natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Podle čl. 174 odst. 2 druhé věty Smlouvy má být politika Společenství v oblasti životního prostředí založena na zásadách obezřetnosti a prevence, odvracení ohrožení životního prostředí především u zdroje a na zásadě „znečišťovatel platí“.
As set out in second sentence of Article 174(2) of the Treaty, Community policy on the environment is to be based on the precautionary principle and on the principles that preventive action should be taken, that environmental damage should, as a priority, be rectified at source and that the polluter should pay.
V souladu s čl. 174 odst. 3 Smlouvy má Společenství při přípravě své politiky v oblasti životního prostředí přihlížet k dostupným vědeckým a technickým údajům, k podmínkám životního prostředí v různých regionech Společenství, k hospodářskému a sociálnímu rozvoj Společenství jako celku a vyváženému rozvoji jeho regionů, jakož i k možnému prospěchu a nákladům plynoucím z činnosti nebo nečinnosti.
Pursuant to Article 174(3) of the Treaty, in preparing its policy on the environment, the Community is to take account of the available scientific and technical data, environmental conditions in the various regions of the Community, the economic and social development of the Community as a whole and the balanced development of its regions as well as the potential benefits and costs of action or lack of action.
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1600/2002/ES ze dne 22. července 2002 o šestém akčním programu Společenství pro životní prostředí [3] uvádí, že mezi klíčové environmentální priority tohoto programu patří životní prostředí, zdraví a kvalita života, a zdůrazňuje nutnost zavést konkrétnější právní předpisy v oblasti vodní politiky.
Decision No 1600/2002/EC of the European Parliament and of the Council of 22 July 2002 laying down the Sixth Community Environment Action Programme [3] states that environment and health and quality of life are among the key environmental priorities of that Programme, highlighting in particular the need to establish more specific legislation in the field of water policy.
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky [4], stanoví strategii proti znečišťování vod a požaduje další specifická opatření pro snižování znečištění a normy environmentální kvality (NEK).
Directive 2000/60/EC of the European Parliament and of the Council of 23 October 2000 establishing a framework for Community action in the field of water policy [4] lays down a strategy against pollution of water and requires further specific measures for pollution control and environmental quality standards (EQS).
Tato směrnice stanoví NEK v souladu s ustanoveními a cíli směrnice 2000/60/ES.
This Directive lays down EQS in accordance with the provisions and objectives of Directive 2000/60/EC.
V souladu s článkem 4 směrnice 2000/60/ES, zejména s ustanovením jeho odst. 1 písm. a), by členské státy měly provést nezbytná opatření podle čl. 16 odst. 1 a 8 uvedené směrnice s cílem postupně snížit znečišťování prioritními látkami a zastavit nebo postupně odstranit emise, vypouštění a úniky prioritních nebezpečných látek.
In accordance with Article 4 of Directive 2000/60/EC, and in particular paragraph 1(a), Member States should implement the necessary measures in accordance with Article 16(1) and (8) of that Directive, with the aim of progressively reducing pollution from priority substances and ceasing or phasing out emissions, discharges and losses of priority hazardous substances.
Od roku 2000 bylo přijato mnoho aktů Společenství, které v souladu s článkem 16 směrnice 2000/60/ES tvoří opatření určená k omezování emisí jednotlivých prioritních látek.
Numerous Community acts have been adopted since the year 2000 which constitute emission control measures in accordance with Article 16 of Directive 2000/60/EC for individual priority substances.
Proto by mělo být upřednostněno provádění a revize stávajících nástrojů před zaváděním nových omezení.
Therefore priority should be given to implementing and revising existing instruments rather than establishing new controls.
Pokud jde o omezování emisí prioritních látek z bodových a difuzních zdrojů podle článku 16 směrnice 2000/60/ES, zdá se, že pro členské státy je nákladově efektivnější a přiměřenější, aby v případě potřeby do programu opatření, který má být vypracován pro každou oblast povodí v souladu s článkem 11 směrnice 2000/60/ES, zahrnuly vedle provádění jiných právních předpisů Společenství i vhodná omezující opatření podle článku 10 uvedené směrnice.
As regards emission controls of priority substances from point and diffuse sources, as referred to in Article 16 of Directive 2000/60/EC, it seems more cost-effective and proportionate for Member States to include, where necessary, in addition to the implementation of other existing Community legislation, appropriate control measures, pursuant to Article 10 of Directive 2000/60/EC, in the programme of measures to be developed for each river basin district in accordance with Article 11 of that Directive.
Členské státy by měly zlepšit poznatky a dostupné údaje o zdrojích prioritních látek a způsobech znečištění, aby se určily možnosti cílených a účinných kontrol.
Member States should improve the knowledge and data available on sources of priority substances and ways in which pollution occurs in order to identify targeted and effective control options.
Členské státy by měly mimo jiné ve vhodných případech a s náležitou pravidelností sledovat sediment a biotu, aby mohly poskytnout dostatečné údaje k vypracování spolehlivých analýz dlouhodobých trendů těch prioritních látek, které jsou náchylné k akumulaci v sedimentu nebo v biotě.
Member States should, inter alia, monitor sediment and biota, as appropriate, at an adequate frequency to provide sufficient data for a reliable long-term trend analysis of those priority substances that tend to accumulate in sediment and/or biota.
Výsledky sledování, včetně sledování sedimentu a bioty, by měly být zpřístupněny v rozsahu vyžadovaném článkem 3 rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2455/2001/ES ze dne 20. listopadu 2001, kterým se stanoví seznam prioritních látek v oblasti vodní politiky [5], aby poskytly informace k budoucím návrhům Komise předkládaným podle čl. 16 odst. 4 a 8 směrnice 2000/60/ES.
The results of the monitoring, including monitoring of sediment and biota, should, as far as required by Article 3 of Decision No 2455/2001/EC of the European Parliament and of the Council of 20 November 2001 establishing the list of priority substances in the field of water policy [5], be made available in order to inform future Commission proposals under Article 16(4) and (8) of Directive 2000/60/EC.
Rozhodnutí č. 2455/2001/ES stanoví první seznam 33 látek nebo skupin látek, pro něž se přednostně přijímají opatření na úrovni Společenství.
Decision No 2455/2001/EC sets out the first list of 33 substances or groups of substances that have been prioritised for action at Community level.
Některé z těchto prioritních látek byly označeny za prioritní nebezpečné látky, u kterých by členské státy měly provést nezbytná opatření s cílem zastavit nebo postupně odstranit jejich emise, vypouštění a úniky.
Among those priority substances, certain substances have been identified as priority hazardous substances for which Member States should implement necessary measures with the aim of ceasing or phasing out emissions, discharges and losses.
U látek, které se vyskytují přirozeně nebo vznikají přírodními procesy, však zastavení nebo postupné odstranění emisí, vypouštění a úniků ze všech potenciálních zdrojů není možné.
For substances occurring naturally or through natural processes, the cessation or phasing-out of emissions, discharges and losses from all potential sources is impossible.
Některé látky byly přezkoumány a měly by být klasifikovány.
Some substances have been under review and should be classified.
V zájmu Společenství a s cílem účinněji regulovat ochranu povrchových vod je vhodné, aby NEK byly stanoveny pro znečišťující látky klasifikované jako prioritní látky na úrovni Společenství a aby byla členským státům ponechána možnost stanovit v případě nutnosti pravidla pro zbývající znečišťující látky na vnitrostátní úrovni, s výhradou uplatňování příslušných pravidel Společenství.
In the interests of the Community and for a more effective regulation of surface water protection, it is appropriate to set up EQS for pollutants classified as priority substances at Community level and to leave it to Member States to lay down, where necessary, rules for remaining pollutants at national level, subject to the application of relevant Community rules.
Do seznamu prioritních látek nicméně nebylo zařazeno osm znečišťujících látek, které spadají do působnosti směrnice Rady 86/280/EHS ze dne 12. června 1986 o mezních hodnotách a jakostních cílech pro vypouštění některých nebezpečných látek uvedených v seznamu I přílohy směrnice 76/464/EHS [6] a tvoří součást skupiny látek, pro které by členské státy měly provést nezbytná opatření s cílem dosáhnout do roku 2015 dobrého chemického stavu ve smyslu článků 2 a 4 směrnice 2000/60/ES.
None the less, eight pollutants which fall under the scope of Council Directive 86/280/EEC of 12 June 1986 on limit values and quality objectives for discharges of certain dangerous substances included in List I of the Annex to Directive 76/464/EEC [6], and which form part of the group of substances for which Member States should implement measures with the aim of achieving good chemical status by 2015, subject to Articles 2 and 4 of Directive 2000/60/EC, were not included in the list of priority substances.
Ukázalo se však, že společné normy stanovené pro tyto znečišťující látky jsou užitečné, a že je proto vhodné zachovat úpravu těchto norem na úrovni Společenství.
However, the common standards established for those pollutants proved to be useful and it is therefore appropriate to maintain their regulation at Community level.
Ustanovení týkající se současných cílů environmentální kvality stanovená ve směrnici Rady 82/176/EHS ze dne 22. března 1982 o mezních hodnotách a jakostních cílech pro vypouštění rtuti z průmyslu elektrolýzy alkalických chloridů [7], ve směrnici Rady 83/513/EHS ze dne 26. září 1983 o mezních hodnotách a jakostních cílech pro vypouštění kadmia [8], ve směrnici Rady 84/156/EHS ze dne 8. března 1984 o mezních hodnotách a jakostních cílech pro vypouštění rtuti z jiných průmyslových oborů, než je elektrolýza alkalických chloridů [9], ve směrnici Rady 84/491/EHS ze dne 9. října 1984 o mezních hodnotách a jakostních cílech pro vypouštění hexachlorcyklohexanu [10] a ve směrnici 86/280/EHS se stanou tedy nadbytečnými a měla by být zrušena.
Consequently, the provisions concerning current environmental quality objectives laid down in Council Directive 82/176/EEC of 22 March 1982 on limit values and quality objectives for mercury discharges by the chlor-alkali electrolysis industry [7], Council Directive 83/513/EEC of 26 September 1983 on limit values and quality objectives for cadmium discharges [8], Council Directive 84/156/EEC of 8 March 1984 on limit values and quality objectives for mercury discharges by sectors other than the chlor-alkali electrolysis industry [9], Council Directive 84/491/EEC of 9 October 1984 on limit values and quality objectives for discharges of hexachlorocyclohexane [10] and Directive 86/280/EEC will become superfluous and should be deleted.
Vodní prostředí může být postiženo chemickým znečištěním krátkodobě i dlouhodobě, a proto by základem pro stanovení NEK měly být údaje jak o bezprostředních, tak i dlouhodobých účincích.
The aquatic environment can be affected by chemical pollution both in the short- and long- term, and therefore both acute and chronic effects data should be used as the basis for establishing the EQS.
Pro zajištění odpovídající ochrany vodního prostředí a lidského zdraví by měly být stanoveny roční průměrné NEK na úrovni zajišťující ochranu před dlouhodobou expozicí a pro účely ochrany před krátkodobou expozicí by měly být stanoveny nejvyšší přípustné koncentrace.
In order to ensure that the aquatic environment and human health are adequately protected, EQS expressed as an annual average value should be established at a level providing protection against long-term exposure, and maximum allowable concentrations should be established to protect against short-term exposure.
V souladu s pravidly stanovenými v části 1.3.4 přílohy V směrnice 2000/60/ES mohou členské státy v případech monitorování souladu s NEK, včetně těch, jež jsou vyjádřeny jako nejvyšší přípustné koncentrace, zavést statistické metody, jakou je například výpočet percentilu, a řešit tím odlehlé výsledky – tedy extrémní odchylky od průměru – a chybné údaje tak, aby byla zajištěna přijatelná míra správnosti a přesnosti.
In accordance with the rules set out in section 1.3.4 of Annex V to Directive 2000/60/EC, when monitoring compliance with the EQS, including those expressed as maximum allowable concentrations, Member States may introduce statistical methods, such as a percentile calculation, to deal with outliers, that is extreme deviations from the mean, and false readings in order to ensure an acceptable level of confidence and precision.
K zajištění srovnatelnosti monitorování mezi členskými státy je vhodné stanovit, že mají být prováděcí pravidla pro tyto statistické metody přijímána postupy projednávání ve výboru.
To ensure the comparability of monitoring between Member States, it is appropriate to provide for the establishment of detailed rules for such statistical methods through a committee procedure.
Stanovení hodnot NEK na úrovni Společenství by se v této fázi mělo u většiny látek omezit pouze na povrchové vody.
For the majority of substances the establishment of EQS values at Community level should, at this stage, be limited to surface water only.
Pokud však jde o hexachlorbenzen, hexachlorbutadien a rtuť, nelze zajistit ochranu před nepřímými účinky a sekundární otravou na úrovni Společenství pouze prostřednictvím NEK pro povrchové vody.
However, as regards hexachlorobenzene, hexachlorobutadiene and mercury, it is not possible to ensure protection against indirect effects and secondary poisoning at Community level by EQS for surface water alone.
Proto je pro tyto tři látky vhodné stanovit na úrovni Společenství NEK pro biotu.
It is therefore appropriate to establish EQS for biota at Community level for those three substances.
Aby členské státy mohly jednat pružně v závislosti na své strategii monitorování, mělo by jim být umožněno monitorovat a používat tyto NEK pro biotu, nebo stanovit přísnější NEK pro povrchové vody zajišťující stejnou úroveň ochrany.
In order to allow Member States flexibility depending on their monitoring strategy, Member States should be able either to monitor and apply those EQS for biota, or to establish stricter EQS for surface water providing the same level of protection.
Členské státy by měly mít možnost stanovit NEK pro sediment anebo pro biotu na vnitrostátní úrovni a uplatňovat tyto NEK namísto NEK pro vodu stanovených v této směrnici.
Furthermore, Member States should be able to establish EQS for sediment and/or biota at national level and apply those EQS instead of the EQS for water set out in this Directive.
Tyto NEK by měly být stanoveny transparentním postupem zahrnujícím oznámení Komisi a ostatním členským státům s cílem zajistit úroveň ochrany srovnatelnou s NEK pro vodu stanovenými na úrovni Společenství.
Such EQS should be established through a transparent procedure involving notifications to the Commission and other Member States so as to ensure a level of protection equivalent to the EQS for water set up at Community level.
Sediment a biota navíc zůstávají důležitými matricemi pro monitorování určitých látek s významným akumulačním potenciálem.
Moreover, sediment and biota remain important matrices for the monitoring of certain substances with significant accumulation potential.
Členské státy by měly za účelem posouzení dlouhodobých dopadů lidské činnosti a trendů přijmout opatření, v souladu s článkem 4 směrnice 2000/60/ES, jejichž cílem je zajistit, aby se stávající úrovně kontaminace v biotě a sedimentech výrazně nezvyšovaly.
In order to assess long-term impacts of anthropogenic activity and trends, Member States should take measures, subject to Article 4 of Directive 2000/60/EC, with the aim of ensuring that existing levels of contamination in biota and sediments will not significantly increase.
V souladu s článkem 13 a s přílohou VII částí A bodem 5 směrnice 2000/60/ES by měly být všechny výjimky z uplatňování NEK pro prioritní látky v souvislosti s vodními útvary podle čl. 4 odst. 4, 5 a 6 uvedené směrnice a s přihlédnutím k čl. 4 odst. 8 a 9 uvedené směrnice uváděny v plánech povodí.
In accordance with Article 13 of, and Annex VII(A)(5) to, Directive 2000/60/EC, any exemptions to the application of the EQS for priority substances applied to water bodies in accordance with Article 4(4), (5) and (6) of that Directive, taking into account Article 4(8) and (9) thereof, should be reported in the river basin management plans.
Za předpokladu, že jsou splněny požadavky uvedené v článku 4 směrnice 2000/60/ES, včetně podmínek pro výjimky, mohou být prováděny činnosti, které vedou k vypouštění, emisím a únikům prioritních látek, a to i plavba a bagrování.
Provided that the requirements of Article 4 of Directive 2000/60/EC including conditions for exemptions are met, activities, including dredging and shipping, leading to discharges, emissions and losses of priority substances can take place.
Členské státy musí dodržovat směrnici Rady 98/83/ES ze dne 3. listopadu 1998 o jakosti vody určené k lidské spotřebě [11] a hospodařit s útvary povrchových vod využívanými k odběru pitné vody podle článku 7 směrnice 2000/60/ES.
Member States have to comply with Council Directive 98/83/EC of 3 November 1998 on the quality of water intended for human consumption [11] and manage the surface water bodies used for abstraction of drinking water in accordance with Article 7 of Directive 2000/60/EC.
Tato směrnice by proto měla být provedena, aniž jsou dotčeny ty požadavky, které mohou vyžadovat přísnější normy.
This Directive should therefore be implemented without prejudice to those requirements which may require more stringent standards.
V blízkosti míst vypouštění z bodových zdrojů jsou koncentrace znečišťujících látek obvykle vyšší než koncentrace v okolní vodě.
In the vicinity of discharges from point sources, concentrations of pollutants are usually higher than the ambient concentrations in water.
Členské státy by proto měly mít možnost využívat mísící zóny, pokud to neovlivní dodržování příslušných NEK ve zbývající části útvaru povrchové vody.
Therefore, Member States should be able to make use of mixing zones, so long as they do not affect the compliance of the rest of the body of surface water with the relevant EQS.
Rozsah mísících zón by měl být omezen na okolí přilehlé k místu vypouštění a měl by být přiměřený.
The extent of mixing zones should be restricted to the proximity of the point of discharge and should be proportionate.
Členské státy by případně měly v souladu s čl. 3 odst. 4 směrnice 2000/60/ES zajistit koordinaci požadavků na dosažení environmentálních cílů stanovených v článku 4 uvedené směrnice v celé oblasti povodí, což by mělo zahrnovat i vymezení mísících zón v přeshraničních vodních útvarech.
In accordance with Article 3(4) of Directive 2000/60/EC, Member States should ensure, as appropriate, that the requirements for the achievement of the environmental objectives set out in Article 4 of that Directive are coordinated for the whole of the river basin district, including the designation of mixing zones in transboundary water bodies.
Je nutné kontrolovat soulad s cíli pro zastavení nebo postupné odstranění a snižování, jak je uvedeno v čl. 4 odst. 1 písm. a) směrnice 2000/60/ES, a zajistit transparentnost posuzování souladu s těmito povinnostmi, zejména pokud jde o posouzení významných emisí, vypouštění a úniků v důsledku lidských činností.
It is necessary to check compliance with the objectives for cessation or phase-out, and reduction, as specified in Article 4(1)(a) of Directive 2000/60/EC, and to make the assessment of compliance with these obligations transparent, in particular as regards the consideration of significant emissions, discharges and losses as a result of human activities.
Dále, harmonogram pro zastavení nebo postupné odstranění a snižování se může vztahovat pouze na soupis.
Further, a timetable for cessation or phase-out, and reduction, can only be related to an inventory.
Mělo by být rovněž možné posoudit uplatnění čl. 4 odst. 4 až 7 směrnice 2000/60/ES.
It should also be possible to assess the application of Article 4(4) to (7) of Directive 2000/60/EC.
Stejně tak je potřebný vhodný nástroj pro kvantifikaci úniků látek, k nimž dochází přirozeně nebo v důsledku přírodních procesů, kdy úplné zastavení nebo odstranění ze všech možných zdrojů není možné.
An appropriate tool is likewise needed for the quantification of losses of substances occurring naturally, or resulting from natural processes, in which case complete cessation or phase-out from all potential sources is impossible.
Za účelem splnění těchto požadavků by měl každý členský stát vypracovat seznam emisí, vypouštění a úniků pro každou oblast povodí nebo část oblasti povodí na svém území.
In order to meet those needs, each Member State should establish an inventory of emissions, discharges and losses for each river basin district or part of a river basin district in its territory.
S cílem zabránit zdvojení práce při pořizování těchto seznamů a zajistit jejich soudržnost s dalšími stávajícími nástroji v oblasti ochrany povrchových vod by členské státy měly využít informace shromážděné podle směrnice 2000/60/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 166/2006 ze dne 18. ledna 2006, kterým se zřizuje evropský registr úniků a přenosů znečišťujících látek [12].
In order to avoid duplication of work by establishing those inventories and to ensure the coherence of those inventories with other existing tools in the area of surface water protection, Member States should use information collected under Directive 2000/60/EC and under Regulation (EC) No 166/2006 of the European Parliament and Council of 18 January 2006 concerning the establishment of a European Pollutant Release and Transfer Register [12].
Za účelem zajištění jednotné ochrany povrchových vod by členské státy, které mají společné útvary povrchových vod, měly koordinovat své monitorovací činnosti a případně i sestavování seznamů.
In order to ensure consistent protection of surface water, Member States sharing bodies of surface water should coordinate their monitoring activities and, as appropriate, the compilation of inventories.
Členské státy by pro změření základních údajů seznamu měly mít možnost zvolit si odpovídající roční referenční období, aby tak byly lépe zohledněny jejich potřeby.
In order better to reflect their needs, Member States should be able to choose an appropriate one-year reference period for measuring the basic entries of the inventory.
V úvahu by však měla být vzata skutečnost, že úniky spojené s použitím pesticidů se mohou rok od roku značně lišit, a to z důvodu různé míry jejich používání, například v důsledku různých klimatických podmínek.
However, account should be taken of the fact that the losses from the application of pesticides may vary considerably from one year to another because of different application rates, for instance as a result of different climatic conditions.
V případě určitých látek, na něž se vztahuje směrnice Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh [13], by proto členské státy měly mít možnost rozhodnout se pro tříleté referenční období pro tyto látky.
Therefore, Member States should be able to opt for a three-year reference period for certain substances covered by Council Directive 91/414/EEC of 15 July 1991 concerning the placing of plant protection products on the market [13].