natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Na konci expoziční doby se buňky centrifugují, promyjí a naočkují na vhodné kultivační médium.
At the end of the treatment, cells are centrifuged, washed and seeded upon an appropriate culture medium.
Po inkubaci se na miskách spočítají přežívající buňky a buňky s indukovanými genovými mutacemi.
After incubation, plates are scored for survival and the induction of gene mutation.
Jestliže je první experiment negativní, provede se druhý experiment s buňkami ve stacionární fázi.
If the first experiment is negative, then a second experiment should be carried out using stationary phase cells.
Jestliže je první experiment pozitivní, potvrdí se vhodným nezávislým experimentem.
If the first experiment is positive it is confirmed in an appropriate independent experiment.
Údaje se zpracují v tabulkové formě a uvede se počet kolonií, počet mutací, četnost přežívajících buněk a četnost mutací.
Data should be presented in tabular form indicating the number of colonies counted, number of mutants, survival and mutant frequency.
Všechny výsledky se potvrdí nezávislým experimentem.
All results should be confirmed in an independent experiment.
Údaje se vyhodnotí vhodnými statistickými metodami.
The dara should be evaluated using appropriate statistical methods.
Protokol o zkoušce musí pokud možno obsahovat tyto informace:
The test report shall, if possible, contain the following information:
použité plemeno,
strain used,
zkušební podmínky: buňky ve stacionární fázi nebo rostoucí buňky, složení médií, teplota a délka inkubace, metabolický aktivační systém,
test conditions: stationary phase or growing cells, compositions of media, incubation temperature and duration, metabolic activation system,
podmínky expozice: úrovně expozice, postup a délka expozice, teplota při expozici, pozitivní a negativní kontroly,
treatment conditions: exposure levels, procedure and duration of treatment, treatment temperature, positive and negative controls,
počet kolonií, počet mutantů, četnost přežívajících buněk a četnost mutací, podle možnosti vztah dávky a účinku, statistické hodnocení údajů,
number of colonies counted, number of mutants, survival and mutant frequency, dose/response relationship if applicable, statistical evaluation of data,
diskuse o výsledcích,
discussion of results,
Mitotickou rekombinaci u Saccharomyces cerevisiae lze detekovat mezi geny (obecněji mezi genem a jeho centromerou) a uvnitř genů.
Mitotic recombination in Saccharomyces cerevisiae can be detected between genes (or more generally between a gene and its centromere) and within genes.
První případ je nazýván mitotické překřížení a vytváří reciproční produkty, zatímco druhý případ je většinou nereciproční a nazývá se genová konverze.
The former event is called mitotic crossing-over and generates reciprocal products whereas the latter event is most frequently non-reciprocal and is called gene conversion.
Překřížení se obecně stanoví na základě tvorby recesivních homozygotních kolonií nebo sektorů vzniklých u heterozygotních kmenů, zatímco genová konverze se stanoví na základě tvorby prototrofních revertant vzniklých u auxotrofního heteroalelického kmene, který nese dvě různé defektní alely téhož genu.
Crossing-over is generally assayed by the production of recessive homozygous colonies or sectors produced in a heterozygous strain, whereas gene conversion is assayed by the production of prototrophic revertants produced in an auxotrophic heteroallelic strain carrying two different defective alleles of the same gene.
Nejčastěji používanými kmeny pro detekci mitotické genové konverze jsou D4 (heteroalelický v ade 2 a trp 5) D7 (heteroalelický v trp 5) BZ34 (heteroalelický v arg 4) a JDl (heteroalelický v his 4 a trp 5).
The most commonly used strains for the detection of mitotic gene conversion are D4 (heteroallelic at ade 2 and trp 5) D7 (heteroallelic at trp 5) BZ34 (heteroallelic at arg 4) and JDl (heteroallelic at his 4 and trp 5).
Mitotické překřížení produkující červené a růžové homozygotní sektory lze stanovit u D5 nebo D7 (který slouží rovněž k měření mitotické genové konverze a reverzních mutací v ilv 1-92 oba kmeny jsou heteroalelické pro komplementární alely ade 2.
Mitotic crossing-over producing red and pink homozygous sectors can be assayed in D5 or in D7 (which also measures mitotic gene conversion and reverse mutation at ilv 1-92) both strains being heteroallelic for complementing alleles of ade 2.
Roztoky zkoušených chemických látek a kontrol nebo referenčních sloučenin se připraví těsně před zkoušením za použití vhodného vehikula.
Solutions of test chemicals and control or reference compounds should be prepared just prior to testing, using an appropriate vehicle.
U organických látek, které nejsou rozpustné ve vodě, se použije nejvýše 2 % (obj.) roztok v organických rozpouštědlech, jako jsou ethanol, aceton nebo dimethylsulfoxid (DMSO).
With organic compounds that are water insoluble not more than a 2 % solution v/v of organic solvents such as ethanol, acetone or dimethylsulphoxide (DMSO) should be used.
Konečná koncentrace vehikula nesmí významně ovlivnit životaschopnost buněk a charakteristiky růstu.
The final concentration of the vehicle should not significantly affect cell viability and growth characteristics.
Nejčastěji používaným systémem je kofaktorem dotovaná postmitochondriální frakce připravená z jater hlodavců, upravovaná činidly indukujícími enzymy.
The system most commonly used is a co-factor supplemented post-mitochondrial fraction from the livers of rodents pre-treated with enzyme inducing agents.
Nejpoužívanějšími kmeny jsou diploidní kmeny D4, D5, D7 a JD1.
The most frequently used strains are the diploids D4, D5, D7 and JD1.
Jiné kmeny mohou být rovněž vhodné.
The use of other strains may be appropriate.
Pro určení počtu přežívajících buněk a četnosti mitotické rekombinace se použijí vhodná kultivační média.
Appropriate culture media are used for the determination of survival and the frequency of mitotic recombination.
Pro každou specifickou rekombinační změnu se použijí odpovídající pozitivní kontrolní chemické látky.
Appropriate positive control chemicals should be used for each specific recombination endpoint.
Mezi faktory, které mají být zohledněny, patří cytotoxicita a rozpustnost.
Among the factors to be taken into consideration are cytotoxicity and solubility.
Nejnižší koncentrace nesmí mít vliv na životaschopnost buněk.
The lowest concentration must have no effect on celf viability.
U toxických látek nemá nejvyšší zkoušená koncentrace snižovat přežití na méně než 5–10 %.
For toxic chemicals, the highest concentration tested should not reduce survival below 5 to 10 %.
Látky, které jsou relativně nerozpustné ve vodě, se za použití vhodných postupů zkouší až k mezi rozpustnosti.
Relatively water-insoluble chemicals should be tested up to the limit of solubility using appropriate procedures.
Nejvyšší koncentrace u netoxických látek dobře rozpustných ve vodě se určí případ od případu.
For freely water-soluble non-toxic substances the upper concentration should be determined on a case by case basis.
Buňky mohou exponovány zkoušené chemické látce buď ve stacionární fázi, nebo během růstu po dobu až 18 hodin.
Cells may be exposed to test chemicals in either the stationary phase or during growth for periods of up to 18 hours.
Dlouhodobě exponované kultury však mají být mikroskopicky kontrolovány na tvorbu spor, jejichž přítomnost zkoušku znehodnocuje.
However, for long treatment times cultures should be microscopically inspected for spore formation, the presence of which invalidates the test.
Inkubační podmínky
Incubation conditions
Misky se inkubují v temnu čtyři až sedm dní při 28 až 30 oC.
The plates are incubated in the dark for four to seven days at 28 to 30 oC.
Misky použité pro průkaz červených a růžových homozygotních sektorů tvořených mitotickým překřížením se před počítáním umístí v chladničce (při přibližně 4 oC) na další 1–2 dny, aby se mohly utvořit odpovídající pigmentované kolonie.
Plates used for the assay of red and pink homozygous sectors produced by mitotic crossing-over should be kept in a refrigerator (about 4 oC) for a further one to two days before scoring to allow for the development of the appropriate pigmented colonies.
Četnost spontánní mitotické rekombinace
Spontaneous mitotic recombination frequencies
Použijí se subkultury s četností spontánní mitotické rekombinace v obvyklém přijatelném rozmezí.
Sub-cultures should be used with spontaneous mitotic recombination mutation frequencies within the accepted normal range.
Počet misek
Number of replicates
Pro stanovení počtu prototrofních buněk vznikajících mitotickou genovou konverzí a pro stanovení životaschopnosti buněk se použijí nejméně tři misky na jednu koncentraci.
A minimum of three replicate plates should be used per concentration for the assay of prototrophs produced by mitotic gene conversion and for viability.
Pro stanovení recesivní homozygocity tvořené mitotickým překřížením se počet misek zvýší, aby bylo dosaženo dostatečného počtu kolonií.
In the case of the assay of recessive homozygosis produced by mitotic crossing-over, the plate number should be increased to provide an adequate number of colonies.
Postup
Procedures
Výchozí experimenty se provedou na rostoucích buňkách.
Initial experiments should be done on growing cells.
1 – 5 × 107 buněk/ml se za protřepávání vystaví zkoušené látce na dobu až 18 hodin při 28 až 37 oC; podle potřeby se v průběhu expozice přidá odpovídající množství metabolické aktivační směsi.
1-5 × 107 celles/ml are exposed to the test chemical for up to 18 hours at 28 to 37 oC with shaking; an adequate amount of metabolic activation system is added during treatment when appropriate.
Na konci expoziční doby se buňky centrifugují, promyjí a naočkují na vhodné kultivační médium.
At the end of the treatment, cells are centrifuged, washed and seeded upon appropriate culutre medium.
Po inkubaci se na miskách spočítají přežívající buňky a počet indukcí mitotické rekombinace.
After incubation plates are scored for survival and the induction of mitotic recombination.
Jestliže je první experiment pozitivní, potvrdí se vhodným nezávislým experimentem.
If the first experiment is positive it is confirmed in an independent experiment.
Údaje se zpracují v tabulkové formě a uvede se počet kolonií, počet rekombinací, četnost přežívajících buněk a četnost rekombinací.
Data should be presented in tabular form indicating the number of colonies counted, the number of recombinants, survival and the frequency of recombinants.
Výsledky se potvrdí nezávislým experimentem.
Results should be confirmed in an independent experiment.
Údaje se vyhodnotí vhodnými statistickými metodami.
The data should be evaluated using appropriate statistical methods.
zkušební podmínky: buňky ve stacionární fázi nebo rostoucí buňky, složení médií, teplota a délka inkubace, metabolický aktivační systém,
test conditions: stationary phase or growing cells, composition of media, incubation temperature and duration, metabolic activation system,
podmínky expozice: úroveň expozice, postup a délka expozice, teplota při expozici, pozitivní a negativní kontroly,
treatment conditions: exposure concentration, procedure and duration of treatment, treatment temperature, positive and negative controls,
počet kolonií, počet rekombinací, četnost přežívajících buněk a četnost rekombinací, podle možnosti vztah dávky a účinku, statistické vyhodnocení údajů,
number of colonies counted, number of recombinants; survival and recombination frequency, dose/response relationship if applicable, statistical evaluation of data,
Tato metoda je replikou metody OECD TG 476, Zkouška na genové mutace v buňkách savců in vitro (1997).
This method is a replicate of the OECD TG 476, In Vitro Mammalian Cell Gene Mutation Test (1997).
Zkoušku na genové mutace v buňkách savců in vitro lze použít pro detekci genových mutací indukovaných chemickými látkami.
The in vitro mammalian cell gene mutation test can be used to detect gene mutations induced by chemical substances.
Mezi vhodné buněčné linie patří buňky lymfomu L5178Y myší, buněčné linie CHO, CHOAS52 a V79 křečka čínského a lymfoblastoidní buňky TK6 člověka (1).
Suitable cell lines include L5178Y mouse lymphoma cells, the CHO, CHO-AS52 and V79 lines of Chinese hamster cells, and TK6 human lymphoblastoid cells (1).
U těchto buněčných linií jsou nejpoužívanější mírou genetických účinků mutace genů pro thymidinkinasu (TK) a hypoxanthin-guaninfosforibosyltransferasu (HPRT) a transgen xanthin-guaninfosforibosyltransferasy (XPRT).
In these cell lines the most commonly-used genetic endpoints measure mutation at thymidine kinase (TK) and hypoxanthine-guanine phosphoribosyl transferase (HPRT), and a transgene of xanthine-guanine phosphoribosyl transferase (XPRT).
Zkoušky na mutace TK, HPRT a XPRT detekují různé spektrum genetických událostí.
The TK, HPRT and XPRT mutation tests detect different spectra of genetic events.
Autosomální lokace TK a XPRT může umožnit detekci genetických událostí (např. rozsáhlé delece), které nelze detekovat v HPRT lokusu na X chromosomech (2, 3, 4, 5, 6).
The autosomal location of TK and XPRT may allow the detection of genetic events (e.g. large deletions) not detected at the HPRT locus on X-chromosomes (2)(3)(4)(5)(6).
Ve zkoušce na genové mutace v buňkách savců in vitro lze použít kultury zavedených linií buněk nebo buněčné kmeny.
In the in vitro mammalian cell gene mutation test, cultures of established cell lines or cell strains can be used.
Buňky se vybírají podle schopnosti růstu v kultuře a stálosti četnosti spontánních mutací.
The cells used are selected on the basis of growth ability in culture and stability of the spontaneous mutation frequency.
Je třeba se zcela vyvarovat podmínek, které by vedly k pozitivním výsledkům, jež neodrážejí vlastní mutagenitu.
Care should be taken to avoid conditions, which would lead to results not reflecting intrinsic mutagenicity.
K pozitivním výsledkům, jež neodrážejí vlastní mutagenitu, může dojít změnou pH, osmolality nebo vysokých úrovní cytotoxicity (7).
Positive results, which do not reflect intrinsic mutagenicity may arise from changes in pH, osmolality or high levels of cytotoxicity (7).
Korelace závisí na chemické třídě a přibývají důkazy o tom, že existují karcinogeny, které nejsou zjištěny touto zkouškou, neboť zřejmě působí jinými, negenotoxickými mechanismy, nebo mechanismy, které v bakteriálních buňkách neexistují (6).
Correlation is dependent on chemical class and there is increasing evidence that there are carcinogens that are not detected by this test because they appear to act through other, non genotoxic mechanisms or mechanisms absent in bacterial cells (6).
Přímá mutace: genová mutace výchozího typu mutované formy, která způsobuje změnu nebo ztrátu enzymatické aktivity kódovaných bílkovin.
Forward mutation: a gene mutation from the parental type to the mutant form which gives rise to an alteration or a loss of the enzymatic activity of the function of the encoded protein.
Mutageny substituce párů bází: látky, které způsobují substituci jednoho nebo více párů bází v DNA.
Base pair substitution mutagens: substances, which cause substitution of one or several base pairs in the DNA.
Posunové mutageny: látky, které způsobují adici nebo deleci jednoho nebo více párů bází v molekule DNA.
Frameshift mutagens: Substances, which cause the addition or deletion of single or multiple base pairs in the DNA molecule.
Doba exprese fenotypu: doba, během níž vymizí z nově mutovaných buněk nezměněné genové produkty.
Phenotypic expression time: a period during which unaltered gene products are depleted from newly mutated cells.
Četnost mutantů: počet pozorovaných mutantních buněk dělený počtem životaschopných buněk.
Mutant frequency: the number of mutant cells observed divided by the number of viable cells.
Relativní celkový růst: nárůst počtu buněk v čase ve srovnání s kontrolní populací buněk; vypočte se jako součin poměru rychlosti růstu v suspenzi a v negativní kontrole a relativní účinnosti klonování vzhledem k negativní kontrole.
Relative total growth: increase in cell number over time compared to a control population of cells; calculated as the product of suspension growth relative to the negative control times cloning efficiency relative to negative control.
Relativní růst v suspenzi: nárůst počtu buněk v průběhu exprese vzhledem k negativní kontrole.
Relative suspension growth: increase in cell number over the expression period relative to the negative control.
Životaschopnost: účinnost klonování buněk v okamžiku nasazení na misku za selektivních podmínek po expresi.
Viability: the cloning efficiency of the treated cells at the time of plating in selective conditions after the expression period.
Přežití: účinnost klonování buněk při nasazení na misku na konci období expozice; přežití je obvykle vyjádřeno v poměru k přežití kontrolní populace buněk.
Survival: the cloning efficiency of the treated cells when plated at the end of the treatment period; survival is usually expressed in relation to the survival of the control cell population.
Buňky, které v důsledku mutace TK+/– → TK–/– neobsahují thymidinkinasu (TK) jsou rezistentní k cytotoxickým účinkům analogu pyrimidinu trifluorthymidinu (TFT).
Cells deficient in thymidine kinase (TK) due to the mutation TK+/- -> TK-/- are resistant to the cytotoxic effects of the pyrimidine analogue trifluorothymidine (TFT).
Buňky produkující thymidinkinasu jsou citlivé na TFT, což způsobuje inhibici buněčného metabolismu a zastavuje další buněčné dělení.
Thymidine kinase proficient cells are sensitive to TFT, which causes the inhibition of cellular metabolism and halts further cell division.
Mutantní buňky jsou tedy schopny proliferace za přítomnosti TFT, zatímco normální buňky, které obsahují thymidinkinasu tuto schopnost nemají.
Thus mutant cells are able to proliferate in the presence of TFT, whereas normal cells, which contain thymidine kinase, are not.
Podobně lze u buněk s deficientním HPRT nebo XPRT provést selekci prostřednictvím rezistence k 6thioguaninu (TG) nebo 8azaguaninu (AG).
Similarly, cells deficient in HPRT or XPRT are selected by resistance to 6-thioguanine (TG) or 8-azaguanine (AG).
Vlastnosti zkoušené látky by měly být pečlivě zváženy, jestliže je ve zkoušce na genové mutace v buňkách savců zkoušen analog báze nebo sloučenina podobná selekčnímu činidlu.
The properties of the test substance should be considered carefully if a base analogue or a compound related to the selective agent is tested in any of the mammalian cell gene mutation tests.
Mělo by být například vyšetřeno jakékoli podezření na selektivní toxicitu zkoušené látky pro mutantní nebo nemutantní buňky.
For example, any suspected selective toxicity by the test substance for mutant and non-mutant cells should be investigated.
Při zkoušení chemických látek, které mají podobnou strukturu jako selekční činidlo, musí tedy být potvrzena účinnost systému nebo činidla pro selekci (8).
Thus, performance of the selection system/agent must be confirmed when testing chemicals structurally related to the selective agent (8).
Buňky v suspenzní nebo jednovrstevné kultuře jsou vhodnou dobu vystaveny zkoušené látce jak s metabolickou aktivací, tak bez ní, a subkultivovány za účelem stanovení cytotoxicity a za účelem exprese fenotypu před selekcí mutantů (9, 10, 11, 12, 13).
Cells in suspension or monolayer culture are exposed to the test substance, both with and without metabolic activation, for a suitable period of time and subcultured to determine cytotoxicity and to allow phenotypic expression prior to mutant selection (9)(10)(11)(12)(13).
Cytotoxicita se obvykle zjistí stanovením relativní účinnosti klonování (přežití) nebo stanovením relativního celkového růstu kultur po uplynutí doby expozice.
Cytotoxicity is usually determined by measuring the relative cloning efficiency (survival) or relative total growth of the cultures after the treatment period.
Exponované kultury se udržují v růstovém médiu po vhodnou dobu charakteristickou pro každý zvolený lokus a typ buněk, aby nastala přibližně optimální fenotypová exprese indukovaných mutací.
The treated cultures are maintained in growth medium for a sufficient period of time, characteristic of each selected locus and cell type, to allow near-optimal phenotypic expression of induced mutations.
Četnost mutantů se stanoví tak, že se nasadí známý počet buněk do média obsahujícího selekční činidlo pro detekci mutantních buněk a do média bez selekčního činidla, aby byla stanovena účinnost klonování (životaschopnost).
Mutant frequency is determined by seeding known numbers of cells in medium containing the selective agent to detect mutant cells and in medium without selective agent to determine the cloning efficiency (viability).
Po vhodné inkubační době se spočítají kolonie.
After a suitable incubation time, colonies are counted.
Četnost mutantů se vypočte z počtu mutantních kolonií v selekčním médiu a počtu kolonií v médiu bez selekčního činidla.
The mutant frequency is derived from the number of mutant colonies in selective medium and the number of colonies in non-selective medium.
Pro použití v této zkoušce jsou k dispozici různé typy buněk, včetně subklonů buněk L5171Y, CHO, CHO-AS52, V79 nebo TK6.
A variety of cell types are available for use in this test including subclones of L5178Y, CHO, CHO-AS52, V79 or TK6 cells.
Typy buněk v této zkoušce by měly vykazovat citlivost k chemickým mutagenům, vysokou klonovací schopnost a stabilní frekvenci spontánních mutací.
Cell types used in this test should have a demonstrated sensitivity to chemical mutagens, a high cloning efficiency and a stable spontaneous mutant frequency.
Buňky by měly být kontrolovány, zda nejsou kontaminovány mykoplasmaty, a v případě kontaminace by neměly být použity.
Cells should be checked for mycoplasma contamination and should not be used if contaminated.
Zkoušky by měly být navrženy tak, aby měly předem stanovenou citlivost a váhu.
The test should be designed to have a predetermined sensitivity and power.
Počet použitých buněk, kultur a koncentrací zkoušené látky by měl tyto definované parametry odrážet (14).
The number of cells, cultures and concentrations of test substance used should reflect these defined parameters (14).
Minimální počet buněk, které přežijí expozici a které budou použity v každém stadiu zkoušky, by měl být založen na četnosti spontánních mutací.
The minimal number of viable cells surviving treatment and used at each stage in the test should be based on the spontaneous mutation frequency.
Obecným pravidlem je, aby byl použit počet buněk, který je desetinásobkem převrácené hodnoty četnosti spontánních mutací.
A general guide is to use a cell number, which is at least 10 times the inverse of the spontaneous mutation frequency.
Je však doporučeno, aby bylo použito alespoň 106 buněk.
However, it is recommended to utilise at least 106 cells.
Měly by být k dispozici dostatečné dosavadní údaje o použitém buněčném systému, aby byla doložena konzistentní výpovědní hodnota zkoušky.
Adequate historical data on the cell system used should be available to indicate consistent performance of the test.
Pro udržování kultur by měla být použita vhodná kultivační média a inkubační podmínky (kultivační nádoby, koncentrace CO2 teplota a vlhkost).
Appropriate culture media, and incubation conditions (culture vessels, temperature, CO2 concentration, and humidity) should be used.
Média by měla být zvolena podle selekčních systémů a typů buněk použitých při zkoušce.
Media should be chosen according to the selective systems and cell type used in the test.
Je zvláště důležité, aby kultivační podmínky byly zvoleny tak, aby byly zajištěny optimální růst buněk během období exprese a schopnost jak mutovaných, tak nemutovaných buněk tvořit kolonie.
It is particularly important that culture conditions should be chosen that ensure optimal growth of cells during the expression period and colony forming ability of both mutant and non-mutant cells.
Buňky by měly být získávány z kmenových kultur, nasazeny do kultivačního média a inkubovány při 37 oC.
Cell are propagated from stock cultures, seeded in culture medium and incubated at 37 oC.