natgillin/translations-raw huggingface dataset:
K příkladům těchto vedlejších činností patří prodej programových průvodců, sponzorování, prodej programových práv a materiálů souvisejících s programy, pronájem kancelářských prostor a pořádání tzv. „drive-in show“.
Examples of such side activities include the sale of programme guides, sponsoring, sale of programme rights and programme-related material, leasing office space and organising drive-in shows.
Dalšími činnostmi jsou tzv. „činnosti sdružení“. Činnosti sdružení jsou činnosti, které vykonávají sdružení provozovatelů vysílání pro své členy.
Other activities are the ‘association activities’, which are activities performed by the broadcasting associations for their members.
Zahrnují vydávání časopisů a organizování a prodej zájezdů.
They include publishing magazines, and organising and selling travel arrangements.
Nezávislý úřad pro sdělovací prostředky (Commissariaat voor de Media) je pověřen úkolem zajistit soulad s programovými a finančními požadavky zákona o sdělovacích prostředcích a prováděcích právních předpisů (článek 9 zákona o sdělovacích prostředcích).
An independent Media Authority (Commissariaat voor de Media) is responsible for ensuring compliance with the programming and financial requirements of the Media Act and the implementing legislation (Article 9 of the Media Act).
Úřad pro sdělovací prostředky má právní úkol stanovený článkem 134 zákona o sdělovacích prostředcích, a to zajistit, aby provozovatelé veřejnoprávního vysílání plnili své povinnosti, včetně kvót stanovených pro různé druhy programů.
The Media Authority has a legal duty, laid down in Article 134 of the Media Act, to ensure that the public broadcasters fulfil their obligations, including the quota laid down for different types of programmes.
Nejsou-li povinnosti dodržovány, Komise pro sdělovací prostředky může uložit pokuty.
The Media Authority can impose fines if the obligations are not respected.
Úřad pro sdělovací prostředky dále kontroluje, zda provozovatelé vysílání dodržují zákonná omezení týkající se sponzorování a reklamy.
It also checks whether the broadcasters are complying with the legal restrictions on sponsoring and advertising.
Úřad pro sdělovací prostředky každoročně kontroluje, zda účetní závěrky provozovatelů veřejnoprávního vysílání na základě předložených zpráv účetních splňují požadavky zákona o sdělovacích prostředcích, výnosu o sdělovacích prostředcích a finanční příručky.
On the basis of the accountants' reports submitted, the Authority checks every year whether the annual accounts of the public broadcasters comply with the requirements of the Media Act, the Media Decree and the Financial Reporting Manual.
Je-li tomu tak, úřad formálně schválí (rozpočtové) částky na pravidelné poskytování programů (článek 100 a 101 zákona o sdělovacích prostředcích).
If they do, the Authority approves the budgeted amounts for regular programme provision (Articles 100 and 101 of the Media Act).
Zdroje financování provozovatelů veřejnoprávního vysílání
Sources of funding of public service broadcasters
Hlavními finančními zdroji PVV jsou roční platby poskytované státem.
The public service broadcasters' main sources of funding are the annual payments received by the State.
Aby bylo možno zmírnit rozpočtové výkyvy, PVV mohou mít určité rezervy.
In order to absorb budgetary fluctuations, public service broadcasters are allowed to keep certain reserves.
PVV kromě toho od roku 1994 dostávali platby ad hoc.
In addition, the public service broadcasters have, since 1994, received ad hoc payments.
Jelikož posouzení slučitelnosti financování ad hoc nelze provést, aniž by se přihlédlo k jiným zdrojům veřejného financování, níže uvedený popis zahrnuje jak roční platby, tak i platby ad hoc (ačkoli roční platby a platby z fondu Stifo nejsou předmětem tohoto rozhodnutí, ale budou posouzeny zvlášť v rámci dosud probíhajícího šetření „existující podpory“ č. E-5/2005).
Since the assessment of the compatibility of the ad hoc funding cannot be carried out without taking into account the other sources of public funding, the following description covers both the annual payments and the ad hoc payments, even though the annual payments and the payments from the Stifo are not subject to this Decision (see paragraph 8).
Roční platby
Annual payments
Nizozemští provozovatelé veřejnoprávního vysílání dostávají každoročně finanční prostředky ze státního rozpočtu na sdělovací prostředky.
The Dutch public broadcasters receive annual financial contributions from the State's media budget.
V období 1994–2005 tyto platby činily dohromady přibližně 7,1 miliard EUR. Z této částky bylo přibližně 819,6 milionů EUR převedeno na PO za její řídící a koordinační roli, zbývajících 6,3 miliard EUR bylo vyplaceno jednotlivým provozovatelům vysílání.
Over the period 1994-2005, these payments totalled approximately €7,1 billion. From this amount, approximately €819,6 million was transferred to the PO for its management and coordinating role; the remaining €6,3 billion was paid to the individual broadcasters.
Rozpočet na sdělovací prostředky se plní z několika zdrojů: státního příspěvku na vysílání (vybíraného od daňových poplatníků), příjmů z reklam od STER a výnosů z úroků ze všeobecného vysílacího fondu (Algemene Omroepreserve, dále jen „AOR“).
The media budget is funded from several sources: the State Broadcasting Contribution (collected from taxpayers), advertising revenues from STER and interest revenues from the General Broadcasting Fund (Algemene Omroepreserve, hereinafter ‘AOR’).
Výše rozpočtu na sdělovací prostředky stanoví strop částky ročního financování, kterou je možno poskytnout provozovatelům veřejnoprávního vysílání (a jiným mediálním organizacím).
The level of the media budget sets a ceiling on the amount of annual funding that could be made available to the public broadcasters and the other media organisations.
Fond Stifo
Stifo
Kromě ročních plateb dostávají provozovatelé veřejnoprávního vysílání platby z fondu Stifo (pobídkový fond pro kulturní produkce).
In addition to the annual payments, the public broadcasters have received payments from Stifo (Stimulation Fund for Cultural Productions).
Finanční prostředky poskytnuté z fondu Stifo se považují za opatření státní podpory, opatření však bylo schváleno Komisí pod číslem NN 32/91.
The funds granted from Stifo qualify as a state aid measure, but the measure was approved by the Commission (NN 32/91).
Opatření podpory z fondu Stifo je tedy nutno považovat za existující státní podporu.
The Stifo aid measure is thus to be considered as existing state aid.
Platby z fondu Stifo pro jednotlivé provozovatele veřejnoprávního vysílání (PO nedostávala z fondu Stifo žádné platby) činily v daném období 155 milionů EUR.
The Stifo payments to the individual public service broadcasters (the PO did not receive any payments from Stifo) amounted to €155 million in the period under review.
Platby ad hoc
Ad hoc payments
Kromě převodů uvedených v odstavcích 34 a 35, které se považují za běžné zdroje financování PVV, provozovatelé veřejnoprávního vysílání obdrželi několik plateb ad hoc.
In addition to the transfers mentioned in paragraphs 34 and 35 — which are considered to be the public service broadcasters' regular sources of funding, the public broadcasters were granted several payments on an ad hoc basis.
Tyto platby byly buď poskytnuty přímo provozovatelům vysílání, nebo směrovány prostřednictvím zvláštních fondů a rezerv.
These were either made directly to the broadcasters or channelled through special funds and reserves.
Platby z vyrovnávacích fondů (tzv. „matching funds“)
Matching funds payments
Vyrovnávací fondy představují vyhrazenou část v rozpočtu na sdělovací prostředky.
The matching funds are an earmarked part of the media budget.
V období 1996–1998 byla z vyrovnávacích fondů na společnost NOS RTV převedena částka ve výši [...] milionů EUR. Vyrovnávací fondy byly zavedeny v roce 1996 za účelem spolufinancování vyšších cen programových práv.
In the period 1996-1998, an amount of € [...] million was transferred from the matching funds to NOS RTV. The matching funds were introduced in 1996 to co-finance increased programme right prices.
Podmínky, za nichž lze peněžní prostředky poskytovat, byly přijaty vzájemnou dohodou státu a provozovatelů veřejnoprávního vysílání.
The conditions under which the funds can be distributed were adopted by mutual agreement between the State and the public broadcasters.
Pokud provozovatelé veřejnoprávního vysílání nejsou schopni ze svých řádných rozpočtů zakoupit práva, jejichž cena se mimořádně zvýšila, pak stát nabytí těchto práv finančně vyrovnává, tj. spolufinancuje stejnou částkou.
If the public broadcasters are unable to fund the purchase of rights which have increased excessively in price from their regular budget, the State will make a contribution, i.e. co-finance the acquisition of these rights by providing a matching amount.
Platby z fondu FOR
Broadcasting Reserve Fund (FOR) payments
V roce 1998 dostal ministr kultury možnost (článek 106a zákona o sdělovacích prostředcích) převést ad hoc peněžní prostředky z AOR (všeobecné vysílací rezervy spravované úřadem pro sdělovací prostředky) do fondu určeného k financování zvláštních záměrů PO.
In 1998 the Minister of Education, Culture and Science was given the possibility, under Article 106a of the Media Act, of transferring money on an ad hoc basis from the AOR, which is managed by the Media Authority, to a fund intended to finance specific initiatives of the PO and the public service broadcasters.
Fond byl zřízen v roce 1999 s názvem „FOR“ a řídí jej PO.
The fund, referred to as the FOR, was established in 1999 and is controlled by the PO.
Zásada je ta, že pokud rezerva AOR překročí částku 90,8 milionů EUR, je možné provést převod do fondu FOR.
The principle is that, if the AOR exceeds €90,8 million, there is scope for a transfer to the FOR.
Nejedná se však o automatický proces.
This, however, is not an automatic process.
Každý rok ministr vzdělávání, kultury a vědy rozhoduje, zda je převod možný, a pokud ano, jakou částku lze převést.
Each year the Minister of Education, Culture and Science decides whether a transfer is possible and if so, how much can be transferred.
Je-li takovýto převod schválen, pravidla jsou stanovena v protokolu.
Where such a transfer is approved, the rules are laid down in a protocol.
Takovéto protokoly byly vyhotoveny v roce 1999 a 2001.
Such protocols were established in 1999 and 2001.
Na základě zákona o sdělovacích prostředcích (čl. 99 odst. 2 písm. d)) rozpočet musí obsahovat rovněž popis toho, jak správní rada navrhuje finanční prostředky vynaložit.
On the basis of Article 99 2(d) of the Media Act, the budget must also contain a description of how the Board of Management proposes to spend the money.
Na základě tohoto návrhu pak může ministr PO poskytnout peněžní prostředky z fondu FOR, které lze použít pro účely stanovené ministrem při uvolnění těchto prostředků.
Based on this proposal, the Minister can then make available to the PO funds from the FOR, which can be used for purposes established by the Minister when making the money available.
Ačkoli fond FOR je vyhrazen pro záměry PO, nejedná se o rezervu, která by byla součástí jmění PO.
Although the FOR is a fund dedicated to PO initiatives, it is not a reserve that is part of the assets of the PO.
Peněžní prostředky, které jsou k dispozici ve fondu FOR, PO umožňují poskytovat pobídky ke zvýšení kvality, zlepšovat programování a obecně investovat do provozovatelů veřejnoprávního vysílání.
The funds available in the FOR make it possible for the PO to give a qualitative impetus, improve programming and invest in the public broadcasters in general.
Cílem fondu FOR konkrétně je:
More specifically, the goal of the FOR is to:
vyrovnávat nižší příjem STER z reklam;
offset reduced STER advertising income;
posílit rozmanitost a kvalitu programování, pokud to zahrnuje mimořádné počáteční náklady, a
strengthen the variety and quality of programming where this involves extra initial costs; and
financovat investice, které podporují nizozemské veřejnoprávní vysílání jako celek.
fund investments which support Dutch public service broadcasting as a whole.
Do roku 2005 obdržel systém veřejnoprávního vysílání z fondu FOR 191,2 milionů EUR, z toho bylo na jednotlivé provozovatele veřejnoprávního vysílání převedeno 157,4 milionů EUR a na PO 33,8 milionů EUR.
By 2005 the public broadcasting system had received €191,2 million from the FOR, of which €157,4 million was transferred to the individual public service broadcasters and €33,8 million to the PO.
Platby z fondu CoBo
Co-Production Fund (CoBo) payments
Fond pro koprodukci (Coproductiefonds Binnenlandse Omroep, dále jen „CoBo“) byl zřízen k financování koprodukcí mezi nizozemskými provozovateli veřejnoprávního vysílání a jinými producenty programů.
The Co-Production Fund (Coproductiefonds Binnenlandse Omroep: hereinafter ‘CoBo Fund’) was created to finance co-productions between Dutch public broadcasters and other programme producers.
Jeho příjmy plynou z výnosů z plateb za autorská práva hrazených belgickými a německými provozovateli kabelové televize za distribuci tří nizozemských kanálů v Belgii a Německu.
Its income comes from revenues generated by the copyright payments paid by Belgian and German cable operators for the distribution of the three Dutch channels in Belgium and Germany.
Fond byl založen provozovateli veřejnoprávního vysílání a spravuje jej nadace.
The Fund was established by the public broadcasters and is managed through a foundation.
Správní rada fondu je složena z manažerů provozovatelů veřejnoprávního vysílání.
The board of the Fund consists of managers from the public broadcasters.
V roce 1994 nizozemské orgány rozhodly o platbách do dvou dílčích fondů spravovaných fondem CoBo, a to „Film Fund“, který financuje koprodukce filmů a dokumentárních pořadů, a „Telefilm“projekt, který usiluje o podporu produkce vysoce kvalitních televizních filmů.
In 1994 the Dutch authorities decided to make payments to two sub-funds managed by the CoBo Fund, the ‘Film Fund’, which finances co-productions of films and documentaries, and the ‘Telefilm’ project, which aims to stimulate the production of high-quality television films.
Jednotliví provozovatelé veřejnoprávního vysílání v období od roku 1994 do roku 2005 obdrželi z fondu CoBo částku ve výši 31,7 milionů EUR (PO neobdržela z fondu CoBo žádné platby).
The individual public service broadcasters received €31,7 million of public money from the CoBo Fund in the period 1994-2005. The PO did not receive any payments from the CoBo Fund.
Rezervy jednotlivých provozovatelů vysílání
The reserves held by the individual broadcasters
Každý provozovatel veřejnoprávního vysílání udržuje určité rezervy, kterými jsou typicky programová rezerva a rezerva sdružení nebo nadace, podle toho zda je provozovatel veřejnoprávního vysílání nadací nebo sdružením.
Each public service broadcaster maintains certain reserves, which are, typically, a programme reserve and either an association or a foundation reserve, depending on whether the public service broadcaster is a foundation or an association.
Programové rezervy
Programme reserves
Jednotliví provozovatelé veřejnoprávního vysílání mohou své rezervy navýšit, jestliže jsou celkové příjmy vyšší než celkové výdaje.
Individual public service broadcasters are allowed to increase their reserves when total revenues exceed total costs.
Tyto programové rezervy lze použít na úhradu nákladů souvisejících s programy v příštích letech.
These programme reserves can be used to cover programme costs in future years.
Podle nizozemských orgánů se do programových rezerv započítává hodnota programů, které již byly vyprodukovány, dosud se však nevysílaly.
According to the Dutch authorities, the value of programmes which have been produced but not yet broadcast is added to the programme reserves.
Programové rezervy tedy vyjadřují rovněž hodnotu již vyrobených programů.
The programme reserves thus also reflect the value of programmes already produced.
V roce 2005 činily celkové programové rezervy jednotlivých provozovatelů veřejnoprávního vysílání 78,6 milionů EUR.
In 2005 the total programme reserves held by the individual public broadcasters amounted to €78,6 million.
Rovněž v roce 2005 PO rozhodla, že by část programových rezerv měla být převedena na samotnou PO, ale provozovatelé vysílání si mohli ponechat rezervy až do výše 5–10 % svého ročního rozpočtu.
In 2005 the PO also decided that part of the programme reserves should be transferred to the PO itself, but the broadcasters were allowed to maintain reserves of up to 5-10 % of their annual budget.
Provozovatelé veřejnoprávního vysílání převedli na PO částku ve výši 42,457 milionů EUR.
The public broadcasters transferred to the PO an amount of €42,457 million.
Rezervy sdružení
Association reserves
Sdružení provozovatelů veřejnoprávního vysílání vznikly jako subjekty soukromého práva.
The public service broadcasting associations originated as private law entities.
V průběhu let vytvořily vlastní rezervy sdružení z příspěvků a odkazů svých členů.
Over the years they have built up their own association reserves from contributions and legacies received from their members.
Rezervy sdružení tedy pocházejí ze soukromých zdrojů.
The association reserves thus originated from private resources.
V roce 1993 nizozemská vláda rozhodla o „zmražení“ rezerv sdružení.
In 1993 the Dutch government decided to ‘freeze’ the association reserves.
Od tohoto okamžiku bylo v zásadě nutno použít zisky z činností sdružení a činností, které nejsou veřejnými službami, na činnosti veřejné služby a nebylo nadále možno je převádět do rezerv sdružení.
As of that moment, in principle, the profits generated by association activities and other non-public activities had to be used for public service activities and could no longer be transferred to the association reserves.
Provozovatelé veřejnoprávního vysílání v Nizozemsku drželi v roce 2005 rezervy sdružení ve výši přibližně 131,1 milionů EUR.
In 2005 the public service broadcasters in the Netherlands had a total association reserve of approximately €131,1 million.
Rezervy nadace NOS RTV a menších provozovatelů vysílání
Foundation reserve NOS RTV and smaller broadcasters
Společnost NOS RTV, NPS a jiní menší provozovatelé vysílání, kteří nemají žádné členy (článek 39f zákona o sdělovacích prostředcích), drží „rezervy nadace“ (stichtingsreserve).
The NOS RTV, NPS and other smaller broadcasters without members (Article 39f of the Media Act) hold a ‘foundation’ reserve’ (‘stichtingsreserve’).
Celková výše rezerv nadací činila v roce 2005 42,2 milionů EUR.
The overall level of the foundation reserves was €42,2 million in 2005.
Reklamní činnost na veřejnoprávních kanálech
Advertising on public service channels
Jak již bylo uvedeno výše, za prodej reklam na veřejnoprávních kanálech odpovídá STER.
As explained in paragraph 17, the STER is responsible for selling advertising time on public service channels.
Jinými významnými společnostmi prodávajícími televizní reklamy, které působí na nizozemském trhu, jsou IP a SBS.
The other main companies selling TV advertising time which are active on the Dutch market are IP and SBS.
Společnost IP prodává reklamy jménem provozovatelů komerčního vysílání RTL4, RTL5 a Yorin.
IP sells advertising time on behalf of the commercial broadcasters RTL4, RTL5 and Yorin.
Společnost SBS prodává reklamy pro své provozovatele komerčního vysílání SBS6, Net 5 a Veronica.
SBS sells advertising time for its commercial broadcasters SBS6, Net 5 and Veronica.
Kromě společností IP a SBS existuje několik dalších provozovatelů komerčního vysílání, kteří rovněž prodávají reklamy.
In addition to IP and SBS there are a few other commercial broadcasters who also sell advertising time.
Sazby účtované STER se vypočítávají na základě odhadů reklamních agentur, sazeb konkurentů a podle vývoje cen v minulosti.
The rates charged by the STER are calculated on the basis of forecasts from advertising agencies, competitors' rates and price history.
Tabulka 1 níže ukazuje vývoj podílu sledovanosti provozovatelů veřejnoprávního vysílání, pro něž STER řídí prodej reklam.
Table 1 below shows the evolution of the audience share of the public service broadcasters for which STER manages the sale of advertising.
Podíl sledovanosti (u diváků starších 13 let) se v posledních letech snížil z 38,8 % v roce 1997 na 35,4 % v roce 2005.
The audience share of viewers aged 13+ has declined in recent years from 38,8 in 1997 to 35,4 % in 2005.
U věkové kategorie 20–49 let je podíl sledovanosti ještě nižší, tj. 27,2 %.
For the 20-49 category, the audience share is even lower, at 27,2 %.
Podíl diváků starších 13 let a ve věkové kategorii 20–49 let (18:00 h–24:00 h), 1997–2005
Audience share 13+ and 20-49 years old (18.00h - 24.00h), 1997 - 2005
dopis nizozemských orgánů ze dne 24.2.2006.
Letter of 24.2.2006 from Dutch authorities.
Od roku 1994 byly hrubé (na základě ceníkových cen) a čisté (s přihlédnutím k poskytnutým slevám) příjmy provozovatelů komerčního vysílání na reklamním trhu vyšší než příjmy provozovatelů veřejnoprávního vysílání.
Since 1994, the gross revenue (based on list prices) and net revenue (taking into account discounts granted) generated by the commercial broadcasters on the advertising market have exceeded the revenue generated by the public broadcasters.
Hrubé příjmy z televizních reklam v období 1994–2005 (částky v milionech EUR)
Gross revenues from TV advertising 1994 - 2005 (amounts x €1 million)
Provozovatelé komerčního vysílání
Commercial broadcasters
Čisté příjmy z televizních reklam v období 1994–2005 (částky v milionech EUR)
Net revenues from TV advertising, 1994 - 2005 (amounts x €1 million)
Jak lze odvodit z výše uvedených tabulek, existuje rozdíl mezi hrubými příjmy z televizních reklam a čistými příjmy očištěnými o slevy.
As can be inferred from Tables 1, 2 and 3, there is a difference between gross revenues from TV advertising and revenues net of discounts.
Podle nizozemských orgánů nejenže jsou vyšší zveřejněné sazby provozovatelů veřejnoprávního vysílání, ale rovněž slevy, které poskytují, jsou v porovnání s provozovateli komerčního vysílání nižší.
According to the Dutch authorities, not only are the published tariffs of the public service broadcasters higher, but also the discounts that they grant are lower in comparison with commercial broadcasters.
Nabytí fotbalových práv společností NOS RTV
Acquisition of football rights by the NOS RTV
V období, kdy probíhalo šetření, společnost NOS RTV získala vysílací práva na několik významných fotbalových událostí.
During the period under investigation the NOS RTV obtained broadcasting rights for several important football events.
Provozovatel komerčního vysílání Canal+ (placený televizní kanál) získal práva na živé vysílání zápasů nizozemské první ligy.
The commercial broadcaster Canal+ (pay-TV) obtained the rights for the live matches of the Dutch premier league.
Společnost NOS RTV rovněž částečně postoupila společnosti Canal+ práva na Ligu mistrů.
The rights for the Champions League were also partly sublicensed to Canal+ by the NOS RTV.
Provozovatel komerčního vysílání SBS získal vysílací práva na dva národní fotbalové poháry.
The commercial broadcaster SBS obtained the broadcasting rights of two national football cups.
Získal rovněž práva na nizozemské zápasy první divize a kvalifikační utkání nizozemského týmu pro Mistrovství Evropy v roce 2004.
It also obtained the rights to the Dutch first division matches and the qualification matches of the Dutch team for the European Championship 2004.
Vysílací práva na různé zahraniční fotbalové soutěže drží skupina CLT-UFA, největší evropská audiovizuální skupina (mateřská společnost např. RTL).
The broadcasting rights for various foreign football competitions are held by CLT-UFA, Europe's largest broadcasting group (the parent company of e.g. RTL).
Vztah mezi provozovateli vysílání a provozovateli kabelové televize
Relation between broadcasters and cable operators
Tradiční kabelový přenos se pro účely autorských práv podle nizozemských právních předpisů považuje za samostatné publikování.
Traditional cable transmission is seen as a separate publication for the purpose of copyright under Dutch law.