natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jak je zmíněno v kapitole 5.3, měl podnik Tieliikelaitos v průběhu přechodného období v průměru stále 100 zaměstnanců navíc oproti optimálnímu počtu bez ohledu na opatření změn v oblasti zaměstnanců a projekty zvláštních služeb.
As mentioned above in Chapter 5.3, on average, Tieliikelaitos had during the transitional period, still 100 employees more than the optimum number, in spite of the Staff adjustment measures and the Special service projects.
Ze stejných důvodů uvedených výše nebylo v souvislosti s projekty zvláštních služeb ve společném zájmu, aby podnik Tieliikelaitos udržoval nadbytečné zaměstnance v nečinnosti.
For the same reasons set out above in relation with Special service projects, it was not in the common interest for Tieliikelaitos to maintain this extra staff inactive.
Schopnost nadměrně nezatěžovat smlouvy z nabídkového řízení, kde podnik podával nabídky do otevřeného nabídkového řízení, náklady souvisejícími s nadbytečným počtem zaměstnanců byla skutečně zásadní, jestliže se měl podnik Tieliikelaitos přizpůsobit konkurenčnímu trhu.
The ability not to overburden tendered contracts, where it was submitting bids to open tender, with the costs related to redundant staff was indeed essential if Tieliikelaitos was to adapt to a competitive market.
Proto byla příslušná finanční zátěž vyrovnána prostřednictvím vyjednaných smluv.
Therefore the respective financial burden was compensated through the negotiated contracts.
Pokud jde o vyjednané smlouvy, jejich existence byla vázána na pozvolnou povahu procesu liberalizace, jak bylo navrženo Finskem.
As regards the negotiated contracts, their existence was linked to the gradual nature of the liberalisation process as devised by Finland.
Tyto smlouvy představovaly na počátku období velkou část činnosti podniku Tieliikelaitos, která se pak postupně snižovala.
These contracts represented at the beginning of the period a large portion of Tieliikelaitos’ activity, which then gradually decreased.
Bez ohledu na dodatečné náklady vzniklé podniku v důsledku nadbytečného počtu zaměstnanců by tato situace vedla k významnému zhoršení jeho finanční situace.
Not taking into account the additional costs borne by the undertaking as a result of its overstaffing would have led to significant deterioration of its financial situation.
S ohledem na výše uvedené úvahy se Komise domnívá, že mechanismus podpory spojený s vyjednanými smlouvami byl nezbytný.
In the light of the above considerations, the Commission considers that the aid mechanism linked with negotiated contracts was necessary.
Pokud jde o podmínku úměrnosti, byl zajištěn postup pro omezení rizik nadměrné náhrady.
As regards the proportionality condition, a procedure was organised in order to limit risks of overcompensation.
Komise má za to, že postup úpravy ročních výdajů popsaný výše na začátku bodu 5.3 byl v tomto ohledu vhodný.
The Commission considers that the annual expenditure adjustment procedure described above at the beginning of Section 5.3 was appropriate in this regard.
Preferenční půjčka a celkový závěr o nezbytnosti a úměrnosti
Preferential loan and overall conclusion on necessity and proportionality
Pokud jde o preferenční půjčku udělenou podniku Tieliikelaitos, Komise nejprve poznamenává, že vede k čisté výhodě pro podnik ve výši 7,2 milionu EUR, což je přibližně 8 % celkové částky podpory udělené podniku Tieliikelaitos.
As regards finally the preferential loan granted to Tieliikelaitos, the Commission notes firstly that it yields a net advantage for the undertaking of EUR 7,2 million, which is approximately 8 % of the overall amount of aid granted to Tieliikelaitos.
Když přičteme tuto částku podpory k částce výše zmíněných opatření podpor, obdržel podnik Tieliikelaitos od státu přímo nebo nepřímo 92,8 milionu EUR. To zjevně nevyrovnalo strukturální nevýhodu podniku Tieliikelaitos, která byla odhadnuta na 157 milionů EUR. Takto podnik Tieliikelaitos významně přispěl z vlastních zdrojů k vyřešení problému s nadbytečným počtem zaměstnanců, který zdědil z doby před liberalizací.
When adding this aid amount to the amount represented by the above-mentioned aid measures, Tieliikelaitos received from the State directly or indirectly EUR 92,8 million. This manifestly did not compensate the structural disadvantage borne by Tieliikelaitos, which was estimated at EUR 157 million. As such, Tieliikelaitos made a significant contribution from its own resources in order to solve the overstaffing problem it inherited from pre-liberalization time.
V tomto ohledu je třeba zejména zmínit 20 milionů EUR, které byly podniku Tieliikelaitos přiděleny na financování balíků odstupného.
In this regard, one should mention in particular EUR 20 million that were allocated by Tieliikelaitos for financing severance packages.
S ohledem na finanční výkazy podniku Tieliikelaitos se ukazuje, že podnik mohl mít obtíže, kdyby přispěl daleko více z vlastních zdrojů na opatření změn v oblasti zaměstnanců.
In the light of the financial statements of Tieliikelaitos, it appears that the undertaking could have faced difficulties, had it contributed much more from its own resources to the personnel adjustment measures.
Poměr mezi provozním ziskem a obratem podniku Tieliikelaitos v průběhu přechodného období byl na nízké úrovni 2,4 %, zatímco u jeho konkurentů byl tento průměrný ukazatel ve výši 4,5 %.
Tieliikelaitos’ operating profit/turnover ratio during the transitional period stood at a low level of 2,4 % whereas for its competitors the average indicator was 4,5 %.
Vzhledem k tomu, že opatření ke snížení počtu zaměstnanců nebyla v průběhu přechodného období dokončena, byl příslušný ukazatel v roce 2005 ještě horší (1,6 %).
As staff reduction measures were not completed during the transitional period, the respective indicator was even worse in 2005 (1,6 %).
V roce 2005 se musel podnik vyrovnat s finančním zatížením vyplývajícím ze snížení počtu svých zaměstnanců o více než 400 osob bez jakékoli státní podpory.
In 2005 the undertaking had to bear the financial cost of reducing its staff number by more than 400 persons without any State support.
Ukazatel provozního zisku se opět zlepšil v roce 2006 (2,2 %) a zlepšování pokračuje.
The operating profit indicator improved again in 2006 (2,2 %) and continues to improve.
Proto se zdá, že vlastní příspěvek podniku Tieliikelaitos pro odstranění příslušné strukturální nevýhody měl záporný dopad na ziskovost podniku, a tedy i jeho konkurenční postavení.
It therefore seems that the own contribution of Tieliikelaitos to removing the respective structural disadvantage had a negative impact on the undertaking’s profitability and hence its competitive position.
Dále je třeba připomenout, že se nezdá, že by balík opatření podpory měl nějaký trvalý dopad na strukturu konkurence (srovnej bod 5.10).
Furthermore, it must be recalled that the aid measure package does not seem to have had any lasting impact on the structure of competition (Cf. Section 5.10).
V tomto ohledu Komise poznamenává, že finské orgány navrhly balík podpory pro podnik Tieliikelaitos takovým způsobem, který omezil možná narušení hospodářské soutěže.
In this regard, the Commission notes that the Finnish authorities had designed the aid package to Tieliikelaitos in a way that limited possible distortions of competition.
To se zejména týká přístupu zvoleného s ohledem na strukturu výchozí rozvahy podniku Tieliikelaitos (nerozdělení veškerých finančních aktiv na kmenový kapitál), aby se vyrovnala rozvahám soukromých podniků v tomto odvětví.
In particular this concerns the approach chosen with respect to the structure of the opening balance sheet of Tieliikelaitos (not distributing the entire stock of financial assets as equity) in order to align it with the balance sheets of private undertakings in the sector.
Rovněž se to týká úsilí co do největší možné míry omezit rozdíly mezi maržemi vyjednaných smluv a smluv z nabídkového řízení, mj. prostřednictvím postupu úpravy ročních výdajů.
This also concerns the efforts to limit as much as possible the differences between the margins of negotiated and tendered contracts, inter alia, through the annual expenditure adjustment procedure.
Komise také poznamenává, že silniční správa provedla řadu opatření pro usnadnění vstupu nových tržních hráčů.
The Commission also notes that the Road Administration carried out a number of measures to facilitate entry of new market players.
Pro omezení možných překážek pro vstup na trh, které by mohly být způsobeny například složitostí zadávací dokumentace nabídkového řízení, uspořádala silniční správa porady pro dodavatele a připravila programy a pravidla nabídkových řízení při zapojení všech zúčastněných stran v co nejširším rozsahu.
To reduce possible barriers to market entry which could be caused for instance by the complexity of tender documents, the Road administration arranged briefings for contractors and prepared the procurement programmes and tendering rules involving to the extent possible all the interested parties.
Strategie nabídkového řízení silniční správy byla připravena při zohlednění stanovisek účastníků v odvětví např. k tomu, jak obsáhlé by měly být smlouvy na údržbu.
The Road administration’s procurement strategy has been prepared by taking into account the opinions of actors in the sector about e.g. how big the maintenance contracts should be.
Poplatky vyplacené za nabídky (5000 EUR na nabídku) s ohledem na nabídky, které splňovaly minimální požadavky stanovené silniční správou, rovněž přispěly ke vstupu nových hráčů na trh.
Offer fees paid (5000 EUR per offer) with respect to offers meeting the minimum requirements set by the Road Administration also were conducive to the entry of new market players.
V roce 2006 ministerstvo obchodu a průmyslu zablokovalo jednání podniku Tieliikelaitos vedené s několika městy ohledně založení společných podniků, které by spojovaly jednotky technických služeb měst s místními jednotkami služeb podniku Tieliikelaitos.
In 2006 the Ministry of Trade and Industry blocked Tieliikelaitos’ negotiations with several cities about setting up joint ventures that would combine the technical service units of the cities with Tieliikelaitos local service units.
Ministerstvo požadovalo, aby si města, která chtěla založit plánované společné podniky, zvolila svého partnera prostřednictvím otevřeného konkurenčního nabídkového řízení.
The Ministry required that the cities wishing to set up the planned joint ventures select their partner through an open competitive tender.
Komise odmítá tvrzení stěžovatelů, podle kterého používal podnik Tieliikelaitos dravé cenové praktiky v průběhu přechodného období nebo v roce 2005.
The Commission rejects the complainants’ allegation according to which Tieliikelaitos would have been using predatory pricing practices during the transitional period or in 2005.
Informace poskytnuté finskými orgány ukazují, že podnik Tieliikelaitos měl kladné marže ze smluv z nabídkového řízení, které uzavřel.
The information provided by the Finnish authorities shows that Tieliikelaitos had positive margins from the tendered contracts it entered into.
Komise v podstatě poznamenává, že úroveň zisku podniku Tieliikelaitos v průběhu přechodného období by odpovídala průměru jeho konkurentů, kdyby neměl nenahrazené náklady navíc (65 milionů EUR – viz bod 7.1.2) v důsledku dědictví z předchozího režimu.
In fact, the Commission notes that the level of Tieliikelaitos profit during the transitional period would have corresponded to the average of its competitors if it did not have non-compensated additional costs (EUR 65 million — see Section 7.1.2) resulting from the legacy of the previous regime.
S ohledem na výše uvedené skutečnosti dospěla Komise k závěru, že zkoumaná opatření nové podpory, která byla svojí povahou přechodná, protože byla vázána na přechodné období, jsou vcelku vzato slučitelná se společným trhem, protože jsou nezbytná a úměrná cíli společného zájmu a nenarušují obchod a hospodářskou soutěž do rozsahu, který by byl v rozporu se společným zájmem.
In the light of the above, the Commission concludes that, on balance, the examined new aid measures, which were transitory in nature since they were linked to the transitional period, are compatible with the common market, since they are necessary and proportionate to an objective of common interest and do not distort trade and competition to an extent contrary to the common interest.
Tento závěr je v souladu s rozhodovací praxí Komise, zejména ve věcech OTE a EDF.
This conclusion is in line with the Commission’s decision practice, notably in the OTE and EDF cases.
Ve věci EDF Komise prohlásila za slučitelné opatření, kterým francouzský stát osvobodil podniky ve francouzském odvětví elektrárenství a plynárenství od některých konkrétních důchodových práv, která zaměstnanci získali v minulosti v době, kdy společnosti působily v rámci právního monopolu.
In EDF, the Commission declared compatible a measure by which the French State relieved enterprises in the French electricity and gas sectors of the payment of some of the specific pension rights the employees had acquired in the past, at a time when companies were operating under a legal monopoly.
Komise měla za to, že v té době byly společnosti chráněny před jakoukoli hospodářskou soutěží uvnitř odvětví, a mohly tak nést zátěž práv na vyšší důchody, aniž by utrpěly významnou hospodářskou nevýhodu.
The Commission considered that at that time the companies were shielded from any intra-industry competition and could thus bear the higher pension rights without suffering any significant economic disadvantage.
Komise uznala, že „náklady z minulosti“ představovaly pro tyto podniky významnou obtíž v okamžiku, kdy se zapojily do hospodářské soutěže s jinými elektrárenskými nebo plynárenskými podniky, které nemusely nést podobné náklady z minulosti (bod 143 rozhodnutí).
The Commission acknowledged, that these ‘past liabilities’ represented a significant difficulty for these enterprises, once they were operating in competition with other electricity or gas enterprises that did not have to bear similar costs from the past (par. 143 of the Decision).
Komise považovala přidělenou pomoc „s cílem této reorganizaci odvětví“ za nezbytnou a úměrnou na základě toho, že ostatní aspekty reformy odvětví nezahrnovaly státní podporu (bod 146 rozhodnutí).
The Commission regarded the aid granted ‘with the view to such sectoral reorganization’ as necessary and proportionate on the grounds that the other aspects of the sectoral reform did not involve any State aid (paragraph 146 of the Decision).
Podobně v tomto případě byl nadbytečný počet zaměstnanců, který zatěžoval podnik Tieliikelaitos, zděděn z období před liberalizací, opatření přispěla ke zmírnění této zátěže úměrným způsobem a umožnila podniku Tieliikelaitos, aby se plně účastnil hospodářské soutěže, a tak i reorganizace odvětví silničních služeb.
In the present case, similarly, the overstaffing that burdened Tieliikelaitos was inherited from the pre-liberalisation period; the measures contributed to alleviate that burden in a proportionate manner and to allow Tieliikelaitos to participate fully in the competitive process, and hence take part in the reorganisation of the road services sector.
Ve věci OTE, kde Komise výslovně odkázala na rozhodnutí EDF, Komise posoudila příspěvek řecké vlády k plánu řeckého provozovatele telekomunikačních služeb (OTE) pro dobrovolný předčasný odchod do důchodu.
In OTE, where the Commission explicitly referred back to the EDF decision, the Commission assessed the Greek government’s contribution to the Hellenic Telecommunication Operator’s (OTE) voluntary early retirement scheme.
V důsledku doživotního jmenování zaměstnanců OTE, které bylo zděděno z doby, kdy OTE měl monopolní postavení, nemohl podnik OTE jednostranně propustit zaměstnance, ale musel se uchýlit k nabídkám dobrovolného odchodu z důvodu nadbytečnosti.
Due to the life tenure status of OTE employees, which was inherited from the time when OTE had a monopoly position, OTE could not unilaterally dismiss personnel, but had to have recourse to voluntary redundancy offers.
Aby byly takové nabídky přitažlivé, musel podnik OTE nabídnout svým zaměstnancům takové podmínky pro dobrovolný odchod z důvodu nadbytečnosti, které odrážejí stálý status zaměstnanců, což pro podnik OTE dále vedlo k nákladům vyšším, než byly náklady srovnatelných plánů předčasného odchodu do důchodu nabízených jinými společnostmi na základě obecných pracovních a správních předpisů.
To make such offers attractive, OTE had to offer its employees voluntary redundancy terms and conditions that reflect the latter’s permanent status, which, in turn, led to higher costs for OTE than the costs of comparable early retirement schemes offered by other companies under general labour laws and regulations.
Komise si ověřila, že příslušné opatření podpory by pouze částečně nahradilo mimořádné náklady způsobené strukturálními nevýhodami vyplývajícími z bývalého postavení podniku OTE jako státem vlastněného monopolu a že zátěž nesouvisela s výhodami vyplývajícími z jeho bývalého statusu, které by ji zmírnily.
The Commission verified that the respective aid measure would only partially compensate for the extraordinary costs caused by the structural disadvantages resulting from OTE’s former position as State-owned monopoly, and that the burden was not associated with directly related advantages of its former status that would mitigate it.
Komise také posoudila, zda byl příslušný trh plně liberalizován ve smyslu existence vhodného právního nebo regulačního rámce, a došla k závěru, že opatření podpory bylo slučitelné s čl. 87 odst. 3 Smlouvy o ES.
The Commission also assessed whether the relevant market was fully liberalised in the sense that an appropriate legal or regulatory framework existed and concluded that the aid measure was compatible with Article 87(3) of the EC Treaty.
V tomto případě celková náhrada získaná podnikem Tieliikelaitos nepřekračuje zátěž odvozenou z nadbytečného počtu zaměstnanců, která není nahrazena prostřednictvím jiné výhody, a rozvoj trhu ukazuje na vytvoření účinné hospodářské soutěže na příslušném trhu.
In the present case, the overall compensation obtained by Tieliikelaitos does not go beyond the burden derived from the overstaffing, which is not compensated through other advantage, and the market development point to a development of effective competition in the relevant market.
S ohledem na výše uvedené úvahy se Komise domnívá, že podpora poskytnutá podniku Tieliikelaitos v průběhu přechodného období (2001–2004) je slučitelná se společným trhem na základě čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES.
In the light of the above considerations, the Commission considers that the aid provided during the transitional period (2001 to 2004) to Tieliikelaitos is compatible with the common market on the basis of Article 87(3) c of the EC Treaty.
Současně se Komise domnívá, že pokračující používání výjimek z používání běžného konkurzního zákona a pravidel daně z příjmu obchodní společnosti není odůvodněné, a že takové zásahy musí být proto zrušeny,
At the same time the Commission considers that the continuation of exemptions from the application of normal bankruptcy law and corporate income tax rules are not justified and that such derogations have therefore to be abolished.
Státní podpora poskytnutá podniku Tieliikelaitos na přechodném základě a skládající se z následujících opatření:
State aid provided to Tieliikelaitos on a transitional basis and consisting of the following measures:
preferenční státní půjčky ve výši 41,44 milionu EUR udělené v době transformace podniku z výrobní části silniční služby na státní podnik,
preferential State credit in the amount of EUR 41,44 million granted at the time of transformation of undertaking from the production part of the Road Service into the State Enterprise,
podpory ve výši 9,5 milionu EUR poskytnuté prostřednictvím vyjednaných smluv na smlouvy na služby/práci s ohledem na státní silnice v průběhu období 2001–2004,
aid amounting to EUR 9,5 million provided through negotiated contracts for services/works contracts with respect to State roads during the period 2001-2004,
podpory poskytnuté prostřednictvím projektů zvláštních služeb na zaměstnání nadbytečných zaměstnanců podniku Tieliikelaitos, které byly financovány silniční správou ve výši 68 milionů EUR,
aid provided through Special service projects for employment of excess staff of Tieliikelaitos, which were financed by the Road administration at the level of EUR 68 million,
opatření změn v oblasti zaměstnanců financovaných silniční správou ve výši 20,1 milionu EUR (opatření pomáhající zaměstnancům nalézt nová pracovní místa, opatření financující doplňkové vzdělání a přeškolení a opatření na podporu důchodů v případě předčasného odchodu do důchodu),
staff adjustment measures financed by the Road administration at the level of EUR 20,1 million (measures helping employees to find new jobs, financing supplementary education and retraining and supporting pensions for early retirement),
možné podpory související s pozemky a štěrkovišti poskytnutými k dispozici podniku Tieliikelaitos
possible aid related to the land and gravel sites put at the disposal of Tieliikelaitos
je slučitelná se společným trhem na základě čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES.
is compatible with the common market on the basis of Article 87(3)(c) EC.
Opatření stávající podpory ve prospěch podniku Tieliikelaitos, jehož podstatou je nepoužitelnost konkurzních právních předpisů, nepoužitelnost běžné daně z příjmu obchodní společnosti a opatření daňové podpory související s nákupem pozemků podnikem Tieliikelaitos, nejsou slučitelná se společným trhem.
Existing aid measures for the benefit of Tieliikelaitos consisting of inapplicability of bankruptcy legislation, inapplicability of normal corporate income tax and the fiscal aid measure related to land purchase by Tieliikelaitos are not compatible with the common market.
Tato opatření stávající podpory, která jsou stále v platnosti (nepoužitelnost konkurzních právních předpisů a nepoužitelnost běžné daně z příjmu obchodní společnosti), musí být zrušena nejpozději do 1. března 2008 v souladu se závazkem poskytnutým finskými orgány.
Those existing aid measures which are still in force (inapplicability of bankruptcy legislation and inapplicability of normal corporate income tax) have to be repealed by 1 March 2008 at the latest in accordance with the commitment provided by the Finnish authorities.
Toto rozhodnutí je určeno Finské republice.
This Decision is addressed to Finland.
Finsko informuje Komisi do dvou měsíců od data oznámení tohoto rozhodnutí o opatřeních, která přijalo s cílem dosáhnout souladu s tímto rozhodnutím.
Finland shall inform the Commission, within two months following notification of this decision, of the measures already taken and planned to comply with it.
Úř. věst. C 274, 10.11.2006, s. 2.
OJ C 274, 10.11.2006, p. 2.
Zákon 1185/2002 přijatý 20. prosince 2002.
Act 1185/2002 adopted on 20 December 2002.
Vnitřně byla silniční služba rozdělena na dvě části: silniční správu a silniční výstavbu, přičemž druhá zodpovídala za navrhování, výstavbu a údržbu silnic.
The Road Service was divided internally into two parts: the Road administration and the Road Production, the latter one taking care of road design, construction and maintenance.
Služba, která je dnes nabízena na základě 84 regionálních smluv pokrývajících celé Finsko.
The service which today is tendered out through 84 regional contracts covering the whole of Finland
Zákon 569/2000 přijatý dne 16. června 2000 (novelizován zákonem 1081/2003 přijatým dne 15. prosince 2003).
Act 569/2000 adopted on 16 June 2000 (amended by Act 1081/2003 adopted on 15 December 2003).
Nařízení 660/2000 přijaté dne 29. června 2000.
Decree 660/2000 adopted on 29 June 2000.
Zákon 1080/1991 přijatý dne 22. července 1991.
Act 1080/1991 adopted on 22 July 1991.
Vládní zákon 25/2000, kterým byly návrhy na zákon týkající se podniku Tieliikelaitos a zákon řídící silniční správu předloženy parlamentu.
Government bill 25/2000 whereby proposals for the Act governing Tieliikelaitos and the Act governing the Road administration were submitted to the Parliament.