natgillin/translations-raw huggingface dataset:
údaje o toxických reakcích podle pohlaví a úrovně dávek, včetně popisu příznaků toxicity nebo úmrtnosti,
toxic response data by sex and dose level, including signs of toxicity or mortality,
povaha, závažnost a trvání (doba nástupu a následný průběh) podrobných klinických nálezů (zda jsou vratné nebo nevratné),
nature, severity and duration (time of onset and subsequent course) of the detailed clinical observations (whether reversible or not),
podrobný popis všech výsledků funkčních testů,
a detailed description of all functional test results,
podrobný popis všech neurobehaviorálních, neuropatologických a neurochemických nebo elektrofyziologických výsledků, jsou-li k dispozici,
a detailed description of all neurobehavioural, neuropathological, and neurochemical or electrophysiological findings, if available,
údaje o absorpci a metabolismu, jsou-li k dispozici,
absorption and metabolism data, if available,
informace o závislosti účinku na dávce,
dose response information;
význam jakýchkoliv dalších toxických účinků pro závěry týkající se neurotoxického potenciálu zkoušené chemické látky,
relationship of any other toxic effects to a conclusion about the neurotoxic potential of the test chemical;
dávková úroveň bez pozorovatelných nepříznivých účinků (NOAEL).
no-observed-adverse effect level.
Závěry:
Conclusions:
je žádoucí uvést konkrétní vyjádření o celkové neurotoxicitě zkoušené chemické látky.
a specific statement of the overall neurotoxicity of the test chemical is encouraged.
OECD Giudance Document on Neurotoxicity Testing Strategies and Test Methods.
OECD Giudance Document on Neurotoxicity Testing Strategies and Test Methods.
OECD, Paris. Návrh.
OECD, Paris, In Preparation.
Test Guideline for a Developmental Neurotoxicity Study, OECD Guidelines for the Testing of Chemicals.
Test Guideline for a Developmental Neurotoxicity Study, OECD Guidelines for the Testing of Chemicals.
Návrh.
In preparation.
World Health Organization (WHO) (1986). Environmental Health Criteria document 60: Principles and Methods for the Assessment of Neurotoxicity associated with Exposure to Chemicals.
World Health Organisation (WHO) (1986) Environmental Health Criteria document 60: Principles and Methods for the Assessment of Neurotoxicity associated with Exposure to Chemicals.
Spencer, P.S. and Schaumburg, H.H.
Spencer, P.S. and Schaumburg, H.H.
Electrophysiological Methods in neurotoxicity Testing.
Experimental and Clinical Neurotoxicology.
Spencer, P.S. and Schaumburg, H.H. eds.
Spencer, P.S. and Schaumburg, H.H. eds.
Tupper, D.E. and Wallace, R.B. (1980).
Tupper, D.E. and Wallace, R.B., (1980) Utility of the Neurological Examination in Rats.
Moser, V.C., McDaniel, K.M. and Phillips, P.M.
Moser, V.C., McDaniel, K.M. and Phillips, P.M., (1991) Rat Strain and Stock Comparisons Using a Functional Observational Battery: Baseline Values and Effects of amitraz.
Meyer, O.A., Tilson, H.A., Byrd, W.C. and Riley, M.T. (1979).
Meyer, O.A., Tilson, H.A., Byrd, W.C. and Riley, M.T., (1979) A Method for the Routine Assessment of Fore- and Hind- limb Grip Strength of Rats and Mice.
Toxicol., 1, 233–236.
Toxicol., 1, p. 233-236.
Crofton, K.M., Haward, J.L., Moser, V.C., Gill, M.W., Reirer, L.W., Tilson, H.A. and MacPhail, R.C.
Crofton, K.M., Haward, J.L., Moser, V.C., Gill, M.W., Reirer, L.W., Tilson, H.A. and MacPhail, R.C.
Tilson, H.A., and Mitchell, C.L. eds. (1992).
Tilson, H.A., and Mitchell, C.L. eds., (1992) Neurotoxicology Target Organ Toxicology Series.
Neurotoxicology Target Organ Toxicology Series. Raven Press, New York.
Raven Press, New York.
Chang, L.W., ed. (1995).
Chang, L.W., ed., (1995) Principles of Neurotoxicology.
Principles of Neurotoxicology. Marcel Dekker, New York.
Marcel Dekker, New York.
Broxup, B. (1991). Neuopathology as a screen for Neurotoxicity Assessment.
Broxup, B., (1991) Neuopathology as a screen for Neurotoxicity Assessment.
Amer.
Amer.
Toxicol., 10, 689–695.
Toxicol., 10, p. 689-695.
Moser, V.C., Anthony, D.C., Sette, W.F. and MacPhail, R.C. (1992).
Moser, V.C., Anthony, D.C., Sette, W.F. and MacPhail, R.C., (1992) Comparison of Subchronic Neurotoxicity of 2-Hydroxyethyl Acrylate and Acrylamide in Rats.
Appl.Toxicol., 18, 343–352.
Appl.Toxicol., 18, p. 343-352.
O'Callaghan, J.P.
O'Callaghan, J.P.
Teratol., 10, 445–452.
Teratol., 10, p. 445-452.
O'Callaghan J.P. and Miller, D.B.
O'Callaghan J.P. and Miller, D.B., (1988) Acute Exposure of the Neonatal Rat to Triethyltin Results in Persistent Changes in Neurotypic and Gliotypic Proteins.
Acute Exposure of the Neonatal Rat to Triethyltin Results in Persistent Changes in Neurotypic and Gliotypic Proteins.
Pharmacol.
Pharmacol. Exp.
Exp.
Ther., 244, 368–378.
Ther., 244, p. 368-378.
Fox. D.A., Lowndes, H.E. and Birkamper, G.G.
Fox.
Electrophysiological Techniques in Neurotoxicology.
D.A., Lowndes, H.E. and Birkamper, G.G., (1982) Electrophysiological Techniques in Neurotoxicology.
Mitchell, C.L. ed.
Mitchell, C.L. ed.
Raven Press, New York, s. 299–335.
Raven Press, New York, p. 299-335.
Johnson, B.L. (1980).
Johnson, B.L., (1980) Electrophysiological Methods in neurotoxicity Testing.
In: Experimental and Clinical Neurotoxicology. Spencer, P.S. and Schaumburg, H.H. eds., Williams and Wilkins Co.,.
Spencer, P.S. and Schaumburg, H.H. eds., Williams and Wilkins Co.,.
Baltimore/London, s. 726–742.
Baltimore/London, p. 726-742.
Bancroft, J.D. and Steven A. (1990). Theory and Pratice of Histological Techniques.
Bancroft, J.D. and Steven A., (1990) Theory and Pratice of Histological Techniques.
Minimální počet zvířat na skupinu, provádí-li se studie neurotoxicity samostatně nebo v kombinaci s dalšími studiemi
Minimum numbers of animals needed per group when the neurotoxicity study is conducted separately or in combination whit studies
TYP PROVEDENÉ STUDIE NEUROTOXICITY
NEUROTOXICITY STUDY CONDUCTED AS:
Samostatná studie
Separate study
Kombinovaná studie s 28denní studií
Combined study with the 28-day study
Kombinovaná studie s 90denní studií
Combined study with the 90-day study
Kombinovaná studie se studií chronické toxicity
Combined study with the chronic toxicity study
Počet zvířat na skupinu
Total number of animals per group
10 samců a 10 samic
10 males and 10 females
15 samců a 15 samic
15 males and 15 females
25 samců a 25 samic
25 males and 25 females
Počet zvířat vybraných k funkčnímu testování, včetně podrobných klinických pozorování
Number of animals selected for functional testing including detailed clinical observations
Počet zvířat vybraných k perfuzi in situ a neurohistopatologickému vyšetření
Number of animals selected per perfusion in situ and neurohistopathology
5 samců a 5 samic
5 males and 5 females
Počet zvířat vybraných k pozorování toxicity po opakované dávce subchronické/chronické, k hematologickému vyšetření, klinickému biochemickému vyšetření, k histopatologickému vyšetření atd., jak je uvedeno v příslušných doporučeních
Number of animals selected for repeated dose/subchronic/chronic toxicity observations, haematology, clinical biochemistry, histopathology, etc. as indicate in the respective Guidelines
10 samců [11] a 10 samic [11]
10 males [10] and 10 females [10]
20 samců [11] a 20 samic [11]
20 males [10] and 20 females [10]
Případná doplňující pozorování
Supplemental observations, as appropriate
Četnost klinických pozorování a funkčních testů
Frequency of clinical observation and functional tests
Typ pozorování
Type of observations
Délka studie
Study duration
akutní
Acute
28denní
28-day
90denní
90-day
chronická
Chronic
U všech zvířat
In all animals
Celkový zdravotní stav
General health condition
Denně
daily
Mortalita/morbidita
Mortality/morbidity
Dvakrát denně
Twice daily
U všech zvířat vybraných k funkčním pozorováním
In animals selected for functional observations
před první expozicí
prior to first exposure
v průběhu 8 hodin po podání dávky v době odhadovaného nejvyššího účinku
within 8 hours of dosing at estimate time of peak effect
a 14. den po skončení dávkování
at day 7 and 14 after dosing
poté jednou týdně
once weekly thereafter
jednou během prvního nebo druhého týdne expozice
once during the first or second week of exposure
poté měsíčně
monthly thereafter
před první expozicí jednou na konci prvního měsíce expozice
once at the end of the first month of exposure
poté každé tři měsíce
every three months thereafter
během čtvrtého týdne aplikace co nejblíže ke konci období expozice
during the fourth week of treatment as close as possible to the end of the exposure period
Tato zkušební metoda je ekvivalentní testu OECD TG 427 (2004).
This testing method is equivalent to the OECD TG 427 (2004).
Expozice mnohým chemickým látkám se děje hlavně cestou přes kůži, zatímco většina toxikologických studií provedených na pokusných zvířatech užívá perorální podání.
Exposure to many chemicals occurs mainly via the skin whilst the majority of toxicological studies performed in laboratory animals use the oral route of administration.
Perkutánní absorpční studie in vivo stanovená tímto návodem skýtá propojení nezbytné pro extrapolaci z perorálních studií na posouzení bezpečnosti po expozicích dermálních.
The in vivo percutaneous absorption study set out in this guideline provides the linkage necessary to extrapolate from oral studies when making safety assessments following dermal exposure.
Látka musí proniknout velkým počtem buněčných vrstev kůže, než se může dostat do krevního oběhu.
A substance must cross a large number of cell layers of the skin before it can reach the circulation.
Vrstvou určující rychlost je pro většinu látek stratum corneum (zrohovatělá vrstva) složená z mrtvých buněk.
The rate-determining layer for most substances is the stratum corneum consisting of dead cells.
Permeabilita (propustnost) skrz kůži závisí na lipofilitě chemické látky a na tloušťce vnější vrstvy epidermis a také na faktorech, jako je např. molární hmotnost a koncentrace dané látky.
Permeability through the skin depends both on the lipophilicity of the chemical and the thickness of the outer layer of epidermis, as well on factors such as molecular weight and concentration of the substance.
Obecně je vrstva kůže potkanů a králíků permeabilnější než kůže lidská, zatímco kůže morčat a opic se kůži lidské podobají více.
In general, the skin of rats and rabbits is more permeable than that of humans, whereas the skin permeability of guinea pigs and monkeys is more similar to that of humans.
Metody měření perkutánní absorpce se dělí do dvou kategorií: in vivo a in vitro. Metody in vivo jsou schopny skýtat dobré informace o absorpci kůží s různými druhy pokusných zvířat.
The methods for measuring percutaneous absorption can be divided into two categories; in vivo and in vitro.The in vivo method is capable of providing good information, in various laboratory species, on skin absorption.
Nedávno byly vyvinuty in vitro metody.
More recently in vitro methods have been developed.
Ty využívají transport přes plnou či částečnou tloušťku kůže zvířecí či lidské do rezervoáru tekutiny.
These utilise transport across full or partial thickness animal or human skin to a fluid reservoir.
Metody in vitro jsou popsány ve zvláštní metodě zkoušení (1).
The in vitro method is described in a separate testing method (1).
Doporučuje se brát v úvahu dokument OECD Guidance Document for the Conduct of Skin Absorption Studies (2) na pomoc při výběru nejvhodnější metody pro danou situaci, neboť popisuje podrobněji vhodnost metod in vivo a in vitro.
It is recommended that the OECD Guidance Document for the Conduct of Skin Absorption Studies (2) be consulted to assist in the selection of the most appropriate method in the given situation, as it provides more details on the suitability of both in vivo and in vitro methods.
Metoda in vivo zde popsaná umožňuje stanovení průniku zkoušené látky kůží do systémových kompartmentů.
The in vivo method, described in this method, allows the determination of the penetration of the test substance through the skin into the systemic compartment.
Tento postup je široce používán mnoho let (3, 4, 5, 6, 7).
The technique has been widely used for many years (3)(4)(5)(6)(7).
Ačkoli perkutánní absorpční studie in vitro mohou být vhodné v mnoha případech, mohou nastat situace, kdy lze získat potřebné údaje pouze studií provedenou in vivo.
Although in vitro percutaneous absorption studies may in many cases be appropriate there may be situations in which only an in vivo study can provide the necessary data.
Výhodou in vivo metody je, že využívá fyziologicky a metabolicky intaktní systém, využívá druhy společné mnoha studiím toxicity a může být modifikována pro použití s jinými druhy.
Advantages of the in vivo method are that it uses a physiologically and metabolically intact system, uses a species common to many toxicity studies and can be modified for use with other species.
Nevýhodou je využívání živých zvířat, potřeba radioznačených materiálů k usnadnění spolehlivých výsledků, potíže se stanovením časné fáze absorpce a rozdíly v permeabilitě kůže preferovaného druhu (potkan) a kůže lidské.
The disadvantages are the use of live animals, the need for radiolabelled material to facilitate reliable results, difficulties in determining the early absorption phase and the differences in permeability of the preferred species (rat) and human skin.
Zvířecí kůže je obecně permeabilnější, a proto může být perkutánní absorpce u člověka nadhodnocena (6, 8, 9).
Animal skin is generally more permeable and therefore may overestimate human percutaneous absorption (6)(8)(9).
Leptavé/žíravé látky by na živých zvířatech zkoušeny být neměly.
Caustic/corrosive substances should not be tested in live animals.
Neabsorbovaná dávka: množství smyté z povrchu kůže po expozici a množství, které ulpělo na neuzavírajícím krytu, včetně množství prokazatelně odtěkané z kůže během expozice.
Unabsorbed dose: represents that washed from the skin surface after exposure and any present on the non-occlusive cover, including any dose shown to volatilise from the skin during exposure.
Absorbovaná dávka (in vivo): množství v moči, ve zbytcích v kleci, ve výkalech, ve vydechovaném vzduchu (je-li měřeno), v krvi, v tkáních (jsou-li sbírány) a ve zbývajících částech mrtvých těl po odstranění kůže z místa aplikace.
Absorbed dose (in vivo): comprises that present in urine, cage wash, faeces, expired air (if measured), blood, tissues (if collected) and the remaining carcass, following removal of application site skin.
Absorbovatelná dávka: množství na kůži nebo v kůži po omytí.
Absorbable dose: represents that present on or in the skin following washing.
Zkušební látka, nejlépe radioaktivně značená, se aplikuje na zvířecí kůži zbavenou srsti na jedné nebo více vhodných úrovních dávky ve formě reprezentativní pro užívání přípravku.
The test substance, preferably radiolabelled, is applied to the clipped skin of animals at one or more appropriate dose levels in the form of a representative in-use preparation.
Zkoušený přípravek se ponechá ve styku s kůží po předem určenou dobu pod vhodným krytem (neokluzivním, semiokluzivním či okluzivním), aby nedošlo k požití zkušebního přípravku.
The test preparation is allowed to remain in contact with the skin for a fixed period of time under a suitable cover (non-occlusive, semi-occlusive, or occlusive) to prevent ingestion of the test preparation.
Po uplynutí doby expozice se kryt odstraní a kůže se očistí vhodným čisticím činidlem, kryt a čisticí materiály se uchovají pro analýzu a aplikuje se nový kryt.
At the end of the exposure time the cover is removed and the skin is cleaned with an appropriate cleansing agent, the cover and the cleansing materials are retained for analysis and a fresh cover applied.
Zvířata jsou držena před expozicí, během ní a po ní v jednotlivých metabolických klecích a jejich exkrementy a vydechovaný vzduch během uvedených období se sbírají pro analýzy.
The animals are housed prior to, during and after the exposure period in individual metabolism cages and the excreta and expired air over these periods are collected for analysis.
Od sběru vydechovaného vzduchu lze upustit, jsou-li známy dostatečné údaje o tom, že se tvoří jen málo radioaktivních těkavých metabolitů nebo že se netvoří žádné.
The collection of expired air can be omitted when there is sufficient information that little or no volatile radioactive metabolite is formed.
Každá studie bude obvykle zahrnovat několik skupin zvířat, která budou exponována zkoušenému přípravku.
Each study will normally involve several groups of animals that will be exposed to the test preparation.
Jedna skupina zvířat bude usmrcena na konci doby expozice.
One group will be killed at the end of the exposure period.
Ostatní skupiny zvířat budou usmrcovány v naplánovaných časových intervalech poté (2).
Other groups will be killed at scheduled time intervals thereafter (2).
Po uplynutí vzorkovacího období se usmrtí zbývající zvířata, krev se odebere k analýze, místo aplikace se odebere k analýze a těla se analyzují vzhledem k nevyměšenému materiálu.
At the end of the sampling time the remaining animals are killed, blood is collected for analysis, the application site removed for analysis and the carcass is analysed for any unexcreted material.
Vzorky se analyzují vhodnými prostředky a odhadne se míra perkutánní absorpce (6, 8, 9).
The samples are assayed by appropriate means and the degree of percutaneous absorption is estimated (6)(8)(9).
Nejběžnějším používaným druhem je potkan, ale lze používat rovněž kmeny bez srsti a druhy s rychlostí absorpce kůží podobnější lidským (3, 6, 7, 8, 9).
The rat is the most commonly used species, but hairless strains and species having skin absorption rates more similar to those of human, can also be used (3)(6)(7)(8)(9).
Používána by měla být mladá dospělá zdravá zvířata stejného pohlaví (automaticky voleným pohlavím jsou samci) běžně využívaných pokusných kmenů.
Young adult healthy animals of a single sex (with males as the default sex) of commonly used laboratory strains should be employed.
Na počátku studie by hmotnostní váhové odchylky zvířat váhy neměly přesáhnout ± 20 % střední hmotnosti.
At the commencement of the study, the weight variation of animals used should not exceed ± 20 % of the mean weight.
Například jsou vhodní samci potkanů o hmotnosti 200–250 g, zvláště v horní polovině uvedeného rozsahu.
As an example, male rats of 200 g – 250 g are suitable, particularly in the upper half of this range.
Pro každý zkoušený přípravek a každý stanovený konečný čas by měla být použita skupina nejméně čtyř zvířat stejného pohlaví.
A group of at least four animals of one sex should be used for each test preparation and each scheduled termination time.
Každá skupina zvířat bude usmrcena po různých časových intervalech, např. na konci expoziční doby (obvykle 6 nebo 24 hodin) a v následných intervalech (např. 48 a 72 hodin).
Each group of animals will be killed after different time intervals, for example at the end of the exposure period (typically 6 or 24 hours) and subsequent occasions (e.g. 48 and 72 hours).
Pokud dostupné údaje prokazují podstatný rozdíl v dermální toxicitě u samců a samic, mělo by být vybráno citlivější pohlaví.
If there are data available that demonstrate substantial differences in dermal toxicity between males and females, the more sensitive sex should be chosen.
Nejsou-li takové údaje dostupné, lze použít obě pohlaví.
If there are no such data, then either gender can be used.
Teplota v experimentálních zvířecích místnostech by měla být 22 oC (± 3 oC).
The temperature in the experimental animal room should be 22 oC (± 3 oC).
Ke krmení může být použita konvenční laboratorní potrava, měla by být volně dostupná spolu s neomezovaným zdrojem pitné vody.
For feeding, conventional laboratory diets may be used and should be freely available together with an unlimited supply of drinking water.
Během studie a přednostně rovněž během aklimatizace jsou zvířata držena jednotlivě v metabolických klecích.
During the study, and preferably also during the acclimatisation, the animals are individually housed in metabolism cages.
Protože rozsypaná potrava a rozlitá voda může ohrozit výsledky, měla by být pravděpodobnost takových událostí minimalizována.
Since food and water spillage would compromise the results, the probability of such events should be minimised.
Zvířata jsou označena způsobem umožňujícím jejich individuální identifikaci a držena v jejich klecích nejméně pět dnů před zahájením studie, aby se aklimatizovala na laboratorní podmínky.
The animals are marked to permit individual identification and kept in their cages for at least five days prior to the start of the study to allow for acclimatisation to the laboratory conditions.
Po aklimatizačním období a přibližně 24 hodin před aplikací dávek je každé zvíře zbaveno srsti na kůži v oblasti plece a zad.
Following the acclimatisation period, and approximately 24 hours prior to dosing, each animal will have an area of skin in the region of the shoulders and the back clipped.
Permeabilita poškozené a nepoškození kůže se liší a mělo by se předcházet jejímu odření.
The permeation properties of damaged skin are different from intact skin and care should be taken to avoid abrading the skin.
Po odstranění srsti a přibližně 24 hodin před aplikací zkoušené látky na kůži (viz bod 1.4.7) by kůže měla být zbavena kožního tuku omytím acetonem.
Following the clipping and approximately 24 hours before the test substance is applied to the skin, (See Section 1.4.7) the skin surface should be wiped with acetone to remove sebum.
Nedoporučuje se další omytí mýdlem a vodou, protože zbytky mýdla by mohly podpořit absorpci zkoušené látky kůží.
An additional soap and water wash is not recommended because any soap residue might promote test substance absorption.
Dotyčná oblast musí být dostatečně velká, přednostně nejméně 10 cm2, aby bylo možno spolehlivě vypočítat absorbované množství zkoušené chemické látky na cm2.
The area must be large enough to allow reliable calculation of the absorbed amount of test chemical per cm2 skin, preferably at least 10 cm2.
Takto velkou plocha mají potkani o tělesné hmotnosti 200–250 g. Po přípravě jsou zvířata vrácena do metabolických klecí.
This area is practicable with rats of 200-250 g bodyweight. After preparation, the animals are returned to metabolism cages.
Zkoušená látka je entita, jejíž penetrační vlastnosti mají být zjištěny.
The test substance is the entity whose penetration characteristics are to be studied.
V ideálním případě by zkoušená látka měla být radioaktivně značena.
Ideally, the test substance should be radiolabelled.
Zkoušený přípravek
Test preparation
Zkoušený látkový přípravek (např. čistý, zředěný, nebo přísadami doplněný materiál obsahující zkoušenou chemickou látku, která je aplikována na kůži) by měl být stejný jako přípravek, kterému lidé nebo jiné potenciálně cílové druhy mohou být exponovány (nebo by měl být jeho realistickou náhražkou).
The test substance preparation (e.g. neat, diluted, or formulated material containing the test chemical which is applied to the skin) should be the same (or realistic surrogate) as that to which humans or other potential target species may be exposed.
Jakákoli odchylka od užívaného přípravku musí být zdůvodněna.
Any variations from the ‘in-use’ preparation must be justified.
Pro jiné vehikulum než voda by měly být známy charakteristiky jeho absorpce a potenciální interakce se zkoušenou látkou.
For vehicles other than water the absorption characteristics and potential interaction with the test substance should be known.
Aplikace na kůži
Application to the skin
Na povrchu kůže je definováno místo aplikace se specifickou velikosti povrchu.
An application site of a specific surface area is defined on the skin surface.
Na toto místo je rovnoměrně naneseno známé množství zkoušeného přípravku.
A known amount of the test preparation is then evenly applied to the site.
Toto množství by normálně mělo imitovat potenciální expozici člověka, obvykle 1–5 mg/cm2 pro tuhé látky a až 10 μl/cm2pro kapaliny.
This amount should normally mimic potential human exposure, typically 1-5 mg/cm2 for a solid or up to 10 μl/cm2 for liquids.