natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Principiálně každý finanční příspěvek státu za účelem vylepšení hospodářské situace dané společnosti, jejíž akcie jsou obchodovatelné na burze, může s jistou určitostí vést k růstu ceny akcií této společnosti, a to nezávisle na tom, zda bude tento příspěvek definován jako podpora dle ustanovení čl. 87 odst. 1 Smlouvy.
In principle, any financial contribution by the State towards improving the financial position of a quoted company is likely also to improve the latter’s share price, and this regardless of whether such a contribution qualifies as aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Ze všech výše uvedených důvodů musí být argumentace řecké vlády, že její příspěvek na náklady na PPD je slučitelný se zásadou soukromého investora, zamítnuta.
For all the above reasons, the argument of the Greek authorities that the State’s contribution to the costs of the VRS complies with the private investor principle should be rejected.
Neexistence ekonomické výhody
Absence of an economic advantage
V souladu s platným právním výkladem jsou ve smyslu podpory zahrnuty výhody poskytované ze státních zdrojů, které různým způsobem rozmělňují povinnosti, které jsou jinak řádně zahrnuty v rozpočtu dané společnosti [34].
According to settled case-law, the concept of aid encompasses advantages granted by public authorities which, in various ways, mitigate the charges which are normally included in the budget of an undertaking [34].
Soud se vyjádřil k této problematice s tím, že částečná úleva od sociálních výdajů zatěžujících společnost je podporou dle ustanovení čl. 87 odst. 1 Smlouvy, pokud je toto opatření směřováno k částečnému zproštění společnosti finanční zátěže spočívající v řádné aplikaci systému sociálního zabezpečení bez dalšího odůvodnění této úlevy z hlediska její formy nebo povahy zmiňovaného systému [35].
The Court of Justice has held in this respect that a partial reduction of social charges devolving upon an undertaking constitutes aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty if that measure is intended partially to exempt that undertaking from the financial charges arising from the normal application of the general social security system, without there being any justification for this exemption on the basis of the nature or general scheme of this system [35].
Řecká vláda nesouhlasí s tím, že částečné snížení ceny PPD společnosti OTE poskytuje společnosti nějakou výhodu s dopadem na konkurenci, a to z důvodu, že zprošťuje OTE jedné strukturální nevýhody a zajišťuje její vstup do stejného, méně nákladného právního prostředí práce platného pro každou jinou společnost působící na řeckém trhu elektronické komunikace.
The Greek authorities contest that the partial reduction of OTE’s costs of the VRS confers an advantage on the company, and has an impact on competition, on the grounds that it frees OTE from a structural disadvantage and ensures that the company will be subject to the same, less burdensome, labour law arrangements as any other company in the Greek electronic communications market.
Za tímto účelem se řecká vláda opírá o rozhodnutí Soudu prvního stupně ve věci Combus.
In this regard, the Greek authorities have relied on the Combus judgment delivered by the Court of First Instance.
V dané věci soud usoudil, že dané státní opatření, které „bylo zavedeno za účelem náhrady dědictvím nabytého nákladného stavu pracovníků zaměstnaných ve společnosti Combus stavem smluvních zaměstnanců, srovnatelným s poměry zaměstnanců jiných firem konkurujících společnosti Combus v oboru autobusové přepravy“ nebyla posouzena jako podpora, neboť „záměr [dánské vlády] spočíval ve zproštění společnosti Combus jedné strukturální nevýhody v porovnání s jejími konkurenty ze soukromého sektoru“ [36].
In that case, the Court stated that a (State) measure which was ‘introduced to replace the privileged and costly status of the officials employed by Combus with the status of employees on a contract basis comparable to that of employees of other bus transport undertakings competing with Combus’ did not constitute aid, for ‘the intention [of the Danish government] was thus to free Combus from a structural disadvantage it had in relation to its private-sector competitors’ [36].
V této věci je nutno uvést, že judikát Combus nebyl dosud Soudním dvorem potvrzen.
In this regard, it should be noted that the finding in Combus has not been confirmed by the Court of Justice.
Ve skutečnosti některé závěry judikatury práva ES vyznívají ve prospěch verze, kdy poskytnutím vyvážení určité strukturální nevýhody se vylučuje možnost označení daného opatření za podporu.
Certain judgments of the Court of Justice tell against the assumption that the provision of compensation for a structural disadvantage means that a measure cannot be categorised as aid.
Z pohledu ustáleného výkladu se Soudní dvůr přiklání k tomu, že posuzování míry, nakolik může být dané opatření považováno za podporu, musí být hodnoceno z hlediska dopadů opatření, a nikoliv z hlediska důvodů nebo záměrů opatření [37].
In its settled case-law, the Court of Justice has decided that the extent to which a measure constitutes aid must be determined according to the effects of the measure and not by reference to its causes or aims [37].
Soud se dále vyjádřil v tom smyslu, že každé opatření, které zprostí společnost nákladů obvykle zahrnovaných do jejího rozpočtu, je státní podporou [38].
The Court has also decided that any measure exempting an undertaking from the charges which are normally included in its budget constitutes State aid [38].
Soud objasnil, že v daném případě se to týká například nákladů spojených s mzdovými prostředky zaměstnanců [39].
The Court has made clear that this includes, for example, the costs linked to employee pay [39].
Na základě této úvahy pak soud neakceptoval, že daným opatřením není poskytnuta výhoda vybrané společnosti pouze za účelem vyvážení jisté „nevýhody“, kterým byla zatížena společnost z minulosti [40].
In the light of these considerations, the Court has rejected the notion that a measure does not give an advantage to the undertaking solely because it compensates some disadvantage which the undertaking has suffered in the past [40].
Je skutečností, že právní rámec pracovního prostředí OTE se liší od rámce, který platí pro kteroukoliv jinou soukromou společnost v Řecku v tom, že stav definitivy zaměstnanců a jejich vyšších mezd nemůže být změněn jiným způsobem, než schválením nové zákonné normy po jejím předchozím schválení zaměstnanci OTE.
It is true that the labour law applicable to OTE is different from that applied to any other private company in Greece, in that the permanent tenure of OTE employees and their higher salaries cannot be modified unless new legislation is passed giving effect to the consent required of OTE’s employees.
Obecně pracovní prostředí platné v OTE zvyšuje náklady práce a náklady na sociální zabezpečení a zbavuje společnost možností daných jiným konkurenčním společnostem v případech, kdy potřebují provést strukturální změnu zaměstnanců dle aktuálně platných tržních podmínek.
Overall, the labour rules applicable to OTE increase its labour and social security costs and deprive the company from the freedom enjoyed by other competing companies when it comes to restructuring their labour costs in line with the prevailing market conditions.
Z tohoto pohledu daný případ vykazuje určité shodné rysy s případem Combus.
In this regard, the present case bears a number of similarities with Combus.
V případu Combus dánský stát neposkytl vyvažující prospěch společnosti, ale jejím zaměstnancům.
In Combus, the Danish State did not compensate the company concerned but the officials employed by it.
Obdobně řecká vláda neposkytuje vyvažující prospěch společnosti OTE, ale penzijnímu fondu zaměstnanců za ztrátu příjmů v důsledku předčasného odchodu do důchodu.
Likewise, the Greek State is not compensating OTE but the employees’ pension fund for the loss of revenue due to early retirement.
Tak jako v případě společnosti Combus, status definitivy zaměstnanců OTE představuje „dědictvím nabytý a nákladný systém“ v porovnání se způsobem zaměstnávání pracovníků soukromého sektoru.
Like in Combus, the permanent status of OTE’s employees constitutes a ‘privileged and costly status’ vis-à-vis the status of private-sector employees.
Tak jako v případě Combus záměr řecké vlády spočívá ve zproštění OTE „jedné strukturální nevýhody proti jejím konkurentům ze soukromého sektoru“.
Like in Combus the intention of the Greek Government is to free OTE ‘from a structural disadvantage it ha[s] in relation to its private-sector competitors’.
Dále pak stejně jako v případě Combus zásah státu nebyl směřován k odškodnění nebo zbavení OTE minulých důchodových povinností, plynoucích z doby, kdy se na společnost vztahovala specifická úprava pracovního práva (závazky minulých let), ale omezil se striktně na nasměrování OTE k soukromému sektoru ve věci jeho budoucích důchodových práv.
Furthermore, as was the case in Combus, the State’s intervention does not aim to make up for, or alleviate OTE from, its past pensions obligations resulting from the period of time when the company became subject to a sui generis labour law framework (past liabilities), but is strictly limited to putting OTE in line with the private sector for its future pension rights.
Přesto Komise poznamenává, že objektivní a právní obsah v daném případě vykazuje určité specifické rysy ve vztahu k případu Combus.
That being said, the Commission also notes that the factual and legal context of the case at hand exhibits a number of particularities compared with Combus.
Za prvé, v případě Combus odškodnění poskytnuté dánskou vládou bylo zaměřeno na usnadnění transformace formy společnosti z veřejné na soukromou společnost, což bylo také důvodem finančního odškodnění („bonusem“), který poskytla dánská vláda zaměstnancům společnosti Combus, u nichž došlo ke změně jejich postavení ze státních zaměstnanců na zaměstnance s pracovní smlouvou dle soukromého práva.
First, in Combus the Danish authorities’ compensation aimed to facilitate the planned change of status of the company from public to private, hence the financial compensation (bonus) offered by the Danish Government to Combus employees whose status changed from public servants to private-law contract employees.
Přesto se OTE v roce 1994 stala akciovou společností, aniž by stát současně přijal příslušná opatření k zajištění nastavení zaměstnaneckých poměrů na úroveň jiné běžné akciové společnosti.
OTE, however, became a public limited company in 1994, without the State taking any appropriate measures at the time to ensure that the company’s labour rules would be aligned on those of a normal public limited company.
Stejně tak ani v roce 2001 stát nezasáhl, když OTE přišla o výhradní právo k poskytování hlasových služeb pevných linek a když došlo k úplnému uvolnění řeckého trhu elektronické komunikace.
Nor did the State intervene in 2001, when OTE lost its exclusive right to provide fixed voice telecommunications services and the Greek electronic communications market was fully liberalised.
Z tohoto pohledu nelze vyloučit, že značná část zaměstnanců umožnila OTE, obzvláště v období kritických let před a následně po úplném uvolnění trhu, aby si zajistila a udržela své dnešní dominantní postavení a aby se podílela na všech významných segmentech trhu elektronické komunikace.
In this respect, it is not impossible that the high number of employees enabled OTE, especially during the critical years before and immediately after full liberalisation, to secure and maintain its current dominant position and continue to be present in virtually all segments of the electronic communications market.
Dále pak, jak je uvedeno v 93. bodě odůvodnění, smysl podpory dle ustanovení čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES se vztahuje pouze na opatření snižující náklady jinak řádně zahrnuté v rozpočtu dané společnosti, která musí být považována za ekonomickou výhodu, již by přijímající společnost za běžných tržních podmínek nezískala [41].
Moreover, as stated in recital 93, the concept of aid in Article 87(1) of the EC Treaty covers only measures which lighten the burdens normally assumed in an undertaking’s budget and which are to be regarded as an economic advantage which the recipient undertaking would not have obtained under normal market conditions [41].
V této souvislosti musíme v souladu s judikaturou poukázat na to, že cena vyplývající pro společnosti z kolektivních smluv uzavřených mezi zaměstnavateli a odborovými svazy, které jsou pro společnosti zavazující buď proto, že k nim přistoupily, nebo proto, že jejich působnost byla dána rozšířením legislativního rámce, jsou náklady již ze své podstaty zahrnuté do rozpočtu společností [42].
In this respect, it should be recalled that according to the case-law, the costs for undertakings that arise from collective agreements concluded between employers and trade unions, which undertakings are bound to observe, either because they have acceded to those agreements or because those agreements have been extended by regulation, are costs that are included, by their nature, in the budgets of undertakings [42].
I když, jak je uvedeno v 93. bodě odůvodnění, představují zaměstnanecké poměry v OTE výjimku z běžného právního rámce pracovních vztahů, jak platí v současné době pro každou jinou soukromou společnost v Řecku, status definitivy a vyšší mzdy zaměstnanců OTE nebyly ve skutečnosti výsledkem kolektivních smluv svobodného vyjednávání, ale byly společnosti vnuceny samotným státem, Komise poznamenává, že ani jednou poté, co OTE vstoupila na burzu, se řecká vláda nezmínila o tom, že zaměstnanecké povinnosti OTE by neměly být zahrnuty do řádného rozpočtu společnosti nebo, že by měl stát odškodnit OTE za dodatečné náklady v důsledku statusu definitivy a vyšších mezd, které jsou jí vnuceny zákonem.
Although, as pointed out in recital 93, the labour rules imposed on OTE are indeed an exception to the ordinary labour law applied to date to any other private company in Greece, and the permanent status and the high salaries guaranteed to OTE employees were not in reality the result of a freely negotiated collective agreement, but rather imposed on the company by the State itself, the Commission notes that at no time since OTE became a listed company did the Greek authorities indicate that OTE’s labour law liabilities did not have to be assumed by the company’s normal budget or that the State would have to compensate OTE for the extra costs of permanency and high salaries imposed by law on it.
Stejně tak i ocenění akcií OTE bylo založeno na akceptování skutečnosti, že cena za definitivu a vyšší mzdy u OTE jsou řádně zahrnuty v rozpočtu OTE.
Likewise, OTE’s stock valuation was also based on the assumption that the permanency and high salary costs of OTE are normally for OTE’s budget to bear.
Výše uvedené úvahy posuzované s přihlédnutím k příslušné judikatuře ve věci Combus vedou k závěru, že předmětné opatření může být posuzováno jako podpora.
These considerations, examined in conjunction with the findings in the Combus case, indicate that the measure at issue can be regarded as aid.
Aniž by bylo nutno věc dále zkoumat, lze konstatovat, z důvodů podrobně dále uvedených, že je v každém případě slučitelná se společným trhem v souladu s ustanoveními čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy.
However, the matter does not need to be pursued further since, for the reasons set out in detail below, it is in any event compatible with the common market under Article 87(3)(c) of the Treaty.
SLUČITELNOST PODPORY SE SPOLEČNÝM TRHEM
COMPATIBILITY OF THE AID WITH THE COMMON MARKET
Komise poznamenává, že uvažovaný příspěvek státu na náklady na PPD OTE je součástí širšího záměru řecké vlády k transformaci zaměstnaneckých vztahů v OTE tak, aby byla zajištěna její dlouhodobá prosperita a funkční vylepšení trhu elektronické komunikace.
The Commission notes that the planned contribution of the State to the costs of the VRS of OTE is part of wider plan of the Greek authorities to restructure the employment regime applicable to OTE so as to guarantee its long term viability and to improve the functioning of the electronic communications market.
Z tohoto pohledu pak lze na PPD nahlížet jako na nutný krok k následné privatizaci OTE.
The VRS is thus a necessary step towards the further privatisation of OTE.
V důsledku téhož Komise soudí, že posuzování slučitelnosti opatření s potřebami společného trhu se musí opírat přímo o ustanovení čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES, kde se uvádí, že: „podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, lze považovat za slučitelné se společným trhem, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem“ mohou být považovány za slučitelné se společným trhem.
The Commission therefore considers that the assessment of the compatibility of the measure with the common market needs to be based directly on Article 87(3)(c) of the EC Treaty which states that: ‘aid to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas, where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest’ may be considered to be compatible with the common market.
K tomu, aby dané opatření mohlo být posuzováno jako slučitelné se společným trhem, na základě toho, že prosazuje rozvoj hospodářských činností nebo určitých hospodářských oblastí, musí vést ke zlepšení způsobu výkonu těchto hospodářských činností.
For an aid measure to be considered compatible with the common market on the grounds that it facilitates the development of economic activities or certain economic areas, it must improve the way the economic activity is carried out.
Daná podpora je slučitelná s ustanoveními čl. 87 odst. 3 písm. c), pouze tehdy, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
Aid is compatible under Article 87(3)(c) only where it does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest.
Při jeho posuzování dává Komise velký důraz na kritéria nutnosti a proporcionality [43].
In carrying out its assessment, the Commission pays particular attention to the criteria of necessity and proportionality [43].
Opatření je slučitelné se společným zájmem
The measure is in line with the common interest
Díky oznámenému opatření bude poté, co bude OTE zproštěna dodatečných nákladů, kterými je zatížena z titulu bývalé veřejné společnosti v důsledku statusu definitivy a vyšších mezd svých zaměstnanců, umožněno společnosti její další volné působení na plně uvolněném trhu elektronické komunikace a provedení nutného přizpůsobení k vlastnímu prosazení se na trhu s ohledem na nově se rozvíjející technologie, které dlouhodobě ovlivňují životaschopnost společnosti.
By relieving OTE from the extra costs it bears as a former public undertaking due to the permanent employment status and the high salaries of its staff, the notified measure will enable the company to operate freely in the fully liberalised electronic communications market and to make the necessary adjustments to respond to market and other technological developments that affect the company’s viability in the long term.
Především snížení stavu zaměstnanců OTE zhruba o jednu třetinu prostřednictvím PPD, ve spojitosti se získaným souhlasem zaměstnanců OTE ke zrušení statusu definitivy u nově přijímaných pracovníků výměnou za opatření nabízenými OTE k předčasnému odchodu do důchodu, představují hlavní smysl souboru opatření restrukturalizace OTE v očekávání zajištění ziskovosti společnosti, efektivity jejího působení a další privatizace.
In particular, the reduction of around one third of OTE’s staff through the VRS, together with the consent of OTE employees to abolish permanency for future recruits in exchange for the early retirement package offered by OTE, are key components of the overall restructuring operations of OTE that should guarantee the company’s profitability, efficient operations and further privatisation.
Do současné doby status definitivy zaměstnanců OTE, jejich nadměrně vysoký počet a nepřekonatelně vysoké mzdy jsou závažnou překážkou k její další privatizaci a vystoupení řeckého státu z OTE.
To date, the permanent employment status of OTE employees, their excessive number and the fixed salary regime applied to them constitute major obstacles to the further privatisation of the company and to the exit of the Greek State from OTE.
Probíhající průběh transformace OTE z původního monopolního postavení do pozice společnosti, vůči které se uplatňuje stejné právní prostředí, jako na kterýkoliv jiný soukromý subjekt v Řecku, jakož i stále očekávané ukončení jejího ovládání řeckým státem, přispívá ke zlepšení funkčnosti řeckého trhu elektronické komunikace, odstraňuje překážky ke vstupu na trh a odchod z trhu [44] a dlouhodobě působí ve prospěch koncových uživatelů.
The ongoing transformation of OTE from an ex-monopolist to a company that is subject to the same legal framework as any other private operator in Greece, with the subsequently envisaged relinquishment by the Greek State of its control over the company, improves the operation of the Greek electronic communications market, lowers the barriers to entry and exit in the market [44] and is beneficial in the longer term to end-users.
Uvažovaný finanční příspěvek řeckého státu na náklady na PPD je tedy slučitelný se společným zájmem.
Therefore the planned financial contribution of the Greek State to the costs of the VRS is in line with the common interest.
Podpora je vhodným prostředkem
The aid is the appropriate instrument
V rámci zahájení formálního šetření Komise vyjádřila výhrady vůči nutnosti tohoto PPD s poukazem na PPD v minulosti, jejichž náklady byly v plné výši financovány z prostředků OTE.
At the opening of the formal investigation, the Commission expressed reservations as regards the need for the present VRS by reference to other previous VRSs that were financed entirely by OTE.
Konkrétně z šetření vyplynulo, že od roku 1996 do roku 2004 OTE poskytla možnost předčasného odchodu do důchodu 8173 zaměstnancům.
In particular, the investigation showed that since 1996 and up to 2004, OTE allowed 8173 employees to retire early.
Jenže tyto roční PPD menšího rozsahu (900 zaměstnanců v průměru ročně) byly nabídnuty pouze zaměstnancům, kteří sice již měli nárok na odchod do důchodu, ale mohli nadále setrvat v pracovním poměru do doby splnění podmínky povinného odchodu do důchodu [45].
However, these smaller annual VRSs (900 employees on average each year) were offered only to employees who were already entitled to a pension but could still continue to work until the conditions for mandatory retirement were met [45].
Dále nebyla minulými PPD zohledněna možnost zápočtu náhradní doby dotčené kategorii zaměstnanců, a tudíž nemohou být srovnávány se současným PPD z hlediska jeho struktury a rozsahu působnosti.
Accordingly, these past VRSs did not involve the recognition of any notional years to the employees concerned, and therefore cannot be compared to the present VRS as far their structure and scope are concerned.
Z tohoto hlediska se minulé PPD realizované OTE nijak neliší od jiných, rovnocenných PPD jiných soukromých společností nebo stávajícího „řádného“ PPD OTE [46].
In that sense, the previous VRSs implemented by OTE were no different from equivalent VRSs implemented by any other private company or OTE’s current ‘regular’ VRS [46].
V daném případě by PPD nabízející pouze a jen možnost odchodu do předčasného důchodu zaměstnancům, kteří již mají nárok na důchod, ale nedosáhli věku povinného odchodu do důchodu, nevedl ani k nejvyšší možné účasti, když celá řada vybraných zaměstnanců by dala přednost setrvání v pracovním poměru, by si zajistila nejvyšší možný důchod [47].
In the present case, a VRS which would have merely offered early retirement only to employees who were entitled to a pension but had not yet reached the mandatory retirement age would not have led to the highest possible take-up since a number of eligible employees would still have preferred to remain in employment in order to receive the maximum possible pension [47].