natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Uvedená finanční zpráva navíc zdůrazňuje, že skupina je schopna se rozvíjet na otevřených trzích ve Francii a v Evropě.
The financial report referred to also underscores the group's capacity to expand on markets that have been opened up in France and Europe.
Předseda společnosti La Poste ve své odpovědi na zprávu Účetního dvora o společnosti La Poste z roku 2003 [42] uvádí, že „skupina bude pokračovat v internacionalizaci, aby zohlednila otvírání trhů a internacionalizaci svých největších zákazníků.
Similarly, in his reply to the Court of Auditors' report on La Poste in 2003 [42], the Chairman of La Poste explained that ‘the group will press ahead with its internationalisation in order to take account of the opening up of markets and the internationalisation of its largest customers.
Podniky působící v oblasti zásilek, balíků a expresní služby se totiž stále častěji zúčastňují nabídkových řízení na evropské úrovni.
This is because companies in the mail, parcels and express mail sectors are resorting increasingly to European calls for tenders.
Skupina musí být na toto připravena.“
The group must be in a position to respond.’
V této souvislosti je dostačující konstatování, že trhy, na nichž společnost La Poste působí, mají přeshraniční rozměr a že společnost La Poste je v hospodářské soutěži s podniky působícími v jiných členských státech a s francouzskými podniky působícími na těchto trzích na mezinárodní úrovni.
In this context, it is sufficient to point out that markets on which La Poste operates have a cross-frontier dimension and that La Poste is competing with companies established in other Member States and with French companies active on these markets at international level.
Předmětná opatření ztěžují obchodní činnosti subjektů působících na úrovni Společenství, které by si přály rozvíjet svou činnost ve Francii.
The measures in question make life more difficult for Community operators wishing to expand in France.
Jelikož předmětná opatření posilují postavení společnosti La Poste ve srovnání s ostatními konkurenčními subjekty při obchodování v rámci Společenství, má Komise za to, že narušují obchod mezi členskými státy a mohou narušit hospodářskou soutěž mezi hospodářskými subjekty.
Since the measures in question strengthen the position of La Poste vis-à-vis other competing operators in the Community, the Commission takes the view that they affect trade between Member States and are liable to distort competition between operators.
Existence zákonného monopolu na některé činnosti společnosti La Poste nemění tento závěr.
The fact that certain activities of La Poste are covered by a statutory monopoly does not alter this conclusion.
V situaci postupné liberalizace, která probíhá od roku 1998, a na začátku úplné liberalizace poštovních služeb je riziko narušení obchodu předvídatelné [43], a to i v případě činností, jež jsou v současné době předmětem monopolu, tím spíše, že činnosti v rámci monopolu a činnosti v rámci hospodářské soutěže (např. expresní zásilky) využívají v režimu produkce společnosti La Poste společné průmyslové postupy.
Given the gradual liberalisation under way since 1998 and on the eve of full liberalisation of postal services, the risk of trade being affected is foreseeable [43], even for activities currently covered by a monopoly, especially as such activities, together with competitive activities (e.g. express mail), use common industrial processes in the production system at La Poste.
Kromě toho mohou být činnosti provozované v rámci monopolu rovněž v nepřímé hospodářské soutěži s nepoštovními činnostmi provozovanými v rámci hospodářské soutěže, jako např. používání elektronické pošty ( „e-substituce“) [44] nebo faxu.
Moreover, the monopolistic activities may also compete — indirectly — with competitive non-postal activities such as electronic messaging ( ‘e-substitution’) [44] or fax.
Selektivní zvýhodnění společnosti La Poste
Existence of a selective advantage for La Poste
Pro vyhodnocení toho, zda předmětná opatření obsahují prvky státní podpory, je třeba určit, zda tato opatření poskytují společnosti La Poste hospodářskou výhodu tím, že jí umožňují zbavit se nákladů, které by za běžné situace musela hradit z vlastních finančních zdrojů, a tak je narušeno běžné fungování tržních sil [45].
In order to ascertain whether the measures under scrutiny contain elements of state aid, it needs to be determined whether they confer an economic advantage on La Poste in that they allow it to avoid costs that would normally have had to be borne by its own financial resources and have thus prevented market forces from producing their normal effect [45].
Podpora spočívá ve snížení nákladů, které zpravidla zatěžují rozpočet podniků vzhledem k povaze nebo struktuře předmětného režimu nákladů.
Aid consists in the mitigation of charges normally included in the budget of an undertaking, taking account of the nature or general scheme of the system of charges in question.
Opačně by bylo možné vymezit pojem „zvláštní náklad“, který by spočíval v dodatečném nákladů vůči uvedeným obvyklým nákladům [46].
Conversely, it could be possible to define a concept of ‘special charge’ which would consist in an additional charge over and above those normal charges [46].
Pokud by na základě právních předpisů došlo k odstranění takového zvláštního nákladu, příjemci by tím nebyla poskytnuta výhoda, a nejednalo by se tudíž o státní podporu.
The withdrawal of such a special charge by way of a legislative provision would not grant any advantage to the beneficiary and would not, therefore, constitute State aid.
Po vzoru judikatury Soudního dvora v oblasti analýzy selektivního zvýhodnění [47], jejíž součástí je srovnání s referenčním rámcem na určení souladu nebo nesouladu s „povahou a strukturou režimu“ rozdílného zacházení s některými podniky a některými druhy produkce ve strukturálně běžné tržní situaci, je pro označení nákladu za „obvyklý“ nebo „zvláštní“ nutné vymezit referenční či srovnávací rámec, aby bylo zjistit, které podniky by byly vzhledem k cíli předmětných opatření ve srovnatelné právní i faktické situaci [48].
Like the Court's case law regarding selectivity analysis [47], which involves a comparison with a reference framework in order to determine whether differential treatment of certain undertakings and products is in conformity with the ‘nature or general scheme of the system’, the decision to be taken in what is, from a structural viewpoint, a normal market situation as to whether a charge is ‘normal’ or ‘special’ has to be based on a reference framework or comparator with a view to identifying undertakings which would be in a legal and factual situation that is comparable in the light of the objective pursued by the measures in question [48].
Úvodem je třeba připomenout, že cílem reformy není vyrovnání důchodových nároků daných úředníků s důchodovými nároky zaměstnanců hlavních konkurentů společnosti La Poste.
As a preliminary observation, it should be pointed out that the reform does not envisage any equalisation of the retirement rights of the civil servants concerned with those of the employees of La Poste's main competitors.
Stejně tak je třeba uvést, že dotčení zaměstnanci jsou úředníky, kterým je zachováno jejich zvláštní postavení, zatímco zaměstnanci hlavních konkurentů společnosti La Poste jsou v soukromoprávním smluvním vztahu.
Similarly, the staff concerned are, by definition, civil servants, who retain their special status, whereas the employees of La Poste's main competitors are covered by private-law contracts.
Cíl předmětných opatření není výlučně zaměřen na režim nákladů složený z různých důchodových režimů pro soukromoprávní zaměstnance i pro úředníky.
And so the objective pursued by the measures under scrutiny does not, strictly speaking, concern the system of charges set up by the different retirement schemes, whether they concern private-law employees or civil servants.
Cíl je poněkud širší, a to zajištění konkurenční spravedlnosti mezi společností La Poste a jejími konkurenty se zohledněním zvláště té skutečnosti, že někteří ze zaměstnanců společnosti La Poste jsou úředníci, kteří jí byli přiděleni státem.
Instead, the objective is wider-ranging, namely to create a level playing field between La Poste and its competitors, taking into account among other things the fact that some of La Poste's employees are civil servants that have been assigned to it.
Teoreticky by mohlo existovat více referenčních rámců: situace konkurentů společnosti La Poste, situace dalších veřejných subjektů, důchodový režim pro státní úředníky či situace společnosti France Télécom (oddíl 6.1.3.1).
In theory, there could be several reference frameworks: the situation of La Poste's competitors, the situation of other public undertakings, the pension scheme applicable to state civil servants, or France Télécom (see Section 6.1.3.1).
Pokud pro účely srovnání nevyhovuje žádný vnější subjekt tohoto typu, byla by referenčním rámcem pro existenci výhody situace v samotné společnosti La Poste před poskytnutím podpory (oddíl 6.1.3.2).
If no exogenous comparator of this kind is appropriate, the reference framework for the existence of the advantage would then be the situation of La Poste itself prior to the granting of the measures (Section 6.1.3.2).
Komise v odpovědi na pochybnosti vyjádřené v rozhodnutí o zahájení tohoto řízení rovněž posoudí, zda náklady společnosti La Poste, jež jsou předmětem daňové úlevy, celkově odpovídají či neodpovídají „neobvyklému“ nákladu nebo „strukturální nevýhodě“ ve smyslu judikatury Soudu prvního stupně (oddíl 6.1.3.3).
Lastly, in response to the doubts expressed in the decision to initiate this procedure, the Commission will also examine whether or not charges incurred by La Poste that have been mitigated correspond overall to an ‘abnormal’ charge or to a ‘structural disadvantage’ within the meaning of the case law of the Court of First Instance (Section 6.1.3.3).
Pro účely srovnání neexistuje žádný vhodný vnější subjekt
Absence of an exogenous comparator
Pro Komisi by bylo velmi obtížné najít subjekty, které by byly ve srovnatelné právní a faktické situaci jako společnost La Poste, zejména pokud jde o důchodový režim, a tak zajistit rovné podmínky srovnání.
It would be very difficult for the Commission to identify operators who would be in a legal and factual situation comparable to that of La Poste in respect of the establishment of a level playing field, notably as regards the retirement scheme.
Konkurenty společnosti La Poste jsou zejména soukromoprávní společnosti působící na trzích, jež jsou otevřeny hospodářské soutěži, zatímco společnost La Poste má podobné postavení jako veřejné subjekty průmyslové a obchodní povahy [49] a využívá zákonného monopolního postavení [50].
Turning first to La Poste's competitors, these are private-law companies operating on competitive markets, whereas La Poste has a status similar to that of an industrial and commercial public establishment (EPIC) [49] with a statutory monopoly [50].
Vzhledem k tomu, že konkurenti společnosti La Poste zaměstnávají pracovníky na základě soukromoprávních smluv, avšak srovnání se týká úředníků pracujících ve společnosti La Poste, nelze mít za to, že se konkurenční podniky nalézají ve srovnatelné právní a faktické situaci, pokud jde o cíl opatření a o analýzu toho, zda se jedná o výhodu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy.
The fact too that La Poste's competitors have employees under private-law contracts while the comparison deals specifically with civil servants working for La Poste means that they cannot be regarded in the context of an analysis of the existence or otherwise of an advantage within the meaning of Article 87(1) of the Treaty as being in a comparable legal and factual situation with regard to the objective of the measures.
Je totiž třeba zdůraznit, že důchodový režim úředníků vyplývá, jak je uvedeno ve 25. bodu odůvodnění a v následujících bodech odůvodnění, z odlišného právního režimu, který je zřetelně oddělen od režimu pro soukromoprávní zaměstnance.
It should be pointed out that, as indicated in paragraphs 25 et seq., the retirement arrangements for the civil servants flow from a scheme that is legally distinct and quite separate from the scheme for the private-law employees.
Z uvedených skutečností a s ohledem na širší cíl zajištění konkurenční spravedlnosti mezi společností La Poste a jejími konkurenty je jasné, že společnost La Poste a její konkurenti se nacházejí v odlišné faktické a právní situaci a je třeba na ně takto nahlížet.
In any event, this means that, with regard to the wider objective of creating a level playing field between them, La Poste and its competitors must clearly be regarded as being in different factual and legal situations.
Proto Komise nemůže při srovnání, jehož cílem je určit, zda se jedná o zvýhodnění podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy, srovnávat společnost La Poste s jejími konkurenty.
Accordingly, La Poste's competitors could not be used as a comparator in the analysis which the Commission would have to carry out in order to determine whether or not an advantage within the meaning of Article 87(1) of the Treaty existed.
Komise však již v tomto okamžiku podotýká, že takové srovnání bude prokazatelně vhodné pro posouzení slučitelnosti případných podpor s ohledem na čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy, jakmile půjde o přesnější vyhodnocení narušení hospodářské soutěže na trzích ovlivněných podporami.
That said, the Commission would point out that such a comparator will clearly be appropriate for examining the compatibility of any aid measures under review in the light of Article 87(3)(c) of the Treaty when the distortion of competition on the relevant markets is assessed in greater detail.
Komise zkoumala, zda by bylo možné provést srovnání s jinými subjekty.
The Commission has attempted to identify other comparators.
Teoreticky by takovým porovnávacím subjektem mohl být důchodový režim pro státní úředníky, jenž se řídí zákoníkem o starobních důchodech státních zaměstnanců a vojáků z povolání.
One theoretical comparator would have been the pension scheme for civil servants set up under the Code for Civilian and Military Retirement Pensions.
Tento režim by se však sám o sobě nemohl použít za podobných okolností, jaké existují v případě společnosti La Poste.
However, this scheme could not as such apply to factual circumstances similar to those encountered by La Poste.
Důvodem je například to, že většina úředníků nepracuje v tržních odvětvích, v nichž působí společnost La Poste.
For example, state civil servants do not, as a rule, work in market sectors such as those where La Poste operates.
Mezi veřejnými subjekty průmyslové a obchodní povahy, jež mají podobné postavení jako společnost La Poste, se Komisi nepodařilo najít hospodářské subjekty tvořící stejnorodou skupinu, s níž by bylo možné provést srovnání.
Among the EPICs, to which La Poste is similar by virtue of its status, the Commission has been unable to identify economic operators forming a homogeneous group that could act as comparator.
Pouze v několika veřejných subjektech průmyslové a obchodní povahy, zejména Národním úřadu pro lesy (Office National des Forêts) nebo mincovně Monnaie de Paris, jsou určité podobnosti se situací ve společnosti La Poste.
Only a very few EPICs, including the Office National des Forêts and the Monnaie de Paris, have features in common with La Poste.
Tyto jednotlivé podobnosti však nejsou dostačující, aby mohl být určen jednoznačný porovnávací subjekt.
However, these disparate features would not suffice to constitute a coherent comparator.
Komise má tudíž za to, že ani veřejné subjekty, ani důchodový režim pro státní úředníky nepředstavují v této věci vhodné porovnávací subjekty.
Consequently, the Commission takes the view that neither public establishments nor the pension arrangements for state civil servants would constitute relevant comparators in this case.
Komise dále posoudila možnost srovnání společností La Poste a France Télécom.
In addition, the Commission has looked into the possibility of comparing La Poste and France Télécom.
Zákonem z roku 1990 se změnilo bývalé generální ředitelství telekomunikací na dvě veřejnoprávní právnické osoby: společnosti La Poste a France Télécom.
The 1990 Law converted the former Direction Générale des Télécommunications into two legal persons governed by public law: La Poste and France Télécom.
Společnost France Télécom, přestože zaměstnává jak pracovníky na základě soukromoprávní smlouvy, tak úředníky, se v roce 1996 stala akciovou společností a je kotována na burze.
Although it employs not only individuals under private-law contracts but also civil servants, France Télécom became a limited listed company in 1996.
Pravděpodobně se již nenachází ve srovnatelné faktické i právní situaci s ohledem na cíl předmětných opatření.
It would no longer be in a comparable legal and factual situation in the light of the objective of the measures under review.
Kromě toho, […], Komise obdržela stížnost ohledně slučitelnosti pravidel, která platí pro společnost France Télécom v oblasti povinných daňových a sociálních odvodů, a proto nemůže v tomto rozhodnutí vydat v této věci předčasné závěry.
What is more, […] the compatibility of the rules applicable to France Télécom with regard to social security contributions and tax payments is the subject of a complaint to the Commission, and the Commission cannot, in the present decision, prejudge its ruling in that case.
Komise se proto domnívá, že neexistuje žádný vnější porovnávací subjekt, který by umožnil vymezit „obvyklé“ odvody podniku nalézajícího se ve srovnatelné právní a faktické situaci jako společnost La Poste s ohledem na cíl projednávaných opatření.
To sum up, the Commission is of the opinion that no exogenous comparator exists that would make it possible to define a ‘normal’ contribution for undertakings in a legal and factual situation comparable to that of La Poste in the light of the objective pursued by the measures under review.
Kdyby Komise našla vhodný vnější porovnávací subjekt a mohla by srovnáním vymezit „neobvyklé“ náklady, mohla by přijmout závěr, že předmětná opatření za určitých podmínek, souvisejících zejména s výpočtem MKS, nepředstavují státní podporu.
Had the Commission been able to fund a relevant exogenous comparator for identifying the existence of ‘abnormal’ costs, the measures under scrutiny might not have constituted State aid if certain conditions relating in particular to calculation of the TEC had been met.
Závěry Komise ohledně možného zvýhodnění společnosti La Poste nemohou být ovlivněny ani rozhodnutím Komise ve věci Sabena/Swissair [51], ani rozsudkem ve věci Enirisorse, které Francie zmiňuje.
Neither the Commission Decision in Sabena/Swissair [51] nor the Enirisorse ruling, both of which have been referred to by France, affects the Commission's findings as to the existence of an advantage for La Poste.
Rozhodnutí ve věci Sabena/Swissair totiž stanoví, že opatření zaměřené na jedno odvětví (letecká doprava), a nikoli na vybraný podnik, je obecným opatřením hospodářské politiky.
The Sabena/Swissair ruling states that a measure for a particular sector (air transport) and not a particular undertaking is a general economic policy measure.
Odvětvová povaha opatření, nikoli jeho povaha individuální (omezená na jediný podnik), představuje významný rozdíl ve srovnání s případem společnosti La Poste, zejména tím, že umožnila Komisi určit vnější porovnávací subjekt, režim sociálních odvodů v ostatních belgických průmyslových odvětvích.
The sectoral and not individual (i.e. limited to a single undertaking) nature of the measure represents a major difference with the case of La Poste in that, among other things, it allowed the Commission to identify an exogenous comparator, namely the scheme for social security contributions applied to the other sectors of Belgian industry.
Stejně tak v rozsudku ve věci Enirisorse opírá Soudní dvůr svůj závěr o srovnání sporného opatření s „obvyklou situací“ [52], kterou mohl Soudní dvůr vymezit, ale která v této věci ve srovnatelné podobě neexistuje.
Similarly, in Enirisorse, the Court bases its conclusion on a comparison of the measure at issue with a ‘normal situation’ [52], which the Commission was able to define but which does not exist in similar form in the present case.
S cílem provést analýzu, zda se jedná o výhodu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy, by Komise měla posoudit situaci společnosti La Poste tím, že porovná povinné daňové a sociální odvody před uplatněním předmětných opatření a po jejich uplatnění.
In ascertaining the existence of an advantage within the meaning of Article 87(1) of the Treaty, the Commission should, therefore, examine the situation of La Poste and compare social security contributions and tax payments prior to and following the measures under review.
Situace ve společnosti La Poste před uplatněním předmětných opatření a po jejich uplatnění
Situation of La Poste prior to and following the measures under review
Povinné daňové a sociální odvody před uplatněním předmětných opatření jsou vymezeny zákonem z roku 1990.
The social security contributions and tax payments made prior to the measures under review are those stipulated in the 1990 Law.
Neexistují-li vnější porovnávací subjekty, představují referenční rámec, který umožňuje stanovit, zda došlo ke zvýhodnění.
In the absence of an exogenous comparator, they would constitute the reference framework for determining the existence or otherwise of an advantage.
Mezní hodnota zavedená v roce 1998 umožnila snížit výši příspěvku „zaměstnavatele“ na důchody úředníků pracujících u společnosti La Poste o částku, kterou Francie za období 1998–2006 odhaduje na přibližně […].
With the 1998 cap, the amount of the ‘employer's’ contribution in respect of the pensions of civil servants working for La Poste was reduced by an amount that France itself put at […] over the period 1998-2006.
Zákon z roku 2006 především nahradil příspěvek společnosti La Poste odvodem, který vyrovnává náklady na důchody, které nese společnost La Poste, s náklady jejích konkurentů, a který má charakter zproštění od povinnosti.
One of the effects of the 2006 Law has been to replace La Poste's contribution by a contribution in full discharge of any liabilities that aligns the retirement costs borne by La Poste on those of its competitors.
Bez tohoto zákona by sazba příspěvku „zaměstnavatele“ v dalších letech významně rostla, a to především z důvodu zhoršení vztahu mezi výdělečně činnými (odvádějícími dávky) a výdělečně nečinnými (příjemci dávek) v důsledku zastavení náboru úředníků ze strany společnosti La Poste, a to i přes kladné dopady mezní hodnoty.
Without this Law, the level of the ‘employer's’ contribution would, in the years ahead, continue to rise significantly, notably as a result of the deterioration in the ratio of those in work (contributors) to those not in work (benefit recipients) following the decision by La Poste to halt recruitment of civil servants in spite of the positive effects of the cap.
Komise tedy konstatuje, že předmětná opatření zprošťují společnost La Poste nákladů, které měla nést na základě zákona z roku 1990.
The Commission thus notes that the measures under review relieve La Poste of charges which it would have had to bear under the 1990 Law.
Komise se v souvislosti s analýzou, zda se v případě samotné společnosti La Poste jedná o obvyklé náklady na důchody či nikoli, domnívá, že povinnosti, které musí podnik plnit v souladu s pracovními právními předpisy nebo kolektivními smlouvami uzavřenými s odbory v oblasti náhrad za propuštění a/nebo předčasný odchod do důchodu, jsou součástí obvyklých nákladů, které musí podnik hradit ze svých vlastních zdrojů [53].
In an analysis of the normal or abnormal nature of retirement costs for La Poste itself, the Commission takes the view that the liabilities a company itself bears under employment legislation or collective agreements with trade unions to provide redundancy benefits and/or early retirement pensions are part of the normal costs of a business which a firm has to meet from its own resources [53].