natgillin/translations-raw huggingface dataset:
výsledek předběžného odhadu, pokud existuje,
the result of the preliminary estimation, if any,
teplotu stanovení,
temperature of the determination,
údaje o analytických postupech použitých ke stanovení koncentrací,
data on the analytical procedures used in determining concentrations,
dobu a rychlost odstřeďování, pokud se použilo,
time and speed of centrifugation, if used,
koncentrace naměřené při každém stanovení v obou fázích (tzn. uvede se celkem 12 koncentrací),
the measured concentrations in both phases for each determination (this means that a total of 12 concentrations will be reported),
hmotnost zkoušené látky, objem každé fáze použité v každé zkušební nádobě a vypočtené celkové množství zkoušené látky, obsažené v jednotlivých fázích po dosažení rovnováhy,
the weight of the test substance, the volume of each phase employed in each test vessel and the total calculated amount of test substance present in each phase after equilibration,
vypočtené hodnoty rozdělovacího koeficientu (P) a střední hodnotu je nutné uvést pro každý soubor zkušebních podmínek, stejně tak střední hodnotu ze všech stanovení.
the calculated values of the partition coefficient (P) and the mean should be reported for each set of test conditions as should the mean for all determinations.
Pokud existují náznaky závislosti rozdělovacího koeficientu na koncentraci, mělo by to být uvedeno ve zprávě,
If there is a suggestion of concentration dependency of the partition coefficient, this should be noted in the report,
měla by být uvedena směrodatná odchylka jednotlivých hodnot P od střední hodnoty,
the standard deviation of individual P values about their mean should be reported,
měl by být také uveden dekadický logaritmus střední hodnoty P ze všech stanovení,
the mean P from all determinations should also be expressed as its logarithm (base 10),
vypočtená teoretická hodnota Pow byla-li stanovena nebo je-li naměřená hodnota > 104,
the calculated theoretical Pow when this value has been determined or when the measured value is > 104,
pH použité vody a vodné fáze během experimentu,
pH of water used and of the aqueous phase during the experiment,
pokud byly použity pufry, zdůvodnění jejich použití místo vody, jejich složení, koncentrace a pH, pH vodné fáze před a po experimentu.
if buffers are used, justification for the use of buffers in place of water, composition, concentration and pH of the buffers, pH of the aqueous phase before and after the experiment.
Pro metodu HPLC:
For HPLC method:
zkoušená látka a referenční látky, jejich čistota,
test and reference substances, and their purity,
teplotní rozmezí při stanoveních,
temperature range of the determinations,
pH, při kterém se prováděla stanovení,
pH at which the determinations are made,
podrobnosti o analytické a ochranné koloně, o mobilní fázi a o způsobu detekce
details of the analytical and guard column, mobile phase and means of detection,
retenční data a hodnoty log P z literatury pro referenční sloučeniny použité ke kalibraci,
retention data and literature log P values for reference compounds used in calibration,
podrobnosti o proložené regresní přímce (log k versus log P),
details of fitted regression line (log k versus log P),
průměrná retenční data a interpolovaná hodnota log P pro zkušební sloučeninu,
average retention data and interpolated log P value for the test compound,
popis zařízení a pracovních podmínek,
description of equipment and operating conditions,
eluční křivky,
elution profiles,
množství zkoušené látky a referenčních látek zavedených do kolony,
quantities of test and references substances introduced in the column,
mrtvý čas a způsob jeho měření.
dead-time and how it was measured.
OECD, Paris, 1981, Test Guideline 107, rozhodnutí Rady C(81) 30 v konečném znění.
OECD, Paris, 1981, Test Guideline 107, Decision of the Council C(81) 30 final.
Hansch and A.J.
Hansch and A.J.
Leo, Substituent Constants for Correlation Analysis in Chemistry and Biology, John Wiley, New York 1979.
Leo, Substituent Constants for Correlation Analysis in Chemistry and Biology, John Wiley, New York, 1979.
Log P and Parameter Database, A tool for the quantitative prediction of bioactivity (C. Hansch, chairman, A.J.
Log P and Parameter Database, A tool for the quantitative prediction of bioactivity (C. Hansch, chairman, A.J.
Leo, dir.)
Leo, dir.)
-Available from Pomona College Medical Chemistry Project 1982, Pomona College, Claremont, California 91711.
Available from Pomona College Medical Chemistry Project 1982, Pomona College, Claremont, California 91711.
Renberg, G. Sundström and K. Sundh-Nygärd, Chemosphere, 1980, vol. 80, 683.
Renberg, G. Sundström and K. Sundh-Nygärd, Chemosphere, 1980, vol. 80, p. 683.
Ellgehausen, C. D'Hondt and R. Fuerer, Pestic.
Ellgehausen, C. D'Hondt and R. Fuerer, Pestic.
Sci., 1981, vol. 12, 219 (1981).
Sci., 1981, vol. 12, p. 219.
McDuffie, Chemosphere, 1981, vol. 10, 73.
McDuffie, Chemosphere, 1981, vol. 10, p. 73.
Hammers et al., J. Chromatogr., 1982, vol. 247, 1.
Hammers et al., J. Chromatogr., 1982, vol. 247, p. 1.
Haky and A.M.
Haky and A.M.
Young, J. Liq.
Young, J. Liq.
Chromat, 1984, vol. 7, 675.
Chromat., 1984, vol. 7, p. 675.
Fujisawa and E. Masuhara, J. Biomed.
Fujisawa and E. Masuhara, J. Biomed.
Res., 1981, vol. 15, 787.
Res., 1981, vol. 15, p. 787.
Jubermann, Verteilen und Extrahieren, in Methoden der Organischen Chemie (Houben Weyl), Allgemeine Laboratoriumpraxis (edited by E. Muller), Georg Thieme Verlag, Stuttgart, 1958, Band I/1, 223–339.
Jubermann, Verteilen und Extrahieren, in Methoden der Organischen Chemie (Houben Weyl), Allgemeine Laboratoriumpraxis (edited by E. Muller), Georg Thieme Verlag, Stuttgart, 1958, Band I/1, p. 223-339.
Rekker and H.M. de Kort, Euro.
Rekker and H.M. de Kort, Euro.
Med.
Med.
Chem., 1979, vol. 14, 479.
Chem., 1979, vol. 14, p. 479.
Leo, C. Hansch and D. Elkins, Partition coefficients and their uses.
Leo, C. Hansch and D. Elkins, Partition coefficients and their uses.
Rev., 1971, vol. 71, 525.
Rev., 1971, vol. 71, p. 525.
Rekker, The Hydrophobic Fragmental Constant, Elsevier, Amsterdam, 1977.
Rekker, The Hydrophobic Fragmental Constant, Elsevier, Amsterdam, 1977.
NF T 20-043 AFNOR (1985).
NF T 20-043 AFNOR (1985).
Chemical prqducts for industrial use – Determination of partition coefficient – Flask shaking method.
Chemical products for industrial use — Determination of partition coefficient — Flask shaking method.
Eadsforth and P. Moser, Chemosphere, 1983, vol. 12, 1459.
Eadsforth and P. Moser, Chemosphere, 1983, vol. 12, p. 1459.
Leo, C. Hansch and D. Elkins, Chem.
Leo, C. Hansch and D. Elkins, Chem.
Hansch, A. Leo, S.H.
Hansch, A. Leo, S.H.
Unger, K.H.
Unger, K.H.
Kim, D. Nikaitani and E.J.
Kim, D. Nikaitani and E.J.
Lien, J. Med.
Lien, J. Med.
Chem., 1973, vol. 16, 1207.
Chem., 1973, vol. 16, p. 1207.
Neely, D.R.
Neely, D.R.
Branson and G.E.
Branson and G.E.
Blau, Environ.
Blau, Environ.
Technol., 1974, vol. 8, 1113.
Technol., 1974, vol. 8, p. 1113.
Brown and E.W.
Brown and E.W.
Flagg, J. Environ.
Flagg, J. Environ.
Qual, 1981, vol. 10, 382.
Qual., 1981, vol. 10, p. 382.
Seydel and K.J.
Seydel and K.J.
Schaper, Chemische Struktur und biologische Aktivität von WirkstofFen, Verlag Chemie, Weinheim, New York 1979.
Schaper, Chemische Struktur und biologische Aktivität von Wirkstoffen, Verlag Chemie, Weinheim, New York, 1979.
Franke, Theoretical Drug Design Methods, Elsevier, Amsterdam 1984,
Franke, Theoretical Drug Design Methods, Elsevier, Amsterdam, 1984.
Martin, Quantitative Drug Design, Marcel Dekker, New York, Basel 1978.
Martin, Quantitative Drug Design, Marcel Dekker, New York, Base1, 1978.
Nirrlees, S.J.
Nirrlees, S.J.
Noulton, C.T.
Noulton, C.T.
Murphy, P.J.
Murphy, P.J.
Taylor; J. Med.
Taylor; J. Med.
Chem., 1976, vol. 19, 615.
Chem., 1976, vol. 19, p. 615.
Metody výpočtu nebo odhadu
Calculation/estimation methods
Obecný úvod do výpočtových metod, data a příklady jsou uvedeny v příručce Handbook of Chemical Property Estimation Methods (a).
A general introduction to calculation methods, data and examples are provided in the Handbook of Chemical Property Estimation Methods (a).
Vypočtené hodnoty Po/v lze použít:
Calculated values of Pow can be used:
k rozhodnutí, která z experimentálních metod je vhodná (rozsah u třepací lahve: log Po/v: –2 až 4, rozsah u HPLC: log Po/v: 0 až 6),
for deciding which of the experimental methods is appropriate (shake-flask range: log Pow: - 2 to 4, HPLC range: log Pow: 0 to 6),
k volbě vhodných zkušebních podmínek (např. referenčních látek pro postupy HPLC, poměr objemů n-oktanol/voda pro metodu třepací lahve),
for selecting the appropriate test conditions (e.g. reference substances for HPLC procedures, volume ratio n-octanol/water for shake flask method),
jako vnitřní laboratorní kontrolu možných experimentálních chyb,
as a laboratory internal check on possible experimental errors,
k získání odhadu Po/v případech, kdy zkušební metody nelze z technických důvodů použít.
for providing a Pow-estimate in cases where the experimental methods cannot be applied for technical reasons.
Hodnotu rozdělovacího koeficientu je možné odhadnout s použitím rozpustnosti zkoušené látky v čistých rozpouštědlech:
The value of the partition coefficient can be estimated by the use of the solubilities of the test substance in the pure solvents: For this:
Podhad
Pestimate
= nasycení oktan-l-ol
= saturation cn-octanol
nasycení voda
saturation cwater
VÝPOČTOVÉ METODY
CALCULATION METHODS
Podstata výpočtových metod
Principle of the calculation methods
Všechny výpočtové metody jsou založeny na formálním dělení molekul do vhodných podstruktur, pro něž jsou známy spolehlivé hodnoty přírůstků log Po/v.Hodnota log Po/v celé molekuly se poté vypočte jako součet hodnot pro příslušné fragmenty plus součet korekčních členů pro intramolekulární interakce.
All calculation methods are based on the formal fragmentation of the molecule into suitable substructures for which reliable log Pow-increments are known. The log Pow of the whole molecule is then calculated as the sum of its corresponding fragment values plus the sum of correction terms for intramolecular interactions.
Existují seznamy konstant fragmentů a korekčních členů (b, c, d, e).
Lists of fragment constants and correction terms ate available (b)(c)(d)(e);.
Některé se pravidelně aktualizují (b).
Some are regularly updated (b).
Spolehlivost výpočtové metody obecně klesá s rostoucí složitostí zkoumané sloučeniny.
In general, the reliability of the calculation method decreases with increasing complexity of the compound under study.
V případě jednoduchých molekul s nízkou molekulovou hmotností a jednou nebo dvěma funkčními skupinami lze očekávat, že odchylky hodnot log Po/v získaných různými fragmentačními metodami od naměřené hodnoty budou v rozmezí od 0,1 do 0,3.
In the case of simple molecules with low molecular weight and one or two functional groups, a deviation of 0,1 to 0,3 log Pow units between the results of the different fragmentation methods and the measured value can be expected.
U složitějších molekul může být rozpětí chyby větší.
In the case of more complex molecules the margin of error can be greater.
Závisí to na spolehlivosti a dostupnosti konstant pro fragmenty a rovněž na schopnosti zjistit intramolekulární interakce (např. vodíkové vazby) a na správném používání korekčních členů (což není obtížné při použití počítačového programu CLOGP-3) (b).
This will depend on the reliability and availability of fragment constants, as well as on the ability to recognise intramolecular interactions (e.g. hydrogen bonds) and the correct use of the correction terms (less of a problem with the computer software CLOGP-3) (b).
V případě disociujících látek je důležité správně zohlednit náboj nebo stupeň disociace.
In the case of ionising compounds the correct consideration of the charge or degree of ionisation is important.
Postupy výpočtu
Calculation procedures
Hanschova π-metoda
Hansch π-method
Původní konstanta hydrofobnosti substituentu n, zavedená Fujitou et al.
The original hydrophobic substituent constant, π, introduced by Fujira et al.
je definována takto:
is defined as:
πx = log Po/v (PhX) - log Po/v (PhH)
πx = log Pow (PhX) - log Pow (PhH)
kde Po/v (PhX) je rozdělovací koeficient aromatického derivátu a Po/v (PhH) rozdělovací koeficient výchozí sloučeniny
where Pow (PhX) is the partition coefficient of an aromatic derivative and Pow (PhH) that of the parent compound
(např. πCl = log Po/v (C6H5Cl) - log Po/v (C6H6) = 2,84 - 2,13 = 0,71).
(e.g. πCl = log Pow (C6H5Cl) - log Pow (C6H6) = 2,84 - 2,13 = 0,71).
rozdělovací koeficient výchozí sloučeniny Ze své definice je π-metoda použitelná především u aromatických substituentů. Hodnoty π byly pro velký počet substituentů uspořádány do tabulek (b, c, d).
According to its definition the π-method is applicable predominantly for aromatic substitution. π-values for a large number of substituents have been tabulated (b)(c)(d).
Používají se k výpočtu log Po/v aromatických molekul nebo substruktur.
They are used for the calculation of log Pow for aromatic molecules or substructures.
Rekkerova metoda
Rekker method
Podle Rekkera (g) se hodnota log Po/v vypočte takto:
According to Rekker (g) the log Pow value is calculated as follows:
(interakčni člen)
(interactious terms)
kde fi představuje konstanty různých molekulárních fragmentů a ai četnost jejich výskytu ve vyšetřované molekule.
where fi represents the different molecular fragment constants and ai the frequency of their occurrence in the molecule under investigation.
Korekční členy je možné vyjádřit jako souhrnný násobek jediné konstanty Cm (tzv. „magické konstanty“).
The correction terms can be expressed as an integral multiple of one single constant Cm (so-called magic constant).
Konstanty pro molekulární fragmenty fi a Cm byly stanoveny ze seznamu 1054 experimentálních hodnot Po/v (pro 825 sloučenin) pomocí vícenásobné regresní analýzy (c, h).
The fragment constants fi and Cm were determined from a list of 1054 experimental Pow values (825 compounds) using multiple regression analysis (c)(h).
Interakční členy se určí podle stanovených pravidel popsaných v literatuře (e, h, i).
The determination of the interaction terms is carried out according to set rules described in the literature (e)(h)(i).
Hanschova-Leova metoda
Hansch-Leo method
Podle Hansche a Lea (c) se hodnota log Po/v vypočte z výrazu:
According to Hansch and Leo (c), the log Pow value is calculated from:
kde fi představuje konstanty různých molekulárních fragmentů, Fj korekční členy ai, bj odpovídající četnosti výskytů.
where fi represents the different molecular fragment constants, Fj the correction terms and ai, bj the corresponding frequencies of occurrence.
Na základě experimentálních hodnot Po/v byl pokusně sestaven seznam hodnot pro atomové a skupinové fragmenty a seznam korekčních členů Fj (tzv. „faktorů“).
Derived from experimental Pow values, a list of atomic and group fragmental values and a list of correction terms Fj (so-called factors) were determined by trial and error.
Korekční členy byly setříděny do několika různých tříd (a, c).
The correction terms have been ordered into several different classes (a)(c).
Zohlednění všech pravidel a korekčních členů je poměrně složité a časově náročné.
It is relatively complicated and time consuming to take into account all the rules and correction terms.
Byly vyvinuty sady softwaru (b).
Software packages have been developed (b).
Kombinovaná metoda
Combined method
Výpočet log Po/v složitých molekul lze značně zdokonalit, jestliže se molekula rozdělí do větších podstruktur, pro něž existují spolehlivé hodnoty pocházející buď z tabulek (b, c), nebo z vlastních měření.
The calculation of log Pow of complex molecules can be considerably improved, if the molecule is dissected into larger substructures for which reliable log Pow values are available, either from tables (b)(c) or from one's own measurements.
Tyto fragmenty (např. heterocykly, antrachinon, azobenzen) lze poté kombinovat s Hanschovými π-hodnotami nebo s Rekkerovými nebo Leovými konstantami pro fragmenty.
Such fragments (e.g. heterocycles, anthraquinone, azobenzene) can then be combined with the Hansch π-values or with Rekker or Leo fragment constants.
Výpočetní metody lze použít pro částečně nebo úplně disociované sloučeniny pouze tehdy, lze-li vzít v úvahu nezbytné korekční faktory.
The calculation methods can only be applied to partly or fully ionised compounds when it is possible to take the necessary correction factors into account;
Pokud lze předpokládat přítomnost intramolekulárních vodíkových vazeb, je nutné přičíst odpovídající korekční členy (přibližně 0,6 až 1,0 logaritmu hodnot Po/v) (a).
if intramolecular hydrogen bonds can be assumed, the corresponding correction terms (approx. +0,6 to +1,0 log Pow units) have to be added (a).
O přítomnosti těchto vazeb lze usuzovat z prostorových modelů nebo ze spektroskopických dat molekuly.
Indications for the presence of such bonds can be obtained from stereo models or spectroscopic data of the molecule;
Může-li existovat několik tautomerních forem, měla by být jako základ pro výpočet použita nejpravděpodobnější forma.
If several tautomeric forms are possible, the most likely form should be used as the basis of the calculation;
Pečlivě by měly být sledovány přepracované seznamy konstant fragmentů.
the revisions of lists of fragment constants should be followed carefully.
Protokol o zkoušce
Report
Při použití výpočtové metody nebo metody odhadu by měl protokol o zkoušce pokud možno obsahovat tyto údaje:
When using calculation/estimation methods, the test report shall, if possible, include the following information:
popis látky (směs, nečistoty atd.),
description of the substance (mixture, impurities, etc.),
známky přítomnosti intramolekulárních vodíkových vazeb, disociace, nábojů a dalších neobvyklých efektů (např. tautomerie),
indication of any possible intramolecular hydrogen bonding, dissociation, charge and any other unusual effects (e.g. tautomerism),
popis výpočtové metody,
description of the calculation method,
označení nebo uvedení databáze,
identification or supply of database,
zvláštnosti při volbě fragmentů,
peculiarities in the choice of fragments,
vyčerpávající dokumentaci výpočtů.
comprehensive documentation of the calculation.
Reehl and D.H.
Reehl and D.H.
Pomona College, Medicinal Chemistry Project, Claremont, California 91711, USA, Log P Database and Med.
Pomona College, Medicinal Chemistry Project, Claremont, California 91711, USA, Log P Database and Med.
Hansch, A.J.
Hansch, A.J.
Leo, C. Hansch, D. Elkins, Chem.
Leo, C. Hansch, D. Elkins, Chem.
Rekker, H.M. de Kort, Eur. J. Med.
Rekker, H.M. de Kort, Eur. J. Med.
1979, vol. 14, 479.
1979, vol. 14, p. 479.
Fujita, J. Iwasa and C. Hansch, J. Amer.
Fujita, J. Iwasa and C. Hansch, J. Amer.
Soc, 1964, vol. 86, 5175.
Soc., 1964, vol. 86, p. 5175.
Rekker, The Hydrophobic Fragmental Constant, Pharmacochemistry Library, Elsevier, New York, 1977,vol 1.
Rekker, The Hydrophobic Fragmental Constant, Pharmacochemistry Library, Elsevier, New York, 1977, vol. 1.
Eadsforth, P. Moser, Chemosphere, 1983, vol. 12, 1459.
Eadsforth, P. Moser, Chemosphere, 1983, vol. 12, p. 1459.
Scherrer, ACS, American Chemical Society, Washington D.C., 1984, Symposium Series 255, p. 225.
Scherrer, ACS, American Chemical Society, Washington D.C., 1984, Symposium Series 255, p. 225.
Doporučené referenční látky pro metodu HPLC
Recommended Reference Substances for the HLPC Method
referenční látka
Reference Substance
butan2on
2-Butanone
4acetylpyridin
4-Acetylpyridine
benzylalkohol
Benzylalcohol
4-methoxyfenol
p-Methoxyphenol
kyselina fenoxyoctová
Phenoxy acetic acid
2,4dinitrofenol
2,4-Dinitrophenol
benzonitril
Benzonitrile
fenylacetonitril
Phenylacetonitrile
4methylbenzylalkohol
4-Methylbenzyl alcohol
acetofenon
Acetophenone
2nitrofenol
2-Nitrophenol
kyselina 3nitrobenzoová
3-Nitrobenzoic acid
4chloranilin
4-Chloraniline
nitroben
Nitrobenzene
3fenylpropan2ol
Cinnamic alcohol
pkresol
p-Cresol
kyselina skořicová
Cinnamic acid
anisol
Anisole
Methyl-benzoát
Methylbenzoate
benzen
Benzene
kyselina 3mehylbenzoová
3-Methylbenzoic acid
4chlorfenol
4-Chlorophenol
trichlorethylen
Trichloroethylene
ethylbenzoát
Ethylbenzoate
2,6dichlorbenzonitril
2,6-Dichlorobenzonitrile
kyselina 3chlorbenzoová
3-Chlorobenzoic acid
naftalenlol
1-Naphthol
2,3dichloranilin
2,3-Dichloroaniline
chlorbenzen
Chlorobenzene
allyfenylether
Allyl-phenylether
brombenzen
Bromobenzene
ethylbenzen
Ethylbenzene
benzofenon
Benzophenone
4fenylfenol
4-Phenylphenol
l,4dichlorbenzen
1,4-Dichlorobenzene
fenylbenzoát
Phenylbenzoate
isopropylbenzen
Isopropylbenzene
2,4,6trichlorfenol
2,4,6-Trichlorophenol
bifenyl
Biphenyl
benzylbenzoát
Benzylbenzoate
2,4dinitro6selebutylfenol
2,4-Dinitro-6 sec. butyophenol
l,2,4trichlorbenzen
1,2,4-Trichlorobenzene
kyselina dodekanová
Dodecanoic acid
difenylether
Diphenylether
nbutylbenzcn
n-Butylbenzene
Fenanthren
Phenanthrene
fluoranthen
Fluoranthene
2,6difenylpyrídin
2,6-Diphenylpyridine
trifenylamin
Triphenylamine
Jiné referenční látkys nízkou hodnotou log Pow
Other reference substances of low log Pow
Před provedením této zkoušky je vhodné mít k dispozici předběžné informace o hořlavosti látky.
It is useful to have preliminary information on the flammability of the substance before performing this test.
Zkušební postup je použitelný pro kapaliny, jejichž páry lze zapálit zdroji zapálení.
The test procedure is applicable to liquid substances whose vapours can be ignited by ignition sources.
Zkušební metody uvedené v tomto textu jsou spolehlivé pouze v rozsahu bodu vzplanutí, který je specifikován v jednotlivých metodách.
The test methods listed in this text are only reliable for flash-point ranges which are specified in the individual methods.
Při výběru metody, která má být použita, by mělo být zváženo, zda nemůže dojít k chemických reakcím mezi látkou a zkušebním kelímkem.
The possibility of chemical reactions between the substance and the sample holder should be considered when selecting the method to be used.
Bod vzplanutí je nejnižší teplota přepočtená k tlaku 101,325 kPa, při které kapalina uvolňuje za podmínek definovaných ve zkušební metodě páry v takovém množství, že se z nich ve zkušební nádobce vytvoří hořlavá směs se vzduchem.
The flash-point is the lowest temperature, corrected to a pressure of 101,325 kPa, at which a liquid evolves vapours, under the conditions defined in the test method, in such an amount that a flammable vapour/air mixture is produced in the test vessel.
Jednotky teploty: oC
Units: oC
(t je ve oCa T je v K)
(t in oC and T in K)
Látka se vpraví do zkušební nádobky, ve které je zahřívána nebo chlazena na zkušební teplotu podle postupu popsaného v dané zkušební metodě.
The substance is placed in a test vessel and heated or cooled to the test temperature according to the procedure described in the individual test method.
Zkoušky vzplanutí se provádějí za účelem zjištění, zda vzorek vzplane či nevzplane při zkušební teplotě.
Ignition trials are carried out in order to ascertain whether or not the sample flashed at the test temperature.
Opakovatelnost se mění v závislosti na rozpětí bodu vzplanutí a použité zkušební metodě; maximální tolerance je 2 oC.
The repeatability varies according to flash-point range and the test method used; maximum 2 oC.
Citlivost závisí na použité zkušební metodě.
The sensitivity depends on the test method used.
Specifičnost některých metod je omezena na určitý rozsah bodu vzplanutí a závisí na vlastnostech látky (např. na vysoké viskozitě).
The specificity of some test methods is limited to certain flash-point ranges and subject to substance-related data (e.g. high viscosity).
Příprava
Preparations
Vzorek zkoušené látky se vloží do zkušebního zařízení podle bodů 1.6.3.1 a/nebo 1.6.3.2.
A sample of the test substance is placed in a test apparatus according to 1.6.3.1 and/or 1.6.3.2.
Kvůli bezpečnosti se doporučuje, aby byla v případě toxických látek nebo látek s vysokým energetickým potenciálem použita metoda, při níž se pracuje s malým množství vzorku, přibližně 2 cm.
For safety, it is recommended that a method utilising a small sample size, circa 2 cm3, be used for energetic or toxic substances.