natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pracovní dokument útvarů Komise ze dne 15. dubna 2008 (SEK(2008) 460) [9] uvádí podíl tří největších výrobců v roce 2006 ve výši 52,2 %.
For 2006, the share of the three largest generators is indicated as 52,2 % in the Commission Staff Working Document of 15 April 2008, SEC(2008) 460 [9].
Rakousko však vykazuje významné hodnoty vývozu a dovozu elektrické energie, kdy v roce 2005 dosáhl vývoz více než 17500 GWh a dovoz více než 20000 GWh.
However, Austria has substantial exports and imports of electricity, in 2005 of the order of more than 17500 GWh exports and over 20000 GWh imports.
Je tedy čistým dovozcem a dovezená elektřina se na pokrytí jeho celkových potřeb [10] podílela zhruba z jedné čtvrtiny [11], zejména pokud jde o energii v pásmu základního zatížení.
It is thus a net importer and imported electricity accounted for approximately a quarter [10] of its total needs [11], in particular for base load power.
Dovoz elektřiny ze zahraničí tedy vytváří určitý tlak na cenové chování předních rakouských výrobců energie, a v důsledku toho se při investování do odvětví energetiky na rakouském území přihlíží k ostatním výrobcům v okolních zemích, především v Německu.
There is therefore a certain degree of constraint on the pricing behaviour of the leading Austrian producers through imports of electricity from outside the Austrian territory and as a result investment in the electricity sector inside the Austrian territory takes into account other producers in the surrounding countries, in particular in Germany.
Tyto faktory by se proto měly považovat za projev určitého stupně přímého vystavení hospodářské soutěži při výrobě elektrické energie.
These factors should therefore be taken as an indication of a certain degree of direct exposure to competition as regards production of electricity.
Za doplňkový ukazatel by se dále mělo pokládat fungování vyrovnávacích trhů, byť představují malý podíl na celkovém množství elektrické energie vyrobené a/nebo spotřebované v členském státě.
Furthermore, even though they represent a small part of the total amount of electricity produced and/or consumed in a Member State, the functioning of the balancing markets should also be considered as an additional indicator.
V podstatě „jakýkoli účastník trhu, který snadno nedokáže přizpůsobit svůj výrobní profil charakteristikám svých zákazníků, pocítí rozdíl mezi cenou, za kterou provozovatel přenosové soustavy (TSO) prodává nedostatkovou energii, a cenou, za kterou koupí zpět nadbytečnou výrobu.
In fact, ‘any market participant who cannot easily match its generation portfolio to the characteristics of its customers may find itself exposed to the difference between the price at which the transmission system operator (hereinafter TSO) will sell imbalance energy, and the price at which it will buy back excess production.
Tyto ceny může provozovateli přenosové soustavy stanovit přímo regulační orgán, nebo bude uplatněn tržní mechanizmus, tzn. že cena je určována na základě nabídek od ostatních výrobců, kteří tímto způsobem regulují svou výrobu směrem nahoru či dolů […].
These prices may either be directly imposed by the regulator on the TSO; or alternatively a market based mechanism will be used in which the price is determined by bids from other producers to regulate their production upwards or downwards […].
Vážný problém pro malé účastníky na trhu nastává tehdy, pokud vzniká riziko, že dojde k velkému rozpětí mezi nákupní cenou od provozovatele přenosové soustavy a prodejní cenou.
A key difficulty for small market participants arises where there is the risk of a large spread between the buying price from the TSO and the selling price.
Velké rozpětí může svědčit o nedostatečné úrovni hospodářské soutěže na vyrovnávacím trhu, který může být ovládán pouze jedním či dvěma hlavními výrobci energie.“ [12] Charakter rakouského vyrovnávacího trhu a jeho hlavní rysy – zejména tržní ceny a relativně malé rozpětí [13] mezi nákupní cenou od provozovatele přenosové soustavy a prodejní cenou – by měly být považovány za další ukazatel toho, že výroba elektrické energie je přímo vystavena hospodářské soutěži.
A high spread may be indicative of an insufficient level of competition in the balancing market which may be dominated by only one or two main generators’ [12]. The Austrian balancing market and its main characteristics — in particular its market based pricing and a relatively low spread [13] between the buying price from the TSO and the selling price — are such that it should be taken as an additional indicator that electricity production is directly exposed to competition.
V případě velkých průmyslových (koncových) odběratelů, kteří ponejvíce získávají elektřinu přímo od dodavatelů, již jsou zároveň výrobci elektřiny, může počet odběratelů, kteří mění dodavatele, sloužit jako ukazatel cenové konkurence, a tedy nepřímo jako „přirozený ukazatel účinnosti hospodářské soutěže.
In respect of large industrial (end-)users, who are most liable to procure their electricity directly from suppliers which are at the same time generators, the number of customers switching supplier may serve as an indicator of price competition and, thus, indirectly, ‘a natural indicator of the effectiveness of competition.
Mění-li dodavatele pouze málo odběratelů, je pravděpodobné, že trh nefunguje správně, ačkoli by se neměly opomíjet výhody plynoucí z možnosti opětovného uzavření dohod s dosavadními dodavateli.“ [14] Mimoto „existence regulovaných cen pro koncového odběratele je jasným klíčovým faktorem chování zákazníka […].
If few customers are switching, there is likely to be a problem with the functioning of the market, even if the benefits from the possibility of renegotiating with the historical supplier should not be ignored’ [14]. Furthermore, ‘the existence of regulated end-user prices is clearly a key determinant of customer behaviour […].
Přestože lze zachování kontrolních mechanismů v přechodném období odůvodnit, budou s blížící se potřebou investic způsobovat stále větší narušení.“ [15]
Although the retaining of controls may be justified in a period of transition, these will increasingly cause distortions as the need for investment approaches’ [15].
Podle posledních dostupných údajů dosahuje míra, v jaké velcí a největší průmysloví odběratelé v Rakousku mění dodavatele, úrovně 41,5 % [16].
According to the latest available information, switching rates amount to 41,5 % for large and very large industrial customers in Austria [16].
V Rakousku navíc neexistuje kontrola cen pro koncového odběratele [17], tzn. ceny určují samy hospodářské subjekty a nepotřebují před jejich zavedením souhlas žádného orgánu.
Furthermore, there is no end-user price control [17] in Austria, that is, prices are set by the economic operators themselves and do not have to be approved by any authority prior to their application.
Pokud tedy jde o změnu dodavatele v případě velkých a největších průmyslových (koncových) odběratelů a kontrolu cen pro koncového odběratele, je situace v Rakousku uspokojivá a měla by být považována za ukazatel přímého vystavení hospodářské soutěži.
The situation in Austria is therefore satisfactory as far as switching of large and very large industrial (end-)users and end-user price control are concerned and should be taken as an indicator of direct exposure to competition.
Vzhledem k faktorům zkoumaným v 9. až 13. bodě odůvodnění lze mít za to, že ve vztahu k výrobě elektřiny v Rakousku je podmínka přímého vystavení hospodářské soutěži stanovená v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES splněna.
In view of the factors examined in recitals 9 to 13, the condition of direct exposure to competition laid down in Article 30(1) of Directive 2004/17/EC should be considered to be met in respect of production of electricity in Austria.
Jelikož se podmínka neomezeného přístupu na trh považuje za splněnou, směrnice 2004/17/ES by se neměla použít v případě, kdy zadavatelé udělují zakázky určené pro umožnění výroby elektřiny v Rakousku, ani v případě, kdy pořádají veřejné soutěže na vykonávání této činnosti v Rakousku.
Furthermore, since the condition of unrestricted access to the market is deemed to be met, Directive 2004/17/EC should not apply when contracting entities award contracts intended to enable electricity generation to be carried out in Austria nor when they organise design contests for the pursuit of such an activity in Austria.
Toto rozhodnutí se zakládá na právní a skutkové situaci z období od ledna do února roku 2008, jak je zřejmé z informací předložených Rakouskou republikou, ze zprávy z roku 2005 a její technické přílohy, ze sdělení z roku 2007, z dokumentu útvarů Komise z roku 2007 a ze závěrečné zprávy.
This Decision is based on the legal and factual situation as of January to February 2008 as it appears from the information submitted by the Republic of Austria, the 2005 Report and the Technical Annex thereto, the 2007 Communication and the 2007 Staff Document as well as the Final Report.
Směrnice 2004/17/ES se nevztahuje na zakázky zadané zadavateli, které jim mají umožnit výrobu elektřiny v Rakousku.
Directive 2004/17/EC shall not apply to contracts awarded by contracting entities and intended to enable them to carry out electricity generation in Austria.
V Bruselu dne 7. července 2008.
Done at Brussels, 7 July 2008.
Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2008/3/ES (Úř. věst. L 17, 22.1.2008, s. 6).
Directive as last amended by Directive 2008/3/EC (OJ L 17, 22.1.2008, p. 6).
Viz KOM(2006) 851 v konečném znění ze dne 10. ledna 2007.
See COM(2006) 851 final of 10.1.2007.
Sdělení Komise: Šetření podle článku 17 nařízení (ES) č. 1/2003 v odvětvích zemního plynu a elektrické energie v Evropě (dále jen „závěrečná zpráva“, příloha B, bod A1, 2).
Commission Communication: Inquiry pursuant to Article 17 of Regulation (EC) No 1/2003 into the European gas and electricity sectors, hereinafter referred to as ‘Final Report’, Annex B, point A1, 2).
Viz závěrečná zpráva, příloha B, bod A2, 7.
See the Final Report, Annex B, point A2, 7.
Tabulka č. 6 „Postavení na velkoobchodním trhu v roce 2006“, s. 12 pracovního dokumentu útvarů Komise: Doprovodný dokument ke zprávě o pokroku při vytváření vnitřního trhu se zemním plynem a elektřinou, KOM(2008) 192 v konečném znění ze dne 15. dubna 2008.
Table 6 ‘Wholesale Market Position 2006’, p. 12 of ‘Commission Staff Working Document: Accompanying document to the Report on Progress in Creating the Internal Gas and Electricity Market’, COM(2008) 192 final of 15.4.2008.
Tj. množství elektřiny pro domácí spotřebu a vývoz.
23,5 % according to information given by the Austrian authorities.
Podle informací předložených rakouskými orgány činí podíl 23,5 %.
i.e. the quantity of electricity needed for internal consumption and exports.
Pracovní dokument útvarů Komise, technická příloha ke zprávě z roku 2005, SEK(2005) 1448, dále jen „technická příloha“, s. 67–68.
Commission Staff Working Document, Technical Annex to the 2005 Report, SEC(2005) 1448, hereinafter referred to as ‘Technical Annex’, pp. 67-68.
Podle závěrečné zprávy odstavce 993 tabulky 52 činí rozpětí na rakouském vyrovnávacím trhu 27, čímž se řadí do spodní poloviny, protože v celé EU se rozpětí na vyrovnávacích trzích pohybuje mezi 0 a 79.
According to the Final Report, paragraph 993, Table 52, the Austrian balancing market operates with a spread of 27, which places it in the lower half as spread in balancing markets in the EU ranges between 0 and 79.
Tato analýza sleduje dopady fungování vyrovnávacího trhu na výrobu elektrické energie, nikoli stupeň hospodářské soutěže na vyrovnávacím trhu jako takovém.
This analysis looks at the effects on electricity generation of the workings of the balancing market and not at the degree of competition within the balancing market itself.
Pro tyto účely není proto důležité, zda je nízké rozpětí způsobeno hospodářskou soutěží nebo regulací cen stanovenou regulátorem, stejně tak není pro tuto analýzu relevantní zvýšená koncentrace na vyrovnávacím trhu.
For this purpose it is therefore unimportant whether a low spread is caused by competition or a price cap imposed by the regulator, just as the elevated concentration on the balancing market is without pertinence in this analysis.
Viz dokument nazvaný „Rakousko – přehled údajů o vnitřním trhu“ zveřejněný na internetové stránce http://ec.europa.eu/energy/energy_policy/doc/factsheets/market/market_at_en.pdf, který vychází z údajů od Energie-Control GmbH, rok 2007.
See the document entitled ‘Austria — Internal Market Fact Sheet’, published at http://ec.europa.eu/energy/energy_policy/doc/factsheets/market/market_at_en.pdf, using information from Energie-Control GmbH, 2007.
Technická příloha, s. 107.
Technical Annex p. 107.
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 586/2008/ES
Decision No 586/2008/EC of the European Parliament and of the Council
kterým se mění rozhodnutí č. 896/2006/ES, kterým se zavádí zjednodušený režim kontrol osob na vnějších hranicích vycházející z jednostranného uznávání některých povolení k pobytu vydaných Švýcarskem a Lichtenštejnskem členskými státy za účelem průjezdu přes jejich území
amending Decision No 896/2006/EC establishing a simplified regime for the control of persons at the external borders based on the unilateral recognition by the Member States of certain residence permits issued by Switzerland and Liechtenstein for the purpose of transit through their territory
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 896/2006/ES [2] zavádí společná pravidla pro jednostranné uznávání některých povolení k pobytu vydaných Švýcarskem a Lichtenštejnskem členskými státy, což umožňuje na vnějších hranicích zjednodušený režim kontrol státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou držiteli těchto dokumentů.
Decision No 896/2006/EC [2] establishes common rules on unilateral recognition by the Member States of certain residence permits issued by Switzerland and Liechtenstein allowing a simplified regime for the control at the external borders of third country nationals who hold these documents.
V důsledku dvoustupňového provádění schengenského acquis byly nové členské státy, které přistoupily k Evropské unii dne 1. května 2004, povinny od tohoto dne udělovat národní víza státním příslušníkům třetích zemí, kteří jsou držiteli povolení k pobytu vydaného Švýcarskem a Lichtenštejnskem a podléhají vízové povinnosti podle nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni [3].
As a result of the two-step implementation of the Schengen acquis, those Member States that joined the European Union on 1 May 2004 were required, as from that date, to issue national visas to third country nationals who hold a residence permit issued by Switzerland and Liechtenstein and who are subject to a visa obligation under Council Regulation (EC) No 539/2001 of 15 March 2001 listing the third countries whose nationals must be in possession of visas when crossing the external borders and those whose nationals are exempt from that requirement [3].
Tato povinnost způsobila dodatečné administrativní zatížení konzulárních úřadů těchto členských států ve Švýcarsku a Lichtenštejnsku.
That requirement created additional administrative burdens on the consulates of those Member States in Switzerland and Liechtenstein.
Nebylo však zřejmě nutné, aby byla ze strany členských států pro tuto kategorii osob stanovena vízová povinnost pro účely průjezdu, neboť představují pro členské státy nízkou míru rizika nedovoleného přistěhovalectví.
However, it did not appear necessary for Member States to require that category of persons to hold a visa for the purpose of transit, as they represent a low illegal immigration risk for the Member States.
S ohledem na skutečnost, že se stejné důvody platí i v případě Bulharska a Rumunska, zjednodušený režim zavedený rozhodnutím č. 896/2006/ES by měl být rozšířen i na Bulharsko a Rumunsko.
Considering that the same reasoning applies to Bulgaria and Romania, the simplified regime introduced by Decision No 896/2006/EC should be extended to Bulgaria and Romania.
Tato změna rozhodnutí č. 896/2006/ES by měla Bulharsku a Rumunsku, pokud se rozhodnou uplatňovat rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 582/2008/ES ze dne 17. června 2008, kterým se zavádí zjednodušený režim kontrol osob na vnějších hranicích vycházející z jednostranného uznávání některých dokladů Bulharskem, Kyprem a Rumunskem za rovnocenné jejich vnitrostátním vízům za účelem průjezdu přes jejich území [4] umožnit jednostranně uznávat za rovnocenná jejich národním průjezdním vízům povolení k pobytu vydaná Švýcarskem a Lichtenštejnskem, která jsou uvedena v příloze rozhodnutí č. 896/2006/ES.
Such amendment of Decision No 896/2006/EC should allow Bulgaria and Romania, if they decide to apply Decision No 582/2008/EC of the European Parliament and of the Council of 17 June 2008 introducing a simplified regime for the control of persons at the external borders based on the unilateral recognition by Bulgaria, Cyprus and Romania of certain documents as equivalent to their national visas for the purposes of transit through their territories [4], to recognise unilaterally the residence permits issued by Switzerland and Liechtenstein which are listed in the Annex to Decision No 896/2006/EC as equivalent to their national transit visas.
Uznávání by mělo být omezeno na účely průjezdu přes území Bulharska a Rumunska a nemělo by mít dopad na možnost těchto dvou členských států vydávat víza ke krátkodobému pobytu.
Recognition should be limited to the purpose of transit through the territory of Bulgaria and Romania and should not affect the possibility for those two Member States to issue visas for short-term stay.
Možnost Bulharska a Rumunska neuplatňovat rozhodnutí č. 896/2006/ES by měla být omezena na přechodné období do dne, který určí Rada podle čl. 4 odst. 2 druhého pododstavce aktu o přistoupení z roku 2005.
The possibility for Bulgaria and Romania not to apply Decision No 896/2006/EC should be limited to the transitional period until the date to be determined by the Council in accordance with the second subparagraph of Article 4(2) of the 2005 Act of Accession.
Musí být splněny podmínky pro vstup stanovené v čl. 5 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) [5], s výjimkou podmínky stanovené v čl. 5 odst. 1 písm. b) uvedeného nařízení, pokud je tímto rozhodnutím stanoven režim rovnocennosti mezi průjezdními vízy vydanými Bulharskem a Rumunskem a některými povoleními k pobytu vydanými Švýcarskem a Lichtenštejnskem.
The entry conditions laid down in Article 5(1) of Regulation (EC) No 562/2006 of the European Parliament and of the Council of 15 March 2006 establishing a Community Code on the rules governing the movement of persons across borders (Schengen Borders Code) [5] have to be fulfilled, with the exception of the condition laid down in Article 5(1)(b) thereof, insofar as this Decision sets up an equivalence regime between transit visas issued by Bulgaria and Romania and certain residence permits issued by Switzerland and Liechtenstein.
Jelikož cíle tohoto rozhodnutí nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států – neboť přímo ovlivňuje acquis Společenství ohledně vnějších hranic – a proto jej může být z důvodu rozsahu a účinků tohoto rozhodnutí lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy.
Since the objective of this Decision cannot be sufficiently achieved by the Member States as it directly affects the Community acquis on external borders and can therefore, by reason of the scale and effects of the action, be better achieved at Community level, the Community may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty.
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [6], která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 [7] o některých opatřeních pro uplatňování této dohody.
As regards Iceland and Norway, this Decision constitutes a development of the provisions of the Schengen acquis within the meaning of the Agreement concluded by the Council of the European Union and the Republic of Iceland and the Kingdom of Norway concerning the association of those two States with the implementation, application and development of the Schengen acquis [6], which fall within the area referred to in Article 1, point (A) of Council Decision 1999/437/EC of 17 May 1999 [7] on certain arrangements for the application of that Agreement
V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko nepodílí na přijímání tohoto rozhodnutí, a proto pro ně není závazné ani použitelné.
In accordance with Articles 1 and 2 of the Protocol on the Position of Denmark annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty establishing the European Community, Denmark is not taking part in the adoption of this Decision and is not bound by it or subject to its application.
Vzhledem k tomu, že toto rozhodnutí navazuje na schengenské acquis podle hlavy IV části třetí Smlouvy o založení Evropského společenství, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 5 uvedeného protokolu do šesti měsíců poté, co Rada přijme toto rozhodnutí, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.
Given that this Decision builds upon the Schengen acquis under the provisions of Title IV of Part Three of the Treaty establishing the European Community, Denmark shall, in accordance with Article 5 of the said Protocol, decide within a period of six months after the date of adoption of this Decision whether it will implement it in its national law.
Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis [8]. Spojené království se tedy neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí, a toto rozhodnutí není pro ně závazné ani použitelné.
This Decision constitutes a development of provisions of the Schengen acquis in which the United Kingdom does not take part, in accordance with Council Decision 2000/365/EC of 29 May 2000 concerning the request of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland to take part in some of the provisions of the Schengen acquis [8]; the United Kingdom is therefore not taking part in its adoption and is not bound by it or subject to its application.
Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis [9].
This Decision constitutes a development of provisions of the Schengen acquis in which Ireland does not take part, in accordance with Council Decision 2002/192/EC of 28 February 2002 concerning Ireland’s request to take part in some of the provisions of the Schengen acquis [9].
Irsko se tedy neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí, a toto rozhodnutí není pro ně závazné ani použitelné,
Ireland is therefore not taking part in its adoption and is not bound by it or subject to its application,
V článku 2 rozhodnutí č. 896/2006/ES se doplňuje tento pododstavec:
The following subparagraph shall be added to Article 2 of Decision No 896/2006/EC: