natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V rozhodnutích o zahájení řízení ze dne 2. prosince 1999 a 6. prosince 2006 měla Komise zato, že použití Ponsova zákona na způsob financování Le Levant přináší zvýhodnění společníkům podílnických společností (dále jen „investoři“) a společnosti CIL a že toto zvýhodnění, jež vede ke snížení daňových příjmů, je poskytováno ze státních prostředků.
In its initiation decisions of 2 December 1999 and 6 December 2006, the Commission found that the application of the Loi Pons to the Le Levant financing package had provided an advantage to shareholders in the joint-ownership companies (‘the investors’) and to CIL and that that advantage, which led to a shortfall in tax revenue, had been granted through State resources.
Co se týká selektivity tohoto zvýhodnění, Komise zjistila, že působnost Ponsova zákona je selektivní, jelikož jsou jeho ustanovení používána pouze na investice do určitých francouzských zámořských správních celků.
As regards the selectivity of the advantage, the Commission noted that the Loi Pons was selective in scope as the scheme applied only to investments in certain French overseas communities.
Komise také měla zato, že podpora může narušit hospodářskou soutěž na trhu okružních plaveb, pro který je charakteristické obchodování mezi členskými státy.
Lastly, the Commission considered that the aid was likely to distort competition in the cruise market, a market which was characterised by trade between Member States.
Komise tedy konstatovala, že předmětné opatření zakládá státní podporu.
The Commission therefore found that the measure in question constituted State aid.
Co se týká slučitelnosti této podpory se společným trhem, Komise se domnívala, že se zdá, že nesplňuje podmínky rozvojové pomoci stanovené v čl. 4 odst. 7 směrnice 90/684/EHS.
As regards the compatibility of the aid with the common market, the Commission felt that it did not appear to satisfy the conditions applicable to the development assistance referred to in Article 4(7) of Directive 90/684/EEC.
Komise vyjádřila své pochybnosti zejména o podmínce, podle níž skutečný vlastník lodi musí mít bydliště na území způsobilém k poskytování rozvojové pomoci, a o existenci skutečné „složky rozvoje“.
In particular, the Commission expressed doubts regarding the condition that the real owner of the vessel must reside in the territory eligible for development assistance and as to the existence of a real development component.
V důsledku toho Komise zahájila formální vyšetřovací řízení.
The Commission therefore initiated a formal investigation procedure.
Komise obdržela připomínky CIL a zástupců investorů, podporovaných Bankou.
The Commission received comments from CIL and from the investors’ representatives, backed by the Bank.
Připomínky CIL
CIL comments
CIL v prvé řadě zpochybnila působnost směrnice 90/684/EHS.
CIL first questions the applicability of Directive 90/684/EEC.
CIL se domnívá, že předmětem směrnice 90/684/EHS je stanovit pravidla pro podpory, jejichž přímými či nepřímými příjemci by mohly být loděnice usazené ve Společenství. Vyvozuje z toho, že tuto směrnici lze použít pouze na podpory ve prospěch loděnice.
CIL believes that the aim of that Directive is to manage the aid for which shipyards established in the Community may be directly or indirectly eligible and concludes that the Directive applies only to aid that benefits a shipyard.
Jelikož Komise takový prospěch neprokázala, podle CIL nemůže zakládat svou analýzu podpory na směrnici 90/684/EHS.
As the Commission had not demonstrated such a benefit, the Commission could not base its assessment of the aid on Directive 90/684/EEC.
CIL dále zpochybňuje existenci státní podpory s ohledem na kritéria čl. 87 odst. 1 Smlouvy.
Secondly, CIL disputes the existence of State aid with reference to the criteria of Article 87(1) of the Treaty.
Co se týče zvýhodnění, které bylo údajně poskytnuto CIL při koupi podílů na vlastnictví lodi držených investory, CIL upozorňuje, že odkoupila podíly na vlastnictví lodi od podílnických společností za cenu 17825989 EUR. Tato cena je podle ní vyšší než tržní hodnota lodi, kterou renomovaný lodní zprostředkovatel Barry Rogliano Salles v červnu 2004 odhadl na 14,5 až 16,1 milionu EUR. Je údajně také vyšší než cena, za kterou CIL loď prodala v červnu 2004 (15322581 milionů EUR).
Regarding the advantage allegedly obtained by CIL on the purchase of the investors’ shares in the vessel, CIL points out that it bought the shares in the vessel from the joint-ownership companies for a price of EUR 17825989. This price was higher than the vessel’s market value, estimated in June 2004 by the reputable shipbrokers Barry Rogliano Salles at between EUR 14,5 and 16,1 million.
Tvrzení Komise, podle níž CIL využila zvýhodnění při odkupu podílů držených investory za nižší cenu, by tedy nemělo být přesné.
It was also higher than the price at which CIL resold the vessel in June 2004 (EUR 15322581). The Commission’s assertion that CIL had thus benefited from an advantage by purchasing the investors’ shares at a reduced price was not therefore accurate.
Co se týká zvýhodnění, jež CIL údajně získala z provozování Le Levant, CIL vyjádřila tři připomínky.
Regarding the advantage that CIL allegedly gained from operating Le Levant, CIL makes the following three observations.
Domnívá se především, že není správné mít zato, že CIL loď provozovala, protože ve skutečnosti vystupovala pouze jako správce na účet společenství spoluvlastníků, skutečného provozovatele lodi.
Firstly, it is incorrect to regard CIL as operator of the vessel as, in fact, it had acted only in the capacity of manager on behalf of the joint-ownership which was the vessel’s real operator.
CIL se také domnívá, že Komise neprokázala, že podpora umožnila provozovat Le Levant za výhodnějších podmínek, než jaké měli ostatní podnikatelé, jelikož Komise nevyhodnotila důležitost poskytnutého zvýhodnění.
Secondly, CIL believes that the Commission has failed to prove that the aid helped to operate Le Levant under more favourable conditions than those available to other operators as the Commission had not quantified the size of the alleged advantage.
Co se týče ovlivňování obchodu mezi členskými státy, CIL poukazuje na to, že Le Levant je menší loď, která nikdy během prvních pěti let svého provozování nebyla provozována ve vodách Společenství, že v tomto období měla převážně zákazníky severoamerické, a tudíž nikoliv zákazníky ze Společenství, a že ve své specifické části trhu nemá žádného evropského konkurenta.
Lastly, as regards the effect on trade between Member States, CIL notes that Le Levant is a low-capacity vessel, that it did not once operate in Community waters in the first five years of operation, that its clientele in this period consisted mainly of North Americans, i.e. non-Community nationals, and finally that it had no European competitors in its market niche.
CIL pochybuje, že by bylo možné se domnívat, že provozování lodi Le Levant by mohlo ovlivňovat obchod mezi členskými státy.
CIL doubts whether the operation of Le Levant can be considered to have affected trade between Member States.
CIL ostatně nepřijímala podporu jakožto podílník, vezmeme-li v úvahu, že jakožto společnost usazená jinde než v kontinentální Francii neplatila daně ve Francii, a tudíž nemohla využívat žádných slev na dani.
Nor did CIL benefit from aid in its capacity as investor-shareholder given that, as a company established outside mainland France, it did not pay tax in France and could not therefore make any tax deductions.
Připomínky investorů
The investors’ comments
Investoři se především domnívají, že řízení vedené Komisí vykazuje nesrovnalosti.
The investors consider first that the procedure adopted by the Commission was flawed.
Rozsudkem Soudu ze dne 22. února 2006 podle nich pozbylo účinnosti rozhodnutí o zahájení řízení ze dne 2. prosince 1999, jelikož bylo neoddělitelně spojeno se zrušeným závěrečným rozhodnutím, takže Komise nemohla právoplatně doplnit toto rozhodnutí svým rozhodnutím ze dne 6. prosince 2006.
The Court of First Instance judgment of 22 February 2006 had invalidated the initiation decision of 2 December 1999, as this was inextricably linked to the final decision annulled, so the Commission could not legitimately supplement it with its Decision of 6 December 2006.
V souladu s postupem řízení měla Komise přijmout nové rozhodnutí o zahájení řízení, takže její doplňující rozhodnutí ze dne 2. prosince 2006 má být chápáno jako zahájení řízení ex novo.
In accordance with the procedure, the Commission should have adopted a new initiation decision and its supplementary decision of 2 December 2006 must thus be regarded as initiating proceedings from scratch.
Investoři se také domnívají, že doplňující rozhodnutí ze dne 6. prosince 2006 obsahuje řadu vad a nedostatků, jež odpovídají mezerám, na něž Soud poukázal ve svém rozsudku ze dne 22. února 2006 a týkají se zejména povahy hospodářských vztahů mezi investory, Bankou a CIL.
Secondly, the investors believe that the supplementary decision of 6 December 2006 contains a number of errors and shortcomings, in short the omissions identified by the Court of First Instance in its judgment of 22 February 2006 relating in particular to the nature of the business relationship between the investors, the Bank and CIL.
Investoři zdůrazňují, že podepsali smlouvu o přistoupení k projektu, kterou navrhla Banka a jejímž účelem bylo stát se příjemci režimu daňové optimalizace.
The investors stress that they had signed a membership contract proposed by the Bank which was designed to bring them the benefits of a tax optimisation scheme.
Zdůrazňují ostatně, že nemají žádnou kvalifikaci k provozování okružních plaveb, jelikož většina z nich jsou vedoucí pracovníci, příslušníci svobodných povolání (lékaři, farmaceuti, advokáti, exekutoři, notáři) nebo důchodci.
They also point out that they were not qualified to operate a cruise business as most of them were senior managers or professionals (doctors, chemists, lawyers, bailiffs, solicitors) or had retired.
Jestliže je formálně správné, že se stali společníky podílnických společností, tyto společnosti, jejichž jedinými aktivy jsou podíly na vlastnictví lodi, nikdy nebyly podniky ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy.
While it is formally correct that they were shareholders in the joint-ownership companies, the latter had no assets other than the shares and at no stage were they undertakings within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Investoři pak tedy nebyli hospodářskými subjekty nesoucími rizika spojená s hospodářskou činností, ale pouhými plátci finančního produktu s minimálním výnosem zaručeným předkladateli projektu financování.
Rather than economic operators bearing the risks inherent to an economic activity, the investors had merely subscribed to a financial product with a minimum return guaranteed by the promoters of the package.
To znamená, že ani investoři ani jejich podílnické společnosti nebo společenství, které je sdružovalo, nemohli být příjemci státních podpor, jelikož nevykonávali hospodářskou činnost.
As a result, neither the investors, nor their joint-ownership companies, nor the joint-ownership vehicle to which they belonged were eligible to receive State aid as they were not engaged in an economic activity.
Investoři se také domnívají, že se Komise dopustila nesprávného použití směrnice 90/684/EHS na předmětnou podporu.
The investors further contend that the Commission made a mistake by applying Directive 90/684/EEC to the aid in question.
Jsou totiž toho názoru, že se uvedená směrnice vztahuje pouze na podpory poskytnuté staviteli lodi (tedy loděnici), což v tomto případě Komise údajně vyloučila.
They believe that the Directive applies only to aid received by a vessel’s constructor (i.e. the shipyard), a fact which the Commission had dismissed in this case.
V tomto ohledu se investoři ostatně domnívají, že tento závěr Komise vychází z povrchní analýzy a že pozornější rozbor skutečností by ukázal, že udělená podpora přinesla zvýhodnění loděnici.
In this connection, the investors are also of the opinion that the Commission’s conclusion is based on a superficial analysis and that a closer examination of the facts would have shown that the aid granted had benefited a shipyard.
Získání smlouvy tak podle jejich názoru představovalo pro loděnici, která měla finanční obtíže, skutečnou „kyslíkovou bombu“.
Winning the contract had given the shipyard, which was in financial difficulties, a genuine lifeline.
Jelikož by nebylo možné loď postavit bez finančního mechanismu, který Ponsův zákon umožňoval, dotčená daňová zvýhodnění rozhodně přinesla loděnici finanční výhody bez poskytnutí protihodnoty.
As the vessel would not have been built without the financing scheme which the Loi Pons allowed, the tax benefits at issue did indeed confer a financial advantage on the yard without any reciprocal concession.
V. PŘIPOMÍNKY FRANCOUZSKÝCH ORGÁNŮ
V. COMMENTS OF THE FRENCH AUTHORITIES
V rámci svých připomínek francouzské orgány především upozornily na to, že skutečným účelem Ponsova zákona je pomoci zámořským provozovatelům v rozvoji jejich činnosti, aby se tak vyrovnaly zvláštní nevýhody, s nimiž se setkávají.
In their observations, the French authorities first point out that the real purpose of the Loi Pons was to help overseas operators develop their activities in order to compensate for the specific disadvantages they faced.
Podle nich se tedy vůbec nejedná o podporu pro lodní společnosti a v rámci projektu ostatně nebyla poskytnuta žádná přímá podpora stavbě lodi.
It was not therefore aid for shipbuilding and, moreover, no direct construction aid was granted under the project.
V této souvislosti francouzské orgány také upozorňují, že pokud financování lodi pomocí Ponsova zákona vyžaduje použití schématu externalizace s účastí investorů sdružených v námořním společenství spoluvlastníků, kteří předají loď k dispozici skutečnému provozovateli, pak se zde tito investoři účastní pouze jako plátci finančního produktu „na klíč“ s daňovým zvýhodněním a s podporou pro provozovatele, jenž je jejím skutečným příjemcem, jelikož mu tento systém umožňuje nakonec nabýt vlastnictví lodi za výhodných podmínek.
In this connection the French authorities also comment that, although the financing of the vessel under the Loi Pons requires an outsourcing scheme to bring in investors — in the form of a joint-ownership vehicle — who supply the vessel to the actual operator, the investors’ role is merely as subscribers to a ready-made financial product with potential tax benefits which transmits the aid to the operator who is the real beneficiary insofar as the scheme allows him eventually to acquire the vessel on favourable terms.
Francouzské orgány tedy formálně zpochybňují, že by status příjemce státní podpory mohl být přiznán investorům.
They therefore formally dispute the fact that the investors can be qualified as beneficiaries of State aid.
Co se týká selektivity podpory, francouzské orgány zpochybňují argument, jenž Komise pro úplnost vyvozuje z diskreční pravomoci orgánů při vydávání schválení nezbytných pro poskytnutí daňového zvýhodnění podle Ponsova zákona.
Regarding the selective nature of the aid, the French authorities dispute the additional argument made by the Commission on the basis of the margin of discretion left to the authorities to issue the approvals necessary for granting tax benefits under the Loi Pons.
Francouzské orgány především uplatňují, že tento aspekt je součástí Ponsova zákona, který Komise bez výhrad schválila.
The French authorities state firstly that the above aspect is part of the Loi Pons as approved unreservedly by the Commission.
Francouzské orgány se podivují, že kritéria pro schvalování lze považovat za „neurčitá“, i když byla upřesněna správním pokynem a jsou stejná jako kritéria stanovená v tzv. Paulově zákoně a Girardinově zákoně, což jsou režimy státní podpory, které byly oba schváleny Komisí v tomto bodě bez výhrad [14].
Secondly, the French authorities express surprise that the criteria for granting approval can be qualified as imprecise when they have been clarified by an administrative instruction and are identical to criteria set out in the Loi Paul and Loi Girardin, two State aid schemes which the Commission has approved without any reserves on this point [14].
Francouzské orgány také uplatňují, že použití směrnice 90/684/EHS není na místě, protože z podpory nemělo prospěch lodní stavitelství (a zejména z ní neměla prospěch loděnice, která postavila Le Levant).
The French authorities thirdly state that, as the aid had not benefited the shipbuilding industry (and, in particular, had not benefited the shipyard that built Le Levant), Directive 90/684/EEC did not apply.
Francouzské orgány se domnívají, že pokud by se tato podpora nicméně analyzovala ve světle směrnice 90/684/EHS, existují podmínky k tomu, aby mohla být předmětná podpora považována za slučitelnou s rozvojovou pomocí na základě čl. 4 odst. 7 uvedené směrnice.
Even if the aid were to be assessed in the light of Directive 90/684/EEC, the French authorities are of the opinion that the conditions are met for considering the aid in question compatible as development aid within the meaning of Article 4(7) of the Directive.
V této souvislosti francouzské orgány předkládají zejména následující argumenty.
The French authorities put forward the following arguments in particular in this connection.
Pokud jde o podmínku, podle které musí mít skutečný vlastník sídlo či bydliště v přijímající zemi a podnik příjemce podpory nesmí být nečinnou dceřinou společností zahraniční společnosti, francouzské orgány s odkazem na analýzu Komise v podobném případě „Renaissance“ [15] upozorňují, že společnost CIL musí být považována za skutečného vlastníka lodi a za skutečného příjemce podpory.
Regarding the condition that the real owner must be resident in the recipient country and that the recipient company must not be a non-operational subsidiary of a foreign company, the French authorities state, with reference to the Commission’s assessment put forward in a similar case, ‘Renaissance’ [15], that CIL must be regarded as the actual owner of the vessel and the real recipient of the aid.
Jelikož je CIL usazena na Wallis-et-Futuna, na území způsobilém pro poskytnutí rozvojové pomoci, je podmínka pobytu splněna.
As CIL is established in Wallis-et-Futuna, a territory that is eligible for development aid, the residence condition is met.
Jelikož navíc CIL zajišťuje veškeré aspekty provozování lodi, není nečinnou dceřinou společností.
Moreover, as CIL is responsible for all aspects relating to the operation of the vessel, it is not a non-operational subsidiary.
Pokud jde o otázku „složky rozvoje“, francouzské orgány vyjádřily následující připomínky:
On the question of the development component, the French authorities have made the following comments:
za prvé, francouzské orgány se domnívají, že podpora musí být zkoumána v souvislosti se zvláštní situací Saint-Pierre-et-Miquelon, zejména s jeho vzdáleností, obtížnými provozními podmínkami spojenými s podnebím a geografickými omezeními a zvláště pak v souvislosti s hospodářskou a sociální situací souostroví spojenou s krizí „monokultury“ rybolovu.
firstly, the French authorities consider that the aid should be assessed in the light of the special situation of Saint-Pierre-et-Miquelon, notably its remoteness, the difficult operating conditions there owing to the climate and geographical constraints, and, in particular, the economic and social situation of the islands arising from the fisheries monoculture crisis.
V tomto ohledu francouzské orgány zdůrazňují důležitost diverzifikace pomocí cestovního ruchu pro oživení místní ekonomiky a uvádějí, že provozování Le Levant je podle jejich názoru jedním z mála rozsáhlých projektů, které by mohly k tomuto oživení přispět,
The French authorities underline the importance in this connection of diversifying tourism to revive the local economy and maintain that the operation of Le Levant would be one of the few major projects likely to contribute to such a revival,
za druhé, co se týče dopadů na zaměstnanost, francouzské orgány uvádějí, že na palubě Le Levant bylo zaměstnáno v době prvních pěti let jejího provozování 16 osob pocházejících ze Saint-Pierre-et-Miquelon.
secondly, regarding the repercussions for employment, the French authorities point out that 16 persons from Saint-Pierre-et-Miquelon were employed on Le Levant in the first five years of its operation.
Výdaje realizované na souostroví v souvislosti s provozováním lodi v letech 1999 až 2003 se odhadují na celkovou částku 3328891 EUR. K tomu je podle odhadů francouzských orgánů třeba přičíst částky vydané v dalších územích způsobilých pro rozvojovou pomoc během zastávek Le Levant při okružních plavbách.
Expenditure in the islands in connection with the vessel’s operation in the years 1999 to 2003 is estimated at a total of EUR 3328891. In addition to this amount, the French authorities refer to the expenditure in other territories eligible for development aid when Le Levant stops there during its cruises.
Francouzské orgány se také domnívají, že přiměřenost podpory by se neměla posuzovat v absolutních, ale v relativních hodnotách.
Lastly, in the French authorities’ opinion, the proportionality of the aid should be assessed not in terms of absolute value, but of relative value.
Účinky podpory je třeba hodnotit vzhledem k velikosti hospodářství souostroví a jeho hospodářského potenciálu.
The impact of the aid should be judged in the light of the size of the economy in the islands and their economic potential.
ODPOVĚĎ FRANCOUZSKÝCH ORGÁNŮ NA PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
RESPONSE OF THE FRENCH AUTHORITIES TO THE COMMENTS OF THE INTERESTED PARTIES
Připomínky třetích zúčastněných stran byly předány francouzským orgánům, které k nim nevyjádřily další připomínky.
The comments of interested third parties have been forwarded to the French authorities who have not made any further observations.
Je třeba především vyvrátit výtky vznesené investory týkající se nedostatků řízení.
The investors’ complaints about irregularities in the procedure must first be dismissed.
Komise nemůže souhlasit se stanoviskem, podle něhož účinkem soudního zrušení rozhodnutí 2001/882/ES byla neplatnost rozhodnutí o zahájení řízení ze dne 2. prosince 1999.
The Commission cannot agree with the view that the Court of First Instance’s annulment of Decision 2001/882/EC had the effect of invalidating the initiation decision of 2 December 1999.
Podle ustálené judikatury zrušení aktu orgánu Společenství nutně nezrušuje přípravné akty, jež vedly k jeho přijetí [16].
It is established case-law that the annulment of a Community measure does not necessarily affect the preparatory acts leading to its adoption [16].
Orgánu, jehož akt byl zrušen, náleží, aby přijal veškerá opatření, která jsou s ohledem na výrok a na odůvodnění rozsudku o zrušení potřebná k odstranění vad, jež vedly ke zrušení.
It is incumbent on the institution whose act has been declared void to take the necessary measures, having regard both to the operative part and the grounds of the judgment annulling the act, to remedy the defects that gave rise to the annulment.
V předmětném případě Soud zrušil rozhodnutí 2001/882/ES z toho důvodu, že Komise porušila právo na obhajobu a povinnost uvést odůvodnění svých závěrů týkajících se existence státní podpory podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy.
In this case, the Court of First Instance annulled Decision 2001/882/EC on the grounds that the Commission had not respected the rights of the defence and the duty to give reasons for its conclusions regarding the existence of a State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Pokud jde o předběžné úkony před konečným rozhodnutím v projednávaném případě, rozsudek Soudu ukládá Komisi, aby přijala potřebná vyšetřovací opatření za účelem plného zachování práva na obhajobu členského státu a zúčastněných stran.
Regarding the acts preliminary to the final decision in this case, the Court’s judgment therefore requires the Commission to take the necessary measures of inquiry in order to comply fully with the rights of the defence of the Member State and interested parties.