natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Zašesté, co se týká celní pohledávky, Rumunsko vysvětluje původ celní pohledávky v hodnotě 800 milionů EUR. V souladu se zákonem 71/1994 o přilákání zahraničních investorů byly rumunské podniky osvobozené od cel a zdanění zisků, pokud splňovaly čtyři podmínky: podíl upsaného zahraničního kapitálu minimálně 50 milionů USD, export alespoň 50 % výroby, míra integrace výroby minimálně 60 % a základní jmění se nesníží během 14 let od data zahraničního úpisu tak, aby se podíl zahraničního investora snížil pod 50 milionů dolarů.
Sixth, as regards the customs claim of EUR 800 million, Romania explained its origin. According to Law 71/1994 on attracting foreign investors, Romanian companies were exempted from customs duties and profits tax if they fulfilled four conditions: the foreign subscribed capital is at least USD 50 million; at least 50 % of production is exported; a production integration level of at least 60 % is achieved; and the share capital does not decrease within 14 years of the date of the foreign subscription with the result that the foreign participation falls below USD 50 million.
Místní celní úřad spočítal stupeň integrace podnikové výroby v roce 2005 a dospěl k závěru, že 60 % stropu nebylo dosaženo.
The local customs authority calculated the production integration level of the company in 2005 and came to the conclusion that the 60 % ceiling was not reached.
Proto žádal o náhradu za osvobození od cel, která představuje 800 milionů EUR. DWAR se proti tomuto rozhodnutí odvolal u Státní celní správy.
Thus, it claimed repayment of the tax exemptions, which amounted to EUR 800 million. DWAR challenged the decision before the National Customs Authority.
Jelikož soud první instance rozhodnutí o náhradě potvrdil, DWAR podal opět opravný prostředek k tomuto rozhodnutí.
Since the court of first instance upheld the repayment decision, DWAR filed a new appeal.
Rozhodnutím ze dne 27. června 2007 odvolací soud zrušil příkaz k úhradě.
The court of appeal, in a judgment of 27 June 2007, annulled the repayment order.
V závěru Rumunsko podtrhuje fakt, že DWAR nepožíval žádného osvobození od dluhu.
In conclusion, Romania stresses that DWAR did not benefit from any debt waiver.
Zasedmé, rumunské orgány tvrdí, že zachování tehdejšího počtu pracovníků nebylo podmínkou pro privatizaci, jelikož nebylo stanoveným kritériem.
Seventh, the Romanian authorities argue that maintaining the current workforce was never a condition of the privatisation since it was not an award criterion.
Rovněž návrh KS přiložený k prezenční složce měl pouze informativní úlohu, případní uchazeči tudíž mohli pochopit, že předpokládaná individuální smlouva mohla být předmětem bilaterálních jednání.
In addition, the draft SPA attached to the presentation file was only indicative and so potential bidders could have understood that the individual terms of the contract could be subject to bilateral negotiations.
Proto případní uchazeči, kteří neměli v úmyslu zachovat danou pracovní sílu, mohli nicméně předložit nabídku s odlišným podnikatelským záměrem.
Therefore, potential bidders who did not plan to maintain the current workforce could have nevertheless submitted an offer with a different business plan.
A co se týče dalšího vyjednávání ohledně smluvních ujednání, Rumunsko tvrdí, že byla součástí běžného procesu vyjednávání, které probíhalo před uzavřením KS.
Lastly, as regards the subsequent negotiations on other contractual terms, Romania claims that they were part of the normal negotiation process preceding the conclusion of the SPA.
Dopisem ze dne 23. listopadu 2007 zasáhl Ford do otevřeného řízení Komise jako dotčená strana.
By letter of 23 November 2007, Ford intervened as an interested party in the procedure initiated by the Commission.
Zaprvé Ford tvrdí, že proces privatizace byl otevřený, transparentní, nediskriminující a nepodmíněný.
First, Ford argues that the privatisation process was open, transparent, non-discriminatory and unconditional.
Veškerá korespondence mezi společností Ford a AVAS v rámci procesu privatizace byla zveřejněná v informační místnosti.
All the correspondence between Ford and AVAS during the privatisation process was disclosed in the Data Room.
Zadruhé, přiřazovací kritéria nepředstavovala povinné podmínky, které by mohly odradit případné uchazeče.
Second, the award criteria were not mandatory conditions liable to deter potential bidders.
Ford naopak prohlásil, že pochopil, že tato kritéria je ještě možno projednat.
On the contrary, Ford declared that it was its understanding that these criteria were negotiable.
Navíc hodnotící kritéria neměla žádný vliv na nabídku Fordu, protože jeho podnikatelský záměr výrazně převyšoval požadavky definované v prezentační složce.
Further, the scoring criteria had no impact on Ford's offer since Ford's business plan easily exceeded the requirements set out in the presentation file.
Zatřetí, kupní cena, kterou Ford zaplatil agentuře AVAS, je tržní hodnotou akcií, které byly předmětem veřejné soutěže.
Third, the purchase price paid by Ford to AVAS represents the market value of the shares covered by the tender procedure.
Ford potvrdil, že měl v úmyslu zaplatit maximální kupní cenu ve výši 100 milionů USD (71,4 milionů EUR) za celkových 100 % akcií, což by odpovídalo ceně 51,7 milionů EUR za 72,4 % akcií [6].
Ford stated that it had intended paying a maximum purchase price of USD 100 million (i.e. EUR 71,4 million) for all the shares, which would correspond to a price of EUR 51,7 million for 72,4 % [6].
Právě vzhledem k neexistenci přiřazovacích kritérií nezamýšlel Ford nabídnout vyšší cenu.
It did not intend to offer a higher price, even in the absence of the award criteria.
Původně Ford nabídl kupní cenu ve výši 55 milionů EUR, ale po vyjednávání s rumunskými úřady cenu 57 milionů EUR. Navíc byl Ford jediným uchazečem, takže jeho nabídka představuje tržní hodnotu.
Initially, Ford offered a purchase price of EUR 55 million and, after negotiations with the Romanian authorities, one of EUR 57 million. Furthermore, Ford was the only bidder, so that its offer represents the market value.
Ford rovněž tvrdí, že náhrady zahrnuté v KS představovaly běžnou obchodní praxi při kupování podniku, a tudíž byly ve shodě s trhem, a že to nezapříčinilo nižší než nejvyšší možnou prodejní cenu.
Lastly, Ford argues that indemnifications contained in the SPA were standard business practice for the acquisition of companies and thus in conformity with the market and did not lead to a sale at a price lower than the highest possible bid.
Ford zdůrazňuje, že tyto náhrady jsou spojené pouze s riziky, která neexistují při běžné činnosti a která nový investor nemůže ohodnotit při přebírání podniku.
Ford highlights the fact that such indemnifications relate only to risks outside the ordinary course of business and are impossible to assess by a new investor on taking over a company.
Ford převzal všechny dluhy a závazky podniku Automobile Craiova včetně DWAR, které vznikly v rámci běžné činnosti a které byly kvantifikované a publikované v informační místnosti.
Ford has assumed all the debts and liabilities of Automobile Craiova, including DWAR, that had arisen in the ordinary course of business and that were quantified and disclosed in the Data Room.
Ford nicméně nechtěl přebírat případná rizika, která nemohl ohodnotit a kvantifikovat na základě tzv. due diligence.
However, Ford was not willing to assume potential risks which it could not assess and quantify on the basis of due diligence.
Čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, říká, že nestanoví-li Smlouva jinak, podpory poskytované členským státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné se společným trhem.
Article 87(1) of the EC Treaty states that, save as otherwise provided in the Treaty, any aid granted by a Member State or through state resources which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods is incompatible with the common market, in so far as it affects trade between Member States.
Státní prostředky a poskytnutí výhody
State resources and conferring of an advantage
Podmínky přiřazené této privatizační smlouvě byly vypracované rumunskou státní privatizační agenturou AVAS.
The conditions pertaining to the privatisation contract were attached by the Romanian public privatisation agency, AVAS.
Přiřazením podmínek, které by mohly vést ke snížení prodejní ceny, jak je ukázáno níže, rumunský stát akceptoval, že nezíská nejvyšší možnou cenu.
By attaching such conditions, which could lead to a fall in the sales price, as shown below, the Romanian State accepted that it would not obtain the highest possible price.
Nižší prodejní cena za podíl ve výši 72,4 % je tak zaplacená z výnosů, kterých se stát vzdává.
The lower sales price for the 72,4 % stake is thus paid from the revenue forgone by the State.
Opatření tedy zahrnuje státní zdroje.
Therefore, the measures involve state resources.
Komise rovněž bere na vědomí fakt, že úkony státní privatizační agentury AVAS je možno přičítat státu.
In addition, the Commission takes note of the fact that the actions of the public privatisation agency, AVAS, are attributable to the State.
Tento fakt rumunské orgány nepopírají.
This fact is not disputed by the Romanian authorities.
Za podporu nemůže být považováno opatření, které nepřináší výhodu [7].
A given measure cannot be regarded as constituting aid if it does not confer an advantage [7].
Proto musí Komise určit, zda toto opatření představuje výhodu.
Accordingly, the Commission must determine whether the measure in question confers an advantage.
Podnik má prospěch z výhody tehdy, když ze strany státu získá něco pozitivního, čeho by v běžných tržních podmínkách nedosáhl.
An undertaking benefits from an advantage if it obtains something positive from the State which it would not have obtained under normal market conditions.
Proto je nutno nejprve ověřit, zda stát jednal jako podnikatelský subjekt v rámci tržního hospodářství nebo zda jednal jako státní autorita, která prodala podnik v podmínkách, jež neodpovídají běžným tržním podmínkám.
To this end, it has first to be assessed whether the State acted as a market economy operator or as a state authority which sold a company under conditions not corresponding to normal market conditions.
V souladu s čl. 86 odst. 1 Smlouvy o ES se na státní podniky vztahují předpisy o státní podpoře.
According to Article 86(1) of the EC Treaty, public companies are subject to State aid rules.
Článek 295 Smlouvy o ES předpokládá, že normy společenství jsou v případě veřejného či soukromého vlastnictví neutrální.
Article 295 of the EC Treaty stipulates that Community rules are neutral as regards public and private ownership.
V souladu s judikaturou evropských soudů [8] a s pravidly a praxí vyvinutou Komisí v oblasti státní podpory v kontextu privatizace [9] platí, že pokud členský stát nakupuje nebo prodává akcie v podnicích, nepovažuje se za poskytnutí výhody taková situace, kdy se členský stát chová jako subjekt tržního hospodářství.
In conformity with the settled case law of the European courts [8] and with the rules and practice developed by the Commission regarding State aid in the context of privatisations [9], when a Member State either acquires or sells shares in companies, no advantage is conferred if the behaviour of the Member States is the same as that which a market economy investor would have.
Proto, když privatizace probíhá jako prodej akcií na burze cenných papírů, se obvykle předpokládá, že probíhá v tržních podmínkách a že nezahrnuje státní podporu.
Consequently, when the privatisation takes place by way of the sale of shares on the stock exchange, it is generally assumed to be on market conditions and not to involve aid.
Když však privatizace probíhá obchodním prodejem, můžeme předpokládat, že není zahrnutá žádná státní podpora, když jsou splněny tyto podmínky: zaprvé, podnik se prodává prostřednictvím výběrového řízení v konkurenčních podmínkách, a toto řízení je otevřené pro všechny účastníky, je transparentní a nediskriminující; zadruhé, nejsou přiřazené podmínky, které se obvykle nepraktikují u srovnatelných transakcí mezi soukromými stranami a které by mohly snížit prodejní cenu; zatřetí, podnik se prodá uchazeči, který prezentuje nejvýhodnější finanční nabídku; a začtvrté uchazečům se musí dát dostatečný čas a informace na uskutečnění patřičného ocenění aktiv, na která předloží svou nabídku [10].
However, when the privatisation is carried out through a trade sale, it can be assumed that no aid is involved only if the following conditions are fulfilled: first, the company is sold by a competitive tender that is open to all comers, transparent and non-discriminatory; second, no conditions are attached which are not customary in comparable transactions between private parties and which are capable of potentially reducing the sales price; third, the company is sold to the highest bidder; and, fourth, bidders must be given enough time and information to carry out a proper valuation of the assets being bid for [10].
V jiných případech je nutno zkoumat obchodní prodeje vzhledem k možné podpoře, a proto musí být úředně oznámené.
In other cases, trade sales must be vetted for any possible aid and must therefore be notified.
V takových případech hodnocení faktu, jestli transakce týkající se aktiv státu obsahuje podporu, obvykle předpokládá nutnost stanovit, zda podnikatelský subjekt v rámci tržního hospodářství by se ve stejné situaci choval stejně, tj. prodal podnik za stejnou cenu.
In such cases, assessing whether a transaction concerning state assets involves aid generally means determining whether a market economy operator placed in a similar situation would have behaved in the same way, i.e. would have sold the company at the same price.
Při použití principu investora v rámci tržního hospodářství důvody jiného druhu než ekonomického, jako důvody spojené s výrobní politikou, považované za podstatné při zaměstnávání pracovníků nebo cíle regionálního rozvoje, které by nebyly přijatelné pro podnikatele v rámci tržního hospodářství, nemohou být považované za důvod přijetí nižší ceny a naopak poukazují na existenci určité podpory.
In applying the market economy investor principle, non-economic considerations, such as industrial policy reasons, employment considerations or regional development objectives, which would not be acceptable to a market economy operator, cannot be taken into account as reasons for accepting a lower price but, on the contrary, point to the existence of aid.
Tento princip Komise několikrát vysvětlovala [11] a konstantně jej potvrzuje i Soudní dvůr [12].
This principle has been repeatedly explained by the Commission [11] and constantly confirmed by the Court [12].
Proto, když není splněna některá podmínka uvedená výše, Komise soudí, že je nutno provést analýzu privatizace, aby se posoudilo, zda neexistovala státní podpora, a z tohoto důvodu je nutné úřední oznámení [13].
Therefore, if any of the above requirements are not fulfilled, the Commission considers that the privatisation should be assessed to determine whether it entails State aid and must therefore be notified [13].
Proto by dodržení těchto požadavků zajistilo pro stát získání nejlepší ceny za své akcie, respektive tržní cenu, a tím pádem by nešlo o státní podporu.
Consequently, compliance with these requirements would ensure that the State obtains the highest price, i.e. the market price, for its shares and no State aid is therefore involved.
Když stát nutí určité podmínky kupujícímu v rámci privatizace, snižuje tím potenciálně prodejní cenu a tím se vzdává dodatečných výnosů. Stejně tak některé podmínky mohou odradit potenciální zájemce z řad investorů od předložení nabídky.
By imposing certain conditions on the buyer in the privatisation, the State potentially lowers the sales price and thus forgoes additional revenues.
Tím je konkurenční prostředí výběrového řízení narušeno, a tedy i nejvyšší předložená nabídka nemusí nutně představovat skutečnou tržní hodnotu [14].
Also, some conditions can deter potentially interested investors from submitting a bid in the first place, so that the competitive environment of the tender is disturbed and even the highest of the offers eventually submitted does not necessarily represent the actual market value [14].
Stát vynucením takových podmínek a tedy i přijetím, že nedostane nejlepší cenu za akcie nebo aktiva, která má v držení, nepostupuje jako podnikatelský subjekt v prostředí tržní ekonomiky, který by se snažil získat co nejvyšší možnou cenu.
By imposing such conditions and thus accepting that it will not receive the best price for the shares or assets owned by it, the State does not act like a market economy operator, who would try to obtain the highest possible price.
Naopak, stát se rozhoduje, že prodá podnik za cenu, která je nižší než tržní.
Instead, the State chooses to sell the undertaking at a price below the market value.
Podnikatelský subjekt by v rámci tržního hospodářství neměl zájem, aby si vynucoval srovnatelné podmínky (především takové podmínky jako udržet úroveň zaměstnanosti pracovníků, podmínky dávající výhodu danému regionu nebo které zajišťují určitou úroveň investic), ale prodal by podnik uchazeči, jehož nabídka je nejvýhodnější z finančního hlediska, který by pak sám rozhodl, jaká bude budoucnost podniku či nakoupených aktiv [15].
A market economy operator would not have an economic interest in attaching comparable conditions (in particular, such as maintenance of the level of employment, conditions beneficial for the geographical region concerned or ensuring a certain investment level) but would sell the company to the highest bidder, who would then be free to determine the future of the acquired company or assets [15].
To však neznamená, že všechny podmínky v rámci privatizace vedou automaticky k existenci prvků státní podpory.
This does not mean that all the conditions of a privatisation automatically result in the presence of some State aid elements.
Zaprvé, podmínky, které obvykle existují i v transakcích u soukromých stran (určité standardní náhrady, důkaz o solventnosti uchazeče nebo přizpůsobení se interní legislativě ohledně pracovněprávních vztahů) nepředstavují problém.
First, the conditions that are also normally encountered in transactions between private parties (certain standard forms of indemnification on account of the solvency of the bidder or conformity with domestic legislation on labour relations) do not constitute a problem.
Zadruhé, podmínky, které se obvykle nezdají být přítomné v transakcích u soukromých osob, vedou k existenci státní podpory pouze v rozsahu, v jakém mohou snížit prodejní cenu a mohou zajistit výhodu.
Second, the conditions which do not normally seem to be present in transactions between private persons result in the presence of State aid only to the extent that they make it possible to reduce the sales price and can confer an advantage.
Skutečnost, že tyto podmínky nevedou k podpoře, je nutno prokázat případ od případu [16].
The fact that these conditions do not result in aid must be demonstrated in each case in question [16].
Podmínky spojené s privatizací Automobile Craiova
Conditions attached to the privatisation of Automobile Craiova
V daném případě veřejná soutěž zorganizovaná rumunskými orgány byla zejména orientovaná na získání určité úrovně výroby a určitého stupně zaměstnanosti v Craiově.
In the case in point, the tender procedure organised by the Romanian authorities was geared primarily to achieving a given level of production and amount of employment in Craiova.
Rumunské orgány nepřinesly žádný důkaz, který by prokázal, že tyto podmínky byly použité proto, že v rámci tržního hospodářství by s nimi počítal i podnikatelský subjekt.
The Romanian authorities have not produced any evidence to show that these conditions were imposed for reasons that a market economy operator would have taken into account.
V rámci privatizace Automobile Craiova stanovila agentura pro privatizaci 4 podmínky ve formě přiřazovacích kritérií, aby bylo možné zvolit vítězného uchazeče: nabízená cena představovala 35 % z celkového bodování, celkové investice představovaly 25 %, zajištění 60 % integrace výroby ve čtvrtém roce 20 %, a závazek zajistit výrobu 200000 automobilů ve čtvrtém roce představoval 20 %.
When privatising Automobile Craiova, the privatisation agency set four conditions in the form of award criteria in order to select the successful bidder: the price offered represented 35 % of the total score, the total investments 25 %, the achievement of a production integration level of 60 % in the fourth year 20 %, and the commitment to a production level of 200000 cars in the fourth year 20 %.
V případě, že by potenciální investor nesplňoval poslední dva požadavky, nabídka by v daných kritériích hodnocení získala 0 bodů.
If the last two requirements were not fulfilled by the potential investor, the offer would score 0 points on those particular criteria.
Bylo tudíž prakticky nemožné, aby potenciální investor, který by usiloval o jiné průmyslové využití automobilky, vyhrál pouze vyšší prodejní cenou, aniž by splňoval požadavky spojené s výrobní a integrační úrovní (za předpokladu, že úroveň investic by byla stejná).
Thus, it was practically impossible for a potential investor making different industrial use of the car plant to win solely on account of a higher sales price, without achieving the production and integration levels required (assuming that the investment level was the same).
Když budeme předpokládat, že investor by v konkurenčním prostředí mohl navrhnout podobnou úroveň investic, ale nemohl by splnit podmínku týkající se výrobní úrovně, tento konkrétní uchazeč by musel nabídnout 230 % ceny, kterou nabídla společnost Ford [17] (aby vyhrál veřejnou soutěž).
Assuming that a competitive investor might have proposed a similar level of investments but would not have been able to fulfil the production level criterion, this competitive bidder would (in order to win the bid) have to propose a price equivalent to 230 % of the price proposed by Ford [17].
Konkrétně to znamená, že na překročení nabídky Fordu 57 milionů EUR, by potenciální investor musel nabídnout prodejní cenu více než 133 milionů EUR (vyšší o 76 milionů EUR), aby tak kompenzoval nesplnění podmínky ohledně výrobní úrovně.
In concrete terms, in order to outbid Ford ' s offer of EUR 57 million, a potential investor would need to propose a sales price in excess of EUR 133 (i.e. EUR 76 million higher) in order to compensate for the non-fulfilment of the condition relating to the production level.
Jak Ford, tak i jeho potenciální konkurenti by museli zvažovat tyto faktory, které by ovlivnily jak jejich rozhodnutí předložit nabídku, tak i nabízenou cenu.
These factors must have been taken into account by both Ford and its potential competitors and thus influenced their decision to submit a bid and the price offered.
Komise bere na vědomí fakt, že i když formální oznámení privatizace Automobile Craiova neobsahovalo žádný odkaz na podmínky, jelikož přesné podmínky byly upřesněny posléze až v rámci informativní zprávy, celkový cíl rumunských orgánů zachovat určitou úroveň zaměstnanosti ve výrobě automobilů v daných prostorách široká veřejnost již předem znala.
The Commission notes that, although the formal announcement of the privatisation of Automobile Craiova did not contain any reference to conditions, the precise conditions being laid down only in the subsequent Information Memorandum, the general objective of the Romanian authorities as regards the maintenance of a certain level of employment and a certain level of car production at the site was publicly known.
Komise má indicie, že určití potenciální investoři, kteří by zvažovali jinou průmyslovou strategii, byli odrazeni od projevení konkrétního zájmu v podniku již od této počáteční fáze.
For the Commission, there are indications that certain potential investors who might have considered a different industrial strategy had been deterred from showing a concrete interest in the company at this initial stage.