natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hned po svém uvedení do praxe musí být tyto metody použity, kdykoli je to možné, pro charakterizaci nebezpečnosti a následnou klasifikaci a označování látek z hlediska jejich nebezpečnosti.
Such methods, as they become available, must be considered wherever possible for hazard characterisation and consequent classification and labelling for intrinsic hazards and chemical safety assessment.
HODNOCENÍ A INTERPRETACE
EVALUATION AND INTERPRETATION
Při hodnocení a interpretaci zkoušek musí být vzaty v úvahu určité meze, nakolik lze výsledky studií na zvířatech a in vitro extrapolovat na člověka, a proto lze pro potvrzení výsledků zkoušení použít poznatky o nepříznivých účincích na člověka, pokud jsou k dispozici.
When tests are evaluated and interpreted, limitations in the extent to which the results of animal and in vitro studies can be extrapolated directly to man must be considered and therefore, evidence of adverse effects in humans, where available, may be used for confirmation of testing results.
LITERATURA
LITERATURE REFERENCES
Tyto metody jsou většinou vyvinuty v rámci programu OECD pro zkušební pokyny a měly by být prováděny v souladu s principy správné laboratorní praxe, aby bylo zajištěno co nejširší „vzájemné uznávání údajů“.
Most of these methods are developed within the framework of the OECD programme for Testing Guidelines, and should be performed in conformity with the principles of Good Laboratory Practice, in order to ensure as wide as possible ‘mutual acceptance of data’.
Další podobnější informace lze získat v pokynech OECD a v příslušné literatuře publikované jinde.
Additional information may be found in the references listed in the OECD guidelines and the relevant literature published elsewhere.
Tato zkušební metoda je rovnocenná metodě OECD TG 420 (2001).
This test method is equivalent to OECD TG 420 (2001)
Tradiční metody hodnocení akutní toxicity používají jako koncový bod uhynutí zvířat.
Traditional methods for assessing acute toxicity use death of animals as an endpoint.
V roce 1984 navrhla Britská toxikologická společnost nový přístup k testování akutní toxicity založený na podávání řady fixních dávek (1).
In 1984, a new approach to acute toxicity testing was suggested by the British Toxicology Society based on the administration at a series of fixed dose levels (1).
Tento přístup jako koncový bod nepoužíval uhynutí zvířat, nýbrž se opíral o pozorování jasných příznaků toxicity u jedné z řady fixních dávek.
The approach avoided using death of animals as an endpoint, and relied instead on the observation of clear signs of toxicity at one of a series of fixed dose levels.
Po provedení britských (2) a mezinárodních (3) validačních studií in vivo byl tento postup v roce 1992 přijat jako zkušební metoda.
Following UK (2) and international (3) in vivo validation studies the procedure was adopted as a testing method in 1992.
Následně byly pomocí matematických modelů v řadě studií (4, 5, 6) vyhodnoceny statistické vlastnosti metody fixní dávky.
Subsequently, the statistical properties of the Fixed Dose Procedure have been evaluated using mathematical models in a series of studies (4)(5)(6).
Studie in vivo a modelové studie společně prokázaly, že metoda je reprodukovatelná, vyžaduje méně zvířat, působí menší utrpení než tradiční metody a dokáže látky zařadit podobně jako jiné zkušební metody akutní toxicity.
Together, the in vivo and modelling studies have demonstrated that the procedure is reproducible, uses fewer animals and causes less suffering than the traditional methods and is able to rank substances in a similar manner to the other acute toxicity testing methods.
Poučení týkající se výběru nejvhodnější zkušební metody k danému účelu obsahuje text Guidance Document on Acute Oral Toxicity Testing (7).
Guidance on the selection of the most appropriate test method for a given purpose can be found in the Guidance Document on Acute Oral Toxicity Testing (7).
V tomto dokumentu jsou také uvedeny doplňující informace o provádění a analýze zkušební metody B.1.a.
This guidance document also contains additional information on the conduct and interpretation of Testing Method B.1bis.
Podstatou metody je použití pouze středně toxických dávek v hlavní studii, dávky, u nichž se očekává, že budou letální, by neměly být podávány.
It is a principle of the method that in the main study only moderately toxic doses are used, and that administration of doses that are expected to be lethal should be avoided.
Také není nutné podávat dávky, o nichž je známo, že v důsledku leptavých nebo výrazně dráždivých účinků vyvolávají značnou bolest a utrpení.
Also, doses that are known to cause marked pain and distress, due to corrosive or severely irritant actions, need not be administered.
Umírající zvířata nebo zvířata, která zjevně projevují příznaky bolesti nebo značného a přetrvávajícího utrpení, se humánně utratí a při interpretaci výsledků jsou hodnocena jako zvířata uhynulá při zkoušce.
Moribund animals, or animals obviously in pain or showing signs of severe and enduring distress shall be humanely killed, and are considered in the interpretation of the test results in the same way as animals that died on test.
Kritéria rozhodování o utracení umírajících nebo značně trpících zvířat a poučení týkající se rozpoznání předvídatelného nebo blížícího se uhynutí jsou předmětem samostatného dokumentu (8).
Criteria for making the decision to kill moribund or severely suffering animals, and guidance on the recognition of predictable or impending death, are the subject of a separate Guidance Document (8).
Metoda poskytuje informace o nebezpečných vlastnostech a umožňuje zařazení a klasifikaci látky podle globálně harmonizovaného systému (GHS) klasifikace chemických látek, které způsobují akutní toxicitu (9).
The method provides information on the hazardous properties and allows the substance to be ranked and classified according to the Globally Harmonised System (GHS) for the classification of chemicals which cause acute toxicity (9).
Zkušební laboratoř vezme před provedením studie v úvahu veškeré dostupné informace o zkoušené látce.
The testing laboratory should consider all available information on the test substance prior to conducting the study.
Součástí těchto informací je totožnost a chemická struktura látky, výsledky jiných zkoušek toxicity dané látky, in vitro nebo in vivo, toxikologické údaje o strukturně příbuzných látkách a očekávané použití látky.
Such information will include the identity and chemical structure of the substance; its physico-chemical properties; the results of any other in vitro or in vivo toxicity tests on the substance; toxicological data on structurally related substances; and the anticipated use(s) of the substance.
Tyto informace jsou nezbytné k tomu, aby byli všichni zainteresovaní přesvědčeni, že zkouška má význam pro ochranu lidského zdraví a pomůže při výběru vhodné výchozí dávky.
This information is necessary to satisfy all concerned that the test is relevant for the protection of human health, and will help in the selection of an appropriate starting dose.
Akutní orální toxicita: se vztahuje na nepříznivé účinky, které se projeví po orálním podání jedné dávky nebo více dávek látky během 24 hodin.
Acute oral toxicity: refers to those adverse effects occurring following oral administration of a single dose of a substance or multiple doses given within 24 hours.
Opožděný úhyn: znamená, že zvíře během 48 hodin neuhyne ani nejeví známky umírání, ale uhyne později během čtrnáctidenní doby pozorování.
Delayed death: means that an animal does not die or appear moribund within 48 hours but dies later during the 14-day observation period.
Dávka: množství podané zkoušené látky.
Dose: is the amount of test substance administered.
Dávka se vyjadřuje jako hmotnost zkoušené látky na jednotku hmotnosti pokusného zvířete (např. mg/kg).
Dose is expressed as weight of test substance per unit weight of test animal (e.g. mg/kg).
Zjevná toxicita: obecný pojem popisující zřetelné příznaky toxicity, které se projeví po podání zkoušené látky (příklady viz (3)), kdy při podání další vyšší fixní dávky lze u většiny pokusných zvířat očekávat značné bolesti a přetrvávající známky značného utrpení, stavu agónie (kritéria uvádí dokument Humane Endpoints Guidance (8)) nebo pravděpodobné uhynutí.
Evident toxicity: is a general term describing clear signs of toxicity following the administration of test substance (see (3) for examples) such that at the next highest fixed dose either severe pain and enduring signs of severe distress, moribund status (criteria are presented in the Humane Endpoints Guidance Document (8)), or probable mortality in most animals can be expected.
GHS: globálně harmonizovaný systém klasifikace chemických látek a směsí.
GHS: Globally Harmonised Classification System for Chemical Substances and Mixtures.
Společný projekt Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (lidské zdraví a životní prostředí), Odborného výboru OSN pro přepravu nebezpečného zboží (fyzikálně-chemické vlastnosti) a Mezinárodní organizace práce (informace o nebezpečnosti) koordinovaný Meziorganizačním programem pro řádné nakládání s chemikáliemi (IOMC).
A joint activity of OECD (human health and the environment), UN Committee of Experts on Transport of Dangerous Goods (physical-chemical properties) and ILO (hazard communication) and coordinated by the Interorganisation Programme for the Sound Management of Chemicals (IOMC). Impending death: when moribund state or death is expected prior to the next planned time of observation.
Blížící se uhynutí: stav agónie nebo uhynutí je očekáván před další plánovanou dobou pozorování.
Signs indicative of this state in rodents could include convulsions, lateral position, recumbence and tremor.
Předvídatelný úhyn: přítomnost klinických příznaků svědčících o smrti, přičemž doba úhynu je známá a předchází plánovanému ukončení zkoušky v budoucnosti, např. neschopnost dojít k vodě nebo potravě (více podrobností viz text Humane Endpoint Guidance Document (8)).
(See the Humane Endpoint Guidance Document (8) for more details).
LD50(střední letální dávka): statisticky vypočtená jednotlivá dávka látky, u níž lze očekávat, že způsobí uhynutí 50 % zvířat, jimž byla podána orální cestou.
LD50(median lethal dose): is a statistically derived single dose of a substance that can be expected to cause death in 50 % of animals when administered by the oral route.
Hodnota LD50 se vyjadřuje jako hmotnost zkoušené látky na jednotku hmotnosti pokusného zvířete (mg/kg).
The LD50 value is expressed in terms of weight of test substance per unit weight of test animal (mg/kg).
Limitní dávka: označuje nejvyšší přípustnou dávku (2000 nebo 5000 mg/kg).
Limit dose: refers to a dose at an upper limitation on testing (2000 or 5000 mg/kg). Moribund status: being in a state of dying or inability to survive, even if treated.
Stav agónie: označuje stav úhynu nebo neschopnost přežít, ani když je zvíře léčeno (více podrobností viz text Humane Endpoint Guidance Document (8)).
(See the Humane Endpoint Guidance Document (8) for more details). Predictable death: presence of clinical signs indicative of death at a known time in the future before the planned end of the experiment, for example: inability to reach water or food.
Skupinám zvířat stejného pohlaví se postupně podá fixní dávka 5, 50, 300 a 2000 mg/kg (výjimečně lze uvažovat o další fixní dávce 5000 mg/kg, viz část 1.6.2).
Groups of animals of a single sex are dosed in a stepwise procedure using the fixed doses of 5, 50, 300 and 2000 mg/kg (exceptionally an additional fixed dose of 5000 mg/kg may be considered, see Section 1.6.2).
Výchozí úroveň dávky se zvolí na základě orientační studie jako dávka, u níž se očekává, že vyvolá některé příznaky toxicity, aniž způsobí závažné toxické účinky nebo úhyn.
The initial dose level is selected on the basis of a sighting study as the dose expected to produce some signs of toxicity without causing severe toxic effects or mortality.
Klinické příznaky a stavy spojené s bolestí, utrpením a blížícím se úhynem jsou podrobně popsány v samostatném dokumentu OECD (8).
Clinical signs and conditions associated with pain, suffering, and impending death, are described in detail in a separate OECD Guidance Document (8).
Dalším skupinám zvířat mohou být podány vyšší nebo nižší fixní dávky podle přítomnosti nebo nepřítomnosti příznaků toxicity nebo uhynutí.
Further groups of animals may be dosed at higher or lower fixed doses, depending on the presence or absence of signs of toxicity or mortality.
Podle tohoto postupu se pokračuje, dokud nebude zjištěna dávka vyvolávající zřejmou toxicitu nebo není pozorováno více než jedno uhynutí, anebo pokud nejsou ani při nejvyšší dávce zjištěny žádné účinky nebo pokud dochází k úhynům při nejnižší dávce.
This procedure continues until the dose causing evident toxicity or no more than one death is identified, or when no effects are seen at the highest dose or when deaths occur at the lowest dose.
Výběr druhu zvířat
Selection of animal species
Dává se přednost potkanům, ale lze použít i jiného druhu hlodavců.
The preferred rodent species is the rat, although other rodent species may be used.
Obvykle se používají samice (7).
Normally females are used (7).
Je to proto, že přehled literatury o konvenčních zkouškách LD50 ukazuje, že mezi pohlavími je obvykle malý rozdíl, pokud jde o citlivost, ale v případech, v nichž jsou rozdíly pozorovány, jsou samice obecně nepatrně citlivější (10).
This is because literature surveys of conventional LD50 tests show that usually there is little difference in sensitivity between the sexes, but in those cases where differences are observed, females are generally slightly more sensitive (10).
Pokud však poznatky o toxikologických nebo toxikokinetických vlastnostech strukturně příbuzných chemických látek naznačují, že citlivější jsou pravděpodobně samci, použije se toto pohlaví.
However, if knowledge of the toxicological or toxicokinetic properties of structurally related chemicals indicates that males are likely to be more sensitive then this sex should be used.
Jestliže se zkouška provádí na samcích, je nutné podat náležité odůvodnění.
When the test is conducted in males, adequate justification should be provided.
Použijí se mladá zdravá dospělá zvířata běžně užívaných laboratorních kmenů.
Healthy young adult animals of commonly used laboratory strains should be employed.
Samice musí být nullipary a nesmí být březí.
Females should be nulliparous and non-pregnant.
Každé zvíře musí být na začátku podávání látky 8 až 12 měsíců staré a jeho hmotnost by se měla pohybovat v intervalu ± 20 % střední hmotnosti zvířat, kterým byla podána předchozí dávka.
Each animal, at the commencement of its dosing, should be between eight and 12 weeks old and its weight should fall in an interval within ± 20 % of the mean weight of any previously dosed animals.
Podmínky chovu a krmení
Housing and feeding conditions
Teplota v místnosti pro pokusná zvířata by měla být 22 oC (± 3 oC).
The temperature of the experimental animal room should be 22 oC (± 3 oC).
Relativní vlhkost vzduchu by měla být minimálně 30 % a pokud možno nepřesáhnout 70 %, kromě doby úklidu místnosti, cílem by měla být hodnota 50–60 %.
Although the relative humidity should be at least 30 % and preferably not exceed 70 % other than during room cleaning the aim should be 50-60 %.
Ke krmení lze použít konvenční laboratorní stravu s neomezenou dodávkou pitné vody.
For feeding, conventional laboratory diets may be used with an unlimited supply of drinking water.
Zvířata mohou být chována v klecích ve skupinách podle dávky, ale počet zvířat v kleci nesmí bránit nerušenému pozorování každého zvířete.
Animals may be group-caged by dose, but the number of animals per cage must not interfere with clear observations of each animal.
Příprava zvířat
Preparation of animals
Zvířata se náhodně vyberou, pro usnadnění individuální identifikace se označí, a chovají se v klecích minimálně pět dnů před začátkem podávání látky, aby se mohla přizpůsobit laboratorním podmínkám.
The animals are randomly selected, marked to permit individual identification, and kept in their cages for at least five days prior to the start of dosing to allow for acclimatisation to the laboratory conditions.
Zkoušená látka by obecně měla být při všech úrovních zkoušených dávek podávána v konstantním objemu pomocí úpravy koncentrace dávkovaného přípravku.
In general test substances should be administered in a constant volume over the range of doses to be tested by varying the concentration of the dosing preparation.
V případech, kdy má být zkoušen kapalný koncový produkt nebo směs, může však být použití nezředěné zkoušené látky, tj. s konstantní koncentrací, pro hodnocení následného rizika této látky užitečnější a je vyžadováno některými kontrolními orgány.
Where a liquid end product or mixture is to be tested however, the use of the undiluted test substance, i.e. at a constant concentration, may be more relevant to the subsequent risk assessment of that substance, and is a requirement of some regulatory authorities.
Ani v jednom případě nesmí být překročen maximální objem dávky.
In either case, the maximum dose volume for administration must not be exceeded.
Maximální objem kapaliny, kterou lze jednorázově podat, závisí na velikosti pokusného zvířete.
The maximum volume of liquid that can be administered at one time depends on the size of the test animal.
U hlodavců by objem obvykle neměl přesáhnout 1 ml na 100 g tělesné hmotnosti, avšak u vodních roztoků připadá v úvahu i dávka 2 ml na 100 g tělesné hmotnosti.
In rodents, the volume should not normally exceed 1ml /100 g of body weight: however in the case of aqueous solutions 2 ml/100 g body weight can be considered.
S ohledem na složení dávkovaného přípravku se ve všech případech, kde je to možné, doporučuje použití vodného roztoku/suspenze/emulze, potom v pořadí podle preference použití roztoku/suspenze/emulze v oleji (např. v kukuřičném oleji) a nakonec případně roztoku v jiných vehikulech.
With respect to the formulation of the dosing preparation, the use of an aqueous solution/suspension/emulsion is recommended wherever possible, followed in order of preference by a solution/suspension/emulsion in oil (e.g. corn oil) and then possibly solution in other vehicles.
U vehikul jiných než voda musí být známy toxikologické charakteristiky.
For vehicles other than water the toxicological characteristics of the vehicle should be known.
Dávky musí být připraveny krátce před podáním, pokud není stálost přípravku během doby, kdy bude používán, známa a neukáže se jako přijatelná.
Doses must be prepared shortly prior to administration unless the stability of the preparation over the period during which it will be used is known and shown to be acceptable.
Podávání dávek
Administration of doses
Zkoušená látka se podává sondou v jedné dávce pomocí žaludeční sondy nebo vhodné intubační kanyly.
The test substance is administered in a single dose by gavage using a stomach tube or a suitable intubation canula.
Pokud výjimečně není možné podat dávku najednou, lze ji podat po menších množstvích během nejvýše 24 hodin.
In the unusual circumstance that a single dose is not possible, the dose may be given in smaller fractions over a period not exceeding 24 hours.
Před podáním zkoušené látky nemají zvířata dostávat potravu (např. potkanům by se neměla podávat přes noc, myším 3–4 hodiny), voda se však ponechává.
Animals should be fasted prior to dosing (e.g. with the rat, food but not water should be withheld over-night; with the mouse, food but not water should be withheld for three to four hours).
Po uplynutí doby hladovění se zvířata zváží a podá se jim zkoušená látka.
Following the period of fasting, the animals should be weighed and the test substance administered.
Po podání látky se zamezí přístupu k potravě na dalších 3–4 hodin u potkanů nebo 1–2 hodiny u myší.
After the substance has been administered, food may be withheld for a further three to four hours in rats or one to two hours in mice.
Podává-li se látka po částech v průběhu určité doby, může být podle délky období nezbytné poskytnout zvířatům potravu a vodu.
Where a dose is administered in fractions over a period of time, it may be necessary to provide the animals with food and water depending on the length of the period.
Orientační studie
Sighting study
Cílem orientační studie je umožnit výběr vhodné výchozí dávky pro hlavní studii.
The purpose of the sighting study is to allow selection of the appropriate starting dose for the main study.
Zkoušená látka se podává jednotlivým zvířatům postupně podle vývojového diagramu v příloze 1.
The test substance is administered to single animals in a sequential manner following the flowcharts in Appendix 1.
Orientační studie je ukončena, jakmile lze stanovit výchozí dávku pro hlavní studii (nebo pokud je při nejnižší fixní dávce pozorován úhyn).
The sighting study is completed when a decision on the starting dose for the main study can be made (or if a death is seen at the lowest fixed dose).
Výchozí dávka orientační studie se zvolí z fixních dávek ve výši 5, 50, 300 a 2000 mg/kg jako dávka, u níž se očekává, že vyvolá zřejmou toxicitu, přičemž toto očekávání je pokud možno založeno na důkazech z údajů získaných in vivo a in vitro ze stejné chemické látky a strukturně příbuzných látek.
The starting dose for the sighting study is selected from the fixed dose levels of 5, 50, 300 and 2000 mg/kg as a dose expected to produce evident toxicity based, when possible, on evidence from in vivo and in vitro data from the same chemical and from structurally related chemicals.
Pokud takové informace neexistují, výchozí dávka činí 300 mg/kg.
In the absence of such information, the starting dose will be 300 mg/kg.
Mezi podáním dávky každému zvířeti se ponechá doba minimálně 24 hodin.
A period of at least 24 hours will be allowed between the dosing of each animal.
Všechna zvířata se pozorují minimálně 14 dnů.
All animals should be observed for at least 14 days.
Ve výjimečných případech a pouze je-li to odůvodněno specifickými konkrétními předpisy, lze zvážit použití další nejvyšší úrovně dávky 5000 mg/kg (viz dodatek 3).
Exceptionally, and only when justified by specific regulatory needs, the use of an additional upper fixed dose level of 5000 mg/kg may be considered (see Appendix 3).
S ohledem na dobré zacházení se zvířaty se pokusy na zvířatech v rámci kategorie 5 GHS (2000–5000 mg/kg) nedoporučují a měly by se zvažovat pouze tehdy, pokud existuje velká pravděpodobnost, že výsledky takového pokusu mají přímý význam pro ochranu lidského zdraví, zdraví zvířat nebo životního prostředí.
For reasons of animal welfare concern, testing of animals in GHS Category 5 ranges (2000-5000 mg/kg is discouraged and should only be considered when there is a strong likelihood that the results of such a test have a direct relevance for protecting human or animal health or the environment.
V případech, kdy zvíře, u něhož je látka zkoušena v nejnižší fixní úrovni dávky (5 mg/kg), v orientační studii uhyne, obvykle se studie ukončí a látka přiřadí do kategorie 1 GHS (jak je uvedeno v příloze 1).
In cases where an animal tested at the lowest fixed dose level (5 mg/kg) in the sighting study dies, the normal procedure is to terminate the study and assign the substance to GHS Category 1 (as shown in Appendix 1).
Pokud je však vyžadováno další potvrzení klasifikace, může být proveden tento volitelný doplňkový postup: druhému zvířeti se podá dávka 5 mg/kg.
However, if further confirmation of the classification is required, an optional supplementary procedure may be conducted, as follows. A second animal is dosed at 5 mg/kg.
Pokud toto druhé zvíře uhyne, bude kategorie 1 GHS potvrzena a studie okamžitě ukončena.
If this second animal dies, then GHS Category 1 will be confirmed and the study will be immediately terminated.
Pokud druhé zvíře přežije, dávka 5 mg/kg se podá maximálně třem dalším zvířatům.
If the second animal survives, then a maximum of three additional animals will be dosed at 5 mg/kg.
Jelikož riziko úhynu bude vysoké, měla by být látka zvířatům podávána postupně, aby bylo zajištěno dobré zacházení se zvířaty.
Because there will be a high risk of mortality, these animals should be dosed in a sequential manner to protect animal welfare.