40,90/1000 l) is compatible with the common market.
Pokud jde o zemní plyn, Komise považuje část daňové úlevy, která překračuje rámec původní úrovně zdanění (tj. 1,87 EUR/MWh) za neslučitelnou se společným trhem, a část daňové úlevy, která rámec původní úrovně zdanění nepřekračuje (snížení z 3,476 EUR/MWh v letech 2001 a 2002, a z 5,50 EUR/MWh v letech 2003 až 2006 na 1,87 EUR/MWh) za slučitelnou se společným trhem.
Regarding natural gas, the Commission considers therefore that the part of the reduction of the tax, which goes beyond the original rate (namely EUR 1,87/MWh) is incompatible, and that the part of the reduction above the original rate (the reduction from EUR 3,476/MWh for the years 2001 and 2002 and EUR 5,5/MWh for the years 2003 to 2006 to EUR 1,87/MWh) is compatible with the common market.
Pokud jde o zkapalněný plyn, Komise považuje část daňové úlevy, která překračuje rámec původní úrovně zdanění (tj. 25,56 EUR/1000 kg) za neslučitelnou se společným trhem, a část daňové úlevy, která rámec původní úrovně zdanění nepřekračuje (snížení z 38,34 EUR/1000 kg v letech 2001 a 2002, a z 60,60 EUR/1000 kg v letech 2003 až 2006) za slučitelnou se společným trhem.
Regarding liquid gas, the Commission considers therefore that the part of the reduction of the tax which goes beyond the original rate (namely EUR 25,56/1000 kg) is incompatible, and that the part of the reduction above the original rate (the reduction from EUR 38,34/1000 kg for the years 2001 and 2002 and EUR 60,60/1000 kg for the years 2003 to 2006 to EUR) is compatible with the common market.
Komise konstatuje, že podpora poskytovaná v období 2001–2004 porušila čl. 93 odst. 2 Smlouvy o ES (nyní čl. 88 odst. 2), přičemž nebyla Komisi včas oznámena a nevyčkalo se rozhodnutí Komise.
The Commission notes that the aid granted in the years 2001-2004 was granted in breach of Article 93(2) of the EC Treaty (now Article 88(2)) without registering it in time with the Commission and without awaiting the Commission’s Decision.
Německo uvádí, že Komise o této podpoře věděla již od 29. srpna 2001, přičemž ale řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES zahájila až dne 22. října 2005.
Germany argues that the Commission knew about the aid as early as 29 August 2001, but that the Commission had not initiated proceedings under Article 88(2) of the EC Treaty until 22 October 2005.
Uvedené rozhodnutí přichází podle názoru Německa příliš pozdě a s odkazem na čl. 10 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999 není v souladu se zásadami řádné správy.
In Germany’s opinion this decision is too late and with reference to Article 10(1) of Regulation (EC) No 659/1999 cannot be reconciled with the principles of proper administration.
Německo proto namítá, že Komise již není oprávněna rozhodovat o neslučitelnosti podpory se společným trhem.
Germany therefore argues that the Commission is no longer authorised to establish the aid’s incompatibility with the common market.
Na protiprávní podpory se však nevztahují krátké lhůty pro přezkoumání uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 659/1999.
Unlawful aid is not eligible for the short examination periods specified in Article 4 of Regulation (EC) No 659/1999.
Zásady řádné správy jsou však nadále použitelné.
The principles of proper administration remain applicable, however.
Komise však zdůrazňuje, že si ve svém rozhodnutí K(2002) 441 v konečném znění ze dne 13. února 2002, týkajícím se Německa, vyhradila právo na přezkoumání uvedené státní podpory.
The Commission underlines nevertheless that it reserved its right to examine the aid under scrutiny in its Decision C(2002) 441 final of 13 February 2002 addressed to Germany.
Od data, které Německo uvádí (29. srpna 2001), až do zahájení formálního vyšetřovacího řízení (20. října 2005) Komise zaslala Německu nejméně tři žádosti o poskytnutí informací a rovněž uspořádala setkání se zástupci Německa.
From the date cited by Germany (29 August 2001) until the opening of the formal investigation procedure (20 October 2005) the Commission addressed at least three requests for information to Germany and held a meeting with representatives from Germany.
Teprve v tomto období se také dozvěděla, že došlo ke dvěma prodloužením daňového zvýhodnění vždy o dva roky.
Also, it was not until during this period that the Commission learnt of the two extensions of the tax refund, by two years in each case.
Ve stejném období zaslalo Německo Komisi nejméně pět sdělení s dodatečnými informacemi.
During the same period Germany addressed no less than five communications with additional information to the Commission.
Samotná skutečnost, že Německo v uvedeném období zaslalo Komisi pět sdělení, dokládá, že také podle názoru Německa nebyly tyto informace úplně dostačující, aby umožnily Komisi o tomto případě rozhodnout.
The mere fact that during the period in question Germany sent five communications to the Commission proves that it was also Germany’s view that the information had not been sufficiently complete to allow the Commission to take a decision on this case.
Ani odvolání na rozsudek RSV na tomto stavu nic nemění.
Citing the RSV judgment does not alter that fact.
Případ, o němž se v uvedeném rozsudku rozhodlo, je jiný.
The case underlying that judgment is different.
V uvedeném případě již Komise měla nejen podrobné informace o podpoře, což v tomto případě neplatí, ale již dokonce učinila rozhodnutí o základním opatření.
In that case, the Commission not only already had detailed knowledge of the aid (which is not so in the present case), but had even already taken a decision on the basic measure.
I s ohledem na příslušnou judikaturu Soudního dvora tedy nelze hovořit o nečinnosti Komise.
Even taking into account the relevant ECJ case law, there is therefore no question of the Commission having failed to take action.
V daném případě nedošlo k porušení čl. 10 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999.
Article 10(1) of Regulation (EC) No 659/1999 has not been infringed.
Pokud jde o oznámenou část podpory (ex číslo N 189/2005), Německo ani zúčastněné třetí strany neuvedly, že došlo ke zvláštnímu porušení lhůt pro přezkoumání uvedených v čl. 4 odst. 5 nařízení (ES) č. 659/1999.
Regarding the notified part of the aid (ex number N 189/2005) neither Germany nor interested third parties argued that there had been specific infringements of the examination periods as referred to in Article 4(5) of Regulation (EC) No 659/1999.
Kromě toho Německo neuplatnilo postup stanovený v čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení.
Furthermore, Germany did not apply the procedure provided for under Article 5(3) of that Regulation.
Argumenty Německa týkající se konkrétního uplatňování nařízení (ES) č. 659/1999 proto nelze přijmout.
Therefore, the arguments of Germany concerning the concrete application of the Regulation (EC) No 659/1999 must be discarded.
Komise poukazuje na to, že protiprávní podpory poskytnuté v rámci uvedeného režimu a podpory považované podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999 Rady ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES [18], za neslučitelné se společným trhem, musí být navráceny.
The Commission points out that, pursuant to Article 14(1) of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 [now Article 88] of the EC Treaty [18], any unlawful aid found to be incompatible with the common market granted under the scheme at issue must be recovered.
V čl. 14 odst. 1 se stanoví: „Komise nebude vyžadovat navrácení podpory, pokud by to bylo v rozporu s obecnými zásadami práva Společenství“.
Article 14(1) provides as follows: ‘The Commission shall not require recovery of the aid if this would be contrary to a general principle of Community law.’
Komise musí z vlastní iniciativy zohlednit mimořádné okolnosti, které toto odůvodnění umožňují [19].
The Commission is required to take into consideration on its own initiative exceptional circumstances that provide such justification [19].
Je třeba prověřit, zda s cílem vyloučit vymáhání protiprávní podpory neslučitelné se společným trhem od příjemce nelze v uvedeném případě uplatnit všeobecné zásady práva Společenství, jakými jsou zásada ochrany legitimního očekávání nebo zásada právní jistoty.
It should be examined whether, in this case, any general principle of Community law, such as the principle of legitimate expectations or of legal certainty, could be applied in order to preclude recovery from the beneficiaries of the unlawful and incompatible aid.
Zásada ochrany legitimního očekávání je všeobecná zásada, která je zakotvena v právu Společenství.
The protection of legitimate expectations is a general principle protected under Community law.
Na to, aby vznikla legitimní očekávání, musí mít Komise potvrzenu oprávněnost určitého opatření.
For legitimate expectations to arise, previous assurances provided by the Commission administration regarding the legality of a certain measure are required.
Proto musí existovat akt nebo úkon ze strany správy Společenství, které by mohly být příčinou legitimního očekávání [20].
Therefore, there must be an act or conduct on the part of the Community administration capable of having given rise to such an expectation [20].
Podle stálé judikatury je porušena zásada právní jistoty, pokud s ohledem na nejisté a nejasné okolnosti vznikne nejednoznačná právní situace, kterou Komise měla vyjasnit předtím, než přijala jakékoli opatření ohledně požadavku na vrácení [21].
According to the case-law, the principle of legal certainty is breached when the circumstances of uncertainty and lack of clarity led to the creation of an equivocal situation which the Commission should have clarified before it could take any action to order recover [21].
Německo konkrétně neobjasnilo, proč by měl být požadavek na vrácení v rozporu s řádnou správou.
Germany has not specifically demonstrated why recovery in itself should not be compatible with proper administration.
Protiprávní podpory a podpory považované za neslučitelné musí být podle článku 14 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999 vždy předmětem požadavku na vrácení.
Under Article 14 of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999, aid deemed to be unlawful and incompatible with the common market must be recovered as a matter of principle.
Jedinou výjimkou jsou případy, kde by požadavek na vrácení byl v rozporu se všeobecnými zásadami práva Společenství.
The only exception to that are cases in which recovery would infringe general principles of Community law.
Takový rozpor není zřejmý.
No such infringement is apparent.
Kromě toho žádná legitimní důvěra Německa nebyla důvodná ani hodná ochrany.
Furthermore, and in particular, any legitimate expectation on the part of Germany was neither well founded nor worthy of protection.
Odůvodněná nebyla proto, že podpora nebyla oznámena.
It was not well founded because the aid had not been notified.
Německo se proto nemohlo na existenci těchto podpor spoléhat.
Germany could not therefore have legitimate expectations in the existence of that aid.
To platí o to více, že Komise v dopise ze dne 13. února 2002 upozornila Německo na možnou kontrolu poskytovaných podpor.
This applies all the more so because by the above-mentioned letter of 13 February 2002 the Commission drew Germany’s attention to the possibility that the aid might be checked.
Uvážlivý podnikatel se podle stálé judikatury Soudního dvora měl a musel německých orgánů ptát, zda byly tyto podpory oznámeny, a proto mohl zjistit, že existovalo možné riziko požadavku na vrácení [22].
According to established ECJ case law, a prudent businessman could and should have asked the German authorities whether the aid had been notified and could have therefore found out that there was a risk of possible demand for recovery [22].
Pokud tento dotaz úmyslně nebo z nedbalosti nevznesl, není jeho legitimní důvěra hodna ochrany.
If he deliberately or as a result of negligence failed to ask this, his legitimate expectations are not worthy of protection.
Pokud jde o námitku Německa, že na základě ústních vyjádření úředníků Komise nabylo dojmu, že je tato podpora slučitelná se společným trhem, poukazuje Komise na to, že jedině Komise jako orgán je oprávněna přijímat taková rozhodnutí.
In response to Germany’s objection that, as a result of verbal statements by Commission officials, Germany gained the impression that the aid was compatible with the common market, the Commission points out that it alone, under the responsibility of the College, is authorised to take such decisions.
Rovněž upozorňuje na to, že neexistuje žádný dokument Komise, na jehož základě by bylo možné vyvozovat závěry o slučitelnosti předmětných podpor se společným trhem.
It also notes that there is no Commission document from which it could be concluded that the aid in question is compatible with the common market.