natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V případě fondu FOR např. ministr rozhoduje, zda by měly být z rezervy AOR převedeny peněžní prostředky do fondu FOR, přičemž bere v úvahu výši prostředků ve fondu FOR.
In the case of FOR, for example, the Minister decides, while taking into account the level of the FOR, whether funds should be transferred from the AOR to the FOR.
PO pak peněžní prostředky rozděluje dále podle pravidel stanovených v protokolech.Podmínky, za nichž lze převod uskutečnit, byly stanoveny v tzv. „protokolech o převodu“ vyhotovených v roce 1999 a v roce 2002.
It is then the PO which distributes the money further on the basis of rules laid down in Protocols.The conditions under which the transfers can take place are laid down in ‘Transfer Protocols’ established in 1999 and 2002.
Co se týká fondu CoBo, stát stanoví určité podmínky pro platby do a z fondu, které sahají pouze do roku 1994.
As in the case of the CoBo Fund, the State lays down certain conditions for payments to and from the Fund which only date back to 1994.
Finanční prostředky jsou poskytovány na konkrétní účely, jak je uvedeno v odstavci 2.3.3.
Finally, the funding is granted for specific purposes, as indicated in section 2.3.3.
Slouží např. k poskytnutí pobídky pro provozovatele vysílání, aby produkovali lepší programy, k tlumení výkyvů v příjmech z reklamy, k vyrovnání nárůstu cen práv na vysílání sportovních událostí a k podpoře koprodukcí s belgickými a německými provozovateli vysílání.
These include giving an impetus to broadcasters to produce better programmes, absorbing fluctuations in advertising revenues, matching increased prices of sports rights and stimulating co-productions with Belgian and German broadcasters.
Technické zařízení poskytované zdarma
Free technical facilities
Provozovatelé veřejnoprávního vysílání dostávají od organizace NBO technické zařízení zdarma od vstupu „zákona o sdělovacích prostředcích z roku 1987“ v platnost.
The public service broadcasters have received free technical facilities from the NOB since the entry into force of the Media Act 1987.
Od tohoto roku začala provozovatelům veřejnoprávního vysílání poskytovat zařízení organizace NOB, zatímco původně toto zařízení poskytovala společnost NOS.
In that year the NOB started providing facilities to the public service broadcasters, whereas originally these facilities had been provided by the NOS. The NOB has been entrusted with a service of general economic interest.
Organizace NOB byla pověřena službou obecného hospodářského zájmu a poskytuje zařízení jednotlivým provozovatelům veřejnoprávního vysílání zdarma a dostává platby přímo od státu.
It provides the facilities to the individual public service broadcasters free of charge and receives payments from the State directly.
Toto opatření tudíž lze považovat za novou podporu.
This measure can thus also be considered to be a new aid measure.
Závěr k vymezení „nové“ podpory
Conclusion on the classification as ‘new aid’
Financování ad hoc (platby z fondu FOR pro jednotlivé provozovatele veřejnoprávního vysílání a platby z vyrovnávacích fondů), převody z fondu CoBo a poskytování technického zařízení zdarma by se měly považovat spíše za novou než za existující podporu.
The ad hoc financing (payments from the FOR to the individual public broadcasters and from the matching funds), the transfers from the CoBo Fund and the provision of free technical facilities should all be deemed to be new aid rather than existing aid.
SLUČITELNOST PODPORY PODLE ČL. 86 ODST. 2 SMLOUVY O ES
COMPATIBILITY OF THE AID UNDER ARTICLE 86(2) OF THE EC TREATY
Na základě vlastností opatření je jediným možným důvodem pro slučitelnost čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES, v němž se uvádí, že: „podniky, jimž je svěřeno poskytování služeb obecného hospodářského zájmu (…), podléhají ustanovením této smlouvy a zejména pravidlům soutěže, pokud uplatnění těchto ustanovení neznemožňuje právně nebo fakticky plnění zvláštních úkolů, které jim byly přiděleny.
On the basis of the characteristics of the measures the only possible grounds for compatibility is Article 86(2) of the EC Treaty which states that: ‘undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest (…) shall be subject to the rules contained in this Treaty, in particular to the rules on competition, insofar as the application of such rules does not obstruct the performance, in law or in fact, of the particular tasks assigned to them.
Podle ustálené judikatury Soudního dvora může čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES opravňovat k poskytnutí výjimky ze zákazu státní podpory tam, kde se jedná o podniky, jež byly pověřeny poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu.
The Court of Justice has consistently held that Article 86(2) of the EC Treaty may provide for a derogation from the ban on state aid for undertakings entrusted with a SGEI.
Rozsudek Soudního dvora týkající se případu Altmark nepřímo potvrdil, že státní podporu, která kompenzuje náklady, které podniku vznikly v souvislosti s poskytováním služby obecného hospodářského zájmu, lze považovat za slučitelnou se společným trhem, pokud splňuje podmínky čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES.
The Court's Altmark judgment implicitly confirmed that state aid that compensates for the costs incurred by an undertaking for the provision of a SGEI can be found to be compatible with the common market if it meets the conditions of Article 86(2) of the EC Treaty.
V souladu s ustálenou judikaturou Soudního dvora čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES představuje výjimku, kterou je třeba vykládat restriktivně.
In line with settled case-law of the Court of Justice, Article 86(2) of the EC Treaty constitutes a derogation that should be interpreted restrictively.
Soudní dvůr upřesnil, že pokud by nějaké opatření mělo spadat pod tuto výjimku, musejí být splněny všechny následující podmínky:
The Court has made clear that, in order for a measure to qualify for such a derogation, all of the following conditions must be fulfilled:
příslušná poskytovaná služba má být službou obecného hospodářského zájmu a jako taková musí být členským státem jasně vymezena;
the service in question must be a service of general economic interest and clearly defined as such by the Member State;
příslušný podnik musí být členským státem výslovně pověřen vykonáváním takové služby;
the undertaking in question must be explicitly entrusted by the Member State with the provision of that service;
použití pravidel o hospodářské soutěži uvedených ve Smlouvě musí bránit plnění speciálních úkolů, jimiž byl podnik pověřen, a zproštění povinnosti respektovat tato pravidla nesmí ovlivnit rozvoj obchodních vztahů v míře, která by byla v rozporu se zájmy Společenství.
the application of competition rules of the Treaty must obstruct the performance of the particular tasks assigned to the undertaking and the exemption from such rules must not affect the development of trade to an extent that would be contrary to the interests of the Community.
Sdělení o veřejnoprávním vysílání stanoví zásady a postupy, které Komise hodlá uplatňovat, aby zajistila dodržování výše uvedených podmínek.
The Broadcasting Communication sets out the principles and methods which the Commission intends to apply in order to ensure that the conditions referred to above are complied with.
Musí proto přezkoumat, zda v daném případě:
It must therefore examine whether in the present case:
činnosti nizozemských provozovatelů veřejnoprávního vysílání jsou jednoznačně a přesně vymezeny nizozemskými orgány jako služba obecného hospodářského zájmu (definice);
the broadcasting activities of Dutch public broadcasters are clearly and precisely defined by the Dutch authorities as a service of general economic interest (definition);
nizozemští provozovatelé veřejnoprávního vysílání jsou oficiálně pověřeni nizozemskými orgány poskytováním takovéto služby (pověření);
the Dutch public broadcasters are officially entrusted by the Dutch authorities with the provision of that service (entrustment);
státní financování nepřekračuje čisté náklady na tuto veřejnou službu s přihlédnutím k ostatním přímým či nepřímým příjmům plynoucím z poskytování veřejné služby (přiměřenost).
the state funding does not exceed the net cost of that public service, taking also into account other direct or indirect revenues derived from the public service (proportionality).
V této souvislosti je nutno zmínit, že financování ad hoc a poskytování technického zařízení zdarma bylo určeno na podporu činností, které jsou součásti poslání veřejné služby v obecném zájmu.
In this context, it should be mentioned that the ad hoc financing and the free provision of technical facilities were designed to support activities which are part of the general public service remit.
Je tedy nezbytné posoudit celkovou výši financování provozovatelů veřejnoprávního vysílání, toto rozhodnutí se však nebude zabývat posouzením mechanismu a podmínek, za nichž je státní financování poskytováno, mimo zvláštní výše uvedená opatření.
An assessment of the overall level of funding of the public service broadcasters is thus necessary, but, with the exception of the specific measures referred to above, this Decision does not intend to assess the mechanism and conditions under which state funding is provided.
Toto rozhodnutí se rovněž netýká organizace systému veřejnoprávního vysílání jako celku.
Nor does this Decision concern the organisation of the public service broadcasting system as a whole.
Jak je uvedeno v bodu 33 sdělení o veřejnoprávním vysílání, je na členských státech, aby definovaly poslání veřejné služby provozovatele veřejnoprávního vysílání.
As stated in paragraph 33 of the Broadcasting Communication, it is for the Member States to define the public service remit of a public broadcaster.
Vzhledem k zvláštní povaze odvětví rozhlasového a televizního vysílání Komise považuje „‚širokou‘ definici, podle níž jde o pověření dané vysílací organizace úkolem poskytovat vyvážený a rozmanitý program v souladu s pověřením, a přitom zajistit určitou úroveň sledovanosti, z hlediska výkladových ustanovení protokolu za legitimní podle čl. 86 odst. 2.
Given the specific nature of the broadcasting sector, however, the Commission considers ‘a “wide” definition entrusting a given broadcaster with the task of providing balanced and varied programming in accordance with its remit, to be legitimate under Article 86(2) EC, in view of the interpretative provisions of the Protocol.
Taková definice by měla být v souladu s cílem uspokojovat demokratické, sociální a kulturní potřeby společnosti a zaručovat pluralismus, včetně kulturní a jazykové rozmanitosti“.
Such a definition would be consistent with the objective of fulfilling the democratic, social and cultural needs of a particular society and guaranteeing pluralism, including cultural and linguistic diversity’.
I když definice může být široká, měla by být dostatečně jasná a přesná, aby neponechávala pochybnost o tom, zda určitou činnost vykonávanou pověřeným provozovatelem zamýšlí členský stát zahrnout do poslání veřejné služby, či nikoli.
Although the definition may be broad, it should be sufficiently clear and precise to leave no doubt as to whether a given activity performed by the entrusted operator is intended by the Member State to be included in the public service remit or not.
Jak se uvádí v bodu 36 sdělení o veřejnoprávním vysílání, úloha Komise je omezena na ověření, zda definice veřejné služby neobsahuje zřejmé omyly.
As stated in paragraph 36 of the Broadcasting Communication, the role of the Commission is limited to checking whether the public service definition in the broadcasting sector contains any manifest error.
Hlavním úkolem nizozemských provozovatelů veřejnoprávního vysílání je poskytovat vysoce kvalitní a rozmanité programy pro všeobecné vysílání na veřejnoprávních kanálech, a to v obecném zájmu, jak stanoví článek 13c zákona o sdělovacích prostředcích.
The main task of the Dutch public broadcasters is to provide high quality and varied programmes for general broadcast on the public channels, in the general interest, as laid down in Article 13c of the Media Act.
V právních předpisech jsou rovněž obsaženy zvláštní požadavky na programování týkající se kategorií obsahu, jež mají být pokryty, a délky vysílacího času, jenž má být každé kategorii vyhrazen.
Specific programming requirements relating to the categories of content to be covered and the amount of broadcasting time to be devoted to each category are also contained in the legislation.
Skupina CLT-UFA uvedla, že nizozemští provozovatelé veřejnoprávního vysílání vysílají obecně příliš mnoho sportovních pořadů, a zejména fotbalových utkání.
CLT-UFA stated that the Dutch public broadcasters broadcast too much sport in general and too much football in particular.
Žadatelé upřesnili, že společnost NOS RTV vysílá většinu všech sportovních událostí v Nizozemsku.
The complainants claimed that the NOS RTV broadcasts the majority of all sports events in the Netherlands.
Jak je uvedeno výše, financování ad hoc bylo určeno na financování činností, jež jsou součástí poslání veřejné služby v obecném zájmu, a byly tedy myšleny rovněž na nabytí práv na vysílání sportovních přenosů.
As stated above, the ad hoc financing was intended to finance activities which are part of the general public service remit and were thus also meant for the acquisition of sports rights.
Komise zastává názor, že vysílání sportovních programů, v rámci omezení na přibližně 10 % celkového vysílacího času, nepředstavuje zřejmý omyl.
The Commission is of the opinion, however, that broadcasting sports programmes, within a limit of around 10 % of total broadcasting time, does not constitute a manifest error.
Sport může být součástí poslání provozovatelů veřejnoprávního vysílání a podíl 10 % vysílacího času vyhrazeného sportovním událostem není v rozporu s úkolem nabízet v rámci veřejné služby vyvážený a rozmanitý programový mix.
Sports can be part of the broadcasters' public service mission, and devoting 10 % of broadcasting time to sports is not inconsistent with the remit of offering a balanced and varied public service programming mix.
Komise zastává názor, že hlavní úkol stanovený v čl. 13c odst. 1 je definován dosti široce, lze však mít za to, že v souladu s Amsterodamským protokolem splňuje „demokratické, společenské a kulturní potřeby“ nizozemské společnosti.
The Commission is of the opinion that the main task, as defined in Article 13c(1) of the Media Act, is rather broadly defined, but can be considered to meet — in accordance with the wording of the Amsterdam protocol — the ‘democratic, social and cultural needs’ of Dutch society.
Definice hlavního úkolu v právních předpisech je tudíž dostatečně jasná a přesná a neobsahuje zřejmé omyly.
Thus, the definition in the legislation is sufficiently clear and precise in relation to the main task, and does not contain any manifest errors.
Bod 40 sdělení o veřejnoprávním vysílání uvádí, že aby bylo možné využít výjimky podle čl. 86 odst. 2, mělo by být poslání veřejné služby svěřeno nizozemským provozovatelům veřejnoprávního vysílání správním aktem.
Paragraph 40 of the Broadcasting Communication states that in order to benefit from the exemption under Article 86(2) of the EC Treaty, the public service remit should be entrusted to the Dutch public broadcasters by means of an official act.
Komise zjistila, že zákon o sdělovacích prostředcích formálně pověřuje společnost NOS úkolem poskytovat veřejnou službu definovaným v článku 13c a prováděcích právních předpisech.
The Commission notes that the Media Act formally entrusts the NOS with the task of performing the public service task defined in Article 13c and the supporting legislation.
Provozovatelé veřejnoprávní služby mají podle článku 31 zákona o sdělovacích prostředcích právo vysílat programy na veřejnoprávních kanálech a Komise je názoru, že provozovatelé veřejnoprávního vysílání jsou dostatečně pověřeni hlavním úkolem, tj. vysíláním programů.
The public broadcasters are given the right to broadcast programmes on the public channels by Article 31 of the Media Act, and the Commission considers that the main task of broadcasting programmes is clearly entrusted to the public broadcasters.
Přiměřenost
Proportionality
V kapitole 6.3 sdělení o veřejnoprávním vysílání je vysvětleno, že posouzení přiměřenosti, které Komise provádí, je dvojí.
In Chapter 6.3 of the Broadcasting Communication, it is explained that the proportionality test that the Commission must carry out is twofold.
Komise musí na straně jedné vypočítat čisté náklady poslání veřejné služby svěřeného nizozemským provozovatelům veřejnoprávního vysílání a ověřit, zda tyto náklady byly nahrazeny nepřiměřeně, či nikoli.
On the one hand, the Commission has to calculate the net cost of the public service task entrusted to the Dutch public broadcasters and verify whether or not this cost has been over-compensated.
Při kompenzaci podniku nesmí státní podpora překročit čisté náklady poslání veřejné služby.
When compensating an undertaking, the state aid must not exceed the net costs of the public service mission.
Pro výpočet čistých nákladů je nutno vzít v úvahu rovněž ostatní přímé a nepřímé příjmy vyplývající z poslání veřejné služby.
To arrive at the net cost, account should also be taken of other direct or indirect revenues derived from the public service mission.
Z toho důvodu se při posuzování přiměřenosti podpory bere v úvahu čistý zisk z využití činnosti veřejné služby.
Therefore, the net benefit of the exploitation of the public service activities will be taken into account in assessing the proportionality of the aid.
Na straně druhé Komise musí prověřit veškeré informace, která má k dispozici a které naznačují, že provozovatelé veřejnoprávního vysílání narušili hospodářskou soutěž na komerčních trzích více, než je nutné pro naplnění poslání veřejné služby.
On the other hand, the Commission has to investigate any information at its disposal suggesting that public broadcasters have distorted competition in commercial markets more than is necessary for the fulfilment of the public service mission.
Například provozovatel veřejnoprávního vysílání by do té míry, v níž jsou nižší příjmy pokryty státní podporou, mohl být sváděn k tomu, aby stlačoval ceny za reklamu nebo jiné činnosti, které nejsou veřejnými službami na trhu, aby snížil příjem konkurentů.
For example, a public service broadcaster, in so far as lower revenues would be covered by the state aid, might be tempted to depress prices of advertising or of other non-public service activities on the market, so as to reduce the revenue of competitors.
Takový postup by vyžadoval dodatečné státní financování k náhradě ušlých příjmů z komerčních činností a znamenal by proto nadměrnou kompenzaci za povinnosti vyplývající z veřejné služby.
Such a practice would require additional state funding to compensate for the revenues forgone from commercial activities and would therefore indicate the presence of over-compensation of public service obligations.
Průhlednost a rozvržení nákladů
Transparency and cost-allocation
Komise musí nejprve určit náklady na službu obecného hospodářského zájmu.
The Commission first needs to determine the cost of the SGEI.
Jelikož nizozemští provozovatelé veřejnoprávního vysílání provádějí rovněž činnosti, které nejsou veřejnou službou, vyžaduje od nich směrnice Komise 80/723/EHS o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky, ve znění směrnice Komise 2000/52/ES, aby pro různé druhy prováděných činností vedli oddělené účty.
As the Dutch public broadcasters also carry out non-public service activities, they are required by Commission Directive 80/723/EEC of 25 June 1980 on the transparency of financial relations between Member States and public undertakings, as amended by Commission Directive 2000/52/EC, to keep separate accounts for the different activities carried out.
Náklady a příjmy musí být správně přiřazeny na základě jasně definovaných, objektivních zásad nákladového účetnictví.
Costs and revenues must be correctly assigned on the basis of clearly established, objective cost accounting principles.
Pouze náklady, které lze v plné výši připsat činnostem veřejné služby, ačkoli prospívají také obchodním činnostem, se nemusejí rozdělovat mezi tyto dva druhy činností a mohou být zcela přiřazeny k veřejné službě.
Costs that are entirely attributable to public service activities, while benefiting also commercial activities, need not be apportioned between the two and can be entirely allocated to public service.
Směrnice o průhlednosti byla v Nizozemsku provedena novelou zákona o hospodářské soutěži („Mededingingswet“).
The Transparency Directive has been implemented in the Netherlands through an amendment of the Competition Act (‘Mededingingswet’).
Zvláštní výnos mimoto provozovatele veřejnoprávního vysílání zavazuje, aby vedli oddělené účty pro veškeré vedlejší činnosti a činnosti sdružení.
Moreover, a special Decree obliges public broadcasters to keep separate accounts for all side activities and association activities.
Na základě toho nizozemské orgány poskytly informace o nákladech a příjmech provozovatelů veřejnoprávního vysílání v období 1994–2005.
On the basis of this, the Dutch authorities have provided information on the costs and revenues of public broadcasters in the period 1994-2005.
Podle požadavků směrnice o průhlednosti by členské státy měly zajistit nejen to, aby byly vedeny oddělené účty pro činnost veřejné služby a činnosti, které veřejnou službou nejsou, ale rovněž to, že veškeré náklady a výnosy jsou správně rozděleny na základě důsledně uplatňovaných a objektivně zdůvodnitelných zásad analytického účetnictví a že byly jasně stanoveny zásady analytického účetnictví, podle kterých se jednotlivé účty vedou.
Under the Transparency Directive, Member States are required to ensure not only that separate accounts are kept for public service and non-public service activities, but also that all costs and revenues are correctly allocated on the basis of consistently applied and objectively justifiable cost accounting principles and that the cost-allocation principles according to which the separate accounts are maintained are clearly established.
V daném případě však Komise zjistila, že výnos nestanoví, jak mají provozovatelé veřejnoprávního vysílání rozdělovat náklady, které jsou společné pro činnosti veřejné služby a činnosti, které veřejnou službou nejsou.
However, the Commission notes that the Decree does not determine how the public broadcasters have to allocate costs that are shared by the public service and the non-public service activities.
Informace poskytnuté nizozemskými orgány mimoto potvrzují, že provozovatelé veřejnoprávního vysílání používají k rozdělení nákladů různé postupy.
Information from the Dutch authorities confirms, moreover, that the public broadcasters use different methods to allocate costs.
Nizozemské orgány uvedly, že na úrovni jednotlivých provozovatelů je rozdělení správné, ale že vzhledem k možnému výběru, který provozovatelé vysílání mají s ohledem na rozdělování nákladů, se může toto rozdělení mezi jednotlivými provozovateli vysílání lišit.
The authorities argue that on an individual level the allocation is correct, but that due to the choices individual broadcasters make regarding the allocation, the allocation may differ from one broadcaster to the other.
Komise však zjistila, že skutečnost, že u jednotlivých provozovatelů vysílání neexistuje jednotnost, naznačuje, že výnos nestanoví dostatečně, jak by se mělo rozdělování nákladů provádět.
The Commission finds, however, that the fact that there is no consistency between the different broadcasters is an indication that the Decree does not sufficiently prescribe how the cost allocation should take place.
Podle informací předložených nizozemskými orgány proto nelze učinit závěr, že náklady jsou správně rozdělovány na základě uznaných metod pro rozdělování nákladů.
Therefore, on the basis of the information submitted by the Dutch authorities, it cannot be concluded that the costs are correctly allocated on the basis of accepted cost-allocation methods.