natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tato kritéria poskytují prostředek pro klasifikaci látek nebo směsí, které mohou představovat pro člověka nebezpečí toxicity při vdechnutí.
These criteria provide a means of classifying substances or mixtures that may pose an aspiration toxicity hazard to humans.
„Vdechnutím“ se rozumí vniknutí kapaliny nebo tuhé látky či směsi do průdušnice a dolních cest dýchacích přímo ústní nebo nosní dutinou nebo nepřímo při dávení.
‘Aspiration’ means the entry of a liquid or solid substance or mixture directly through the oral or nasal cavity, or indirectly from vomiting, into the trachea and lower respiratory system.
Toxicita při vdechnutí zahrnuje vážné akutní účinky, například chemickou pneumonii, různé stupně poškození plic nebo smrt po vdechnutí.
Aspiration toxicity includes severe acute effects such as chemical pneumonia, varying degrees of pulmonary injury or death following aspiration.
Vdechnutí začíná v okamžiku nádechu, v době potřebné pro jedno nadechnutí, jelikož daný materiál se usazuje v místě křížení horních dýchacích cest a zažívacího ústrojí v laryngofaryngeální oblasti.
Aspiration is initiated at the moment of inspiration, in the time required to take one breath, as the causative material lodges at the crossroad of the upper respiratory and digestive tracts in the laryngopharyngeal region.
K vdechnutí látky nebo směsi může dojít po požití při dávení.
Aspiration of a substance or mixture can occur as it is vomited following ingestion.
To má důsledky pro označení, zejména tam, kde se kvůli akutní toxicitě může zvažovat doporučení, aby se po požití vyvolalo zvracení.
This has consequences for labelling, particularly where, due to acute toxicity, a recommendation may be considered to induce vomiting after ingestion.
Pokud však látka nebo směs představuje rovněž nebezpečí toxicity při vdechnutí, je nutné doporučení týkající se vyvolání zvracení pozměnit.
However, if the substance/mixture also presents an aspiration toxicity hazard, the recommendation to induce vomiting shall be modified.
Přezkum zdravotnické literatury o vdechnutí chemických látek odhalil, že u některých uhlovodíků (ropné destiláty) a některých chlorovaných uhlovodíků bylo prokázáno, že pro člověka představují nebezpečí při vdechnutí.
A review of the medical literature on chemical aspiration revealed that some hydrocarbons (petroleum distillates) and certain chlorinated hydrocarbons have been shown to pose an aspiration hazard in humans.
Kritéria klasifikace se vztahují na kinematickou viskozitu.
The classification criteria refer to kinematic viscosity.
Níže je uveden vzorec pro převod dynamické a kinematické viskozity:
The following provides the conversion between dynamic and kinematic viscosity:
Dynamická viskozita mP. sn
Dynamic viscosity mPa s
Měrná hmotnost g/cm3
Density g/cm3
=Kinematická viskozita mm2
=Kinematic viscosity mm2
Klasifikace produktů v podobě aerosolů/mlhy
Classification of aerosol/mist products
Látka nebo směs v podobě aerosolu nebo mlhy (produkt) jsou obvykle uvolňovány z nádob jako nádoby pod tlakem, rozprašovače se spouštěcím mechanismem a rozprašovače s pumpičkou.
Aerosol and mist forms of a substance or a mixture (product) are usually dispensed in containers such as self-pressurised containers, trigger and pump sprayers.
Klíčem ke klasifikaci těchto produktů je to, zda se hromadí v ústech a poté mohou být vdechnuty.
The key to classifying these products is whether a pool of product is formed in the mouth, which then may be aspirated.
Jsou-li mlha nebo aerosol z nádoby pod tlakem jemné, nemusí se hromadit.
If the mist or aerosol from a pressurised container is fine, a pool may not be formed.
Na druhou stranu, pokud nádobka pod tlakem rozprašuje produkt ve formě proudu, může se tento hromadit a poté být vdechnut.
On the other hand, if a pressurised container dispenses product in a stream, a pool may be formed that may then be aspirated.
Mlha vytvářená rozprašovači se spouštěcím mechanismem a s pumpičkou je obvykle hrubá, a proto se může hromadit a poté může být vdechnuta.
Usually, the mist produced by trigger and pump sprayers is coarse and therefore, a pool may be formed that then may be aspirated.
Je-li možné pumpičkový mechanismus odstranit a obsah spolknout, je třeba zvážit klasifikaci látky nebo směsi.
When the pump mechanism may be removed, and the contents are available to be swallowed then the classification of the substance or mixture shall be considered.
Tabulka 3.10.1
Table 3.10.1
Kategorie nebezpečnosti pro toxicitu při vdechnutí
Hazard category for aspiration toxicity
Látky, o nichž je známo, že u člověka vyvolávají nebezpečí toxicity při vdechnutí, nebo na něž je nutno pohlížet, jako kdyby u člověka vyvolávaly nebezpečí toxicity při vdechnutí
Substances known to cause human aspiration toxicity hazards or to be regarded as if they cause human aspiration toxicity hazard
Látka se zařadí do kategorie 1
A substance is classified in Category 1:
na základě spolehlivých a kvalitních důkazů u člověka
based on reliable and good quality human evidence
jedná-li se o uhlovodík s kinematickou viskozitou 20,5 mm2/s nebo nižší, měřeno při 40o C.
if it is a hydrocarbon and has a kinematic viscosity of 20,5 mm2/s or less, measured at 40 oC.
Látkami kategorie 1 jsou mimo jiné některé uhlovodíky, terpentýn a borová silice.
Substances in Category 1 include but are not limited to certain hydrocarbons, turpentine and pine oil.
Klasifikace, jsou-li k dispozici údaje pro celou směs
Classification when data are available for the complete mixture
Směs se zařadí do kategorie 1 na základě spolehlivých a kvalitních důkazů u člověka.
A mixture is classified in Category 1 based on reliable and good quality human evidence.
Klasifikace, nejsou-li k dispozici údaje pro celou směs: zásady extrapolace
Classification when data are not available for the complete mixture: bridging principles
Nebyla-li samotná směs podrobena zkoušce za účelem zjištění její toxicity při vdechnutí, jsou však k dispozici dostatečné důkazy o jednotlivých složkách a obdobných zkoušených směsích, aby bylo možno nebezpečnost směsi přiměřeně charakterizovat, použijí se tyto údaje v souladu s pravidly extrapolace stanovenými v oddíle 1.1.3.
Where the mixture itself has not been tested to determine its aspiration toxicity, but there are sufficient data on the individual ingredients and similar tested mixtures to adequately characterise the hazard of the mixture, these data shall be used in accordance with the bridging principles set out in section 1.1.3.
Avšak v případě uplatnění pravidla extrapolace při ředění musí koncentrace látky toxické při vdechnutí činit nejméně 10 %.
However, in the case of application of the dilution bridging principle, the concentration of aspiration toxicant(s) shall be 10 % or more.
Klasifikace, jsou-li k dispozici údaje pro všechny složky nebo pouze pro některé složky směsi
Classification when data are available for all components or only some components of the mixture
Směs, která obsahuje celkem 10 % nebo více látky nebo látek zařazených do kategorie 1 a má kinematickou viskozitu 20,5 mm /s ne2bo nižší, měřeno při 40o C, se zařadí do kategorie 1.
A mixture which contains a total of 10 % or more of a substance or substances classified in Category 1, and has a kinematic viscosity of 20,5 mm2 /s or less, measured at 40 oC, shall be classified in Category 1.
V případě směsi, která se odděluje do dvou nebo více odlišných vrstev, z nichž jedna obsahuje 10 % nebo více látky nebo látek zařazených do kategorie 1 a má kinetickou viskozitu 20,5 mm2 /s nebo nižší, měřeno při 40o C, se celá směs zařadí do kategorie 1.
In the case of a mixture which separates into two or more distinct layers, one of which contains 10 % or more of a substance or substances classified in Category 1 and has a kinematic viscosity of 20,5 mmo /s or less, measured at 40 oC, then the entire mixture is classified in Category 1.
Pro látky a směsi, které splňují kritéria pro zařazení do této třídy nebezpečnosti, se použijí údaje na štítku podle tabulky 3.10.2.
Label elements shall be used for substances or mixtures meeting the criteria for classification in this hazard class in accordance with Table 3.10.2.
Tabulka 3.10.2
Table 3.10.2
Údaje na štítku pro toxicitu při vdechnutí
Aspiration toxicity label elements
H304: Při požití a vniknutí do dýchacích cest může způsobit smrt
May be fatal if swallowed and enters airways
ČÁST 4: NEBEZPEČNOST PRO ŽIVOTNÍ PROSTŘEDÍ
PART 4: ENVIRONMENTAL HAZARDS
Nebezpečný pro vodní prostředí
Hazardous to the aquatic environment
Definice a obecné úvahy
Definitions and General Considerations
„Akutní toxicitou pro vodní prostředí“ se rozumí vnitřní vlastnost látky být nebezpečnou pro organismus po krátkodobé expozici této látce.
Acute aquatic toxicity means the intrinsic property of a substance to be injurious to an organism in a short-term exposure to that substance.
„Dostupností“ látky se rozumí to, nakolik se tato látka stává rozpustnou nebo rozptýlenou.
Availability of a substance means the extent to which this substance becomes a soluble or disaggregate species.
U kovů se „dostupností“ rozumí to, nakolik se část kovových iontů kovové sloučeniny (Mo) může oddělit od zbytku sloučeniny (molekuly).
For metal availability, the extent to which the metal ion portion of a metal (Mo) compound can disaggregate from the rest of the compound (molecule).
„Biodostupností“ (nebo biologickou dostupností) se rozumí to, nakolik je látka absorbována organismem a distribuována do určité oblasti v organismu.
Bioavailability (or biological availability) means the extent to which a substance is taken up by an organism, and distributed to an area within the organism.
To závisí na fyzikálně-chemických vlastnostech látky, anatomii a fyziologii organismu, farmakokinetice a cestě expozice.
It is dependent upon physico-chemical properties of the substance, anatomy and physiology of the organism, pharmacokinetics, and route of exposure.
Dostupnost není podmínkou biodostupnosti.
Availability is not a prerequisite for bioavailability.
„Bioakumulací“ se rozumí čistý výsledek absorpce, transformace a vyloučení látky u organismu, a to s ohledem na všechny cesty expozice (např. vzduchem, vodou, sedimenty/půdou a potravou).
Bioaccumulation means the net result of uptake, transformation and elimination of a substance in an organism due to all routes of exposure (i.e. air, water, sediment/soil and food).
„Biokoncentrací“ se rozumí čistý výsledek absorpce, transformace a vyloučení látky u organismu v důsledku expozice prostřednictvím vody.
Bioconcentration means the net result of uptake, transformation and elimination of a substance in an organism due to waterborne exposure.
„Chronickou toxicitou pro vodní prostředí“ se rozumí vnitřní schopnost látky vyvolat nepříznivé účinky na vodní organismy během expozicí, které jsou určeny životním cyklem organismu.
Chronic aquatic toxicity means the intrinsic property of a substance to cause adverse effects to aquatic organisms during exposures which are determined in relation to the life-cycle of the organism.
„Rozložitelností“ se rozumí rozklad organických molekul na menší molekuly a nakonec na oxid uhličitý, vodu a soli.
Degradation means the decomposition of organic molecules to smaller molecules and eventually to carbon dioxide, water and salts.
Nebezpečnost pro vodní prostředí se člení na
Hazardous to the Aquatic Environment is differentiated into:
akutní nebezpečnost pro vodní prostředí,
Acute aquatic hazard;
chronickou (dlouhodobou) nebezpečnost pro vodní prostředí.
Chronic (long term) aquatic hazard.
Základními prvky použitými pro klasifikaci v případě nebezpečnosti pro vodní prostředí jsou
The basic elements used for classification for aquatic environmental hazards are:
akutní toxicita pro vodní prostředí,
Acute aquatic toxicity;
možná nebo skutečná bioakumulace,
Potential for or actual bioaccumulation;
rozložitelnost (biotická nebo abiotická) organických chemických látek a
Degradation (biotic or abiotic) for organic chemicals; and
chronická toxicita pro vodní prostředí.
Chronic aquatic toxicity.
Údaje se přednostně odvozují pomocí standardizovaných zkušebních metod podle čl. 8 odst. 3.
Preferably data shall be derived using the standardised test methods referred to in Article 8(3).
V praxi se používají rovněž údaje získané pomocí jiných standardizovaných zkušebních metod, například vnitrostátních metod, pokud se považují se rovnocenné.
In practice data from other standardised test methods such as national methods shall also be used where they are considered as equivalent.
Jsou-li k dispozici platné údaje z nestandardních zkoušek a pomocí jiných než zkušebních metod, přihlíží se k nim pro účely klasifikace, pokud splňují požadavky stanovené v oddíle 1 přílohy XI nařízení (ES) č. 1907/2006.
Where valid data are available from non-standard testing and from non-testing methods, these shall be considered in classification provided they fulfil the requirements specified in section 1 of Annex XI to Regulation (EC) No 1907/2006.
Obecně se údaje o toxicitě jak pro sladkovodní, tak pro mořské druhy považují za vhodné pro použití při klasifikaci, pokud jsou použité zkušební metody rovnocenné.
In general, both freshwater and marine species toxicity data are considered suitable for use in classification provided the test method used are equivalent.
Nejsou-li takové údaje k dispozici, je klasifikace založena na nejlepších dostupných údajích.
Where such data are not available classification shall be based on the best available data.
Viz rovněž část 1.
See also Part 1.
Klasifikace látek a směsí v případě nebezpečnosti pro životní prostředí vyžaduje určení rizik, která tyto látky nebo směsi představují pro vodní prostředí.
Classification of substances and mixtures for environmental hazards requires the identification of the hazards they present to the aquatic environment.
Vodní prostředí se posuzuje s ohledem na vodní organismy, které žijí ve vodě, a vodní ekosystém, jehož jsou součástí.
The aquatic environment is considered in terms of the aquatic organisms that live in the water, and the aquatic ecosystem of which they are part.
Základem zjištění nebezpečnosti je proto toxicita látky nebo směsi pro vodní prostředí, ačkoli to je případně pozměněno s přihlédnutím k dalším informacím o rozložitelnosti a bioakumulaci.
The basis, therefore, of the identification of hazard is the aquatic toxicity of the substance or mixture, although this shall be modified by taking account of further information on the degradation and bioaccumulation behaviour, if appropriate.
Ačkoli systém klasifikace platí pro všechny látky a směsi, uznává se, že pro zvláštní případy vydá agentura pokyny.
While the classification system applies to all substances and mixtures, it is recognised that for special cases the Agency will issue guidance.
Základ systému klasifikace látek sestává z jedné kategorie pro akutní toxicitu a tří kategorií pro chronickou toxicitu.
The core classification system for substances consists of one acute classification category and three chronic classification categories.
Kategorie pro akutní a chronickou toxicitu jsou používány samostatně.
The acute and the chronic classification categories are applied independently.
Kritéria pro zařazení látky do kategorie 1 pro akutní toxicitu jsou definována pouze na základě údajů o akutní toxicitě pro vodní prostředí (EC50 nebo LC50).
The criteria for classification of a substance in acute Category 1 are defined on the basis of acute aquatic toxicity data only (EC50 or LC50).
Kritéria pro zařazení látky do kategorií chronické toxicity spojují dva druhy informací, tj. údaje o akutní toxicitě pro vodní prostředí a údaje o osudu látky v prostředí (údaje o rozložitelnosti a bioakumulaci).
The criteria for classification of a substance into the chronic categories combine two types of information, i.e. acute aquatic toxicity data and environmental fate data (degradability and bioaccumulation data).
Systém rovněž zavádí klasifikaci „bezpečnostní síť“ (na niž se odkazuje jako na kategorii 4 chronické toxicity), která se použije, jestliže dostupné údaje neumožňují klasifikaci podle formálních kritérií, nicméně existují určité důvody k obavám (viz příklad v tabulce 4.1.0).
The system also introduces a ‘safety net’ classification (referred to as Chronic Category 4) for use when the data available do not allow classification under the formal criteria but there are nevertheless some grounds for concern (see example in table 4.1.0).
Systém klasifikace uznává, že základní vnitřní nebezpečnost pro vodní organismy představuje akutní i chronická toxicita látky.
The system for classification recognises that the core intrinsic hazard to aquatic organisms is represented by both the acute and chronic toxicity of a substance.
Jsou definovány zvláštní kategorie nebezpečnosti pro obě vlastnosti, které představují odstupňování míry zjištěné nebezpečnosti.
Separate hazard categories are defined for both properties representing a gradation in the level of hazard identified.
Ke stanovení příslušné kategorie nebo kategorií nebezpečnosti se obvykle použijí nejnižší dostupné hodnoty toxicity.
The lowest of the available toxicity values shall normally be used to define the appropriate hazard category(ies).
Za určitých okolností je však vhodné zjištění průkaznosti důkazů.
There are circumstances, however, when a weight of evidence approach is appropriate.
Hlavní nebezpečnost látky „nebezpečné pro vodní prostředí“ je vymezena chronickou toxicitou, ačkoliv akutní toxicita při L(E)C50 ≤ 1 mg/l se považuje rovněž za nebezpečnou.
The principal hazard of a ‘hazardous to the aquatic environment’ substance is defined by chronic toxicity, although acute toxicity at L(E)C50 levels ≤ 1 mg/l are also considered hazardous.
Vnitřní vlastnosti související s nedostatečně rychlou rozložitelností nebo možností biokoncentrace ve spojení s akutní toxicitou se použijí k zařazení látky do kategorie chronické (dlouhodobé) nebezpečnosti.
The intrinsic properties of a lack of rapid degradability and/or a potential to bioconcentrate in combination with acute toxicity are used to assign a substance to a chronic (long term) hazard category.
Látky s akutní toxicitou významně nižší než 1 mg/l přispívají jako složky směsi k toxicitě této směsi i při nízké koncentraci a obvykle se jim přikládá větší váha, použije-li se při klasifikaci sumační metoda (viz poznámka 1 v tabulce 4.1.0 a bod 4.1.3.5.5).
Substances with acute toxicities well below 1 mg/l contribute as components of a mixture to the toxicity of the mixture even at a low concentration and shall normally be given increased weight in applying the summation of classification approach (see note 1 of Table 4.1.0 and 4.1.3.5.5).
Kritéria pro klasifikaci a zařazení látek do kategorií jako „nebezpečných pro vodní prostředí“ jsou shrnuta v tabulce 4.1.0.
The criteria for classifying and categorising substances as ‘hazardous to the aquatic environment’ are summarised in Table 4.1.0.
Tabulka 4.1.0
Table 4.1.0
Kategorie klasifikace pro nebezpečnost pro vodní prostředí
Classification categories for hazardous to the aquatic environment
Akutní (krátkodobá) nebezpečnost pro vodní prostředí
Acute (short-term) aquatic hazard
96 h LC50 (pro ryby)
96 hr LC50 (for fish)
≤ 1 mg/l nebo
≤ 1 mg/l and/or
48 h EC50 (pro korýše)
48 hr EC50 (for crustacea)
72 nebo 96 h ErC50 (pro řasy nebo jiné vodní rostliny)
72 or 96 hr ErC50 (for algae or other aquatic plants)
≤ 1 mg/l (pozn.
≤ 1 mg/l.
Chronická (dlouhodobá) nebezpečnost pro vodní prostředí
Chronic (long-term) aquatic hazard
≤ 1 mg/l (pozn.
≤ 1 mg/l
a látka není snadno rozložitelná nebo experimentálně stanovený faktor biokoncentrace (BCF) ≥ 500 (nebo pokud neexistuje, log Kow ≥ 4).
and the substance is not rapidly degradable and/or the experimentally determined BCF ≥ 500 (or, if absent, the log Kow ≥ 4).
kategorie 2 chronické toxicity
Chronic Category 2
> 1 až ≤ 10 mg/l nebo
> 1 to ≤ 10 mg/l and/or
> 1 až ≤ 10 mg/l (pozn.
> 1 to ≤ 10 mg/l
a látka není snadno rozložitelná nebo experimentálně stanovený faktor biokoncentrace (BCF) ≥ 500 (nebo pokud neexistuje, log Kow ≥ 4), ledaže hodnoty NOEC pro chronickou toxicitu jsou > 1 mg/l.
and the substance is not rapidly degradable and/or the experimentally determined BCF ≥ 500 (or, if absent, the log Kow ≥ 4), unless the chronic toxicity NOECs are > 1 mg/l.
kategorie 3 chronické toxicity
Chronic Category 3
> 10 až ≤ 100 mg/l nebo
> 10 to ≤ 100 mg/l and/or
> 10 až ≤ 100 mg/l (pozn.
> 10 to ≤ 100 mg/l
a látka není snadno rozložitelná nebo experimentálně stanovený faktor biokoncentrace (BCF) ≥ 500 (nebo pokud neexistuje, log Kow ≥ 4), ledaže hodnoty NOEC pro chronickou toxicitu jsou > 1 mg/l.
and the substance is not rapidly degradable and/or the experimentally determined BCF ≥ 500 (or, if absent, the log Kow ≥ 4) unless the chronic toxicity NOECs are > 1 mg/l.
Klasifikace „bezpečnostní síť“
‘Safety net’ classification
kategorie 4 chronické toxicity
Chronic Category 4
Případy, kdy údaje neumožňují klasifikaci podle výše uvedených kritérií, nicméně existují určité důvody k obavám.
Cases when data do not allow classification under the above criteria but there are nevertheless some grounds for concern.
Patří sem například špatně rozpustné látky, u nichž nebyla zaznamenána akutní toxicita na úrovních až do rozpustnosti ve vodě (poznámka 3) a které nejsou snadno rozložitelné a mají experimentálně stanovený faktor bioakumulace (BCF) ≥ 500 (nebo pokud neexistuje, log Kow ≥ 4) svědčící o potenciálu k bioakumulaci; ty se zařadí do této kategorie, pokud neexistují vědecké důkazy, které prokazují, že klasifikace není nezbytná.
This includes, for example, poorly soluble substances for which no acute toxicity is recorded at levels up to the water solubility (note 3), and which are not rapidly degradable and have an experimentally determined BCF ≥ 500 (or, if absent, a log Kow ≥ 4), indicating a potential to bioaccumulate, will be classified in this category unless other scientific evidence exists showing classification to be unnecessary.
K takovým důkazům patří chronická toxicita NOEC > rozpustnost ve vodě nebo > 1 mg/l, nebo důkaz o rychlé rozložitelnosti v prostředí.
Such evidence includes chronic toxicity NOECs > water solubility or > 1 mg/l, or evidence of rapid degradation in the environment.
Při klasifikaci látek jako akutně toxických kategorie 1 nebo chronicky toxických kategorie 1 je nezbytné zároveň uvést příslušný multiplikační faktor (srov. s tabulkou 4.1.3).
When classifying substances as Acute Category 1 and/or Chronic Category 1 it is necessary at the same time to indicate an appropriate M-factor (see table 4.1.3).
Klasifikace je založena na ErC50 [= EC50 (rychlost růstu)].
Classification shall be based on the ErC50 [= EC50 (growth rate)].
Není-li základ EC50 specifikován nebo není zaznamenána žádná ErC50, zakládá se klasifikace na nejnižší dostupné EC50.
In circumstances where the basis of the EC50 is not specified or no ErC50 is recorded, classification shall be based on the lowest EC50 available.
„Žádná akutní toxicita“ se chápe tak, že L(E)C50 je vyšší než rozpustnost ve vodě.
‘No acute toxicity’ is taken to mean that the L(E)C50(s) is/are above the water solubility.
Rovněž se vztahuje na špatně rozpustné látky (rozpustnost ve vodě < 1 mg/l), pokud existují důkazy, že zkouška akutní toxicity neposkytuje skutečné měřítko vnitřní toxicity.
Also for poorly soluble substances, (water solubility < 1 mg/l), where there is evidence that the acute test does not provide a true measure of the intrinsic toxicity.
4 .1.2.7 Toxicita pro vodní prostředí
Aquatic toxicity
Akutní toxicita pro vodní prostředí se obvykle stanoví pomocí LC50 (96 hod., ryby), EC50 (48 hod., korýši) nebo EC50 (72 nebo 96 hod., řasy).
Acute aquatic toxicity is normally determined using a fish 96 hour LC50, a crustacea species 48 hour EC50 and/or an algal species 72 or 96 hour EC50.
Tyto druhy pokrývají celý rozsah trofických úrovní a taxonů a má se za to, že zastupují všechny vodní organismy.
These species cover a range of trophic levels and taxa and are considered as surrogate for all aquatic organisms.
Posoudí se rovněž údaje o jiných druzích (např. okřehek – Lemna spp.), je-li zkušební metodika vhodná.
Data on other species (e.g. Lemna spp.) shall also be considered if the test methodology is suitable.