natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Poskytne informace o reakci na dávku a může poskytnout odhad úrovně bez pozorovatelných nepříznivých účinků, což může být užitečné při stanovení kritérií pro bezpečnou expozici člověka.
It will provide information on dose response and can provide an estimate of a no-observed-adverse effect level, which can be of use for establishing safety criteria for exposure.
Mezi „organické sloučeniny fosforu“ patří neutrální organické estery, thioestery nebo anhydridy kyseliny fosforečné, fosfonové nebo amidofosforečné nebo příslušných kyselin thiofosforečných, thiofosfonových nebo amidothiofosforečných, nebo jiné látky, které mohou způsobit pozdní neurotoxicitu pozorovanou u některých látek této skupiny.
Organophosphorus substances include uncharged organophosphorus esters, thioesters or anhydrides of organophosphoric, organophosphonic or organophosphoramidic acids or of related phosphorothioic, phosphonothioic or phosphorothioamidic acids or other substances that may cause the delayed neurotoxicity sometimes seen in this class of substances.
Pozdní neurotoxicita je syndrom projevující se pozdním počátkem ataxie, distální axonopatií v míše a periferním nervu a dále inhibicí a stárnutím specifické esterasy (NTE – neuropathy target esterase) v nervové tkáni.
Delayed neurotoxicity is a syndrome associated with prolonged delayed onset of ataxia, distal axonopathies in spinal cord and peripheral nerve, and inhibition and ageing of neuropathy target esterase (NTE) in neural tissue.
Zkoušené látky se podávají denně orálně slepicím domácím po dobu 28 dnů.
Daily doses of the test substance are administered orally to domestic hens for 28 days.
Zvířata se pozorují nejméně jednou denně, zaznamenává se abnormální chování, ataxie a paréza ještě 14 dnů po poslední dávce.
The animals are observed at least daily for behavioural abnormalities, ataxia and paralysis until 14 days after the last dose.
Biochemická vyšetření, zejména inhibice NTE (neropathy target esterase), se provádějí u slepic náhodně vybraných z každé skupiny, obvykle 24 a 48 hodin po podání látky.
Biochemical measurements, in particular neuropathy target esterase inhibition (NTE), are undertaken, on hens randomly selected from each group, normally 24 and 48 hours after the last dose.
Dva týdny po poslední dávce se zbývající slepice usmrtí a provede se histopatologické vyšetření vybraných nervových tkání.
Two weeks after the last dose, the remainder of the hens are killed and histopathological examination of selected neural tissues is undertaken.
Provede se náhodný výběr mladých zdravých dospělých slepic, které nejsou ovlivněny virovými onemocněními a farmakologickou léčbou a mají normální chůzi, přiřadí se do experimentální a kontrolních skupin a nejméně 5 dnů před zahájením studie se aklimatizují na laboratorní podmínky.
Healthy young adult hens free from interfering viral diseases and medication, and without abnormalities of gait should be randomised and assigned to treatment and control groups and acclimatised to the laboratory conditions for at least five days prior to the start of the study.
Používají se dostatečně velké klece nebo ohrady umožňující volný pohyb slepic a snadné pozorování chůze.
Cages or enclosures which are large enough to permit free mobility of the hens and easy observation of gait should be used.
Zkoušená látka se podává každý den, 7 dnů v týdnu, nejlépe orálně sondou nebo želatinovými tobolkami.
Oral dosing each day, seven days per week, should be carried out, preferably by gavage or administration of gelatine capsules.
Doporučuje se mladá nosnice kura domácího (Gallus gallus domesticus), stará 8–12 měsíců.
The young adult domestic laying hen (Gallus gallus domesticus), aged eight to 12 months, is recommended.
Používají se plemena o standardní velikosti a slepice by měly být chovány za podmínek umožňujících volný pohyb.
Standard size, breeds and strains should be employed and the hens normally should have been reared under conditions which permitted free mobility.
Obecně by měly být použity nejméně tři experimentální skupiny a kontrolní skupina s vehikulem.
Generally at least three treatment groups and a vehicle control group should be used.
V každé skupině by měl být použit dostatečný počet slepic, aby aspoň šest slepic mohlo být usmrceno pro biochemické vyšetření (tři v první a tři v druhý den po podání) a šest přežilo 14denní pozorování patologických příznaků.
Sufficient number of hens should be utilised in each group of birds so that at least six birds can be killed for biochemical determinations (three at each of two timepoints) and six birds can survive the 14-day post-treatment observation period for pathology.
Při výběru úrovní dávek by měly být vzaty v úvahu tři výsledky akutní zkoušky pozdní neurotoxicity a jakékoli další dostupné údaje o toxicitě a kinetice zkoušené sloučeniny.
Dose levels should be selected taking into account the results from an acute test on delayed neurotoxicity and any other existing toxicity or kinetic data available for the test compound.
Nejvyšší úroveň dávky by měla být vybrána s cílem vyvolat toxické účinky, nejlépe pozdní neurotoxicitu, ne však uhynutí nebo zjevné utrpení.
The highest dose level should be chosen with the aim of inducing toxic effects, preferably delayed neurotoxicity, but not death nor obvious suffering.
Dále by měla být zvolena sestupná řada dávek s cílem prokázat, že existuje závislost účinku na dávce a že nejnižší dávka nevyvolává žádné projevy toxicity.
Thereafter, a descending sequence of dose levels should be selected with a view to demonstrate any dose-related response and no-observed-adverse effects at the lowest dose level.
Pokud zkouška provedená podle postupů popsaných v této studii při jedné dávce nejméně 1000 mg/kg tělesné hmotnosti na den nevyvolá pozorovatelné toxické účinky a pokud se na základě údajů o látkách s podobnou strukturou nepředpokládá toxicita, není úplná studie za použití vyšší dávky nezbytná.
If a test at a dose level of at least 1000 mg/kg body weight/day, using the procedures described for this study, produces no observable toxic effects and if toxicity would not be expected based upon data from structurally related substances, then a study using a higher dose may not be considered necessary.
Limitní zkouška se provádí s výjimkou případu, kdy údaje o expozici člověka naznačují, že je nezbytné použití vyšší úrovně dávek.
The limit test applies except when expected human exposure indicates the need for a higher dose level to be used.
Všechna zvířata by měla být pozorována nejméně jednou denně po dobu expozice a 14 dnů po ní až do provedení pitvy podle plánu.
All the animals should be observed at least daily during the exposure period and 14 days after, unless scheduled necropsy.
Zvířatům se podává zkoušená látka sedm dnů v týdnu po dobu 28 dnů.
Animals are dosed with the test substance on seven days per week for a period of 28 days.
Pozorování by měla začít okamžitě po podání.
Observations should start immediately after treatment begins.
Všechny slepice se pečlivě pozorují jednou denně každý den z 28 dnů expozice a 14 dnů po expozici nebo do plánovaného usmrcení.
All hens should be carefully observed at least once daily on each of the 28 days of treatment, and for 14 days after dosing or until scheduled kill.
Veškeré příznaky toxicity by měly být zaznamenány, včetně doby nástupu, typu, závažnosti a trvání.
All signs of toxicity should be recorded including their time of onset, type, severity and duration.
Pozorování má zahrnovat abnormality chování, ale nemá se na ně omezovat.
Observations should include, but not be limited to, behavioural abnormalities.
Nejméně dvakrát týdně se slepice s patologickými příznaky vyjmou z klecí a podrobí zkoušce nucené motorické aktivity, jako např. stoupání po žebříku, aby se usnadnilo posouzení sebemenších toxických účinků.
At least twice a week the hens should be taken outside the cages and subjected to a period of forced motor activity, such as ladder climbing, in order to facilitate the observation of minimal toxic effects.
Zvířata v agónii a zvířata, která se trápí nebo trpí bolestí, se ihned vyřadí, humánně utratí a pitvají.
Moribund animals in severe distress or pain should be removed when noticed, humanely killed and necropsied.
Všechny slepice se zváží těsně před podáním zkoušené látky a poté nejméně jednou týdně.
All hens should be weighed just prior to the first administration of the test substance and at least once a week thereafter.
Šest slepic náhodně vybraných z každé experimentální skupiny a kontrolní skupiny s vehikulem a tři slepice z pozitivní kontrolní skupiny se usmrtí v prvních dnech po podání poslední dávky, mozek a lumbální mícha se vypreparují a vyšetří se na inhibici NTE.
Six hens randomly selected from each of the treatment and vehicle control groups should be killed within a few days after the last dose, and the brain and lumbar spinal cord prepared and assayed for neuropathy target esterase (NTE) inhibition activity.
Dále může být vhodné vypreparovat n. ischiadicus a analyzovat jeho tkáň na inhibici aktivity NTE.
In addition, it may also be useful to prepare and assay sciatic nerve tissue for neuropathy target esterase (NTE) inhibition activity.
Zpravidla se usmrtí tři slepice z kontrolní skupiny a z každé experimentální skupiny po 24 hodinách a další tři po 48 hodinách od poslední dávky.
Normally, three birds of the control and each treatment group are killed after 24 hours and three at 48 hours after the last dose.
Pokud údaje z akutní studie nebo z jiných studií (např. toxikokinetických) naznačují, že jsou vhodné jiné doby usmrcení po poslední dávce než tyto doby, měly by být použity a zdůvodnění by mělo být uvedeno v dokumentaci.
If data from the acute study or other studies (e.g. toxicokinetics) indicate that other times of killing after final dosing are preferable then these times should be used and the rationale documented.
Odebírá se mozeček (střední podélný řez), prodloužená mícha, mícha a periferní nervy.
Sections should include cerebellum (mid longitudinal level), medulla oblongata, spinal cord and peripheral nerves.
Nejprve by mělo být provedeno mikroskopické vyšetření fixované tkáně všech zvířat kontrolní skupiny a skupiny s vysokou dávkou.
Initially, microscopic examination should be carried out on the preserved tissues of all animals in the control and high dose group.
Pokud se u skupiny s vysokou dávkou projeví účinky, mělo by být mikroskopické vyšetření provedeno také na slepicích ze skupiny se střední a nízkou dávkou.
When there is evidence of effects in the high dose group, microscopic examination should also be carried out in hens from the intermediate and low dose groups.
Údaje z této studie by měly být vyhodnoceny z hlediska výskytu, závažnosti a korelace účinků na chování a biochemických a histopatologických nálezů a dále jakýchkoli dalších pozorovaných účinků na experimentální a kontrolní skupiny.
The findings of this study should be evaluated in terms of the incidence, severity, and correlation of behavioural, biochemical and histopathological effects and any other observed effects in each of the treated and control groups.
zdůvodnění jiných časů odběru pro biochemické vyšetření, není-li použito 24 a 48 hodin.
rationale for choosing other times for biochemical determination, if other than 24 and 48 h.
údaje o toxických reakcích podle skupin, včetně mortality,
toxic response data by dose level, including mortality,
úroveň bez pozorovatelných nepříznivých účinků,
no-observed adverse effect level,
Metoda je analogická metodě OECD TG 419.
This method is analogous to OECD TG 419.
Tato metoda je replikou metody OECD TG 486. Zkouška na neplánovanou syntézu DNA (UDS) v jaterních buňkách savců in vivo (1997).
This method is a replicate of the OECD TG 486, Unscheduled DNA Synthesis (UDS) Test with Mammalian Liver Cells In Vivo (1997).
Účelem zkoušky na neplánovanou syntézu DNA (UDS) v jaterních buňkách savců in vivo je identifikovat zkoušené látky, které indukují reparace DNA v jaterních buňkách exponovaných zvířat (1, 2, 3, 4).
The purpose of the unscheduled DNA Synthesis (UDS) test with mammalian liver cells in vivo is to identify test substances that induce DNA repair in liver cells of treated animals (see 1,2,3,4).
Tato zkouška in vivo poskytuje metodu vyšetření genotoxických účinků chemických látek v játrech.
This in vivo test provides a method for investigating genotoxic effects of chemicals in the liver.
Stanovovaný jev je ukazatelem poškození DNA a následné reparace v jaterních buňkách.
The end-point measured is indicative of DNA damage and subsequent repair in liver cells.
Játra jsou obvykle hlavním místem, kde jsou absorbované sloučeniny metabolizovány.
The liver is usually the major site of metabolism of absorbed compounds.
Jsou tedy vhodným místem pro hodnocení míry poškození DNA in vivo.
It is thus an appropriate site to measure DNA damage in vivo.
Jestliže existuje důkaz o tom, že se zkoušená látka nedostane do cílové tkáně, není vhodné tuto zkoušku použít.
If there is evidence that the test substance will not reach the target tissue, it is not appropriate to use this test.
Rozsah neplánované syntézy DNA (UDS) se zhodnotí stanovením inkorporace značených nukleosidů do buněk, které neprošly plánovanou syntézou DNA (S-fází).
The end-point of unscheduled DNA synthesis (UDS) is measured by determining the uptake of labelled nucleosides in cells that are not undergoing scheduled (S-phase) DNA synthesis.
Nejrozšířenější technikou je autoradiografické stanovení inkorporace thymidinu značeného tritiem (3H-TdR).
The most widely used technique is the determination of the uptake of tritium-labelled thymidine (3H-TdR) by autoradiography.
Pro zkoušky na UDS in vivo se přednostně používají játra potkana.
Rat livers are preferably used for in vivo UDS tests.
Jiné tkáně než játra mohou být rovněž použity, nejsou však předmětem této metody.
Tissues other than the livers may be used, but are not the subject of this method.
Detekce odpovědi UDS závisí na počtu bází DNA vyštěpených a nahrazených v místě poškození.
The detection of a UDS response is dependent on the number of DNA bases excised and replaced at the site of the damage.
Zkouška na UDS je tedy vhodná zvláště pro detekci dlouhých reparací („long-patch repair“) (20 až 30 bází) indukovaných látkou.
Therefore, the UDS test is particularly valuable to detect substance-induced ‘longpatch repair’ (20-30 bases).
Krátké opravy („short-patch repair“) (jedna až tři báze) jsou naproti tomu detekovány s daleko menší citlivostí.
In contrast, ‘shortpatch repair’ (1-3 bases) is detected with much lower sensitivity.
Navíc může důsledkem neuskutečněné reparace, chybné reparace nebo chybné replikace lézí DNA dojít k mutagenním událostem.
Furthermore, mutagenic events may result because of non-repair, misrepair or misreplication of DNA lesions.
Rozsah odpovědi UDS neposkytuje žádnou informaci o věrnosti reparačních procesů.
The extent of the UDS response gives no indication of the fidelity of the repair process.
Navíc je možné, že mutagen reaguje s DNA, ale poškození DNA není opraveno vyštěpovací reparací.
In addition, it is possible that a mutagen reacts with DNA but the DNA damage is not repaired via an excision repair process.
Nedostatek specifických informací, které tato zkouška poskytuje o mutagenní aktivitě, je vyvážen potenciální citlivostí tohoto jevu, neboť je vyšetřován v celém genomu.
The lack of specific information on mutagenic activity provided by the UDS test is compensated for by the potential sensitivity of this endpoint because it is measured in the whole genome.
Opravované buňky: čistý počet zrn odpovídajících buněčným jádrům (NNG) vyšší než předvolená hodnota stanovená laboratoří provádějící zkoušku.
Cells in repair: a net nuclear grain (NNG) higher than a preset value, to be justified at the laboratory conducting the test.
Čistý počet zrn odpovídajících buněčným jádrům (NNG): kvantitativní míra UDS aktivity buněk v autoradiografické zkoušce na UDS, vypočtená odečtením průměrného počtu zrn v cytoplasmatických oblastech (CG) odpovídajících jádrům od počtu zrn odpovídajících buněčným jádrům (NG): NNG = NG – CG.
Net nuclear grains (NNG): quantitative measure for UDS activity of cells in autoradiographic UDS tests, calculated by subtracting the average number of cytoplasmic grains in nucleus-equivalent cytoplasmic areas (CG) from the number of nuclear grains (NG): NNG = NG - CG.
Hodnota NNG se vypočte pro jednotlivé buňky, poté společně pro buňky v kultuře, v paralelních kulturách atd.
NNG counts are calculated for individual cells and then pooled for cells in a culture, in parallel cultures, etc.
Neplánovaná syntéza DNA (UDS): syntéza reparací DNA po vyštěpení a odstranění úseku DNA obsahujícího region s poškozením indukovaným chemickými látkami nebo fyzikálními činiteli.
Unscheduled DNA Synthesis (UDS): DNA repair synthesis after excision and removal of a stretch of DNA containing a region of damage induced by chemical substances or physical agents.
Zkouška na UDS v jaterních buňkách savců in vivo indikuje syntézu reparací DNA po vyštěpení a odstranění úseku DNA obsahujícího region s poškozením indukovaným chemickými látkami nebo fyzikálními činiteli.
The UDS test with mammalian liver cells in vivo indicates DNA repair synthesis after excision and removal of a stretch of DNA containing a region of damage induced by chemical substances or physical agents.
Zkouška je obvykle založena na inkorporaci 3H-TdR do DNA jaterních buněk, kde je malá četnost buněk v S-fázi buněčného cyklu.
The test is usually based on the incorporation of 3H-TdR into the DNA of liver cells which have a low frequency of cells in the S-phase of the cell cycle.
Inkorporace 3H-TdR je obvykle stanoveno autoradiografií, jelikož tato technika není tak citlivá na vliv S-fáze buněk jako např. kapalná scintilační spektrometrie.
The uptake of 3H-TdR is usually determined by autoradiography, since this technique is not as susceptible to interference from S-phrase cells as, for example, liquid scintillation counting.
Běžně je používán potkan, ačkoli lze použít jakýkoli vhodný druh savce.
Rats are commonly used, although any appropriate mammalian species may be used.
V okamžiku zahájení studie by měla být odchylka v hmotnosti zvířat minimální a neměla by překročit ± 20 % střední hodnoty hmotnosti pro obě pohlaví.
At the commencement of the study the weight variation of animals should be minimal and not exceed ± 20 % of the mean weight for each sex.
Součástí každé nezávisle prováděné části experimentu by měly být souběžné pozitivní a negativní (rozpouštědlo/vehikulum) kontroly. s výjimkou aplikace zkoušené látky by měla zvířata kontrolní skupiny podstoupit stejný proces jako zvířata ve skupinách, v nichž dojde k expozici.
Concurrent positive and negative controls (solvent/vehicle) should be included in each independently performed part of the experiment. Except for treatment with the test substance, animals in the control group should be handled in an identical manner to the animals in the treated groups.
Pozitivními kontrolami by měly být látky, o nichž je známo, že jejich podávání v očekávaných expozičních koncentracích vede k nárůstu UDS detekovatelnému nad pozadím.
Positive controls should be substances known to produce UDS when administered at exposure levels expected to give a detectable increase over background.
Pozitivní kontroly vyžadující metabolickou aktivaci by měly být použity v dávkách vyvolávající mírnou odpověď (4).
Positive controls needing metabolic activation should be used at doses eliciting a moderate response (4).
Dávky mohou být zvoleny tak, aby byl účinek zřetelný, ale aby při odečtu nevyšla ihned najevo kódovaná identifikace preparátu.
The doses may be chosen so that the effects are clear but do not immediately reveal the identity of the coded slides to the reader.
Doby odběru
Sampling Times
Časné doby odběru (2 až 4 hodiny)
Early sampling times (2-4 hours)
Pozdní doby odběru (12 až 16 hodin)
Late sampling times (12-16 hours)
N-(fluoren-2-yl)acetamid (2-AAF)
N-2-Fluorenylacetamide (2-AAF)
Je přípustné, aby byla pozitivní kontrolní látka podávána jiným způsobem, než zkoušená látka.
It is acceptable that the positive control should be administered by a route different from the test substance.
Měl by být použit dostatečný počet zvířat, aby bylo zohledněno přirozené biologické kolísání odpovědi na zkoušku.
An adequate number of animals should be used, to take account of natural biological variation in test response.
Každá skupina by se měla skládat alespoň ze tří analyzovatelných zvířat.
The number of animals should be at least three analysable animals per group.
Jestliže jsou shromážděny dostatečné dosavadní údaje, je pro negativní a pozitivní kontrolní skupiny nezbytné pouze jedno až dvě zvířata.
Where a significant historical database has been accumulated, only one or two animals are required for the concurrent negative and positive control groups.
Jestliže jsou v době studie k dispozici údaje ze studií se stejným druhem a za použití stejného způsobu expozice, jež prokazují, že neexistuje mezi pohlavími rozdíl v toxicitě, bude postačující zkoušení jednoho pohlaví, nejlépe samců.
If at the time of the study there are data available from studies in the same species and using the same route of exposure that demonstrate that there are no substantial differences in toxicity between sexes, then testing in a single sex, preferably males, will be sufficient.
Zkoušené látky jsou zpravidla podávány jednorázově.
Test substances are generally administered as a single treatment.
Za normálních podmínek se používají alespoň dvě úrovně dávek.
Normally, at least two dose levels are used.
Nižší dávka by měla být zpravidla 50 % až 25 % vyšší dávky.
In general, the lower dose should be 50 % to 25 % of the high dose.
Provádí-li se kvůli neexistenci vhodných dostupných údajů studie pro zjištění rozsahu, měla by být provedena ve stejné laboratoři, se stejným druhem, kmenem, pohlavím a za stejného režimu expozice, jež se použijí v hlavní studii.
If a range finding study is performed because there are no suitable data available, it should be performed in the same laboratory, using the same species, strain, sex, and treatment regimen to be used in the main study.
Nejvyšší dávka může být definována také jako dávka vyvolávající známky toxicity v játrech (např. pyknotická jádra).
The highest dose may also be defined as a dose that produces some indication of toxicity in the liver (e.g. pyknotic nuclei).
Jestliže zkouška s jednou dávkou o alespoň 2000 mg/kg tělesné hmotnosti podanou jednorázově nebo ve dvou dávkách v jednom dni nevykazuje žádné pozorovatelné toxické účinky a není-li na základě údajů o látkách, které mají podobnou strukturu, očekávána genotoxicita, nemusí být úplná studie nezbytná.
If a test at one dose level of at least 2000 mg/kg body weight, applied in a single treatment, or in two treatments on the same day, produces no observable toxic effects, and if genotoxicity would not be expected, based upon data from structurally related substances, then a full study may not be necessary.
Zkoušená látka se obvykle podává nitrožaludečně, žaludeční sondou nebo vhodnou intubační kanylou.
The test substance is usually administered by gavage using a stomach tube or a suitable intubation cannula.
Podávání intraperitoneálně se však nedoporučuje, neboť by játra mohla být exponována zkoušené látce přímo a nikoli prostřednictvím oběhového systému.
However, the intraperitoneal route is not recommended as it could expose the liver directly to the test substance rather than via the circulatory system.
Příprava jaterních buněk
Preparation of liver cells
Jaterní buňky se připravují z exponovaných zvířat zpravidla 12 až 16 hodin po podání dávky.
Liver cell are prepared from treated animals normally 12-16 hours after dosing.
Doplňující dřívější odebrání vzorků (obecně dvě až čtyři hodiny po expozici) je nezbytné, není-li po 12 až 16 hodinách jasná pozitivní odpověď.
An additional earlier sampling time (normally two to four hours post-treatment) is generally necessary unless there is a clear positive response at 12-16 hours.
Mohou však být použity jiné doby odběru, jsou-li zdůvodněny na základě toxikokinetických údajů.
However, alternative sampling times may be used when justified on the basis of toxicokinetic data.