natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Z tohoto důvodu ustanovení směrnice o fúzích, která předpokládají preferenční nakládání s vklady aktiv, jsou ve své podstatě podobná těm, která jsou uvedena v ustanovení článku 1 zmíněného zákona č. 218/1990, vyjma případu, kdy tato směrnice nestanovuje žádné předpisy pro ocenění akcií přijatých od vkládající společnosti výměnou za aktiva, zatímco zaúčtování substituční daňové hodnoty je výslovně stanoveno čl. 7 odst. 2 zákona č. 218/1990; z toho tedy plyne dvojím způsobem nevyrovnaný systém.
Therefore, the transfers of assets that qualify for the preferential treatment under the Merger Directive are in essence similar to those foreseen by Article 1 of Law 218/1990, except that the Merger Directive does not provide any rules for the valuation of the shares received by the transferee company in exchange of assets, while the use of the substituted basis is expressly foreseen by Article 7(2) of Law 218/1990, thus resulting in a system of double misalignment. Asset contributions relative to company reorganisations pursuant to D.Lgs.
Vzhledem k tomu, že ustanovení směrnice o fúzích uvádějí pouze restrukturalizace společností různých členských států, systémem zavedeným do italského právního řádu legislativním nařízením č. 544/1992 Itálie automaticky rozšířila režim daňové neutrality používaný u restrukturalizací společností i na restrukturalizace společností nacházejících se na území státu.
As the Merger Directive — transposed in Italy’s law by D.Lgs. 544/1992 — only dealt with reorganisations of companies of different Member States, Italy has voluntarily extended the tax neutrality system to domestic reorganisations. By the D.Lgs.
Legislativním nařízením č. 358 ze dne 8. října 1997 (legislativní nařízení č. 358/1997) Itálie přijala obecné daňové pokyny pro restrukturalizaci společností nacházejících se na jejím území a tyto pokyny bylo možné uplatňovat i v případech, kdy vklad aktiv nabývá formy vkladu části podniku výměnou za akcie.
No 358 of 8 October 1997 (D.Lgs. 358/1997), Italy provided general tax provisions for company reorganisations in Italy including the transfer of assets relating to contribution of a branch of a business in exchange of shares.
Obecný režim zdanění zisků vyplývajících z restrukturalizace společností nacházejících se v Itálii a zejména vyplývajících z vkladu aktiv stanovený v legislativním nařízení č. 358/1997 je založen na dvou alternativních systémech.
The general system of taxation of gains deriving from company reorganisations in Italy and more particularly for contributions of assets pursuant to D.Lgs. 358/1997 was indeed based on two alternative optional systems.
Na jedné straně článek 3 legislativního nařízení č. 358/1997 zavádí opční režim náhradního zdanění zisků z vkladu podniků nebo kvalifikovaných podílů výměnou za akcie této společnosti.
On the one hand, Article 3 of D.Lgs. 358/1997 provided for an optional substitute capital gain tax regime for the contributions of a branch of business or a qualified participation to a recipient company in exchange of its shares.
Článek 3 za prvé stanoví, že pro určení příslušných zisků je třeba vypočítat rozdíl mezi daňovou hodnotou vložených aktiv v okamžiku, kdy byly ve vlastnictví vkládající společnosti, a hodnotou zaznamenanou do účetních knih a stanovenou vkládající společností u přijatých akcií výměnou za vklad nebo, pokud by byla vyšší, hodnotou zaznamenanou do účetních knih a stanovenou nabývající společností u jí vložené části podniku.
Article 3 first set a discipline to determine the relative gains as the difference between the tax basis of the assets transferred in the hands of the transferor prior to the transfer and either the accounting value attributed by the transferor to the shares received as a result of the contribution or if higher the accounting value attributed by the transferee to the branch of business transferred.
Článek 3 dále umožňuje daňově uznat zisky prostřednictvím zaplacení náhradní daně ve výši 19 %.
Article 3 further provided that the gains could be recognised if a substitute tax of 19 % was paid.
Podle tohoto nového režimu účetní a daňové hodnoty obsahující vytvořené zisky se daňově uznávají jako nové hodnoty přičleněné k aktivům jak u vkládající společnosti tak u nabývající společnosti, aby nedocházelo k nevyrovnanému stavu mezi daňovou a účetní hodnotou (vklad v rámci režimu účetní neutrality).
Under the new system, the tax bases inclusive of the realised gains were recognised as the new values of the assets both for the transferor and the transferee so that no misalignment between tax and accounting values was produced (contributions in accounting neutrality).
Na druhé straně článek 4 legislativního nařízení č. 358/1997 stanovuje, že osoby účastnící se vkladu si mohou zvolit režim odloženého placení daně, který lze přirovnat k režimu stanovenému směrnicí o fúzích.
On the other hand, Article 4 of D.Lgs. 358/1997 provided that the parties of the transfer could opt for a roll-over relief system comparable to the one available under the Merger Directive.
Na základě tohoto režimu je vklad aktiv části podniku mezi společnostmi nacházejícími se na italském území z daňového pohledu neutrální, to znamená, že realizované zisky v návaznosti na vklad aktiv výměnou za akcie nejsou daňově uznány za podmínky, že daňová hodnota vložených aktiv bude přičleněna k přijatým akciím vkládající společnosti a že u přijatých aktiv bude zaúčtována daňová hodnota, kterou měla v době, kdy byly ve vlastnictví vkládajícího subjektu (vklad v rámci režimu daňové neutrality).
Under this system the contribution of the assets of a branch of business between companies in Italy was fiscally neutral, meaning that the gains realised from the transfer of assets in exchange of shares were not fiscally recognised provided that the tax basis of the business contributed was substituted over to the shares received by the transferor and the assets acquired received the carried-over basis that the assets had in the hands of the transferor (contribution in tax neutrality).
Italský systém zdanění společností byl v roce 2003 podstatně zreformován v témž období, kdy vstupoval v platnost režim dodatečného vyrovnání stanovený zákonem č. 350/2003 (od 1. ledna 2004).
The Italian company tax system eventually underwent a major reform in 2003, at the same time that the realignment scheme of Law 350/2003 entered into force (1 January 2004). The reform was enacted by the D.Lgs.
Tato reforma vstoupila v platnost legislativním nařízením č. 344 ze dne 12. prosince 2003 (legislativní nařízení č. 344/2003), které, pokud se týká tohoto řízení, zavádí následující:
No 344 of 12 December 2003, which for what is of interest of this review provided for:
zrušení předchozí daně IRPEG a zavedení nové daně IRES ve výši 33 % sazby se současným zrušením Dual Income Tax (DIT), která spočívala v aplikaci snížené sazby daně IRPEG (ve výši 19 %) na část zdaňovaného příjmu znovu investovaného do společnosti,
the abolition of IRPEG (the old company tax) and the introduction of a new company tax (IRES) at the rate of 33 %, with the abolition of the Dual Income Tax consisting of the application of a reduced IRPEG rate of 19 % to the amount of the taxable income reinvested in the company;
zrušení systému zdanění daňových pohledávek, podle kterého byly v okamžiku jejich rozdělení akcionářům dividendy znovu zdaňovány, ale daň z příjmu společností placená v Itálii byla sražena prostřednictvím zavedení daňové pohledávky; tento systém byl nahrazen režimem částečného vyloučení z daně aplikovaného jak na tuzemské tak zahraniční dividendy,
the repeal of the credit imputation system, by which dividends were taxed again when received by the shareholders, but the company tax paid was deducted by imputation of a tax credit, and its replacement with an exemption system applicable to both domestic and foreign dividends;
zavedení režimu osvobození u majetkových podílů, pokud se týká zisků vyplývajících z prodeje kvalifikovaných majetkových podílů a současně zrušení možnosti odečíst pokles účetní hodnoty vlastněných majetkových podílů,
the introduction of a participation exemption regime for capital gains deriving from the sale of qualified shareholdings along with the repeal of the possibility to deduct the write-downs of participations held;
zrušení náhradní daně ve výši 19 % ze zisků vyplývajících z restrukturalizací společností podle článku 3 legislativního nařízení č. 358/1997.
the repeal of the 19 % substitute tax on capital gains arising from company restructuring pursuant to Article 3 of D.Lgs. 358/1997. With the repeal of D.Lgs.
Zrušením ustanovení tohoto legislativního nařízení č. 358/1997 zavedlo legislativní nařízení č. 344/2003 režim daňové neutrality u všech restrukturalizací společností, jakými jsou například fúze a rozdělení, nařízením prezidenta republiky č. 917 ze dne 22. prosince 1986 a násl. změn, Úplné znění zákona o dani z příjmů (TUIR) (čl. 170–174).
358/1997 by D.Lgs. 344/2003, the tax-neutrality regime for all company reorganisations such as company mergers and divisions was transposed in the amended general tax code Articles 170 to 174 of DPR 917/1986.
Nicméně vklady částí podniků a kvalifikovaných akcionářských podílů nebyly do TUIR a násl. změn provedeny, čímž došlo k nerovnému nakládání mezi vklady částí podniků podléhajícími režimu daňové neutrality podle ustanovení článku 175 výnosu prezidenta republiky č. 917/1986 a násl. změn a ostatními restrukturalizacemi společností upravenými naopak režimem daňové neutrality.
The contributions of branches of activity and of qualifying shareholdings were not however transposed in the amended tax code, giving rise to a disparity of treatment between contributions of branches which are subject to the scheme of contribution in accounting neutrality pursuant to Article 175 of DPR 917/1986 and other company reorganisations subject to the tax neutrality scheme.
Podle daňové reformy zavedené legislativním nařízením č. 344/2003 veškeré restrukturalizace mezi společnostmi různých členských zemí nadále podléhaly režimu daňové neutrality podle směrnice o fúzích, podle které bylo možné vklad provést v rámci režimu daňové neutrality.
With the tax reform of D.Lgs. 344/2003, all reorganisations between companies of different Member States keep on being governed by the tax-neutrality regime of the Merger Directive based on the option that allowed a contribution in tax neutrality.
Možnost uplatnit náhradní daň ve výši 19 % podle ustanovení článku 3 legislativního nařízení č. 358/1997 byla zrušena od 1. ledna 2004, zatímco byl zachován systém stanovování zisků vyplývajících z vkladu částí podniků podle režimu účetní neutrality.
The option to apply the substitute tax of 19 % pursuant to Article 3 of D.Lgs. 358/1997 was repealed as of 1 January 2004, while the system of determination of capital gains deriving from the contribution of business branches in accounting neutrality was maintained.
Dále byla zrušena možnost odložit platbu daně podle ustanovení článku 4 legislativního nařízení č. 358/1997.
The optional system of taxation provided by Article 4 of D.Lgs. 358/1997 was also repealed.
V důsledku výše popsané reformy byl režim zdanění zisků vytvořených prostřednictvím prodeje nebo vkladu částí podniků totožný s režimem platným pro případy prodeje jednotlivých aktiv.
As a result of the reform, the tax regime of capital gains realised through the sale or contribution of a branch of business is the same as that provided for the sale of the single assets.
Vzhledem k tomu, že v době schválení zákona č. 350/2003 byla v platnosti i jiná zákonná ustanovení, bylo samozřejmě z daňového hlediska výhodnější vkládat aktiva prostřednictvím výměny akcií, než je přímo prodávat, jelikož převod kvalifikovaných majetkových podílů byl od daně osvobozen, zatímco prodej uvedených aktiv podléhal zdanění.
In conclusion, as the law stood at the time of Law 350/2003 it was still more convenient from a tax viewpoint to transfer assets by way of an exchange of shares rather then the sale of assets because the sale of qualified participations was exempt (participation exemption), while the disposition of the underlying assets was taxable.
Komise po analýze celkové situace stanovené směrnicí o fúzích a legislativním nařízením č. 358/1997 může popsat a vyhodnotit různé režimy, které společnosti uplatňují pro přecenění nebo dodatečné vyrovnání hodnoty jejich dlouhodobého majetku.
The Commission considered it necessary to describe the framework set by the above described Merger Directive and D.Lgs. 358/1997 with a view to examining the various schemes for companies to revaluate or realign the value of their capital assets.
Dodatečné vyrovnání podle zákonů č. 342/2000, 448/2001 a 350/2003
The realignments under Laws 342/2000, 448/2001 and 350/2003
Restrukturalizace úvěrových ústavů podle zákona č. 218/1990
Banking reorganisations under Law 218/1990
Zákon č. 218/1990 se týkal privatizace prostřednictvím přeměny a vkladů některých úvěrových ústavů založených podle veřejného práva (podle článku 29 královského výnosu č. 375 ze dne 12. března 1936, přepracovaného v zákon č. 141 ze dne 7. března 1938) do akciových společností působících v bankovním sektoru (článek 1 zákona č. 218/1990).
Law 218/1990 concerned the privatisation by transformation and asset-reorganisations of certain registered public banks (under Article 29 of the Royal Decree No 375 of 12 March 1936, converted into Law No 141 of 7 March 1938) into private joint stock companies to operate in the banking sector (Article 1 of Law 218/1990).
Podle ustanovení čl. 7 odst. 2 zákona č. 218/1990 zisky vytvořené prostřednictvím vkladu aktiv nejsou daňově uznatelné kvůli zajištění daňové neutrality těchto operací.
Pursuant to Article 7(2) of Law 218/1990, the capital gains realised from the contribution of banking assets were not fiscally recognised to ensure tax neutrality.
Nicméně 15 % těchto zisků je daňově uznatelných a podléhá základní sazbě daně z příjmu společností, která byla v té době v platnosti.
15 % of such gains, however, was recognised and subject to the general company tax rate of the time.
Z toho vyplývá, že daňová hodnota vložených aktiv ve smyslu ustanovení čl. 7 odst. 2 zákona č. 218/1990 narostla (dodatečně vyrovnána) o 15 % zisku, zatímco zbývající část ve výši 85 % zisku nebyla daňově uznatelná.
As a result, the tax base of the assets transferred under Article 7(2) of Law 218/1990 was adjusted upward (realigned) by only 15 %, leaving the remainder 85 % of the gain unrecognised.
Zůstatek vzniklý z rozdílu mezi daňovou hodnotou přijatých akcií a vložených aktiv na jedné straně a účetní hodnotou těchto aktiv (vyrovnány pouze v 15 % výši) na straně druhé představoval daňově odložený zisk.
The balance resulting from the difference between, on the one hand, the value of the stocks received and the assets contributed and, on the other hand, the book value of such assets (only realigned by 15 %) was a suspended capital gain.
Daňové uznání zbývající části zisku bylo výslovně odloženo až do chvíle jeho případné realizace v návaznosti na převod předmětných aktiv nebo na distribuci účetní rezervy akcionářům ve formě dividend odpovídající daňově neuznanému zisku.
Its tax recognition was deferred until the moment the assets concerned would be sold for cash or the accounting reserve corresponding to the unrecognised balance would be distributed to the company’s shareholders as dividends.
Z tohoto důvodu podle zásad daňového účetnictví uvedených v zákoně č. 218/1990 85 % ekonomické hodnoty zisků týkajících se vyměněných aktiv v průběhu restrukturalizací uskutečněných podle zmíněného zákona nebylo daňově uznáno.
As a result, under the tax accounting of Law 218/1990, the capital gains relative to the assets exchanged in the course of the reorganisations covered by the Law were fiscally unrecognised for 85 % of their economic value.
Podle italských orgánů operace související s restrukturalizacemi předmětných úvěrových ústavů probíhaly od roku 1990 do roku 1995.
The banking reorganisations in question took place, according to the Italian authorities, between 1990 and 1998.
Zisky vytvořené v té době byly zmrazeny po celou dobu trvání následujících let a předmětné společnosti byly povinny zaznamenávat nevyrovnané hodnoty do příslušného přehledu připojeného k podanému přiznání k dani z příjmů.
The gains realised at that time were frozen since then and for the following years, with the obligation for the companies concerned to keep track of the misaligned values by specific documents to attach to the annual tax returns.
Dodatečné vyrovnání ve smyslu zákona č. 342/2000
Realignments under Law 342/2000
Podle článku 17 zákona č. 342 ze dne 21. listopadu 2000 [7] (zákon č. 342/2000) bylo společnostem vzniklým z restrukturalizace úvěrových ústavů ve smyslu zákona č. 218/1990 povoleno vyrovnat odložené daňové hodnoty podle účetních hodnot realizovaných prostřednictvím výměny aktiv v rámci těchto restrukturalizací, které byly vykázány v účetní závěrce k 31. prosinci 1999, za podmínky, že tyto subjekty zaplatí náhradní daň z příjmu společností ve výši 19 % ze zisku namísto základní sazby ve výši 42,4 %, která byla v té době v platnosti (složené z daně z příjmu společností ve výši 37 % a místní daně z výrobních činností ve výši 5,4 %).
Pursuant to Article 17 of Law No 342 of 21 November 2000 [7] (Law 342/2000), the companies resulting from the banking reorganisations under Law 218/1990 were allowed to realign the tax bases with the accounting gains realised from the exchange of the assets in such reorganisations and still resulting from the companies’ books at the date of 31 December 1999, provided such companies paid a substitute company tax of 19 % on the amount of the gains in lieu of the 42,4 % global tax rate of the time (including 37 % company tax and 5,4 % local business tax).
Úprava byla omezena na 85 % neuznané nebo odložené hodnoty původního zisku.
The realignment was limited to the initial 85 % unrecognised or suspended gain.
Po zaplacení daně ze zisku ve výši 19 % jak společnosti, které měly bankovní aktiva v držení, tak společnosti, které vlastnily akcie těchto společností, mohly daňové hodnoty vyrovnat, a to příslušně u předmětných aktiv a akcií.
By payment of the 19 % capital gain tax, both the companies holding the banking assets, and the companies holding the stock of the companies in question could realign their tax bases, respectively, of the assets and of the stocks concerned.
Pokud by byly akcie vloženy do jiných společností nebo vyměněny za akcie jiných společností bez realizace příslušné úplaty, mohly být tyto akcie dále vyrovnány podle hodnoty vyměněných akcií.
In case the stocks had been contributed or exchanged with other companies without cash realisation, such latter companies could also realign the value of the stocks exchanged.
Daň ze zisku byla snížena na 15 % (namísto 19 % náhradní daně), pokud se úvěrový ústav rozhodl vyrovnat pouze daňovou hodnotu svých aktiv a nevyrovnat hodnotu aktiv i akcií.
The capital gain tax was however reduced to 15 % (in lieu of the 19 % substitute tax), if the banking company elected to only realign the tax value of its assets, rather than both the value of the assets and of the stock.
V tomto případě jedinými subjekty, které požívaly výhody z režimu vyrovnání, byly úvěrové ústavy, které měly v držení vyměněná aktiva z původních vkladů.
In this case, the sole beneficiaries of the realignment scheme were the banking companies holding the assets exchanged ab origine.
V návaznosti na zaplacení daně ze zisku příjemci uvolnili zisky vytvořené z původních vkladů (a uchované ve formě nerozdělitelných rezerv ze zisku) a mohli je rozdělit mezi akcionáře ve formě dividend.
As a result of the capital gain tax payment, the beneficiaries eventually release the gains realised at the time of the original transactions (and held as non-distributable profit reserves) and may distribute them to shareholders as dividends.
Současně s výše popsaným vyrovnáním aktiv a vyměněných akcií v rámci restrukturalizace bankovního sektoru ustanovení článku 19 zákona č. 342/2000 stanovilo, že tato náhradní daň ze zisků může být použita na společnosti, které jsou ochotny vyrovnat daňové hodnoty aktiv a akcií, které vlastní, v návaznosti na další restrukturalizace společností, které požívaly výhody režimu daňové neutrality ve smyslu legislativního nařízení č. 358/1997.
In parallel to the realignment of the assets and shares exchanged in the described banking reorganisations, Article 19 of Law 342/2000 provided that the same substitute capital gain tax could be paid by the companies willing to realign the tax bases of the assets and shares held following any other company reorganisations which benefited from the tax neutrality regime pursuant to the said D.Lgs. 358/1997.
Režim podle článku 19, který stanovil náhradní daně ze zisků ve výši 19 % a 15 % u vyrovnání aktiv a akcií, se všemi účinky připodobnil daňové uznání zisků vytvořených z daňových vyrovnání v návaznosti na restrukturalizace společností uskutečněné podle legislativního nařízení č. 358/1997 k daňovému uznání zisků vytvořených úvěrovými ústavy podle zákona č. 218/1990.
The latter parallel scheme of Article 19 (providing substitute capital gain taxes of 19 % and 15 % on assets and shares realignments) effectively equalised the recognition of gains resulting from tax realignments relative to the company reorganisations carried out under D.Lgs. 358/1997 with those made by banks under the Law 218/1990.
Dále, článek 20 zákona č. 342/2000 obsahoval podrobné předpisy pro náhradní daň ze zisků k zaplacení a pro případnou daňovou pohledávku ve prospěch akcionářů, kteří přijmou dividendy z daňově uznaných zisků.
Moreover, Article 20 of Law 342/2000 provided detailed rules for the substitute capital gain tax to be paid and for the tax credit relative to such tax in favour of the shareholders receiving dividends resulting from the capital gains recognised.
Dodatečné vyrovnání podle zákona č. 448/2001
Realignments pursuant to Law 448/2001
Zákon č. 448 ze dne 28. prosince 2001 (zákon č. 448/2001) prodloužil lhůty pro režimy vyrovnání stanovené v zákoně č. 342/2000, pokud se týká aktiv vykázaných v závěrkách společností a jejichž hodnota ještě nebyla vyrovnána.
Law No 448 of 28 December 2001 (Law 448/2001) extended the time scope of the realignment schemes provided by Law 342/2000 with respect to assets resulting from the balance sheet of a company and whose value had not yet been realigned.
Konkrétně čl. 3 odst. 11 zákona č. 448/2001 stanovil, že režim vyrovnání uvedený v článcích 17–20 zákona č. 342/2000 lze použít jak na daňově neuznané zisky týkající se aktiv a akcií vyplývajících z restrukturalizací bankovního sektoru ve smyslu zákona č. 218/1990 tak aktiv vyplývajících z jiných restrukturalizací provedených ve smyslu legislativního nařízení č. 358/1997 a byly k 31. prosinci 2001 doposud v držení.
Article 3(11) of Law 448/2001 provided that the realignment scheme under Articles from 17 to 20 of Law 342/2000 would apply to unrecognised gains relative both to the assets and shares deriving from the banking reorganisations pursuant to Law 218/1990 and to the assets deriving from other reorganisations under Legislative Decree No 358/1997, still held at the date of 31 December 2001.
Zákon č. 448/2001 stanovil, že náhradní daně k zaplacení za daňově uznané zisky měly být příslušně ve 12 % výši v případě dvojího dodatečného vyrovnání (dodatečné vyrovnání jak aktiv v držení nabývající společností tak akcií obdržených společností, která měla v držení majetkové podíly nebo vkládající společností) a v 9 % výši v případě jediného dodatečného vyrovnání (neboli omezeného pouze na aktiva v držení nabývající společností) namísto daně z příjmu společností ve výši 41 %, která byla v okamžiku dodatečného vyrovnání v platnosti (složená z 36 % z daně z příjmu společností a z 5 % z místní daně z výrobních činností).
Law 448/2001 provided that the substitute taxes due on the gains recognised were set at 12 % and 9 % respectively for dual realignments (realignment of both the assets held by the operating company and the stocks received by the participating company) and single realignment (only the assets held by the operating company are realigned) in lieu of the company tax of 41 % applicable at the time of the realignment (36 % company tax plus 5 % local business tax).