natgillin/translations-raw huggingface dataset:
vydírání s cílem spáchat některý z trestných činů uvedených v čl. 1 odst. 1;
extortion with a view to the perpetration of one of the offences listed in Article 1(1);
padělání veřejných listin s cílem spáchat některý z trestných činů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) až h) a čl. 2 odst. 2 písm. b).
drawing up false administrative documents with a view to committing one of the offences listed in Article 1(1)(a) to (h) and Article 2(2)(b).
K trestnosti činu uvedeného v odstavci 2 není nezbytné, aby byl teroristický trestný čin skutečně spáchán.“
For an act as set out in paragraph 2 to be punishable, it shall not be necessary that a terrorist offence be actually committed.’
Pomoc, návod a pokus
Aiding or abetting, inciting and attempting
Každý členský stát přijme opatření nezbytná k zajištění trestnosti pomoci k trestnému činu uvedenému v čl. 1 odst. 1 nebo článcích 2 a 3.
Each Member State shall take the necessary measures to ensure that aiding or abetting an offence referred to in Article 1(1), Articles 2 or 3 is made punishable.
Každý členský stát přijme opatření nezbytná k zajištění trestnosti návodu k trestnému činu uvedenému v čl. 1 odst. 1, článku 2 nebo čl. 3 odst. 2 písm. d) až f).
Each Member State shall take the necessary measures to ensure that inciting an offence referred to in Article 1(1), Article 2 or Article 3(2)(d) to (f) is made punishable.
Každý členský stát přijme opatření nezbytná k zajištění trestnosti pokusu o spáchání trestného činu uvedeného v čl. 1 odst. 1 a čl. 3 odst. 2 písm. d) až f), s výjimkou držení podle čl. 1 odst. 1 písm. f) a trestného činu uvedeného v čl. 1 odst. 1 písm. i).
Each Member State shall take the necessary measures to ensure that attempting to commit an offence referred to in Article 1(1) and Article 3(2)(d) to (f), with the exception of possession as provided for in Article 1(1)(f) and the offence referred to in Article 1(1)(i), is made punishable.
Každý členský stát se může rozhodnout přijmout opatření nezbytná k zajištění trestnosti pokusu o spáchání trestného činu uvedeného v čl. 3 odst. 2 písm. b) a c).“
Each Member State may decide to take the necessary measures to ensure that attempting to commit an offence referred to in Article 3(2)(b) and (c) is made punishable.’
Základní zásady týkající se svobody projevu
Fundamental principles relating to freedom of expression
Na základě tohoto rámcového rozhodnutí nelze od členských států vyžadovat, aby přijímaly opatření v rozporu se základními zásadami vztahujícími se ke svobodě projevu, zejména ke svobodě tisku a svobodě projevu v jiných sdělovacích prostředcích, které vyplývají z ústavních tradic, nebo s pravidly určujícími práva a povinnosti tisku a jiných sdělovacích prostředků a procesní záruky pro ně, pokud se tato pravidla vztahují k určení nebo omezení odpovědnosti.
This Framework Decision shall not have the effect of requiring Member States to take measures in contradiction of fundamental principles relating to freedom of expression, in particular freedom of the press and the freedom of expression in other media as they result from constitutional traditions or rules governing the rights and responsibilities of, and the procedural guarantees for, the press or other media where these rules relate to the determination or limitation of liability.
Provedení a zpráva
Implementation and report
Členské státy přijmou opatření nezbytná pro dosažení souladu s tímto rámcovým rozhodnutím do 9. prosince 2010.
Member States shall take the necessary measures to comply with this Framework Decision by 9 December 2010.
Při provádění tohoto rámcového rozhodnutí členské státy zajistí, aby trestnost byla úměrná sledovaným zákonným cílům a jejich nezbytnosti v demokratické společnosti a aby vylučovala jakoukoli formu svévolného jednání nebo diskriminace.
In the implementation of this Framework Decision, Member States shall ensure that the criminalisation shall be proportionate to the legitimate aims pursued and necessary in a democratic society and shall exclude any form of arbitrariness and discrimination.
Do 9. prosince 2010 členské státy předloží generálnímu sekretariátu Rady a Komisi znění předpisů, kterými ve svém vnitrostátním právu provádějí povinnosti, jež pro ně vyplývají z tohoto rámcového rozhodnutí.
By 9 December 2010, Member States shall forward to the General Secretariat of the Council and to the Commission the text of the provisions transposing into their national law the obligations imposed on them under this Framework Decision.
Na základě zprávy vypracované s pomocí získaných informací a zprávy Komise ověří Rada do 9. prosince 2011, zda členské státy přijaly opatření nezbytná pro dosažení souladu s tímto rámcovým rozhodnutím.
On the basis of a report drawn up from that information and a report from the Commission, the Council shall assess, by 9 December 2011, whether Member States have taken the necessary measures to comply with this Framework Decision.
Rámcové rozhodnutí Rady 2008/947/SVV
Council Framework Decision 2008/947/JHA
o uplatňování zásady vzájemného uznávání na rozsudky a rozhodnutí o probaci za účelem dohledu nad probačními opatřeními a alternativními tresty
on the application of the principle of mutual recognition to judgments and probation decisions with a view to the supervision of probation measures and alternative sanctions
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 31 odst. 1 písm. a) a c) a čl. 34 odst. 2 písm. b) této smlouvy,
Having regard to the Treaty on European Union, and in particular Article 31(1)(a) and (c) and Article 34(2)(b) thereof,
s ohledem na podnět Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky [1],
Having regard to the initiative of the Federal Republic of Germany and of the French Republic [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
Having regard to the Opinion of the European Parliament [2],
Evropská unie si stanovila za cíl rozvíjet prostor svobody, bezpečnosti a práva.
The European Union has set itself the objective of developing an area of freedom, security and justice.
To předpokládá, že členské státy mají v zásadních otázkách totožné chápání svobody, bezpečnosti a práva spočívající na zásadách svobody, demokracie, respektování lidských práv a základních svobod, jakož i právního státu.
This presupposes that there is an understanding of freedom, security and justice on the part of the Member States which is identical in its essential elements and based on the principles of freedom, democracy, respect for human rights and fundamental freedoms, as well as the rule of law.
Cílem policejní a justiční spolupráce v Evropské unii je vysoký stupeň bezpečnosti všech občanů.
The aim of police and judicial cooperation in the European Union is to provide a high degree of security for all citizens.
Jedním z jejích základních kamenů je zásada vzájemného uznávání soudních rozhodnutí, stanovená v závěrech ze zasedání Evropské rady v Tampere ve dnech 15. a 16. října 1999 a potvrzená v Haagském programu: posílení svobody, bezpečnosti a práva v Evropské unii [3] ze dnů 4. a 5. listopadu 2004.
One of the cornerstones for this is the principle of mutual recognition of judicial decisions, established in the conclusions of the European Council meeting in Tampere on 15 and 16 October 1999 and reaffirmed in the Hague Programme of 4 and 5 November 2004 for strengthening freedom, security and justice in the European Union [3].
V programu opatření ze dne 29. listopadu 2000 přijatém k provádění zásady vzájemného uznávání soudních rozhodnutí ve věcech trestních se Rada vyslovila pro spolupráci v oblasti podmíněných trestů a podmíněných upuštění od výkonu zbytku trestu.
In the programme of measures of 29 November 2000 adopted for the purpose of implementing the principle of mutual recognition of decisions in criminal matters, the Council pronounced itself in favour of cooperation in the area of suspended sentences and parole.
Rámcové rozhodnutí Rady 2008/909/SVV ze dne 27. listopadu 2008 o uplatňování zásady vzájemného uznávání rozsudků v trestních věcech, které ukládají trest odnětí svobody nebo opatření spojená se zbavením osobní svobody, za účelem jejich výkonu v Evropské unii [4] se týká vzájemného uznávání a výkonu trestů odnětí svobody nebo opatření spojených se zbavením osobní svobody.
Council Framework Decision 2008/909/JHA of 27 November 2008 on the application of the principle of mutual recognition to judgments in criminal matters imposing custodial sentences or measures involving deprivation of liberty for the purpose of their enforcement in the European Union [4] concerns the mutual recognition and enforcement of custodial sentences or measures involving deprivation of liberty.
Je však nutné stanovit další společná pravidla, zejména pro případy, kdy je osobě, která nemá oprávněný obvyklý pobyt ve státě odsouzení, uložen jiný trest než trest odnětí svobody, jenž je spojen s dohledem nad probačními opatřeními nebo alternativními tresty.
Further common rules are required, in particular where a non-custodial sentence involving the supervision of probation measures or alternative sanctions has been imposed in respect of a person who does not have his lawful and ordinary residence in the State of conviction.
Úmluva Rady Evropy ze dne 30. listopadu 1964 o dohledu nad podmíněně odsouzenými nebo podmíněně propuštěnými pachateli byla ratifikována pouze dvanácti členskými státy, z nichž některé k ní uplatnily četné výhrady.
The Council of Europe Convention of 30 November 1964 on the Supervision of Conditionally Sentenced or Conditionally Released Offenders has been ratified by only 12 Member States, with, in some cases, numerous reservations.
Toto rámcové rozhodnutí je účinnějším nástrojem, protože vychází ze zásady vzájemného uznávání a účastní se ho všechny členské státy.
The present Framework Decision provides for a more effective instrument because it is based on the principle of mutual recognition and all Member States participate.
Toto rámcové rozhodnutí ctí základní práva a zachovává zásady zakotvené v článku 6 Smlouvy o Evropské unii, které jsou vyjádřeny i v Listině základních práv Evropské unie, zejména v kapitole VI uvedené listiny.
This Framework Decision respects fundamental rights and adheres to the principles recognised in Article 6 of the Treaty on European Union, which are also expressed in the Charter of Fundamental Rights of the European Union, especially in Chapter VI thereof.
Žádné ustanovení tohoto rámcového rozhodnutí by nemělo být vykládáno tak, že zakazuje odmítnout uznání rozsudku nebo dohled nad probačním opatřením či nad alternativním trestem, jestliže na základě objektivních skutečností existují důvody domnívat se, že probační opatření nebo alternativní trest byly uloženy za účelem potrestat určitou osobu z důvodu jejího pohlaví, rasy, náboženství, etnického původu, státní příslušnosti, jazyka, politického přesvědčení nebo sexuální orientace nebo že by této osobě mohla být z kterékoli z těchto příčin způsobena újma.
No provision of this Framework Decision should be interpreted as prohibiting refusal to recognise a judgment and/or supervise a probation measure or alternative sanction if there are objective reasons to believe that the probation measure or alternative sanction was imposed to punish a person because of his or her sex, race, religion, ethnic origin, nationality, language, political opinions or sexual orientation or that this person might be disadvantaged for one of these reasons.
Toto rámcové rozhodnutí by nemělo bránit kterémukoli členskému státu v tom, aby uplatňoval své ústavní zásady týkající se práva na spravedlivý proces, svobody sdružování, svobody tisku, svobody projevu v jiných sdělovacích prostředcích a svobody náboženského vyznání.
This Framework Decision should not prevent any Member State from applying its constitutional rules relating to entitlement to due process, freedom of association, freedom of the press, freedom of expression in other media and freedom of religion.
Toto rámcové rozhodnutí by se mělo uplatňovat v souladu s právem občanů Unie svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, přiznaným článkem 18 Smlouvy o založení Evropského společenství.
The provisions of this Framework Decision should be applied in conformity with the right of the Union’s citizens to move and reside freely within the territory of the Member States, pursuant to Article 18 of the Treaty establishing the European Community.
Vzájemné uznávání podmíněných trestů, podmíněných odsouzení, alternativních trestů a rozhodnutí o podmíněných propuštěních a dohled nad nimi mají za cíl zlepšit vyhlídky společenského znovuzačlenění odsouzené osoby tím, že se jí umožní zachovat její rodinné, jazykové, kulturní a jiné vazby; cílem je však také zlepšit kontrolu plnění probačních opatření a alternativních trestů s cílem zamezit novým trestným činům, a náležitě tak zohlednit myšlenku ochrany obětí a veřejnosti.
The aim of mutual recognition and supervision of suspended sentences, conditional sentences, alternative sanctions and decisions on conditional release is to enhance the prospects of the sentenced person’s being reintegrated into society, by enabling that person to preserve family, linguistic, cultural and other ties, but also to improve monitoring of compliance with probation measures and alternative sanctions, with a view to preventing recidivism, thus paying due regard to the protection of victims and the general public.
Některé druhy probačních opatření a alternativních trestů používají všechny členské státy a jsou nad nimi v zásadě ochotny vykonávat dohled.
There are several types of probation measures and alternative sanctions which are common among the Member States and which all Member States are in principle willing to supervise.
Výkon dohledu nad opatřeními a tresty tohoto druhu by měl být povinný kromě určitých výjimek stanovených tímto rámcovým rozhodnutím.
The supervision of these types of measures and sanctions should be obligatory, subject to certain exceptions provided for in this Framework Decision.
Členské státy mohou navíc prohlásit, že jsou ochotny vykonávat dohled nad jinými druhy probačních opatření nebo jinými druhy alternativních trestů.
Member States may declare that, in addition, they are willing to supervise other types of probation measures and/or other types of alternative sanctions.
Probační opatření a alternativní tresty, nad nimiž je dohled v zásadě povinný, zahrnují mimo jiné příkazy týkající se chování (například povinnost přestat konzumovat alkohol), bydliště (například povinnost změnit bydliště z důvodu domácího násilí), vzdělávání a školení (například povinnost účastnit se „kurzů bezpečné jízdy“), způsoby trávení volného času (například povinnost přestat hrát nebo navštěvovat určitý sport) a omezení či způsobů výkonu zaměstnání (například povinnost hledat si zaměstnání v jiném pracovním prostředí; tato povinnost nezahrnuje dohled nad dodržováním zákazu činnosti uloženého dané osobě jakou součást trestu).
The probation measures and alternative sanctions that are, in principle, obligatory to supervise include, inter alia, orders relating to behaviour (such as an obligation to stop the consumption of alcohol), residence (such as an obligation to change residence for reasons of domestic violence), education and training (such as an obligation to follow a ‘safe-driving course’), leisure activities (such as an obligation to cease playing or attending a certain sport) and limitations on or modalities of carrying out a professional activity (such as an obligation to seek a professional activity in a different working environment; this obligation does not include the supervision of compliance with any professional disqualifications imposed on the person as part of the sanction).
Za účelem dohledu nad probačními opatřeními a alternativními tresty by mohlo být v souladu s vnitrostátním právem hmotným i procesním využito elektronické sledování.
Where appropriate, electronic monitoring could be used with a view to supervising probation measures or alternative sanctions, in accordance with national law and procedures.
Členský stát, v němž byla dotyčná osoba odsouzena, může postoupit rozsudek a případně probační rozhodnutí členskému státu, v němž má odsouzená osoba oprávněný obvyklý pobyt, za účelem jeho uznání a dohledu nad probačními opatřeními nebo alternativními tresty v něm uloženými.
The Member State where the person concerned is sentenced may forward a judgment and, where applicable, a probation decision to the Member State where the sentenced person is lawfully and ordinarily resident with a view to the recognition thereof and to the supervision of probation measures or alternative sanctions contained therein.
Rozhodnutí, zda postoupit rozsudek a případně rozhodnutí o probaci jinému členskému státu, by měl být přijímat v jednotlivých případech příslušný orgán vydávajícího členského státu s ohledem mimo jiné na prohlášení učiněná v souladu s čl. 5 odst. 4, čl. 10 odst. 4 a čl. 14 odst. 3.
The decision on whether to forward the judgment and, where applicable, the probation decision to another Member State should be taken in each individual case by the competent authority of the issuing Member State, taking into account, inter alia, the declarations made in accordance with Articles 5(4), 10(4) and 14(3).
Rozsudek a případně rozhodnutí o probaci mohou být též postoupeny jinému členskému státu, než je ten, v němž má odsouzená osoba bydliště, pokud příslušný orgán uvedeného vykonávajícího státu, s ohledem na veškeré podmínky uvedené v příslušném oznámení tohoto členského státu v souladu s tímto rámcovým rozhodnutím, s postoupením souhlasí.
The judgment and, where applicable, the probation decision may also be forwarded to a Member State other than that where the sentenced person is residing, if the competent authority of that executing State, taking account of any conditions set out in the relevant declaration made by that State in accordance with this Framework Decision, consents to such forwarding.
S ohledem na společenskou rehabilitaci může být souhlas poskytnut zejména v případech, kdy odsouzená osoba, aniž by ztratila právo pobytu, zamýšlí přestěhovat se do jiného členského státu, protože s ní byla uzavřena pracovní smlouva, kdy je rodinným příslušníkem osoby, která má v daném členském státě oprávněný obvyklý pobyt, nebo kdy v souladu s právem Společenství zamýšlí v uvedeném členské státě studovat nebo se odborně vzdělávat.
In particular, consent may be given, with a view to social rehabilitation, where the sentenced person, without losing his/her right of residence, intends to move to another Member State because he/she is granted an employment contract, if he/she is a family member of a lawful and ordinary resident person of that Member State, or if he/she intends to follow a study or training in that Member State, in accordance with Community law.
Členské státy by měly pro uznání rozsudku a případně rozhodnutí o probaci používat vlastní vnitrostátní právo a postupy.
Member States should apply their own national law and procedures for the recognition of a judgment and, where applicable, a probation decision.
V případě podmíněného odsouzení nebo alternativního trestu, kdy rozsudek nestanoví trest odnětí svobody nebo opatření spojené se zbavením osobní svobody, jenž má být vykonáno v případě neplnění uložených povinností nebo příkazů, to může znamenat, že členské státy, které učinily příslušné prohlášení v souladu s tímto rámcovým rozhodnutím v souvislosti s rozhodnutím o uznání, souhlasí s dohledem nad příslušnými probačními opatřeními nebo alternativními tresty a nepřijímají žádnou jinou odpovědnost kromě odpovědnosti za následná rozhodnutí týkající se změny povinností nebo pokynů uložených v probačním opatření nebo v alternativním trestu, anebo změny délky probační doby.
In the case of a conditional sentence or alternative sanction where the judgment does not contain a custodial sentence or measure involving deprivation of liberty to be enforced in case of non-compliance with the obligations or instructions concerned, this could imply that having made the relevant declaration in accordance with this Framework Decision, Member States, when deciding to recognise, agree to supervise the probation measures or alternative sanctions concerned and to assume no other responsibility than just for taking the subsequent decisions consisting of the modification of obligations or instructions contained in the probation measure or alternative sanction, or modification of the duration of the probation period.
V důsledku toho nemá v těchto případech uznání žádný další účinek kromě toho, že vykonávajícímu státu umožňuje přijmout tyto druhy následných rozhodnutí.
Consequently, the recognition has, in such cases, no further effect than to enable the executing State to take those types of subsequent decisions.
Členský stát může odmítnout uznat rozsudek a případně rozhodnutí o probaci, pokud byl daný rozsudek vynesen vůči osobě, která nebyla shledána vinnou, například v případě mentálně postižené osoby, a rozsudek nebo případně rozhodnutí o probaci stanoví zdravotní nebo terapeutické léčení, nad kterým v případě takových osob nemůže vykonávající stát podle svého vnitrostátního práva vykonávat dohled.
A Member State may refuse to recognise a judgment and, where applicable, a probation decision, if the judgment concerned was issued against a person who has not been found guilty, such as in the case of a mentally ill person, and the judgment or, where applicable, the probation decision provides for medical/therapeutic treatment which the executing State cannot supervise in respect of such persons under its national law.
Důvod pro odmítnutí spočívající v uplatnění zásady teritoriality by měl být použit pouze ve výjimečných případech a s ohledem na nejširší možnou spolupráci podle tohoto rámcového rozhodnutí při zohlednění jeho účelu.
The ground for refusal relating to territoriality should be applied only in exceptional cases and with a view to cooperating to the greatest extent possible under the provisions of this Framework Decision, while taking into account of the objectives thereof.
Jakékoli rozhodnutí použít tento důvod pro odmítnutí by mělo být založeno na analýze konkrétního případu a konzultacích mezi příslušnými orgány vydávajícího a vykonávajícího státu.
Any decision to apply this ground for refusal should be based on a case-by-case analysis and on consultations between the competent authorities of the issuing and executing States.
Pokud probační opatření nebo alternativní trest zahrnují obecně prospěšnou práci, měl by být vykonávající stát oprávněn odmítnout uznat rozsudek a případně rozhodnutí o probaci, pokud by obecně prospěšná práce byla za obvyklých podmínek splněna v kratší době než šest měsíců.
If the probation measures or alternative sanctions include community service, then the executing State should be entitled to refuse to recognise the judgment and, where applicable, the probation decision if the community service would normally be completed in less than six months.
Formulář osvědčení je vypracován tak, aby osvědčení obsahovalo hlavní obsahové náležitosti rozsudku a případně rozhodnutí o probaci, a toto osvědčení by mělo být přeloženo do úředního jazyka nebo jednoho z úředních jazyků vykonávajícího státu.
The form of the certificate is drafted in such a way so that essential elements of the judgment and, where applicable, of the probation decision are comprised in the certificate, which should be translated into the official language or one of the official languages of the executing State.