natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ocenění samostatné hodnoty BB provedené společností gmc-unitreu Wirtschaftsprüfungs- und Steuerberatungs-GmbH u příležitosti nákupu všech akcií zemí Burgundsko pro přípravu privatizace BB: Podle tohoto znaleckého posudku se hodnota BB pohybovala, pro podobná čísla, na jaká se vztahovalo ocenění provedené HSBC, ke dni 30. června 2004 mezi 44,4 miliony EUR a 53,9 miliony EUR [24].
an evaluation of the stand-alone value of BB carried out by gmc-unitreu Wirtschaftsprüfungs- und Steuerberatungs GmbH on the occasion of the acquisition of all the shares by the Province of Burgenland in order to prepare the ground for the privatisation of BB. On the basis of figures similar to those used by HSBC, the study concluded that on 30 June 2004 BB was worth between EUR 44,4 million and EUR 53,9 million [24];
Ocenění provedené Sdružením, které vycházelo ze samostatné hodnoty majetku BB ve výši 50 milionů EUR až 75 milionů EUR.
the Consortium’s own assessment, which assumed a stand-alone equity value of BB in the range of EUR 50-75 million.
Kromě toho Rakousko namítlo, že nabízející přecenili podmínky výběrového řízení, takže obě cenové nabídky ležely nad skutečnou tržní hodnotou.
In addition, Austria argued that the bidders had priced in the conditions of the tender procedure and therefore both offers had been higher than the actual market value.
Rakousko nabídlo, aby nezávislí odborníci provedli další znalecký posudek, aby se prokázalo, že byla zaplacena cena shodná s tržní cenou.
Austria offered to commission a further study by an independent expert in order to establish that a price in line with market conditions had been paid.
Význam povinnosti náhradního ručení pro prodej BB
The role of Ausfallhaftung in the sale of BB
Rakousko během celého řízení stále znovu podtrhovalo význam povinnosti náhradního ručení a s tím související finanční zájmy země Burgundsko při prodeji BB a v tom jej podporovala společnost GRAWE.
Throughout the investigation Austria repeatedly stressed the importance of Ausfallhaftung and the ensuing financial interest of the Province of Burgenland in the sale of BB, and in this was supported by GRAWE.
Kritérium „Další vedení Bank Burgenland s vyloučením uplatnění náhradního ručení zemí“ bylo kritérium, které Rakousko oznámilo v podmínkách v rámci výběrového řízení, a tak bylo známé všem zúčastněným stranám.
The criterion of ‘continued operation of Bank Burgenland and, at the same time, avoidance of the use of Ausfallhaftung’ was one of the conditions Austria had made public in the tender procedure and hence was known to all concerned.
V tomto ohledu přineslo Rakousko a společnost GRAWE zejména následující argumenty:
In this connection, Austria and GRAWE presented the following arguments in particular.
Povinnost náhradního ručení lze odůvodnit ze zákona.
The basis for Ausfallhaftung could be found in statute.
Protože BB je organizovaná jako soukromoprávní akciová společnost a smlouva o ručení je institutem soukromého práva (paragraf 1356 Občanského zákoníku), řídí se předpoklady a rozsah ručení země Burgundsko podle soukromoprávních předpisů; stát jako vlastník Bank Burgenland zde právě nebyl činný jako nositel veřejné moci.
However, as a company limited by shares (‘AG’), BB had a private-law legal form and the guarantee itself was a private-law institution (Section 1356 of the General Civil Code); the conditions and extent of the liability of the Province of Burgenland were therefore governed by private-law provisions. The State had acted as owner of Bank Burgenland and not in its public-law capacity.
Tím, že Komise tento argument nepřijala, nedbala na rozdělení moci v Rakousku: zdrojem povinnosti náhradního ručení je zákonodárství, zatímco výkonná moc, tj. země Burgundsko, rozhodla prodat BB.
In not accepting this argument, the Commission was ignoring the separation of powers in Austria between the legislature (the source of Ausfallhaftung), on the one hand, and the executive (the Province of Burgenland, which had taken the decision to sell BB), on the other.
Vztah země Burgundsko k BB lze přirovnat ke vztahu mezi mateřskou společností, která ručí za svou dceřinou společnost prohlášením o převzetí ručení.
The relationship between the Province of Burgenland and BB could be likened to the situation of a parent company giving a guarantee for its subsidiary in the form of a comfort letter (Patronatserklärung).
Při prodeji dceřiné společnosti by se takové ručení – stejně jako každé jiné podrozvahové riziko – zohlednilo.
Such a guarantee would be taken into account when selling a subsidiary, as would any other off-balance sheet risk.
Na podporu tohoto argumentu Rakousko poukazuje na rozsudek rakouského nejvyššího soudního dvora ze dne 4. dubna 2006 [25].
Austria further supported this view by referring to a judgment of the Austrian Supreme Court of 4 April 2006 [25].
Kromě toho se Komise a Rakousko dohodli na zrušení povinnosti náhradního ručení jako existující podpory po určitém přechodném období.
Furthermore, the Commission and Austria had agreed on the abolition of the guarantee as existing aid after a transitional period.
Až do svého zrušení má být povinnost náhradního ručení „legalizována“, takže země Burgundsko to smí následně zohlednit i při prodeji BB.
Until its abolition, Ausfallhaftung would be ‘legalised’, which should also allow the Province of Burgenland to take it into consideration when selling BB.
Země Burgundsko neposkytla ručení s výhledem na proces privatizace, a Rakousko nemělo žádnou právní možnost k tomu, aby toto ručení ukončilo před prodejem BB.
The guarantee had not been granted by the Province of Burgenland with a view to the privatisation process and Austria had had no legal means of discharging itself from its guarantee prior to the sale of BB.
Pokud by se za těchto okolností nesmělo vzít v úvahu riziko spojené s povinností náhradního ručení, pak by Komise fakticky bránila zemi Burgundsko v privatizaci BB.
If the risk associated with Ausfallhaftung could not be taken into account under these circumstances, the Commission would effectively be preventing the Province of Burgenland from privatising BB.
To by odporovalo pověření k privatizaci BB v dřívějším rozhodnutí Komise a nepřípustným způsobem by to omezovalo právo členských států privatizovat svůj majetek.
This would contradict the privatisation requirement in the Commission’s earlier decision on BB and would unlawfully restrict Member States' freedom to privatise their assets.
Praxe rozhodování Komise a soudů Společenství utvrzuje Rakousko v jeho stanovisku.
Austria’s view was confirmed by the Commission’s own practice and by the European Courts.
Tak zejména Komise připustila, že při privatizaci se smí zohlednit závazky a podrozvahová rizika [26].
In particular, the Commission had recognised that liabilities and off-balance sheet risks could be taken into account in a privatisation procedure [26].
Také ve věci Gröditzer Stahlwerke soudní dvůr Evropských společenství implicitně uznal, že státní záruka, která je relevantní pro likvidaci společnosti, smí být vzata v úvahu [27].
In Gröditzer Stahlwerke, the Court of Justice of the European Communities also implicitly recognised that a guarantee given by the State, which was relevant to the liquidation of the undertaking, should be taken into account [27].
Uznání povinnosti náhradního ručení jako existující podpory je proto relevantní.
The recognition of Ausfallhaftung as existing aid was therefore relevant.
Riziko vzniku povinnosti náhradního ručení závisí na budoucím profilu rizika banky a následně na profilu rizika nového vlastníka.
The risk that Ausfallhaftung might be called upon depended on the future risk profile of the bank and, therefore, on the risk profile of its new owner.
Rizika, která s sebou přinášel nákup BB Sdružením, nebyla pro zemi Burgundsko přijatelná.
The Province of Burgenland had considered the risk associated with the Consortium as owner to be unacceptable.
Ani skutečnost, že BB by dále podléhala FMA, na tomto hodnocení nic nezměnila, protože FMA je činná pouze ex post.
The fact that BB remained under the supervision of the FMA did not change this prognosis, as the FMA intervened only ex post.
Scénář likvidace předložený Rakouskem
The liquidation scenario presented by Austria
Rakousko doručilo odhad částky zajištěné povinností náhradního ručení a scénář likvidace s odkazem na to, že při odhadu se vycházelo z předběžné kalkulace, která byla Komisi předložena při řízení, jež vedlo k rozhodnutí o restrukturalizaci.
Austria provided a calculation for the amount guaranteed by Ausfallhaftung and a liquidation scenario. It pointed out that the approach used in the calculation was identical to the one presented to the Commission in the procedure leading to the restructuring decision.
Společnost GRAWE uvedla, že v této souvislosti je návrat zpět ke scénáři likvidace špatný, protože země Burgundsko nerozhoduje o likvidaci BB, ale spíše měla vybrat kupce.
GRAWE submitted that it was wrong to use a liquidation scenario in this context as the Province of Burgenland had to decide, not on a liquidation of BB, but on which buyer it should choose.
Scénář likvidace pro jiné okolnosti nebyl (rozhodnutí o podpoře na restrukturalizaci).
The liquidation scenario had been intended for a different situation (decision on restructuring aid).
Kromě toho by země Burgundsko nebyla v případě vzniku povinnosti náhradního ručení schopná prodloužit likvidaci veškerého majetku, protože všichni věřitelé by se mohli se svými nároky obrátit přímo na zemi.
In addition, in a situation of Ausfallhaftung, the Province of Burgenland would not be able to demand the liquidation of all assets, as all creditors could address the Province directly with their claims.
Refinancování BB po jejím prodeji
The refinancing of BB after its sale
Podle názoru Rakouska je tento aspekt spojen s kritériem „Další vedení BB s vyloučením uplatnění náhradního ručení zemí“. Rakousko trvá na tom, že po oznámení prodeje BB Sdružení by bylo možné očekávat nárůst požadavku na refinancování a značné odtoky likvidních prostředků, takže nakonec by mohlo dojít k plnění povinnosti náhradního ručení.
Austria linked this element to the criterion of ‘continued operation of BB and, at the same time, avoidance of the use of the guarantee’, maintaining that the announcement of the sale of BB to the Consortium might have led to an increase in BB’s refinancing needs and a significant liquidity outflow, and eventually might have triggered Ausfallhaftung.
Přitom byla likvidita BB po prodeji důležitým prvkem rozhodování.
BB’s liquidity in the wake of the sale had been a crucial factor in the decision-making.
Ani Sdružení nevyloučilo riziko odtoku vkladů a výpovědi úvěrových linek Interbanky, rozsah tohoto rizika však odhadlo mnohem níže než Rakousko.
The Consortium had also not excluded the possibility of deposit withdrawal by clients or the cancellation of inter-bank credit lines, albeit to a significantly lesser extent than estimated by Austria.
Zatímco Sdružení vycházelo z odtoků ve výši nejvýše 500 milionů EUR, doručilo Rakousko odhady, podle kterých se čisté odtoky kapitálu pohybovaly ve výši 750 milionů EUR a v nejhorším případě ve výši 1,25 miliardy EUR. Sdružení by muselo dokázat, že by bylo schopné zajistit refinancování, tento důkaz však nepodalo, nýbrž předložilo pouze nezávazná vysvětlení záměru různých bank.
While the Consortium expected a maximum of EUR 500 million of withdrawals, Austria submitted calculations which quantified the net liquidity outflow at, at best, EUR 750 million and, at worst, EUR 1,25 billion. The Consortium bore the burden of proving that it could secure the refinancing, but had failed to discharge it. Instead, it had merely provided non-binding ‘letters of intent’ from various banks.
Rakousko dále podtrhuje, že v této věci by mělo mnohem menší pochyby, pokud by Sdružení, jak výhledově přislíbilo během jednání, přivedlo nějakého finančně silného finančního partnera.
Austria further underlined that it would have been less concerned on this score had the Consortium presented a financially strong business partner, as it had announced during the negotiations.
Otázky v souvislosti se schválením prodeje společností FMA
Issues regarding the authorisation of the sale by the FMA
Podle závěrů Rakouska může FMA podle paragrafu 20 bankovního zákona (BWG) prověřit kupujícího banky tzv. Fit & Proper testem až teprve tehdy, když smluvní strany podepíší závaznou kupní smlouvu.
Austria explained that, according to Section 20 of the Banking Act, the FMA could only carry out the so-called ‘fit & proper test’ of the buyer of a bank when the parties had already entered into a binding agreement.
Hypotetickým oceněním více než jednoho možného kupujícího by FMA překročila svoje pravomoci.
A hypothetical evaluation of more than one potential buyer would exceed the FMA’s powers.
Ze stejného důvodu není možné předložit Komisi, jak je požadováno v rozhodnutí o zahájení, dodatečné hodnocení.
For the same reason, it was not possible to provide the Commission ex post with such an evaluation, as requested in the opening decision.
Poté, co jak Sdružení, tak i společnost GRAWE písemně požádali o povolení, odmítla FMA překontrolovat předložené podklady [28].
Consequently, the FMA had refused to examine the documents both of the Consortium and of GRAWE, as both potential buyers had provided the FMA with documents in order to obtain permission prior to the sale [28].
FMA je povinná nezaujatě překontrolovat každý nákup.
The FMA was required to evaluate any deal in an unbiased manner.
Rakousko vysvětlilo, že se přesto pokusilo získat ocenění obou zbývajících nabízejících.
Austria stated that it had nevertheless tried to obtain a statement concerning the two remaining bidders.
FMA naznačila, že pro jakékoliv ocenění společnosti GRAWE, kterou FMA stejně velmi dobře zná, by bylo zapotřebí jen několik týdnů.
Informally, the FMA had indicated that an evaluation of GRAWE, which was well known to the authority, would probably only take a few weeks.
Protože však na ocenění Sdružení by se podílely i úřady mimo Evropskou unii, trvalo by takové ocenění pravděpodobně déle než tři měsíce.
In contrast, the evaluation of the Consortium also involved other authorities outside the European Union and would therefore presumably take more than three months.
FMA je však ze zákona zavázána vydat během tří měsíců případné rozhodnutí o zákazu, jinak by se prodej považoval za schválený.
However, the FMA was bound by law to react within three months; otherwise the sale would be deemed authorised.
Z tohoto důvodu by FMA musela během tří měsíců od podání návrhu zakázat případný prodej Sdružení.
Therefore, a sale to the Consortium would inevitably lead to the FMA provisionally prohibiting the sale as a first step.
Bez ohledu na to by FMA dále zkoumala zámysl Sdružení o nákupu BB a mohla by případně odvolat svoje původní rozhodnutí o zákazu.
The FMA could, however, continue with the examination and, if necessary, revoke its earlier refusal.
Celé řízení by mohlo trvat až jeden rok.
The whole process could take up to a year.
Podle informací FMA by byl výstup řízení „naprosto otevřený“.
According to the FMA, the outcome would have been ‘entirely open’.
Rakousko zdůraznilo, že s ohledem na to by země Burgundsko musela sama odhadnout, zda lze očekávat schválení prodeje BB společností FMA.
Against this background, Austria stressed that the Province of Burgenland had needed to sell BB on the basis of its own prognosis of the FMA’s final decision.
Rakousko přitom vycházelo z toho, že FMA by s prodejem Sdružení nikdy nesouhlasila.
However, Austria had considered that the FMA would never have allowed a sale to the Consortium.
Nejdůležitější úvahy, které sloužily zemi Burgundsko jako základ této prognózy, jsou vysvětleny dále.
The main considerations underlying the prognosis by the Province of Burgenland had been as follows:
SLAV International Bank AG požádala již v roce 1994 o bankovní koncesi pro Rakousko; žádost byla dne 17. listopadu 1997 zamítnuta.
Back in 1994 SLAV International Bank AG had applied for a banking licence in Austria. The application was rejected on 17 November 1997.
Zamítnutí žádosti bylo tenkrát mimo jiné zdůvodněno tím, že tehdejší vlastník, ukrajinský fond, nezavedl mezinárodní zásady řádného vedení účetnictví (IAS).
One of the grounds for rejection had been that the Ukrainian fund which was the owner at the time did not apply International Accounting Standards (IAS).
Skupina dále, s výjimkou jednoho malého člena, výlučně na Ukrajině zastoupené Active Bank Ltd, nepůsobila v bankovnictví.
Apart from a small member of the Consortium, Active Bank Ltd with activities in Ukraine only, no banking activities had been carried on within the group thus far.
Žádný ze členů Sdružení nemá hodnocení od nějaké mezinárodně uznávané ratingové společnosti.
None of the Consortium’s members was rated by an internationally recognised rating agency.
Naproti tomu ve společnosti GRAWE by Bank Burgenland získala partnera se zkušenostmi v oblasti bankovnictví a kapitálového trhu, který má hodnocení „A“ a kterého FMA dobře zná.
In contrast, in GRAWE Bank Burgenland would be gaining an experienced partner in the banking and capital market sector that had an ‘A’ rating and was well known to the FMA.
Kromě toho Rakousko odkazovalo na zkušenosti z prvních dvou neúspěšných pokusů o privatizaci.
Similarly, Austria referred to its experience during the two earlier unsuccessful attempts at privatising BB.
Zejména druhého kola prodeje, které v srpnu 2005 skončilo bez výsledku, se účastnila jedna banka se sídlem v Litvě, jejíž poslední vlastník byl z Ruska, o které mělo Rakousko dobré důvody se domnívat, že FMA by prodej neschválila.
Especially during the second attempt, which ended in failure in August 2005, a Lithuania-based bank with a Russian owner had taken part and Austria had reason to believe that the FMA would have forbidden such a deal.
Rakousko dále poukázalo na to, že k rozhodnutí by bylo zapotřebí mnohem více času, protože neexistuje žádné „Memorandum o porozumění“ jako podklad pro spolupráci a výměnu informací mezi FMA a ukrajinskou Národní bankou.
Austria also noted that the decision would be more time-consuming owing to the non-existence of a memorandum of understanding as a basis for mutual cooperation and information exchange between the FMA and the Ukrainian National Bank.
Kromě toho měla společnost GRAWE z důvodu dobré pověsti zájem na tom, aby se v případě obtíží BB zasáhlo.
Furthermore, in order to preserve its good reputation, it was in GRAWE’s interests to intervene in the event of BB experiencing difficulties.
To nelze říct o Sdružení.
The same could not be said of the Consortium.
Rakousko pro doplnění podtrhlo, že BB by s vlastníkem sídlícím na Ukrajině nikdy neobdrželo hodnocení srovnatelné s hodnocením „A“ společnosti GRAWE, nýbrž podle zásady, že společnost nemůže mít nikdy lepší hodnocení než stát sídla společnosti, spíše hodnocení mezi „BB“ a „B“.
In addition, Austria stressed that, with a Ukraine-based owner, BB would never obtain a rating similar to GRAWE’s ‘A’ rating, but rather a rating between ‘BB’ and ‘B’, in accordance with the principle that an undertaking cannot secure a better rating than the country in which it is established.
Další hlediska prognózy země Burgundsko
Further elements of the prognosis of the Province of Burgenland
Rakousko kromě toho předložilo příspěvek HSBC, ve kterém byly potvrzeny úvahy země ohledně pravděpodobnosti schválení prodeje společností FMA a možného uplatnění povinnosti náhradního ručení při rozhodnutí o prodeji společnosti GRAWE.
Austria also presented a note by HSBC confirming all considerations by the Province of Burgenland as to the probability that the FMA would authorize the deal and that Ausfallhaftung might be availed of in the event of a decision in favour of GRAWE.
Výrazně malá rizika při prodeji společnosti GRAWE by daleko překročila rozdíl mezi cenovými nabídkami.
The price difference was far outweighed by the much smaller risk in the event of a sale to GRAWE.
Pochybnosti existovaly také v souvislosti s obchodním plánem Sdružení.
The Consortium’s business plan was also a matter for concern.
Ten byl předložen až v pozdním stadiu řízení (27. února 2006) a předpokládal začlenění Active Bank Ltd sídlící na Ukrajině. Sdružení dokonce vázalo nákup Bank Burgenland na vklad Active Bank.
It had not been submitted until late in the process on 27 February 2006 and provided for the integration of Ukraine-based Active Bank Ltd. Indeed, the Consortium made this a condition precedent to acquiring BB.
Obchodní plán obsahoval podle názoru země Burgundsko řadu prvků, které by znamenaly ohrožení existence BB.
However, there were a number of elements in this business plan which the Province of Burgenland considered highly dangerous to BB’s very existence.
Tady je třeba poukázat zejména na to, že jen velmi malá část vložení kapitálu zajištěného Sdružením byla plánována na posílení regionálních obchodních aktivit BB (17 milionů EUR z celkových 85 milionů EUR); zbytek by měl téct do Active Bank působící na Ukrajině.
In particular, only a very small part of the new capital pledged by the Consortium had been earmarked for strengthening the regional activities of BB (EUR 17 million out of a total of EUR 85 million), the rest being intended for Ukraine-based Active Bank.
Podle obchodního plánu měla hlavní obchodní činnost probíhat na Ukrajině a ne v zemi Burgundsko, což zahrnovalo měnová rizika.
According to the business plan, the future main centre of gravity of the business was to be in Ukraine instead of in the Province of Burgenland — a situation which involved exchange risks.
Kromě toho země Burgundsko nikdy nezjistila, jak si Sdružení konkrétně představuje začlenění Active Bank, jejíž hodnota byla přeceňována.
Also, the Province of Burgenland had never been able to find out how the Consortium intended to integrate Active Bank, the value of which was over-estimated.
Země Burgundsko obezřetně vycházela z pesimistického scénáře pro BB, podle kterého by selhání Active Bank značně ohrozilo BB a v konečném důsledku by mohlo vést k platební neschopnosti BB.
For prudential reasons, the Province of Burgenland assumed a worst-case scenario for BB in which a failure of Active Bank would seriously jeopardise BB and, ultimately, even result in BB’s insolvency.
Na základě tohoto obchodního plánu by země Burgundsko BB neprodala, ani kdyby Sdružení bylo jediným nabízejícím [29].
Based on that business plan, the Province of Burgenland would not have sold BB even if the Consortium had been the only bidder [29].
Rakousko mělo dále pochybnosti, protože FMA potřebovala na kontrolu prodeje BB Sdružení mnohem více času.
Furthermore, Austria had been concerned about the fact that the FMA would have needed considerably more time to evaluate a sale to the Consortium.
V rozhodnutí o restrukturalizaci se požaduje plynulá privatizace BB.
A timely privatisation of BB was required by the decision concerning the restructuring of BB.
Kromě toho cenová nabídka společnosti GRAWE platila jen do 31. března 2006.
In addition, GRAWE had limited the validity of its offer to 31 March 2006.
Země Burgundsko by podstoupila riziko, že by v případě rozhodnutí o zákazu vydaného FMA neměla vůbec žádného kupce BB.
The Province of Burgenland therefore risked being left without a buyer if the FMA prohibited the sale.
Dne 5. března 2008 odkázalo Rakousko na rozsudek jednoho německého soudu, který potvrdil jedno rozhodnutí BaFin, kterým byl zakázán prodej podílů jedné německé banky ukrajinské skupině společností.
On 5 March 2008 Austria referred to a German court judgment confirming a BaFin decision prohibiting the sale of shares in a German bank to a Ukrainian group.
Rakousko netvrdilo, že by se v tomto případě dotčené ukrajinské skupiny jednalo o Sdružení, cítilo se ale tímto rozhodnutím, ke kterému BaFin došel po 13 měsících, podpořeno ve své prognóze.
Austria did not maintain that the Ukrainian group concerned by this case was the Consortium, but it nevertheless found its own prognosis to be supported by the decision, which it had taken BaFin 13 months to reach.
Podle názoru Rakouska je otázka plynulého prodeje úzce spjata s požadovanou jistotou transakcí.
In Austria’s view, the question of a timely sale was closely linked to the required transaction security.