natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze IV.
References to the repealed Directive shall be construed as references to this Directive and shall be read in accordance with the correlation table in Annex IV.
Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím Komise 2007/699/ES (Úř. věst. L 284, 30.10.2007, s. 33).
Directive as last amended by Commission Decision 2007/699/EC (OJ L 284, 30.10.2007, p. 33).
Podmínky, které mají být stanoveny podle článku 4
Conditions to be laid down in accordance with Article 4
Podmínky, které musí splňovat sadba.
Conditions with which planting material must comply.
Průvodky týkající se rodů a druhů neuvedených ve směrnici 2002/55/ES a obsahující podmínky, které musí splňovat rozmnožovací materiál zeleniny.
Schedules for genera and species not listed in Directive 2002/55/EC containing conditions with which propagating material must comply.
Seznam rodů a druhů podle čl. 1 odst. 2
List of the genera and species referred to in Article 1(2)
Řepa salátová včetně „Cheltenham beet“
Beetroot including Cheltenham beet
Cichorium endivia L.
Chicorium endivia L.
Cichorium intybus L.
Chicorium intybus L.
Valerianella locusta (L.)
Valerianelle locusta (L.)
Kukuřice pukancová
Popcorn
Směrnice Rady 92/33/EHS
Council Directive 92/33/EEC
(Úř. věst. L 157, 10.6.1992, s. 1).
(OJ L 157, 10.6.1992, p. 1).
Rozhodnutí Komise 93/400/EHS
Commission Decision 93/400/EEC
(Úř. věst. L 177, 21.7.1993, s. 27).
(OJ L 177, 21.7.1993, p. 27).
Rozhodnutí Komise 94/152/ES
Commission Decision 94/152/EC
(Úř. věst. L 66, 10.3.1994, s. 33).
(OJ L 66, 10.3.1994, p. 33).
Rozhodnutí Komise 95/25/ES
Commission Decision 95/25/EC
(Úř. věst. L 36, 16.2.1995, s. 34).
(OJ L 36, 16.2.1995, p. 34).
Rozhodnutí Komise 97/109/ES
Commission Decision 97/109/EC
(Úř. věst. L 39, 8.2.1997, s. 21).
(OJ L 39, 8.2.1997, p. 21).
Rozhodnutí Komise 1999/29/ES
Commission Decision 1999/29/EC
(Úř. věst. L 8, 14.1.1999, s. 29).
(OJ L 8, 14.1.1999, p. 29).
Rozhodnutí Komise 2002/111/ES
Commission Decision 2002/111/EC
(Úř. věst. L 41, 13.2.2002, s. 43).
(OJ L 41, 13.2.2002, p. 43).
Nařízení Rady (ES) č. 806/2003
Council Regulation (EC) No 806/2003
(Úř. věst. L 122, 16.5.2003, s. 1).
(OJ L 122, 16.5.2003, p. 1).
Pouze bod 6 přílohy II a bod 27 přílohy III
Only Annex II, point 6 and Annex III, point 27
Směrnice Rady 2003/61/ES
Council Directive 2003/61/EC
(Úř. věst. L 165, 3.7.2003, s. 23).
(OJ L 165, 3.7.2003, p. 23).
Pouze čl. 1 bod 4
Only Article 1, point 4
Rozhodnutí Komise 2005/55/ES
Commission Decision 2005/55/EC
(Úř. věst. L 22, 26.1.2005, s. 17).
(OJ L 22, 26.1.2005, p. 17).
(Úř. věst. L 339, 6.12.2006, s. 12).
(OJ L 339, 6.12.2006, p. 12).
Pouze článek 1 a příloha
Only Article 1 and Annex
Rozhodnutí Komise 2007/699/EHS
Commission Decision 2007/699/EC
(Úř. věst. L 284, 30.10.2007, s. 33).
(OJ L 284, 30.10.2007, p. 33).
Lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu a použitelnost
List of time limits for transposition into national law and application
92/33/EHS
92/33/EEC
října 2003
10 October 2003
června 2007
30 June 2007
července 2007 [1]
1 July 2007 [1]
V souladu s druhým pododstavcem čl. 3 odst. 1 směrnice 2006/124/ES: „Budou tyto předpisy používat ode dne 1. července 2007.
In accordance with the second subparagraph of Article 3(1) of Directive 2006/124/EC: ‘They shall apply the provisions from 1 July 2007.
Mohou však až do 31. prosince 2009 odložit uplatňování ustanovení pro úřední uznání odrůd Allium cepa L. (skupina aggregatum), Allium fistulosum L., Allium sativum L., Allium schoenoprasum L., Rheum rhabarbarum L. a Zea mays L.“
However, they may postpone until 31 December 2009 the application of the provisions in respect of the official acceptance of varieties belonging to Allium cepa L. (aggregatum group), Allium fistulosum L., Allium sativum L., Allium schoenoprasum L., Rheum rhabarbarum L. and Zea mays L.’
Směrnice 92/33/EHS
Directive 92/33/EEC
Článek 4 návětí
Article 4, introductory phrase
Čl. 4 body i) a ii)
Article 4, points (i) and (ii)
Čl. 4 písm. a) a b)
Article 4, points (a) and (b)
Čl. 9 odst. 4 první pododstavec
Article 9(4), first subparagraph
Čl. 9 odst. 4 druhý pododstavec
Article 9(4), second subparagraph
Články 10 a 11
Articles 10 and 11
Čl. 12 první pododstavec návětí
Article 12, first paragraph, introductory phrase
Čl. 12 odst. 1 návětí
Article 12(1) introductory phrase
Čl. 12 první pododstavec první a druhá odrážka
Article 12, first paragraph, first and second indents
Čl. 12 odst. 1 písm. a) a b)
Article 12(1)(a) and (b)
Čl. 12 druhý pododstavec
Article 12, second paragraph
Články 13 až 20
Articles 13 to 20
Přílohy III a IV
Annexes III and IV
Směrnice Rady 2008/73/ES
Council Directive 2008/73/EC
kterou se zjednodušují postupy tvorby seznamů a zveřejňování informací ve veterinární a zootechnické oblasti a mění směrnice 64/432/EHS, 77/504/EHS, 88/407/EHS, 88/661/EHS, 89/361/EHS, 89/556/EHS, 90/426/EHS, 90/427/EHS, 90/428/EHS, 90/429/EHS, 90/539/EHS, 91/68/EHS, 91/496/EHS, 92/35/EHS, 92/65/EHS, 92/66/EHS, 92/119/EHS, 94/28/ES, 2000/75/ES, rozhodnutí 2000/258/ES a směrnice 2001/89/ES, 2002/60/ES a 2005/94/ES
simplifying procedures of listing and publishing information in the veterinary and zootechnical fields and amending Directives 64/432/EEC, 77/504/EEC, 88/407/EEC, 88/661/EEC, 89/361/EEC, 89/556/EEC, 90/426/EEC, 90/427/EEC, 90/428/EEC, 90/429/EEC, 90/539/EEC, 91/68/EEC, 91/496/EEC, 92/35/EEC, 92/65/EEC, 92/66/EEC, 92/119/EEC, 94/28/EC, 2000/75/EC, Decision 2000/258/EC and Directives 2001/89/EC, 2002/60/EC and 2005/94/EC
Právní předpisy Společenství ve veterinární oblasti stanoví, že sběrná střediska pro skot, prasata, kozy a ovce, sběrná střediska pro koně, obchodníci s uvedenými zvířaty, chovy drůbeže, inseminační stanice nebo střediska pro skladování spermatu a týmy pro odběr embryí nebo týmy pro produkci embryí a některé organizace, ústavy a střediska (dále jen „veterinární zařízení“) musí splňovat určité podmínky a musí být úředně schváleny členskými státy pro obchod uvnitř Společenství s některými živými zvířaty a produkty z nich, zejména s živočišným genetickým materiálem, jako je sperma, vajíčka a embrya.
Community legislation in the veterinary field provides that assembly centres for bovine, porcine, caprine and ovine animals, equine marshalling centres, dealers of those animals, poultry establishments, semen collection or storage centres and embryo collection or production teams and certain bodies, institutes and centres (‘animal health establishments’) are to comply with certain conditions and must be officially approved by Member States for intra-Community trade in certain live animals and their products, and in particular animal genetic materials, such as semen, ova and embryos.
Právní předpisy Společenství stanoví různé postupy pro registraci, tvorbu seznamů, aktualizaci, předávání a zveřejňování uvedených veterinárních zařízení.
Community legislation provides for different procedures with regard to the registration, listing, updating, transmission and publication of those animal health establishments.
Rozdíly v postupech však komplikují tvorbu seznamů a jejich aktualizaci a velmi ztěžují praktické využívání uvedených seznamů příslušnými kontrolními útvary a dotčenými subjekty.
However, differences in the procedures make the listing and the updating complicated and the practical use of those lists for the competent control services and the concerned operators very difficult.
Proto by uvedené postupy měly být harmonizovány a měly by stanovit systematičtější, soudržnější a jednotnější pravidla pro pět klíčových prvků těchto postupů, jmenovitě pro registraci, tvorbu seznamů, jejich aktualizaci, předávání a zveřejňování.
Therefore those procedures should be harmonised and provide for more systematic, coherent and uniform rules with regard to the five key elements of such procedures, namely registration, listing, updating, transmission and publication of the lists.
Navíc jelikož kontrola podmínek, které musí různá veterinární zařízení splňovat, aby byla uvedena na seznamu, je úkolem členských států, měla by povinnost vypracování seznamů příslušet členským státům, a nikoli Komisi.
In addition, since it is for the Member States to control the conditions that must be fulfilled by the different animal health establishments in order to be listed, the responsibility for the drawing up of the lists should lie with the Member States and not the Commission.
Členské státy by tedy měly vypracovat a průběžně aktualizovat seznamy dotčených veterinárních zařízení a měly by tyto seznamy zpřístupnit ostatním členským státům a veřejnosti.
Member States should therefore draw up and keep up-to-date lists of the animal health establishments concerned and make them available to the other Member States and to the public.
Za účelem harmonizace vzorů uvedených seznamů a způsobu, kterým může Společenství dosáhnout jednoduchého přístupu k aktuálním seznamům, je třeba postupem projednávání ve výborech stanovit společná kritéria.
In order to harmonise the model forms of those lists and the way to achieve simple access to up-to-date lists for the Community, common criteria need to be established under a comitology procedure.
V zájmu jasnosti a jednotnosti pravidel Společenství by se tento nový postup měl také uplatnit na zootechnickou oblast, zejména na chovatelská sdružení schválená pro vedení nebo zakládání plemenných knih v členských státech, a na informace, které mají členské státy poskytovat o soutěžích pro koňovité v souladu se směrnicí Rady 90/428/EHS ze dne 26. června 1990 o obchodu s koňovitými určenými pro soutěže a o podmínkách jejich účasti v soutěžích [1].
In the interests of clarity and consistency of Community rules, this new procedure should also apply in the zootechnical field, in particular to breeding associations approved for maintaining or establishing herd books in Member States and to information to be provided by Member States regarding equine competitions in accordance with Council Directive 90/428/EEC of 26 June 1990 on trade in equidae intended for competitions and laying down the conditions for participation therein [1].
Podobně jako u pravidel používaných pro obchod uvnitř Společenství je dovoz spermatu, vajíček a embryí regulován tak, že veterinární zařízení původu ve třetích zemích musí splňovat určité podmínky, aby se minimalizovala veterinární rizika.
Similarly to the rules applied to intra-Community trade, imports of semen, ova and embryos are regulated in such a way that the animal health establishments of origin in third countries are to fulfil certain conditions in order to minimise animal health risks.
Dovoz tohoto genetického materiálu do Společenství by tedy měl být povolen pouze inseminačním stanicím nebo střediskům pro skladování spermatu a týmům pro odběr embryí nebo týmům pro produkci embryí úředně schváleným pro vývoz do Společenství příslušnými orgány dotčené třetí země v souladu s požadavky Společenství, případně po provedení veterinárních kontrol Společenství.
Accordingly, imports into the Community of such genetic materials should only be authorised from semen collection or storage centres and embryo collection or production teams officially approved for export to the Community by the competent authorities of the third country concerned in accordance with Community requirements and following Community veterinary inspections, where appropriate.
Podle typu genetického materiálu a dotčených druhů se stávající postupy pro tvorbu seznamů veterinárních zařízení a aktualizaci příslušných seznamů různí, a to od rozhodnutí přijímaných v rámci postupu projednávání ve výborech v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [2] až po jednoduchou konzultaci se členskými státy.
Depending on the type of genetic materials and on the species concerned, the current procedures for listing animal health establishments and updating the relevant lists are different, ranging from decisions adopted under a comitology procedure in accordance with Council Decision 1999/468/EC of 28 June 1999 laying down the procedures for the exercise of implementing powers conferred on the Commission [2] to a simple consultation with Member States.
Souběžná existence různých postupů může mít za následek zmatek a nejistotu mezi úředníky veřejné správy ve třetích zemích i mezi zemědělskými a obchodními subjekty.
The co-existence of different procedures can lead to confusion and uncertainty amongst administrative officials in third countries, the farming industry and trade operators.
Vzhledem k tomu, že kontrola podmínek, jež musí různá veterinární zařízení splňovat, aby mohla být uvedena na seznamu zařízení schválených pro vývoz do Společenství v souladu s požadavky Společenství, je povinností třetích zemí, měl by být stávající právní rámec pro schvalování uvedených zařízení harmonizován a zjednodušen tak, aby odpovědnost za vypracování a aktualizaci seznamů nesly třetí země, a nikoli Komise.
Since it is for the third countries to check on the conditions that must be fulfilled by the different animal health establishments in order to be listed as approved for export to the Community in accordance with Community requirements, the current legal framework for the authorisation of those establishments should be harmonised and simplified, so that the responsibility for drawing up and updating the lists lies with the third countries and not the Commission.
Je důležité zajistit, aby nebyla ovlivněna úroveň veterinárních záruk poskytovaných dotčenou třetí zemí.
It is important to ensure that the level of animal health guarantees given by the third country concerned is not affected.
Zjednodušujícími opatřeními není dotčeno právo Komise přijmout v případě nutnosti ochranná opatření.
The simplification measures are without prejudice to the right of the Commission to take safeguard measures if necessary.
Různé stávající postupy by tedy měly být nahrazeny postupem, podle něhož by měl být dovoz do Společenství povolen pouze z těch třetích zemí, ve kterých příslušné orgány vypracují a průběžně aktualizují seznamy a sdělují je Komisi.
The different existing procedures should therefore be replaced by a procedure under which imports into the Community should only be permitted from third countries in which competent authorities draw up and keep up to date the lists and communicate them to the Commission.
Komise by o uvedených seznamech měla uvědomit členské státy a měla by je za účelem informování zpřístupnit veřejnosti.
The Commission should inform the Member States about those lists and make them available to the public for information purposes.
V případě obav souvisejících se seznamy sdělovanými třetími zeměmi je třeba přijmout ochranná opatření v souladu se směrnicí Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997, kterou se stanoví základní pravidla pro veterinární kontroly produktů ze třetích zemí dovážených do Společenství [3].
In the case of concerns with regard to the lists communicated by the third countries, safeguard measures are to be adopted in accordance with Council Directive 97/78/EC of 18 December 1997 laying down the principles governing the organisation of veterinary checks on products entering the Community from third countries [3].
Z důvodů jasnosti a jednotnosti právních předpisů Společenství by se uvedený postup měl používat také v případě orgánů ve třetích zemích schválených za účelem vedení plemenných knih v souladu se zootechnickými právními předpisy Společenství.
For reasons of clarity and consistency of Community legislation, that procedure should also apply to authorities in third countries approved for the purpose of keeping herd books, flock books or stud books in accordance with Community zootechnical legislation.
Směrnice Rady 91/496/EHS ze dne 15. července 1991, kterou se stanoví zásady organizace veterinárních kontrol zvířat dovážených do Společenství ze třetích zemí [4] stanoví, že pokud jsou zvířata dovážená ze třetích zemí umístěna do karanténního střediska na území Společenství, musí být toto karanténní středisko schváleno a seznam karanténních středisek zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie.
Council Directive 91/496/EEC of 15 July 1991 laying down the principles governing the organisation of veterinary checks on animals entering the Community from third countries [4] provides that in the case where animals imported from third countries are placed in a quarantine centre within Community territory, this quarantine centre must be approved and the list of quarantine centres published in the Official Journal of the European Union.
V zájmu jasnosti a jednotnosti pravidel Společenství by se zjednodušený postup měl použít také pro aktualizaci seznamu karanténních středisek v členských státech.
In the interests of clarity and consistency of Community rules, a simplified procedure should also apply to the updating of the list of quarantine centres in the Member States.
Ve veterinární oblasti je Komise povinna vypracovat a aktualizovat seznamy schválených národních referenčních laboratoří a jiných schválených laboratoří na základě informací poskytnutých členskými státy.
In the veterinary field, the Commission is responsible for setting up and updating the lists of approved national reference laboratories and other approved laboratories on the basis of information provided by the Member States.
V souladu s právními předpisy Společenství se změny uvedených seznamů provádějí na žádost členského státu rozhodnutím přijatým v rámci postupu projednávání ve výborech v souladu s rozhodnutím 1999/468/ES, nebo je provádí Rada na návrh Komise.
In accordance with Community legislation, amendments to those lists are made, following a request from a Member State and a decision adopted under a comitology procedure in accordance with Decision 1999/468/EC, or by the Council on a proposal from the Commission.
Změny těchto seznamů jsou však často čistě formální, kdy se například jedná o změny kontaktních údajů daných národních referenčních laboratoří nebo jiných schválených laboratoří.
However, amendments to such lists are often of a purely formal nature, such as changes in the contact details of the national reference laboratories or the other approved laboratories in question.
V současnosti se seznamy uvedených laboratoří aktualizují pouze periodicky, aby se snížil počet rozhodnutí, které musí Komise přijímat.
The current practice has been to make only periodic updates of the lists of those laboratories to reduce the number of Commission decisions to be taken.
Tato praxe však nezaručuje rychlou aktualizaci uvedených seznamů.
However, that practice does not guarantee a rapid update of those lists.
To by mohlo oslabit právní postavení národních referenčních laboratoří a jiných schválených laboratoří.
This could compromise the legal status of national reference laboratories and other approved laboratories.
Jelikož členské státy určují národní referenční laboratoře a poskytují všechny potřebné údaje a aktualizace, měly by odpovědnost za vypracování seznamů těchto laboratoří nést členské státy, a nikoli Komise.
Since the Member States designate the national reference laboratories and provide all the necessary details and updates, the responsibility for the drawing up of the lists of such laboratories should lie with the Member States and not the Commission.
Podobně by členské státy měly nést odpovědnost za vypracování seznamů jiných schválených laboratoří.
Similarly, the responsibility for drawing up lists of other approved laboratories should lie with the Member States.
Členské státy by tedy měly vypracovat a průběžně aktualizovat seznamy národních referenčních laboratoří a jiných schválených laboratoří a zpřístupnit je ostatním členským státům a veřejnosti.
Member States should therefore draw up and keep up to date the lists of the national reference laboratories and other approved laboratories concerned and make them available to the other Member States and the public.
Za účelem harmonizace vzoru uvedených seznamů a způsobu, kterým může Společenství dosáhnout jednoduchého přístupu k aktuálním seznamům, by měla být postupem projednávání ve výborech vytvořena společná kritéria.
In order to harmonise the model of those lists and the way to achieve simple access to up-to-date lists for the Community, common criteria should be established under the comitology procedure.
Pokud se však seznamy týkají schválených laboratoří umístěných ve třetích zemích, měla by i nadále nést odpovědnost za vypracování a zveřejňování seznamů těchto laboratoří Komise.
However, where the lists concern approved laboratories situated in third countries, the Commission should continue to be responsible for drawing up and publishing the lists of such laboratories.
Aby se předešlo jakémukoli narušení, pokud jde o žádosti o schválení laboratoří předložené členskými státy podle rozhodnutí Rady 2000/258/ES ze dne 20. března 2000 o určení zvláštního institutu odpovědného za stanovení kritérií nezbytných pro normalizaci sérologických testů pro sledování účinnosti očkovacích látek proti vzteklině [5], měla by být touto směrnicí stanovena přechodná opatření.
In order to avoid any disruption concerning applications for approval of laboratories submitted by Member States pursuant to Council Decision 2000/258/EC of 20 March 2000 designating a specific institute responsible for establishing the criteria necessary for standardising the serological tests to monitor the effectiveness of rabies vaccines [5], transitional measures should be provided for in this Directive.
Podle čl. 6 odst. 2 písm. a) směrnice Rady 64/432/EHS ze dne 26. června 1964 o veterinárních otázkách obchodu se skotem a prasaty uvnitř Společenství [6] stanoví, že plemenný a užitkový skot určený k obchodu uvnitř Společenství musí pocházet ze stáda úředně prostého tuberkulózy, a jedná-li se o zvířata starší šesti týdnů, reagovat negativně na nitrokožní tuberkulinaci provedenou 30 dní před opuštěním stáda původu.
Article 6(2)(a) of Council Directive 64/432/EEC of 26 June 1964 on animal health problems affecting intra-Community trade in bovine animals and swine [6] provides that bovine animals for breeding and production intended for intra-Community trade must come from an officially tuberculosis-free herd and, if more than six weeks old, have reacted negatively to an intradermal tuberculin test carried out during the 30 days prior to leaving the herd of origin.
Z důvodu tradičních postupů v oblasti zemědělství a obchodu se některé členské státy potýkaly s obtížemi při plnění požadavku na toto testování před přesunem.
Due to traditional farming and trade practices, some Member States have encountered difficulties to comply with this pre-movement testing.
Je tedy nezbytné umožnit provedení nitrokožní tuberkulinace na jiném místě, než je hospodářství původu, jež bude stanoveno postupem projednávání ve výborech.
It is therefore necessary to provide for the possibility of carrying out the intradermal tuberculin test at a place other than the holding of origin to be established under the comitology procedure.
Dále by některé přílohy směrnice 64/432/EHS, které jsou čistě technické povahy, jako například přílohy týkající se veterinárních testů, stanovující seznam chorob podléhajících ohlašovací povinnosti nebo stanovující veterinární osvědčení, měly být pozměňovány postupem projednávání ve výborech, aby bylo možné rychle zohlednit nový vývoj v oblasti vědy.
Moreover, certain Annexes to Directive 64/432/EEC, which are of purely technical nature such as those relating to animal health tests, the list of compulsory notifiable diseases or the animal health certificates, should be amended by means of the comitology procedure to be able to rapidly take account of new scientific developments.
Nicméně změna příloh stanovujících podrobné podmínky s ohledem na nákazy prostý status, což může mít vliv na obchod uvnitř Společenství, by měla být vyhrazena Radě.
However, the amendment of Annexes laying down detailed conditions with regard to the disease-free status, which may have an impact on intra-Community trade, should be reserved for the Council.
Oblast odběru a produkce genetických materiálů prošla od počátku devadesátých let vědeckým a technickým vývojem.
Technological and scientific developments have taken place since the beginning of the 1990s in the collection and the production of genetic materials.