natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kal se poté nechá 45 minut usazovat, odebere se supernatant a analyzuje se na obsah rozpuštěného organického uhlíku.
The sludge is then allowed to settle for 45 minutes and the supernatant drawn off and analysed for dissolved organic carbon content.
Výše uvedený postup plnění a odběru se opakuje v průběhu zkoušky denně.
The above fill-and-draw procedure is repeated daily throughout the test.
Před usazováním může být nezbytné očistit stěny jednotek, aby se předešlo hromadění pevných látek nad hladinou kapaliny.
Before settling, it may be necessary to clean the walls of the units to prevent the accumulation of solids above the level of the liquid.
Pro každou jednotku se použije samostatná stěrka nebo kartáč, aby nedošlo ke vzájemné kontaminaci.
A separate scraper or brush is used for each unit to prevent cross contamination.
V ideálním případě se rozpuštěný organický uhlík stanoví v supernatantu denně, ale připouštějí se i méně časté analýzy.
Ideally, the dissolved organic carbon in the supernatant liquors is determined daily, although less frequent analyses are permissible.
Před analýzou se kapaliny zfiltrují přes promyté membránové filtry o velikosti pórů 0,45 μm nebo se odstředí.
Before analysis the liquors are filtered through washed 0,45 μm membrane filters or centrifuged.
Teplota vzorku po dobu, kdy je v odstředivce, nesmí přesáhnout 40 oC.
The temperature of the sample must not exceed 40 oC while it is in the centrifuge.
Délka zkoušky u látek, u nichž dochází k malému biologickému rozkladu nebo se nerozkládají vůbec, není stanovena, ale na základě zkušenosti lze doporučit, aby trvala nejméně 12 týdnů, ne avšak déle než 26 týdnů.
The length of the test for compounds showing little or no biodegradation is indeterminate, but experience suggests that this should be at least 12 weeks in general, but not longer than 26 weeks.
Hodnoty koncentrace rozpuštěného organického uhlíku v supernatantu ve zkušebních jednotkách a v kontrolních jednotkách se vynesou do grafu proti času.
The dissolved organic carbon values in the supernatant liquors of the test units and the control units are plotted against time.
Po skončení biologického rozkladu by se koncentrace zjištěná ve zkušební jednotce měla blížit hodnotě v kontrolní jednotce.
As biodegradation is achieved, the level found in the test will approach that found in the control.
Jakmile se ve třech po sobě následujících měřeních zjistí, že rozdíl mezi oběma hladinami je konstantní, provede se takový počet dalších měření, který je postačující pro statistické vyhodnocení výsledků, a vypočte se procentuální hodnota biologického rozkladu zkoušené látky (Dda nebo Dssd, viz bod 1.2).
Once the difference between the two levels is found to be constant over three consecutive measurements, such number of further measurements as are sufficient to allow statistical treatment of the data are made and the percentage biodegradation of the test compound is calculated (Dda or Dssd, see 1.2).
veškeré informace o druhu odpadní vody, typu použité jednotky a o experimentálních výsledcích týkajících se zkoušené látky, referenční látky (pokud byla použita) a slepého pokusu,
all information on the kind of sewage, the type of unit used and the experimental results concerning the tested substance, the reference substance if used, and the blank,
teplota,
the temperature,
křivka úbytku s popisem, způsob výpočtu (viz bod 1.2),
removal curve with description, mode of calculation (see 1.2),
datum a lokalita, kde byly odebrány aktivovaný kal a odpadní voda, stav adaptace, koncentrace atd.,
date and location where the activated sludge and the sewage were sampled, status of adaptation, concentration, etc.,
vědecké důvody pro jakékoli změny ve zkušebním postupu,
scientific reasons for any changes of test procedure,
podpis a datum.
signature and date.
Protože látky, které mají být zkoušené touto metodou, nejsou snadno biologicky rozložitelné, bude obvykle jakýkoli úbytek DOC, ke kterému dojde pouze v důsledku biologického rozkladu, rozložený do dnů nebo týdnů, s výjimkou případů, kdy je aklimatizace náhlá, což se projeví náhlým vymizením zkoušené látky po několika týdnech.
Since the substance to be tested by this method will not be readily biodegradable, any removal of DOC due solely to biodegradation will normally be gradual over days or weeks, except in such cases where acclimatisation is sudden as indicated by an abrupt disappearance occurring after some weeks.
Někdy však může hrát významnou úlohu fyzikálně-chemická adsorpce, která se projeví úplným nebo částečným úbytkem přidaného DOC na začátku.
However, physico-chemical adsorption can sometimes play an important role; this is indicated when there is complete or partial removal of the added DOC at the outset.
Další vývoj závisí na faktorech, jako jsou míra adsorpce a koncentrace suspendovaných látek v nepoužité výtokové vodě.
What happens subsequently depends on factors such as the degrees of adsorption and the concentration of suspended solids in the discarded effluent.
Obvykle rozdíl mezi koncentrací DOC v supernatantech u kontrol a u zkušebních jednotek postupně vzrůstá z počáteční nízké hodnoty a tento rozdíl poté zůstává na nové hodnotě po zbytek experimentu, pokud nedojde k aklimatizaci.
Usually the difference between the concentration of DOC in the control and test supernatant liquors gradually increases from the initial low value and this difference then remains at the new value for the remainder of the experiment, unless acclimatisation takes place.
Má-li se rozlišit biologická rozložitelnost (nebo částečná biologická rozložitelnost) od adsorpce, je třeba provést další zkoušky.
If a distinction is to be drawn between biodegradation (or partial biodegradation) and adsorption, further tests are necessary.
To lze provést několika způsoby, nejsprávnější je však použít supernatant nebo kal jako inokulum v některé základní zkoušce (nejlépe ve zkoušce respirometrií).
This can be done in a number of ways, but the most convincing is to use the supernatant liquor, or sludge, as inoculum in a base-set test (preferably a respirometric test).
Zkoušené látky, které vykazují v této zkoušce velký úbytek DOC, lze pokládat za potenciálně biologicky rozložitelné.
Test substances giving high, non-adsorptive removal of DOC in this test should be regarded as potentially biodegradable.
Nízký nebo nulový úbytek DOC může být způsoben inhibicí mikroorganismů zkoušenou látkou, která se může projevovat rozpuštěním nebo úbytkem kalu nebo zákalem supernatantu.
Low, or zero removals of DOC may be due to inhibition of microorganisms by the test substance and this may also be revealed by lysis and loss of sludge, giving turbid supernatants.
Vyšší citlivosti může být dosaženo specifickými analytickými metodami nebo použitím látek značených 14C.
The use of a specific analytical method or of 14C-labelled test substance may allow greater sensitivity.
Pokud se výsledek udává jako primární biologická rozložitelnost, měly by být podle možnosti uvedeny změny v chemické struktuře, které způsobily, že se snížil signál výchozí zkoušené látky.
When results are also given in terms of primary biodegradation, an explanation should, if possible, be given on the chemical structure change that leads to the loss of response of the parent test substance.
OECD, Paris, 1981, Test Guideline 302 A, rozhodnutí Rady C(81) 30 v konečném znění.
OECD, Paris, 1981, Test Guideline 302 A, Decision of the Council C(81) 30 final.
Zkouška SCAS: příklad výsledků
SCAS test: example of results
Ct–Cc
Ct - Cc
Procento biologického rozkladu
Percentage biodegradition,
(dny)
(days)
4-acetamidobenzen-1-sulfonát
4-acetyl aminobenzene sulphonate
4-dodecylbenzen-1-sulfonát
Tetra propylene benzene sulphonate
4nitrofenol
4-nitrophenol
diethylenglykol
Diethylene glycol
cyklopentantetrakarboxylát
Cyclopentane tetra carboxylate
Příklad zkušební aparatury
Example of test apparatus
Vzduch
Figure 1 Air
Objem 50 ml
Volume 50 ml
Tato bioakumulační metoda je replikou metody OECD TG 305 (1996).
This bioconcentration method is a replicate of the OECD TG 305 (1996).
V této metodě je popsán postup pro charakterizaci schopnosti látek bioakumulovat se v rybách za průtokových podmínek.
This method describes a procedure for characterising the bioconcentration potential of substances in fish under flow-through conditions.
Ačkoliv jsou průtokové režimy preferovány, připouštějí se i semistatické režimy, jsou-li splněna kritéria validace.
Although flow-through test regimes are much to be preferred, semi-static regimes are permissible, provided that the validity criteria are satisfied.
V metodě jsou dostatečně popsány podrobnosti pro provedení zkoušky, přičemž je poskytnuta dostatečná volnost pro přizpůsobení experimentálního uspořádání podmínkám v jednotlivých laboratořích a různým vlastnostem zkoušených látek.
The method gives sufficient details for performing the test while allowing adequate freedom for adapting the experimental design to the conditions in particular laboratories and for varying characteristics of test substances.
Metoda je nejefektivnější pro stabilní organické chemikálie s hodnotou log Pow od 1,5 do 6,0 (1), ale může být také použita na superlipofilní látky (s hodnotou log Pow > 6,0).
It is most validly applied to stable organic chemicals with log Pow values between 1,5 and 6,0 (1) but may still be applied to superlipophilic substances (having log Pow > 6,0).
Předběžně odhadnutý bioakumulační faktor (BCF), někdy označovaný jako KBbude pro takové superlipofilní látky pravděpodobně vyšší než hodnota bioakumulačního faktoru v ustáleném stavu (BCFUS), která je očekávána z laboratorních experimentů.
The pre-estimate of the bioconcentration factor (BCF), sometimes denoted as KB, for such superlipophilic substances will presumably be higher than the steady-state bioconcentration factor (BCFSS) value expected to be obtained from laboratory experiments.
Předběžné odhady pro organické látky s hodnotou log Pow až asi 9,0 lze získat pomocí rovnice Binteina at al (2).
Preestimates of the bioconcentration factor for organic chemicals with log Pow values up to about 9,0 can be obtained by using the equation of Bintein at al (2).
Mezi parametry, které charakterizují bioakumulační potenciál, patří rychlostní konstanta příjmu (k2), rychlostní konstanta vylučování (k1) a BCFUS.
The parameters which characterise the bioconcentration potential include the uptake rate constant (k1), the depuration rate constant (k2) and the BCFss.
Izotopově značené zkoušené látky mohou usnadnit analýzu vzorků vody a ryb a mohou být použity v případě, že by měla být provedena identifikace a kvantifikace produktů rozkladu.
Radio-labelled test substances can facilitate the analysis of water and fish samples and may be used to determine whether degradate identification and quantification should be made.
Měří-li se celkový obsah radioaktivního zbytku (například po spálení nebo solubilizaci tkáně), je hodnota BCF založena na výchozí sloučenině, všech zadržených metabolitech a také na asimilovaném uhlíku.
If total radioactive residues are measured (e.g. by combustion or tissue solubilisation), the BCF is based on the parent compound, any retained metabolites and also assimilated carbon.
Hodnoty BCF založené na celkovém obsahu radioaktivního zbytku tedy nemohou být přímo srovnatelné s hodnotou BCF získanou specifickou chemickou analýzou pouze výchozí sloučeniny.
BCFs based on total radioactive residues may not, therefore, be directly comparable to a BCF derived by specific chemical analysis of the parent compound only.
V izotopových studiích mohou být pro stanovení BCF výchozí sloučeniny zařazeny čisticí postupy, a je-li to považováno za nezbytné, mohou být charakterizovány hlavní metabolity.
Clean-up procedures may be employed in radiolabelled studies in order to determine BCF based on the parent compound, and the major metabolites may be characterised if deemed necessary.
Je možné rovněž kombinovat studii metabolismu ryb se studií bioakumulace analýzou a identifikací zbytků v tkáních.
It is also possible to combine a fish metabolism study with a bioconcentration study by analysis and identification of the residues in tissues.
Biokoncentrace/bioakumulace je nárůst koncentrace zkoušené látky v organismu (v jeho specifikované tkáni) nebo na něm vzhledem ke koncentraci zkoušené látky v okolním médiu.
Bioconcentration/Bioaccumulation is the increase in concentration of the test substance in or on an organism (specified tissues thereof) relative to the concentration of test substance in the surrounding medium.
Bioakumulační faktor (BCF or KB) je koncentrace zkoušené látky v rybách nebo na nich nebo v jejich specifikovaných tkáních (Cr as μg/g (ppm)) dělená koncentrací chemikálie v okolním médiu (Cw as μg/ml (ppm)), a to kdykoliv ve fázi příjmu při této zkoušce.
The bioconcentration factor (BCF or KB) at any time during the uptake phase of this accumulation test is the concentration of test substance in/on the fish or specified tissues thereof (Cf as μg/g (ppm)) divided by the concentration of the chemical in the surrounding medium (Cw as μg/ml (ppm)).
Bioakumulační faktor v ustáleném stavu (BCFUS nebo KB) se po dlouhou dobu výrazně nemění; koncentrace zkoušené látky v okolním médiu je po tuto dobu konstantní.
The steady-state bioconcentration factor (BCFss or KB) does not change significantly over a prolonged period of time, the concentration of the test substance in the surrounding medium being constant during this period of time.
Plató nebo ustálený stav je stav dosažený tehdy, je-li při grafickém znázornění křivka časové závislosti koncentrace zkoušené látky v rybách (Cr) rovnoběžná s časovou osou a tři po sobě jdoucí analýzy Cr vzorků odebraných v intervalech alespoň dvou dnů se neliší více než o ± 20 % a není-li mezi těmito třemi dobami odběru žádný výrazný rozdíl.
A plateau or steady-state is reached in the plot of test substance in fish (Cf) against time when the curve becomes parallel to the time axis and three successive analyses of Cf made on samples taken at intervals of at least two days are within ± 20 % of each other, and there are no significant differences among the three sampling periods.
Analyzují-li se spojené vzorky, požadují se čtyři po sobě jdoucí analýzy. v případě zkoušených látek, jejichž příjem probíhá pomalu, jsou vhodnější sedmidenní intervaly.
When pooled samples are analysed at least four successive analyses are required. For test substances which are taken up slowly the intervals would more appropriately be seven days.
Bioakumulační faktory vypočtené přímo z kinetických rychlostních konstant (k1/k2) se nazývají kinetické akumulační faktory (BCFK).
Bioconcentration factors calculated directly from kinetic rate constants (k1/k2) are termed kinetic concentration factor, BCFK.
Rozdělovací koeficient n-oktanol/voda (Powje rovnovážný poměr mezi rozpustností chemikálie v n-oktanolu a ve vodě (metoda A.8) a označuje se také jako Kow.
The octanol-water partition coefficient (Pow) is the ratio of a chemical's solubility in n-octanol and water at equilibrium (Method A.8) also expressed as Kow.
Logaritmus hodnoty Pow se používá jako ukazatel potenciálu chemikálie bioakumulovat se ve vodních organismech.
The logarithm of Pow is used as an indication of a chemical's potential for bioconcentration by aquatic organisms.
Expozice nebo fáze příjmu je časový úsek, během něhož jsou ryby vystaveny působení zkoušené chemikálie.
The exposure or uptake phase is the time during which the fish are exposed to the test chemical.
Rychlostní konstanta příjmu (k1) je číselná hodnota definující rychlost nárůstu koncentrace zkoušené látky v testovacích rybách nebo na nich (nebo v jejich specifikovaných tkáních), jsouli ryby této chemikálii vystaveny (k1 se vyjadřuje v jednotce/den).
The uptake rate constant (k1) is the numerical value defining the rate of increase in the concentration of test substance in/on test fish (or specified tissues thereof) when the fish are exposed to that chemical (k1 is expressed in day-1).
Poexpoziční nebo vylučovací fáze je časový úsek po přemístění testovacích ryb z média obsahujícího zkoušenou látku do média, které tuto látku neobsahuje, během něhož se studuje vylučování látky z testovacích ryb (nebo její čistý úbytek v nich).
The post-exposure or depuration (loss) phase is the time, following the transfer of the test fish from a medium containing test substance to a medium free of that substance, during which the depuration (or the net loss) of the substance from the test fish (or specified tissue thereof) is studied.
Rychlostní konstanta vylučování (k2) je číselná hodnota definující rychlost poklesu koncentrace zkoušené látky v testovacích rybách (nebo v jejich specifikovaných tkáních) po jejich přemístění z média obsahujícího zkoušenou látku do média, které tuto látku neobsahuje (k2 se vyjadřuje v jednotce/den).
The depuration (loss) rate constant (k2) is the numerical value defining the rate of reduction in the concentration of the test substance in the test fish (or specified tissues thereof) following the transfer of the test fish from a medium containing the test substance to a medium free of that substance (k2 is expressed in day-1).
Zkouška má dvě fáze: fázi expozice (příjem) a poexpoziční fázi (vylučování).
The test consists of two phases: the exposure (uptake) and post-exposure (depuration) phases.
Během fáze příjmu jsou dvě oddělené skupiny ryb stejného druhu vystaveny alespoň dvěma koncentracím zkoušené látky.
During the uptake phase, separate groups of fish of one species are exposed to at least two concentrations of the test substance.
Poté jsou přemístěny do média, které zkoušenou látku neobsahuje, aby začala fáze vylučování.
They are then transferred to a medium free of the test substance for the depuration phase.
Fáze vylučování je vždy nezbytná, není-li příjem látky během fáze příjmu nevýznamný (např. je-li BCF menší než 10).
A depuration phase is always necessary unless uptake of the substance during the uptake phase has been insignificant (e.g. the BCF is less than 10).
Koncentrace zkoušené látky v rybách nebo na nich (nebo v jejich specifikovaných tkáních) se sleduje v průběhu obou fází zkoušky.
The concentration of the test substance in/on the fish (or specified tissue thereof) is followed through both phases of the test.
Vedle těchto dvou zkušebních koncentrací se za stejných podmínek, s výjimkou přítomnosti zkoušené látky, udržuje kontrolní skupina ryb, aby mohly být na odpovídající kontrolní skupině porovnány možné nepříznivé účinky pozorované při bioakumulačních zkouškách a aby byly získány koncentrace zkoušené látky v pozadí.
In addition to the two test concentrations, a control group of fish is held under identical conditions except for the absence of the test substance, to relate possible adverse effects observed in the bioconcentration test to a matching control group and to obtain background concentrations of test substance.
Fáze příjmu trvá 28 dnů, není-li prokázáno, že je rovnováhy dosaženo dříve.
The uptake phase is run for 28 days unless it is demonstrated that equilibrium has been reached earlier.
Délku fáze příjmu a dobu potřebnou k ustavení rovnovážného stavu lze předpovědět pomocí rovnice v příloze 3.
A prediction of the length of the uptake phase and the time to steady-state can be made from equation in Appendix 3.
Fáze vylučování poté začne po přemístění ryb do jiné nádrže bez zkoušené látky.
The depuration period is then begun by transferring the fish to the same medium but without the test substance in another clean vessel.
Je-li to možné, vypočítají se bioakumulační faktory nejlépe jako poměr (BCFUS), tj. poměr koncentrace v rybách (Cr) a ve vodě (Cw) ve zřetelném rovnovážném stavu, a jako kinetický bioakumulační faktor BCFK, tj. poměr rychlostních konstant příjmu (k1) a vylučování (k2) za předpokladu kinetiky prvního řádu.
Where possible the bioconcentration factor is calculated preferably both as the ratio (BCFss) of concentration of the fish (Cf) and in the water (Cw) at apparent steady-state and as a kinetic bioconcentration factor, BCFK as the ratio of the rate constants of uptake (k1) and depuration (k2) assuming first-order kinetics.
Neřídí-li se zjevně naměřené hodnoty kinetikou prvního řádu, měl by být použit složitější model (dodatek 5).
If first-order kinetics are obviously not obeyed, more complex models should be employed (Appendix 5).
Nedojde-li k ustálenému stavu do 28 dnů, měla by být fáze příjmu prodloužena do jeho dosažení nebo na 60 dnů, podle toho, co nastane dříve; poté začne fáze vylučování.
If a steady-state is not achieved within 28 days, the uptake phase should be extended until steady-state is reached, or 60 days, whichever comes first; the depuration phase is then begun.
Rychlostní konstanta příjmu, rychlostní konstanta (nebo konstanty, jsou-li použity složitější modely) vylučování (úbytku), bioakumulační faktor a, je-li to možné, intervaly spolehlivosti každého z těchto parametrů se vypočítají z modelu, který popisuje naměřené koncentrace zkoušené látky v rybách a ve vodě.
The uptake rate constant, the depuration (loss) rate constant (or constants, where more complex models are involved), the bioconcentration factor, and where possible, the confidence limits of each of these parameters are calculated from the model that best describes the measured concentrations of test substance in fish and water.
Faktor BCF se vyjadřuje jako funkce celkové živé hmotnosti ryby.
The BCF is expressed as a function of the total wet weight of the fish.
Pro zvláštní účely však mohou být použity specifikované tkáně nebo orgány (např. svalovina, játra), je-li ryba dostatečně velká nebo je-li možné ji rozdělit na jedlý (vykostěný) podíl a nejedlý podíl (vnitřnosti).
However, for special purposes, specified tissues or organs (e.g. muscle, liver), may be used if the fish are sufficiently large or the fish may be divided into edible (fillet) and non-edible (viscera) fractions.
Vzhledem k tomu, že u mnoha organických látek existuje zřetelný vztah mezi schopností bioakumulace a lipofilností, existuje také odpovídající vztah mezi obsahem tuku v testovacích rybách a pozorovanou bioakumulací takové látky.
Since, for many organic substances, there is a clear relationship between the potential for bioconcentration and lipophilicity, there is also a corresponding relationship between the lipid content of the test fish and the observed bioconcentration of such substances.
Aby se tedy snížilo kolísání výsledků pro tyto látky s vysokou lipofilností (tj. s log Pow > 3), měla by být bioakumulace vztažena vedle celkové hmotnosti těla také k obsahu tuku.
Thus, to reduce this source of variability in test results for those substances with high lipophilicity (i.e. with log Pow > 3), bioconcentration should be expressed in relation to lipid content in addition to whole body weight.
Obsah tuku by měl být stanoven pokud možno na stejném biologickém materiálu, jaký je použit ke stanovení koncentrace zkoušené látky.
The lipid content should be determined on the same biological material as is used to determine the concentration of the test substance, when feasible.
Před prováděním zkoušek bioakumulace by měly být o zkoušené látce známy tyto informace:
Before carrying out the test for bioconcentration, the following information for the test substance should be known:
rozpustnost ve vodě,
solubility in water
rozdělovací koeficient n-oktanol/voda Pow (označovaný také jako Kow, stanovený metodou HPLC, viz A.8),
octanol-water partition coefficient Pow (denoted also as Kow, determined by an HPLC method in A.8)
hydrolýza,
hydrolysis
fototransformace ve vodě stanovená ozářením slunečním nebo simulovaným slunečním světlem za podmínek zkoušky bioakumulace (3),
phototransformation in water determined under solar or simulated solar irradiation and under the irridiation conditions of the test for bioconcentration (3)
povrchové napětí (u látek, u nichž nelze stanovit log Pow),
surface tension (i.e. for substances where the log Pow cannot be determined)
tlak par,
vapour pressure
v případě potřeby „snadná“ biologická rozložitelnost.
ready biodegradability (where appropriate)