natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Způsob výpočtu ceny vyjednaných smluv v silničním sektoru nezbytně vede k ceně, která je vyšší než tržní cena, protože bere za výchozí bod cenu srovnatelné smlouvy z nabídkového řízení, která je sama o sobě srovnatelná s tržní cenou, a pak takovou cenu navyšuje s cílem zohlednit strukturální nevýhody podniku Tieliikelaitos, které nejsou jinak vyrovnány.
The method of calculating the price for negotiated contracts in the road sector necessarily leads to a price that is higher than the market price, since it takes as point of departure the price of a comparable tendered contract, which is itself comparable to the market price, and then increases such price in order to take into consideration structural disadvantages of Tieliikelaitos, that are not otherwise compensated.
To uděluje hospodářskou výhodu podniku Tieliikelaitos, který je financován prostřednictvím státních zdrojů: podnik Tieliikelaitos získává od státu více peněz, než by obdržel běžný tržní provozovatel za rovnocennou službu.
This confers an economic advantage to Tieliikelaitos, which is financed through State resources: Tieliikelaitos obtains from the State more money than a normal market operator would obtain for an equivalent service.
Zatímco se stěžovatelé domnívají, že celková podpora související s vyjednanými smlouvami činila 21,5 milionu EUR, mají finské orgány na základě odborného prohlášení za to, že podnik Tieliikelaitos získal výhodu nejvýše 8,5 milionu EUR z vyjednaných smluv.
While the complainants believe that the total aid related to negotiated contracts amounted EUR 21,5 million, the Finnish authorities, based on the Expert Statement, consider that Tieliikelaitos has gained an advantage of at most EUR 8,5 million from negotiated contracts.
Komise poznamenává, že existuje značná různorodost s ohledem na stupeň přítomného rizika a druh práce vyžadované v různých smlouvách uzavřených mezi silniční správou a různými provozovateli, včetně podniku Tieliikelaitos.
The Commission notes that there is a considerable heterogeneity with respect to the degree of risk involved and the kind of work requested in the different contracts concluded between the Road administration and the different operators, including Tieliikelaitos.
Ke dvěma hlavním typům smluv patřily na jedné straně smlouvy na údržbu a plánování a na druhé straně plánovací a prováděcí smlouvy.
The two main types of contracts were on the one hand maintenance and planning contracts, and on the other hand plan and implement contracts.
Pro stanovení výhody, kterou podnik Tieliikelaitos obdržel z vyjednaných smluv, má Komise za to, že je vhodné porovnat cenu vyplacenou finskou vládou za tyto vyjednané smlouvy s cenou vyplacenou finskou vládou za smlouvy z nabídkového řízení, které mají srovnatelný stupeň rizika a zahrnují srovnatelný druh práce.
In order to establish the advantage Tieliikelaitos has received through its negotiated contracts, the Commission considers that it is appropriate to compare the price paid by the Finnish government for these negotiated contracts to the price paid by the Finnish government for tendered contracts, which have a comparable degree of risk and involve a comparable kind of work.
Vyjednané smlouvy byly výhradně smlouvy na údržbu a plánování.
The negotiated contracts have been exclusively maintenance and planning contracts.
Pro stanovení výhody obdržené podnikem Tieliikelaitos musí proto Komise porovnat marže podniku Tieliikelaitos u vyjednaných smluv na údržbu a plánování s maržemi podniku Tieliikelaitos u smluv na údržbu a plánování z nabídkového řízení.
Accordingly, for establishing the advantage received by Tieliikelaitos, the Commission has to compare the margins of Tieliikelaitos in negotiated maintenance and planning contracts to the margins of Tieliikelaitos in tendered maintenance and planning contracts.
Společnost IceCapital provedla analýzu příslušných marží.
IceCapital has carried out an analysis of the respective profit margins.
Její zpráva ukazuje, že rozdíl v maržích zajistil podniku Tieliikelaitos výhodu 8,5 milionu EUR.
Its report shows that the difference in profit margins has procured Tieliikelaitos an advantage of EUR 8,5 million.
Současně se Komise domnívá, že celkový přínos podniku Tieliikelaitos související s vyjednanými smlouvami je mírně vyšší než 8,5 milionu EUR. Rozdíl 8,5 milionu EUR byl vypočten pomocí konečné marže vyjednaných smluv (marže po úpravě ročních výdajů).
At the same time, the Commission considers that Tieliikelaitos total benefit related to negotiated contracts is slightly larger than EUR 8,5 million. The difference of EUR 8,5 million was calculated using the final margin of negotiated contracts (the margin after the annual expenditure adjustment procedure).
Jak stěžovatelé zdůraznili a finské orgány nepopřely, v průběhu přechodného období tak mohl podnik těžit každý rok z hodnoty roční „úpravy“ směrem dolů, aniž by musel platit odpovídající úrok.
As stressed by the complainants and not contested by the Finnish authorities, during the transitional period the undertaking could thus benefit every year from the value of annual downwards ‘adjustment’ without paying the corresponding interest.
Proto měl podnik Tieliikelaitos kromě rozdílu marží ve výši 8,5 milionu EUR přínos z krátkodobého bezúročného úvěru.
Therefore, in addition to EUR 8,5 million difference in margins, Tieliikelaitos benefited from short-term interest-free credits.
S ohledem na skutečnost, že částka úpravy výdajů směrem dolů v průběhu přechodného období činila 16,8 milionu EUR a že úrokové sazby z úvěrů v tomto období nepřekročily 5,7 %, není hodnota zisku, který si podnik Tieliikelaitos z těchto krátkodobých bezúročných úvěrů ponechal, vyšší než 1 milion EUR.
Knowing that the amount of expenditure downwards adjustments during the transitional period amounted to EUR 16,8 million and that credit interest rates in this period did not exceed 5,7 %, the value of the benefit Tieliikelaitos kept from these short-term interest-free credits is not higher than EUR 1 million.
Celkový prvek podpory související s podmínkami smluv na silniční služby vyjednaných s podnikem Tieliikelaitos v průběhu přechodného období tak činí 9,5 milionu EUR.
Thus, the total aid element related to the conditions of the road service contracts attributed to Tieliikelaitos under negotiated procedure during the transitional period approximately amounts to EUR 9,5 million.
Přidělení smluv na služby trajektové přepravy na základě postupu vyjednání
Attribution of contracts for ferry services under a negotiated procedure
Komise poznamenává, že první pokus finských orgánů přejít z vyjednaných smluv na služby trajektové přepravy na smlouvy z nabídkového řízení nepřinesl očekávané výsledky.
The Commission notes that the first attempt by the Finnish authorities to shift from negotiated to tendered contracts for ferry services did not bring the expected results.
Ceny získané na základě výzvy k předkládání nabídek byly daleko vyšší než ceny platných vyjednaných smluv mezi silniční správou a podnikem Tieliikelaitos.
The prices obtained in the call for tenders were much higher than the prices of the negotiated contracts in force between the Road Administration and Tieliikelaitos.
Navíc přijetí výsledků nabídkového řízení by neposloužilo cíli liberalizace trhu, protože by vedlo k posílení pozice podniku Tieliikelaitos (nabídka podniku Tieliikelaitos byla i tak nejlevnější).
Furthermore, acceptance of the tender’s results would not serve the goal of liberalizing the market as it would result in the strengthening of Tieliikelaitos position (Tieliikelaitos offer was still the cheapest).
Proto Finsko hledá nový model nabídkového řízení, který by všem potenciálním účastníkům nabízel rovnocenné podmínky.
Therefore Finland is looking for a new procurement model that would put all potential bidders on a level playing field.
Další uplatňování vyjednaných smluv neposkytuje podniku Tieliikelaitos žádnou výhodu, protože podmínky vyjednaných smluv nezohledňují přiměřeným způsobem potřebu modernizace vybavení.
The continuation of the negotiated contracts does not give any advantage to Tieliikelaitos since the conditions of negotiated contracts do not reflect adequately the need for renewal of equipment.
Další uplatňování vyjednaných smluv tak spíše vytváří nevýhodu pro podnik Tieliikelaitos.
Rather, the continuation of the negotiated contracts creates hence a disadvantage for Tieliikelaitos.
Komise se proto domnívá, že cena vyplacená silniční správou podniku Tieliikelaitos za vyjednané smlouvy na služby trajektové přepravy není nad tržní cenou.
Accordingly, the Commission takes the position that the price paid by the Road Administration to Tieliikelaitos for the negotiated ferry contracts is not above the market price.
Proto Komise dospěla k názoru, že odměna nezahrnuje státní podporu.
Hence, the Commission concludes that the remuneration does not involve State aid.
Podnik Tieliikelaitos měl na základě zákona týkajícího se přeměny podniku ze součásti správy na státní podnik povinnost převzít všechny pracovní síly silniční výroby bývalé silniční služby, i když jeho personál byl s ohledem na potřeby podniku nadbytečný.
Tieliikelaitos was obliged, through the act governing its transformation from being a part of the administration to becoming a State Enterprise, to overtake the entire workforce of the Road production branch of the former Road Service, even though this staff was oversized compared to its needs.
Kromě toho zákon zakazoval podniku Tieliikelaitos propustit zaměstnance v přechodném období.
In addition, the act prohibited Tieliikelaitos to lay off any staff in the transitional period.
Finské orgány popírají, že jakékoli opatření určené na řešení problému s nadbytečným počtem zaměstnanců podniku Tieliikelaitos představovalo státní podporu.
The Finnish authorities contest that any of the measures aimed at solving Tieliikelaitos’ overstaffing problem constituted State aid.
Taková opatření by skutečně jen sloužila k částečnému vyrovnání strukturální nevýhody, která podniku Tieliikelaitos vznikla v důsledku nadbytečného počtu zaměstnanců a nákladných pracovních podmínek převzatých po době před liberalizací i v důsledku zákazu propustit zaměstnance v průběhu přechodného období, který vydal finský parlament.
Indeed, such measures would only serve to partially compensate a structural disadvantage suffered by Tieliikelaitos due to the overstaffing problem and costly employment conditions inherited from pre-liberalisation time as well as due to the ban imposed by the Finnish Parliament to lay off the employees during the transitional period.
V tomto ohledu finské orgány spoléhají na rozsudek Soudu prvního stupně ve věci Combus, jak je popsáno výše.
In this regard, the Finnish authorities rely on the Combus judgment by the Court of First Instance as described above.
V konkrétních podmínkách ve věci Combus se Soud prvního stupně spoléhal na argument, že, „místo vyplacení 100 milionů DKK přímo funkcionářům zaměstnaným společností Combus, mohla dánská vláda dosáhnout stejných výsledků opětovným přidělením těchto funkcionářů v rámci veřejné správy, aniž by zaplatila jakýkoli zvláštní příspěvek navíc, který by umožnil společnosti Combus ihned zaměstnat zaměstnance na smluvním základě v rámci soukromého práva“.
In the specific circumstances of the Combus case, the Court of First Instance has relied on the argument that, ‘instead of paying the DKK 100 million directly to the officials employed by Combus, the Danish Government could have obtained the same result by reassigning those officials within the public administration, without paying any particular bonus, which would have enabled Combus to employ immediately employees on a contract basis falling under private law’.
Komise připomíná, že argumentace vyjádřená v rozsudku ve věci Combus a zmiňovaná finskými orgány nebyla výslovně potvrzena Soudním dvorem ani zmiňována v následujících rozsudcích Soudu prvního stupně.
The Commission recalls that the reasoning expressed in the Combus judgment and referred to by the Finnish authorities has not been explicitly confirmed by the Court of Justice or indeed referred to in any subsequent judgment by the Court of First Instance.
V každém případě jsou určité prvky judikatury Soudního dvora naměřeny proti předpokladu, že udělení náhrady státem za strukturální nevýhodu by nemohlo představovat podporu a navrhují tak, že rozsudku ve věci Combus by se neměl věnovat příliš široký výklad.
In any event, certain elements of the case law of the Court of Justice militate against the assumption that the grant by the State of a compensation for a structural disadvantage could not qualify as aid and thus suggest that the Combus judgment should not be given an overbroad interpretation.
Ve své stálé judikatuře Soudní dvůr rozhodl, že skutečnost, zda opatření představuje podporu, musí být stanovena na základě dopadu opatření, a nikoli na základě příčin či cílů takového opatření.
In its constant case law, the Court of Justice has held that whether a measure constitutes aid must be established on the basis of the effects of the measure, and not on the basis of the causes or aims of that measure.
Soudní dvůr také rozhodl, že jakékoli opatření, které zbavuje podnik výdajů, které jsou normálně zahrnuty do rozpočtu, představuje státní podporu.
The Court of Justice has also held that any measure which relieves an undertaking from the charges which are normally included in the budget of the undertaking constitutes State aid.
Soudní dvůr objasnil, že to zahrnuje zejména náklady související s odměnou zaměstnanců.
The Court of Justice has clarified that this includes in particular costs related to the remuneration of employees.
Na tomto základě Soud nesouhlasil, že opatření neuděluje výhodu danému podniku pouze proto, že poskytuje náhradu za „nevýhodu“, která podniku vznikla.
On this basis, the Court has not accepted that a measure does not confer an advantage on the undertaking in question merely because it compensates a ‘disadvantage’ suffered by the undertaking.
Na základě těchto úvah posoudí Komise každé z konkrétních dotčených opatření samostatně.
Based on these considerations, the Commission will assess separately each of the specific measures concerned.
Převod zaměstnanců do silniční správy a jiných útvarů veřejné správy
Transfer of staff to the Road Administration and other public administration departments
S ohledem na převod 116 zaměstnanců podniku Tieliikelaitos na volná místa veřejné správy musí Komise nejprve posoudit, zda byl tento převod financován prostřednictvím státních zdrojů.
With respect to the transfer of 116 employees of Tieliikelaitos to vacant public administration positions, the Commission first needs to assess whether this transfer was financed through State resources.
Tak je tomu pouze v případě, pokud obsazení volných míst ve finské správě bývalými zaměstnanci podniku Tieliikelaitos bylo pro finský stát nákladnější než obsazení těchto volných míst jinými uchazeči.
This is only the case if filling vacancies in the Finnish administration with former employees of Tieliikelaitos was more costly for the Finnish State than filling these vacancies with other candidates.
V této souvislosti je důležité poznamenat, že finská správa nevytvořila žádné pozice navíc pro bývalé zaměstnance podniku Tieliikelaitos, ale pouze obsadila pozice, které se uvolnily v důsledku odchodu státního úředníka.
In this context, it is important to note that the Finnish administration did not create any additional posts for former employees of Tieliikelaitos, but only filled posts that had become vacant due to a departure of a civil servant.
Stěžovatelé tvrdí, že zaměstnanci z podniku Tieliikelaitos byli převedeni zpět do správy beze změny jejich pracovních podmínek, a proto byli pro správu nákladnější než jiní potenciální uchazeči.
The complainants claim that the employees from Tieliikelaitos were transferred back to the administration without any change to their employment conditions, and hence were more costly for the administration than other potential applicants.
Finská vláda zaručila, že převody zaměstnanců mezi podnikem Tieliikelaitos a finskou správou byly možné pouze tehdy, když se uvolnila pozice ve správě a když byla zveřejněna.
The Finnish government has undertaken that transfers of personnel between Tieliikelaitos and the Finnish administration were only possible when a post in the administration became open and it was published.
Zaměstnanci podniku Tieliikelaitos byli zaměstnáni pouze v případě, jestliže se volné pracovní místo objevilo na odpovídající úrovni seniority a jestliže úroveň kvalifikace odpovídala zveřejněnému volnému místu.
Tieliikelaitos’ employees were only hired if the vacancy arose at the corresponding level of seniority, and if their level of qualification corresponded to the published vacancy.
Před převodem musela být posouzena vhodnost zaměstnanců podniku Tieliikelaitos pro danou pozici.
Prior to the transfer, Tieliikelaitos’ employees had to undergo an assessment of his/her suitability for the position.
Komise poznamenává, že stěžovatelé nepředložili žádný důkaz pro své tvrzení, podle kterého bylo obsazování volných míst bývalými zaměstnanci podniku Tieliikelaitos pro finskou vládu nákladnější než obsazení jinými uchazeči.
The Commission notes that the complainant has not submitted any proof for its allegation, according to which filling vacancies with former Tieliikelaitos employees rather than with other candidates was more costly for the Finnish government.
Podle názoru Komise nenaznačilo posouzení všech informací, které měla k dispozici, že finské správě vznikly náklady navíc v důsledku převodu 116 zaměstnanců podniku Tieliikelaitos na volné pozice veřejné správy.
In the view of the Commission, the assessment of all information at its disposal has not revealed any indication that the Finnish administration has incurred additional cost through the transfer of 116 employees of Tieliikelaitos to vacant public administration positions.
Komise zejména poznamenává, že 116 zaměstnanců podléhalo v době, kdy ještě pracovali pro silniční službu, stejným zaměstnaneckým podmínkám jako státní úředníci ve finské správě.
In particular, the Commission notes that the 116 employees had been formerly, when they were still working for the road service, been subject to the same employment conditions as civil servants in the Finnish administration.
S opětovným začleněním bývalých státních zaměstnanců do veřejné správy v pozicích odpovídajících jejich senioritě a jejich kvalifikaci měl finský stát stejné náklady, jako kdyby na těchto pozicích zaměstnal jiné lidi.
By re-integrating former civil servants into the public administration, at positions corresponding to their seniority and to their qualification profile, the Finnish State had the same costs as if it hired other people on these positions.
Na základě těchto úvah dospěla Komise k názoru, že převod 116 zaměstnanců nezpůsobil finskému státu žádné dodatečné náklady.
In the light of these considerations, the Commission concludes that the transfer of 116 employees has not created any additional costs for the Finnish State.
Nepředstavuje tudíž státní podporu, protože nezahrnuje převod státních zdrojů.
Accordingly, it does not constitute State aid, as it does not involve the transfer of State resources.
Financování projektů zvláštních služeb
Funding of Special service projects
Pokud jde o zvláštní projekty pro nadbytečné, ale nepropuštěné pracovníky, vyplatila silniční správa celkem přibližně 68 milionů EUR na jejich financování, včetně 56 milionů EUR na financování nákladů na zaměstnance (srovnej bod 5.5).
As far as the special projects for redundant, but not laid-off, workers are concerned, the Road Administration has paid a total of approximately EUR 68 million to fund them, including EUR 56 million funding of personnel costs (Cf. Section 5.5)
Komise uznává, že příslušné služební projekty byly očividně zaměřeny na zmírnění strukturální nevýhody podniku týkající se nadbytečného počtu zaměstnanců.
The Commission recognises that the respective service projects were clearly targeted at alleviating the undertaking’s structural disadvantage relating to overstaffing.
Z vysvětlení poskytnutých finskými orgány, jak potvrzuje odborné prohlášení, se má za to, že platba 68 milionů EUR od státu nezahrnovala nadměrné vyrovnání za provádění příslušných služeb (čistění krajnic, obnova budov a venkovních ploch).
From the explanations given by the Finnish authorities as confirmed by Expert statement, it considers that the payment of EUR 68 million by the State did not involve overcompensation for carrying out the respective services (cleaning of roadsides, restoration of buildings and outdoor areas).
Služební projekty vedly naopak ke ztrátám (srovnej bod 5.5).
On the contrary, the service projects had generated losses (Cf. Section 5.5).
Přesto se Komise domnívá, že pokud by tyto zvláštní služební projekty neexistovaly, musel by podnik odměňovat své nadbytečné pracovníky, aniž by tito přispívali k nárůstu příjmů podniku.
Nevertheless the Commission considers that in the absence of such special service projects the undertaking would have had to remunerate its redundant workers without them contributing to the increase of revenues of the undertaking.
Nejsou důkazy, že za jiných okolností by finské orgány přesto uvažovaly o smluvním zadání příslušných služeb a že hospodářsky nejvýhodnějším řešením pro stát se jevilo udělit příslušnou smlouvu/příslušné smlouvy podniku Tieliikelaitos.
There are no proofs that in other circumstances the Finnish authorities would still have considered contracting out the respective services and that it was the most economically advantageous solution for the State to award the respective contract(s) to Tieliikelaitos.
Za těchto okolností se jeví, že opatření bylo financováno ze státních zdrojů.
As such, the measure must be held to be financed through State resources.
Kromě toho je – na rozdíl od převodu zaměstnanců do správy – situace podniku Tieliikelaitos týkající se projektů zvláštních služeb odlišná od situace zvažované Soudem prvního stupně ve věci Combus.
Furthermore, unlike the transfer of staff to the administration, the situation of Tieliikelaitos as regards the special service projects is different to the situation contemplated by the Court of First Instance in Combus.
Na rozdíl od okolností vyvstávajících z převodu 116 zaměstnanců zpět do správy neřeší toto opatření přímo nadbytečný počet zaměstnanců.
Unlike what happens when the 116 employees are transferred back to the administration, with this measure the overstaffing is not directly addressed.
Stát spíše výhradně od podniku Tieliikelaitos a bez jakékoli formy konkurenčního nabídkového řízení nakupuje provedení projektů zvláštní služby, které, jak se zdá, by jinak nenakupoval vůbec nebo ne ve stejné míře.
Rather the State is procuring from Tieliikelaitos exclusively and without any form of competitive tendering, the realisation of special service projects that it seems it otherwise would not have procured, or would not have procured to the same extent.
Stát tak jasně narušuje konkurenční podmínky na trhu procházejícím procesem liberalizace.
The State is then by the same token clearly distorting the competitive playing field in the market undergoing the liberalisation process.
Toto opatření neodstraňuje strukturální nevýhodu společnosti, spíše jí umožňuje přetrvávat bez ohledu na tuto nevýhodu, a samo o sobě neposkytuje podnět k ukončení této situace.
The measure does not remove the structural disadvantage of the company, it rather allows it to survive in spite of that disadvantage, and does not in itself provide any incentive to put an end to this situation.
Výše uvedené úvahy zkoumané ve spojení s příslušnou judikaturou, včetně rozsudku ve věci Combus, tak vedou k závěru, že dotčené opatření musí být považováno za podporu.
The above considerations, examined in conjunction with the relevant jurisprudence, including the Combus judgment, thus lead to the conclusion that the measure concerned must be regarded as aid.
Opatření změn v oblasti zaměstnanců
Staff adjustment measures