natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ve výjimečných případech, a pouze je-li to odůvodněno specifickými regulačními potřebami, lze zvážit použití další nejvyšší úrovně fixní dávky 5000 mg/kg.
Exceptionally, and only when justified by specific regulatory needs, the use of an additional upper fixed dose level of 5000 mg/kg may be considered.
S ohledem na zásadu dobrého zacházení se zvířaty se zkoušení s dávkami 5000 mg/kg nedoporučuje, mělo by se zvažovat pouze v případě, že existuje velká pravděpodobnost, že výsledky takové zkoušky by měly přímý význam pro ochranu zvířat nebo lidského zdraví (9).
Recognising the need to protect animal welfare, testing at 5000 mg/kg is discouraged and should only be considered when there is a strong likelihood that the results of such a test would have a direct relevance for protecting animal or human health (9).
Pravidla pro rozhodování, jimiž se řídí metoda postupného podávání dávek uvedená v příloze 1, se rozšíří tak, aby zahrnovala úroveň dávky 5000 mg/kg.
The decision rules governing the sequential procedure presented in Appendix 1 are extended to include a 5000 mg/kg dose level.
Pokud se v orientační studii použije výchozí dávka 5000 mg/kg, výsledek A (úhyn) povede k nutnosti zkoušet na druhém zvířeti dávku 2000 mg/kg. Výsledky B a C (zřejmá toxicita nebo žádná toxicita) umožní zvolit dávku 5000 mg/kg za výchozí dávku hlavní studie.
Thus, when a sighting study starting dose of 5000 mg/kg is used outcome A (death) will require a second animal to be tested at 2000 mg/kg; outcomes B and C (evident toxicity or no toxicity) will allow the selection of 5000 mg/kg as the main study starting dose.
Podobně pokud se použije výchozí dávka jiná než 5000 mg/kg, zkoušení pokračuje na úroveň 5000 mg/kg v případě, že se při 2000 mg/kg zjistí výsledky B nebo C. Následný výsledek A při 5000 mg/kg bude vyžadovat výchozí dávku hlavní studie 2000 mg/kg a výsledky B a C budou vyžadovat výchozí dávku v hlavní studii 5000 mg/kg.
Similarly, if a starting dose other than 5000 mg/kg is used then testing will progress to 5000 mg/kg in the event of outcomes B or C at 2000 mg/kg; a subsequent 5000 mg/kg outcome A will dictate a main study starting dose of 2000 mg/kg and outcomes B and C will dictate a main study starting dose of 5000 mg/kg.
Pravidla pro rozhodování, jimiž se řídí metoda postupného podávání dávek uvedená v příloze 2, se rozšíří tak, aby zahrnovala úroveň dávky 5000 mg/kg.
The decision rules governing the sequential procedure presented in Appendix 2 are extended to include a 5000 mg/kg dose level.
Pokud se tedy v hlavní studii použije výchozí dávka 5000 mg/kg, bude výsledek A (≥ 2 úhyny) vyžadovat zkoušení dávky 2000 mg/kg na druhé skupině. Výsledek B (zřejmá toxicita a/nebo ≤ 1 úhyn) nebo C (žádná toxicita) povedou k tomu, že látka nebude podle GHS klasifikována.
Thus, when a main study starting dose of 5000 mg/kg is used, outcome A (≥ 2 deaths) will require the testing of a second group at 2000 mg/kg; outcome B (evident toxicity and/or ≤ 1 death) or C (no toxicity) will result in the substance being unclassified according to GHS.
Podobně pokud se použije výchozí dávka jiná než 5000 mg/kg, zkoušení pokračuje na úroveň 5000 mg/kg v případě, že se při 2000 mg/kg zjistí výsledek C. Následný výsledek A při 5000 mg/kg povede k tomu, že se látka přiřadí do kategorie 5 GHS a na základě výsledku B nebo C látka nebude klasifikována.
Similarly, if a starting dose other than 5000 mg/kg is used then testing will progress to 5000 mg/kg in the event of outcome C at 2000 mg/kg; a subsequent 5000 mg/kg outcome A will result in the substance being assigned to GHS Category 5 and outcomes B or C will lead to the substance being unclassified.
DODATEK 4
Appendix 4
ZKUŠEBNÍ METODA B.1.a
TEST METHOD B.1 bis
Pokyny ke klasifikaci podle systému EU pro přechodné období do plného zavedení globálně harmonizovaného systému klasifikace (GHS) (převzato z literatury (8))
Guidance on classification according to the EU scheme to cover the transition period until full implementation of the Globally Harmonised Classification System (GHS) (taken from reference (8))
Klasif. EU
Classify EU
5 zvířat 300 mg/kg *
5 animals 300 mg/kg *
≥ 1 se zřejmou toxicitou nebo 1 uhynutí
≥ 1 with evident toxicity and/or 1 death
T+ = velmi toxická
T+ = very toxic
T = toxická
T = toxic
H = zdraví škodlivá
H = harmful
U = neklasifikovaná
U = unclassified
Pravidlo dobrého zacházení se zvířaty Pokud v orientační studii z této dávky uhynulo zvíře, další zkouška se neprovede.
Animal welfare override If this dose level caused death in the sighting study, then no futher animals will be tested.
Přejděte rovnou k výsledku
Go directely to outcome
Velikost skupiny Mezi 5 zvířaty v každé skupině v hlavní studii bude zvíře, kterému byla v orientační studii podána tato výše dávky.
Group size The 5 animals in each main study group will include any animal tested at that dose level in the study
Výchozí dávka: 2000 mg/kg
Starting dose: 2000 mg/kg
≥ 1 zřejmá toxicita a/nebo 1 uhynutí
≥ 1 with evident toxicity and / or 1 death No evident toxicity and no death T+ = very toxic T = toxic
žádná zřejmá toxicita ani uhynutí
H = harmful U + unclassified
Pravidlo dobrého zacházení se zvířaty
Animal welfare override
Pokud v orientační studii z této dávky uhynulo zvíře, další zkouška se neprovede. Přejděte rovnou k výsledku
If this dose level caused death in the sighting study, then no further animals will be tested.
H = zdraví škodlivá
tris.
U = neklasifikovaná B.1.b AKUTNÍ ORÁLNÍ TOXICITA – METODA STANOVENÍ TŘÍDY AKUTNÍ TOXICITY
ACUTE ORAL TOXICITY — ACUTE TOXIC CLASS METHOD
Tato zkušební metoda odpovídá metodě OECD TG 423 (2001).
This test method is equivalent to OECD TG 423 (2001)
Metoda stanovení třídy akutní toxicity (1) stanovená v této zkoušce je metodou po krocích, přičemž u každého kroku se používají tři zvířata stejného pohlaví.
The acute toxic class method (1) set out in this test is a stepwise procedure with the use of three animals of a single sex per step.
V závislosti na úmrtnosti a/nebo stavu agónie zvířat lze o akutní toxicitě zkoušené látky rozhodnout průměrně na základě 2 až 4 kroků.
Depending on the mortality and/or the moribund status of the animals, on average two to four steps may be necessary to allow judgement on the acute toxicity of the test substance.
Tato metoda je reprodukovatelná, vyžaduje méně zvířat a dokáže látky zařadit podobně jako jiné zkušební metody akutní toxicity.
This procedure is reproducible, uses very few animals and is able to rank substances in a similar manner to the other acute toxicity testing methods.
Metoda stanovení třídy akutní toxicity je založena na biometrickém hodnocení (2)(3)(4)(5) s fixními dávkami, přiměřeně oddělenými tak, aby umožnila zařazení látky pro účely klasifikace a posouzení nebezpečnosti.
The acute toxic class method is based on biometric evaluations (2)(3)(4)(5) with fixed doses, adequately separated to enable a substance to be ranked for classification purposes and hazard assessment.
Metoda přijatá v roce 1996 byla podrobena rozsáhlým národním (6) mezinárodním (7) validačním studií in vivo pro srovnání s hodnotami LD50 získanými z literatury.
The method as adopted in 1996 was extensively validated in vivo against LD50 data obtained from the literature, both nationally (6) and internationally (7).
Obecný návod týkající se výběru nejvhodnější zkušební metody k danému účelu obsahuje text Guidance Document on Acute Oral Toxicity Testing (8).
Guidance on the selection of the most appropriate test method for a given purpose can be found in the Guidance Document on Acute Oral Toxicity Testing (8).
V tomto dokumentu jsou také uvedeny doplňující informace o provádění a analýze zkušební metody B.1.b.
This Guidance Document also contains additional information on the conduct and interpretation of testing method B.1tris.
Není nutné podávat zkoušené látky v dávkách, o nichž je známo, že v důsledku leptavých nebo výrazně dráždivých účinků vyvolávají značnou bolest a utrpení.
Test substances, at doses that are known to cause marked pain and distress due to corrosive or severely irritant actions, need not be administered.
Kritéria rozhodování o utracení umírajících nebo značně trpících zvířat a poučení týkající se rozpoznání předvídatelného nebo blížícího se uhynutí jsou předmětem samostatného dokumentu (9).
Criteria for making the decision to kill moribund or severely suffering animals, and guidance on the recognition of predictable or impending death, are the subject of a separate Guidance Document (9).
Metoda využívá předem stanovených dávek a její výsledky umožňují látku zařadit a klasifikovat podle globálně harmonizovaného systému klasifikace chemických látek, které způsobují akutní toxicitu (10).
The method uses pre-defined doses and the results allow a substance to be ranked and classified according to the Globally Harmonised System for the classification of chemicals which cause acute toxicity (10).
V zásadě tato metoda neslouží k vypočtení přesné hodnoty LD50, ale umožňuje určit definované rozpětí expozice, při které se předpokládá letalita, neboť hlavním koncovým vyhodnocením této zkoušky zůstává uhynutí části zvířat.
In principle, the method is not intended to allow the calculation of a precise LD50, but does allow for the determination of defined exposure ranges where lethality is expected since death of a proportion of the animals is still the major endpoint of this test.
Metoda umožňuje stanovit hodnotu LD50, pouze pokud alespoň dvě dávky vedou k mortalitě vyšší než 0 % a nižší než 100 %.
The method allows for the determination of an LD50 value only when at least two doses result in mortality higher than 0 % and lower than 100 %.
Použití výběru předem stanovených dávek, bez ohledu na zkoušenou látku, u něhož se klasifikace explicitně váže k počtu zvířat pozorovaných v různých stavech, zvyšuje možnost konzistentního a opakovaného předávání zpráv mezi laboratořemi.
The use of a selection of pre-defined doses, regardless of test substance, with classification explicitly tied to number of animals observed in different states improves the opportunity for laboratory to laboratory reporting consistency and repeatability.
Součástí těchto informací je totožnost a chemická struktura látky, její fyzikálně-chemické vlastnosti, výsledek jiných zkoušek toxicity dané látky in vitro nebo in vivo, toxikologické údaje o strukturně příbuzných látkách a očekávané použití látky.
Such information will include the identity and chemical structure of the substance; its physico-chemical properties; the result of any other in vivo or in vitro toxicity tests on the substance; toxicological data on the structurally related substances; and the anticipated use(s) of the substance.
Tyto informace jsou nezbytné k tomu, aby byli všichni zainteresovaní přesvědčeni, že zkouška má význam pro ochranu lidského zdraví a pomůže při výběru nejvhodnější výchozí dávky.
This information is necessary to satisfy all concerned that the test is relevant for the protection of human health and will help in the selection of the most appropriate starting dose.
Společný projekt Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (lidské zdraví a životní prostředí), Odborného výboru OSN pro přepravu nebezpečného zboží (fyzikálně-chemické vlastnosti) a Mezinárodní organizace práce (informace o nebezpečnosti) koordinovaný Meziorganizačním programem pro řádné nakládání s chemikáliemi (IOMC).
A joint activity of OECD (human health and the environment), UN Committee of Experts on Transport of Dangerous Goods (physical-chemical properties) and ILO (hazard communication) and coordinated by the Interorganisation Programme for the Sound Management of Chemicals (IOMC).
Blížící se uhynutí: stav agónie nebo uhynutí je očekáván před další plánovanou dobou pozorování.
Impending death: when moribund state or death is expected prior to the next planned time of observation.
Příznaky svědčící o tomto stavu mohou u hlodavců zahrnovat křeče, polohu na boku, polohu vleže a třes (více podrobností viz text Humane Endpoint Guidance Document (9)).
Signs indicative of this state in rodents could include convulsions, lateral position, recumbence and tremor (See the Humane Endpoint Guidance Document (9) for more details).
LD50(střední letální orální dávka): statisticky vypočtená jednotlivá dávka látky, u níž lze očekávat, že způsobí uhynutí 50 % zvířat, jimž byla podána orální cestou.
LD50(median lethal oral dose): is a statistically derived single dose of a substance that can be expected to cause death in 50 % of animals when administered by the oral route.
Limitní dávka: označuje nejvyšší přípustnou dávku (2000 nebo 5000 mg/kg).
Limit dose: refers to a dose at an upper limitation on testing (2000 or 5000 mg/kg).
Stav agónie: označuje stav úhynu nebo neschopnost přežít, ani když je zvíře léčeno (více podrobností viz text Humane Endpoint Guidance Document (9)).
Moribund status: being in a state of dying or inability to survive, even if treated (See the Humane Endpoint Guidance Document (9) for more details). Predictable death: presence of clinical signs indicative of death at a known time in the future before the planned end of the experiment; for example: inability to reach water or food.
Předvídatelný úhyn: přítomnost klinických příznaků svědčících o smrti, přičemž doba úhynu je známa a předchází plánovanému ukončení zkoušky v budoucnosti, např. neschopnost dojít k vodě nebo potravě (více podrobností viz text Humane Endpoint Guidance Document (9)).
(See the Humane Endpoint Guidance Document (9) for more details).
PODSTATA ZKUŠEBNÍ METODY
PRINCIPLE OF THE TEST
Podstatou zkoušky je, že se pomocí metody po krocích, využívající minimálního počtu zvířat u každého kroku, získají informace o akutní toxicitě zkoušené látky, které umožní její klasifikaci.
It is the principle of the test that, based on a stepwise procedure with the use of a minimum number of animals per step, sufficient information is obtained on the acute toxicity of the test substance to enable its classification.
Látka se skupině pokusných zvířat podává orálně v jedné ze stanovených dávek.
The substance is administered orally to a group of experimental animals at one of the defined doses.
Látka se zkouší metodou po krocích, přičemž u každého kroku se používají tři zvířata stejného pohlaví (obvykle samice).
The substance is tested using a stepwise procedure, each step using three animals of a single sex (normally females).
Přítomnost nebo nepřítomnost mortality vyvolané látkou u zvířat, jimž byla látka podána v jednom kroku, rozhodne o dalším kroku, tj.:
Absence or presence of compound-related mortality of the animals dosed at one step will determine the next step, i.e.;
není třeba žádné další zkoušení,
no further testing is needed,
podá se stejná dávka dalším třem zvířatům,
dosing of three additional animals, with the same dose,
látka se podá dalším třem zvířatům v nejbližší vyšší nebo nejbližší nižší úrovni dávky.
dosing of three additional animals at the next higher or the next lower dose level.
Podrobnosti postupu zkoušení jsou uvedeny v příloze 1.
Details of the test procedure are described in Appendix 1.
Metoda umožní rozhodnout s ohledem na zařazení zkoušené látky do jedné z řady tříd toxicity definovaných fixními hraničními hodnotami LD50.
The method will enable a judgement with respect to classifying the test substance to one of a series of toxicity classes defined by fixed LD50 cut-off values.
Obvykle se používají samice (9).
Normally females are used (9).
Je to proto, že přehled literatury o konvenčních zkouškách LD50 ukazuje, že ačkoliv je mezi pohlavími obvykle malý rozdíl, pokud jde o citlivost, jsou samice v případech, ve kterých jsou rozdíly pozorovány, obecně nepatrně citlivější (11).
This is because literature surveys of conventional LD50 tests show that, although there is little difference in sensitivity between the sexes, in those cases where differences are observed females are generally slightly more sensitive (11).
Pokud však poznatky o toxikologických nebo toxikokinetických vlastnostech strukturně příbuzných chemických látek naznačují, že citlivější jsou pravděpodobně samci, použije se toto pohlaví.
However if knowledge of the toxicological or toxicokinetic properties of structurally related chemicals indicates that males are likely to be more sensitive, then this sex should be used.
Teplota v místnosti pro pokusná zvířata by měla být 22 oC (± 3 oC), relativní vlhkost vzduchu by měla být minimálně 30 % a pokud možno nepřesáhnout 70 %, kromě doby úklidu místnosti, cílem by měla být hodnota 50–60 %.
The temperature in the experimental animal room should be 22 oC (± 3 oC). Although the relative humidity should be at least 30 % and preferably not exceed 70 % other than during room cleaning the aim should be 50-60 %.
Zvířata se náhodně vyberou, pro usnadnění individuální identifikace se označí a chovají se v klecích minimálně pět dnů před podáním látky, aby se mohla přizpůsobit laboratorním podmínkám.
The animals are randomly selected, marked to permit individual identification, and kept in their cages for at least five days prior to dosing to allow for acclimatisation to the laboratory conditions.
Zkoušená látka by obecně měla být při všech úrovních zkoušených dávek podávána v konstantním objemu pomocí úpravy koncentrace dávkovaného přípravku.
In general, test substances should be administered in a constant volume over the range of doses to be tested by varying the concentration of the dosing preparation.
U hlodavců by objem obvykle neměl přesáhnout 1 ml na 100 g tělesné hmotnosti, avšak u vodních roztoků připadá v úvahu i dávka 2 ml na 100 g tělesné hmotnosti.
In rodents, the volume should not normally exceed 1 ml/100 g of body weight: however in the case of aqueous solutions 2 ml/100 g body weight can be considered.
Před podáním zkoušené látky nemají zvířata dostávat potravu (např. potkanům by se neměla podávat přes noc, myším 3–4 hodiny), voda se však ponechává.
Animals should be fasted prior to dosing (e.g. with the rat, food but not water should be withheld overnight, with the mouse, food but not water should be withheld for three or four hours).
Po podání látky se zamezí přístupu k potravě na další 3–4 hodiny u potkanů nebo 1–2 hodiny u myší.
After the substance has been administered, food may be withheld for a further three or fours hours in rats or one or two hours in mice.
Podává-li se látka po částech v průběhu určité doby, může být podle délky období nezbytné poskytnout zvířatům potravu a vodu.
Where a dose is administered in fractions over a period it may be necessary to provide the animals with food and water depending on the length of the period.
Počet zvířat a úrovně dávek
Number of animals and dose levels
V každém kroku se používají tři zvířata.
Three animals are used for each step.
Dávka, která bude použita jako výchozí, se zvolí z jedné ze čtyř fixních úrovní: 5, 50, 300 a 2000 mg/kg tělesné hmotnosti.
The dose level to be used as the starting dose is selected from one of four fixed levels, 5, 50, 300 and 2000 mg/kg body weight.
Výchozí dávka by měla být taková, která nejpravděpodobněji vyvolá uhynutí některých zvířat, jimž bude podána.
The starting dose level should be that which is most likely to produce mortality in some of the dosed animals.
Postup, který je nutno u každé výchozí dávky dodržet, je popsán ve vývojových diagramech v příloze 1.
The flowcharts of Appendix 1 describe the procedure that should be followed for each of the starting doses.
Pokud dostupné informace naznačují, že při nejvyšší úrovni výchozí dávky (2000 mg/kg tělesné hmotnosti) je úmrtnost nepravděpodobná, je nutné provést limitní zkoušku.
When available information suggests that mortality is unlikely at the highest starting dose level (2000 mg/kg body weight), then a limit test should be conducted.
Pokud nejsou o látce, která má být zkoušena, k dispozici žádné informace, doporučuje se, z důvodů dodržování pravidla dobrého zacházení se zvířaty, použít výchozí dávku 300 mg/kg tělesné hmotnosti.
When there is no information on a substance to be tested, for animal welfare reasons it is recommended to use the starting dose of 300 mg/kg body weight.
Časový interval mezi experimentálními skupinami závisí na době nástupu, trvání a závažnosti příznaků toxicity.
The time interval between treatment groups is determined by the onset, duration, and severity of toxic signs.
Ve výjimečných případech a pouze je-li to odůvodněno specifickými konkrétními předpisy, lze zvážit použití další nejvyšší úrovně dávky 5000 mg/kg tělesné hmotnosti (viz dodatek 2).
Exceptionally, and only when justified by specific regulatory needs, the use of additional upper dose level of 5000 mg/kg body weight may be considered (see Appendix 2).
S ohledem na zásadu dobrého zacházení se zvířaty se pokusy na zvířatech v rámci kategorie 5 GHS (2000–5000 mg/kg) nedoporučují a měly by se zvažovat pouze tehdy, pokud existuje velká pravděpodobnost, že výsledky takové zkoušky budou mít přímý význam pro ochranu lidského zdraví, zdraví zvířat nebo životního prostředí.
For reasons of animal welfare concern, testing of animals in GHS Category 5 ranges (2000-5000 mg/kg) is discouraged and should only be considered when there is a strong likelihood that the results of such a test would have a direct relevance for protecting human or animal health or the environment.
Limitní zkouška se používá především tehdy, má-li osoba provádějící zkoušku informace svědčící o tom, že zkoušený materiál je pravděpodobně netoxický, tj. je toxický pouze nad rámec regulačních limitních dávek.
The limit test is primarily used in situations where the experimenter has information indicating that the test material is likely to be non-toxic, i.e., having toxicity only above regulatory limit doses.
Limitní zkoušku s jednou úrovní dávky 2000 mg/kg tělesné hmotnosti lze provést na šesti zvířatech (tři zvířata na jeden krok).
A limit test at one dose level of 2000 mg/kg body weight may be carried out with six animals (three animals per step).
Výjimečně lze na třech zvířatech provést limitní zkoušku s jednou úrovní dávky 5000 mg/kg (viz dodatek 2).
Exceptionally a limit test at one dose level of 5000 mg/kg may be carried out with three animals (see Appendix 2).
Projeví-li se úmrtnost vyvolaná zkoušenou látkou, budou další zkoušky uskutečněny s nejbližší nižší úrovní dávky.
If test substance-related mortality is produced, further testing at the next lower level may need to be carried out.
Doba, kdy se příznaky toxicity objeví a vymizí, je důležitá zejména v případě tendence ke zpožděným příznakům toxicity (12).
The times at which signs of toxicity appear and disappear are important, especially if there is a tendency for toxic signs to be delayed (12).
Všechna sledování se systematicky zaznamenávají, přičemž záznamy se vedou zvlášť pro každé zvíře.
All observations are systematically recorded with individual records being maintained for each animal.
Vezmou se v úvahu principy a kritéria shrnuté v textu Humane Endpoints Guidance Document (9).
The principles and criteria summarised in the Humane Endpoints Guidance Document (9) should be taken into consideration.
Hmotnost jednotlivých zvířat se stanoví krátce před podáním zkoušené látky a nejméně jednou týdně poté.
Individual weights of animals should be determined shortly before the test substance is administered, and at least weekly thereafter.
Na konci zkoušky se zvířata, která přežila, zváží a humánně utratí.
At the end of the test surviving animals are weighed and humanely killed.
Lze také zvážit mikroskopické vyšetření orgánů, u nichž jsou patrné makroskopické patologie, u zvířat, která přežila 24 nebo více hodin, protože mohou poskytnout užitečné informace.
Microscopic examination of organs showing evidence of gross pathology in animals surviving 24 or more hours may also be considered because it may yield useful information.
počet, stáří a pohlaví zvířat (případně včetně zdůvodnění použití samců místo samic),
number, age, and sex of animals (including, where appropriate, a rationale for the use of males instead of females),
podrobné údaje o složení zkoušené látky, včetně podrobností o fyzikální formě podávaného materiálu,
details of test substance formulation including details of the physical form of the material administered,