natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ve věci Pearle Soud shledal, že za určitých přesně vymezených okolností nelze považovat finanční prostředky z poplatku, které procházejí veřejným subjektem, za státní prostředky.
In Pearle, the Court found that under certain, precisely defined circumstances, the resources of a levy which transited through a public body could not be considered State resources.
V případě Pearle byla opatření zcela financována hospodářským odvětvím z podnětu tohoto odvětví formou poplatku, který pouze procházel veřejným subjektem, a subjekty platící poplatek byly totožné se subjekty, které obdržely výhody plynoucí z opatření podpory.
In Pearle, the measures were financed entirely by an economic sector, at the initiative of that sector, by way of a levy which merely transited through a public body and the the subjects paying the levy were identical to those who received the benefits of the aid measure.
Komise tvrdí, že daný případ je zjevně odlišný.
The Commission contends that the case at hand is manifestly different.
Sazba Terni byla stanovena z podnětu státu (nikoli hospodářského odvětví), příjemci sazby nenesou žádnou finanční zátěž spojenou s poplatkem, která leží zcela na odběratelích elektrické energie, a stát může Cassa Conguaglio kdykoli vydat pokyny prostřednictvím rozhodnutí AEEG nebo jiných právních nebo správních předpisů, pokud jde o nakládání s finančními prostředky vybranými formou poplatku.
The Terni tariff was established at the initiative of the State, (not an economic sector), the beneficiaries of the tariff do not bear any of the financial burden of the levy, which rests solely on electricity consumers, and the State can, at any time, give instructions to Cassa Conguaglio via a Delibera of the AEEG or other legislative or regulatory provisions, as to how to dispose of the funds collected through the levy.
Věc Pearle je proto v daném případě irelevantní.
Therefore, Pearle is irrelevant to this case.
Ve věci Preussen-Elektra rovněž citovaném Itálií (v bodě (68)) se Soud domníval, že povinnost uložená soukromým podnikům dodávajícím elektrickou energii odkoupit elektrickou energii z obnovitelných zdrojů za minimální ceny vyšší než skutečná ekonomická hodnota tohoto druhu elektrické energie nepředstavuje státní podporu, jelikož opatření nezahrnuje žádný přímý nebo nepřímý převod státních prostředků.
In the Preussen-Elektra case, also quoted by Italy in paragraph (68) above, the Court considered that a purchase obligation imposed on private electricity supply undertakings to purchase electricity from renewable sources at minimum prices higher than the real economic value of that type of electricity did not constitute State aid because the measure did not involve any direct or indirect transfer of State resources.
Podstata případů je opět zjevně jiná.
Here again, the substance of the cases is clearly different.
Ve věci Preussen-Elektra byly finanční prostředky potřebné k financování opatření poskytnuty přímo dodavateli elektrické energie bez zapojení jakéhokoliv veřejného subjektu, a to ani jako pasivního prostředku k převodu příjmů.
In Preussen Elektra, the resources required to finance the measure were provided directly by the electricity suppliers without any public body being involved, not even as a passive vehicle for the transit of such monies.
Nebylo proto možno zjistit žádný převod státních prostředků.
In that case, no transfer of State resources could be identified.
V daném případě však příjmy pocházejí od široké veřejnosti prostřednictvím parafiskálního poplatku, který prochází veřejným subjektem dříve, než je nasměrován na konečné příjemce.
In the case at hand, however, the monies come from the general public via a parafiscal charge which transits through a public body before being channelled to the final beneficiaries.
Jedná se proto o klasický případ zapojení státních prostředků.
This is therefore a classic case of involvement of State resources.
Na základě výše uvedených skutečností proto parafiskální poplatek používaný k financování sazby Terni představuje státní prostředky.
In the light of the above, therefore, the parafiscal levy used to finance the Terni tariff constitutes State resources.
Kritérium přičitatelnosti státu [25] je rovněž splněno, jelikož právní základ sazby Terni je stanoven ve vnitrostátních právních předpisech ve spojení s rozhodnutím AEEG, která je veřejným subjektem.
The criterion of imputability to the State [25] is also fulfilled, since the legal basis for the Terni tariff is laid down in national legislation, in conjunction with the Delibere of the AEEG which is a public body.
Vliv na obchod a narušení hospodářské soutěže
Impact on trade and distortion of competition
Co se týká posledního kritéria čl. 87 odst. 1, tj. vlivu na obchod mezi členskými státy a narušení hospodářské soutěže, Komise může tvrzení předložená společnostmi Terni v bodě (46) odmítnout na základě úvah uvedených v bodech (109) až (116).
As regards the last criteria of Article 87(1) — impact on trade between Member States and distortion of competition — the Commission can dismiss the arguments put forward by the Terni companies in paragraph (46) on the basis of the considerations developed in points (109) to (116).
Hlavním podstatným tvrzením příjemců je, že výrobní závody, které využívají sazby, nejsou činné v obchodě uvnitř Společenství, jelikož prodávají většinu svých výrobků na domácím trhu.
The beneficiaries' main substantive argument is that the plants which benefit from the tariff are not active in intra-community trade as they sell most of their products on the domestic market.
V této souvislosti je nutno uvést, že analýzu nelze omezit na výrobní závody nacházející se v oblasti Terni.
It should be noted, in this respect, that the analysis cannot be limited to the plants located in the Terni area.
Příjemci jsou součástí mezinárodních skupin působících v různých odvětvích hospodářství [26] a provozní podporu poskytnutou jednomu výrobnímu závodu nebo pobočce lze použít k financování ostatních poboček skupiny v odvětvích otevřených obchodu uvnitř Společenství a samotná tato okolnost by mohla odůvodnit závěr, že sazba má vliv na obchod mezi členskými státy.
The beneficiaries are part of international groups active in various sectors of the economy [26], and operating aid granted to one branch or plant can be used to cross-subsidize other branches of the group in sectors open to intra-community trade, and in fact, this circumstance alone could warrant the conclusion that the tariff has an impact on trade between Member States.
I kdyby bylo prokázáno, že většina nebo veškerá výroba společností byla prodána na italském domácím trhu, quod non, není to pro účely zjištění vlivu opatření na obchod uvnitř Společenství důležité.
Besides, even if it was demonstrated that most or all of the companies' production was sold on the Italian domestic market, quod non, this would be irrelevant for the purpose of establishing the impact on intra-community trade of the measure.
Soud rozhodl, že „podpora podniku může být takového charakteru, že poškozuje obchod mezi členskými státy a ovlivňuje tak hospodářskou soutěž, pokud se samotný podnik nachází v konkurenci s výrobky pocházejícími z jiných členských států, aniž by sám byl vývozcem (…).
The Court has ruled that ‘aid to an undertaking may be such as to affect trade between the Member States and distort competition where that undertaking competes with products coming from other Member States even if it does not itself export its products (…).
Jakmile členský stát poskytne podporu nějakému podniku, vnitrostátní produkce může zůstat nezměněná, nebo se zvýšit, což bude mít za následek snížení možností podniků usazených v jiných členských státech vyvážet výrobky na trh tohoto členského státu“ [27].
Where a Member State grants aid to an undertaking, domestic production may for that reason be maintained or increased with the result that undertakings established in other Member States have less chance of exporting their products to the market in that Member State’ [27].
Komise proto ověřovala, zda v dotčených odvětvích obecně dochází k obchodu uvnitř Společenství.
Therefore, the Commission has examined whether, in general terms, there is intra-community trade in the sectors concerned.
Co se týká výrobce cementu, společnosti Cementir, Komise trh s cementem a jeho jednotlivé segmenty obšírně analyzovala zejména ve svém rozhodnutí z roku 1994 [28].
As regards cement-producer Cementir, the Commission has extensively analysed the cement market and its various segments, most notably in its 1994 Cement Decision [28].
Cement je těžký výrobek, který má v poměru ke své hmotnosti nízkou hodnotu, takže náklady na dopravu mohou znamenat, že přeprava na dlouhé vzdálenosti je neekonomická.
Cement is a heavy product having a low value in relation to its weight, so that the cost of transport may make it uneconomical to transport over long distances.
Komise však zjistila, že tato překážka nebrání obchodu uvnitř Společenství.
The Commission found, however, that this constraint did not impede intracommunity trade.
S cementovými výrobky se mezi členskými státy fakticky obchoduje a uzavření protiprávních dohod a jednání ve shodě mezi výrobci cementu v minulosti, sankcionované ve výše uvedeném rozhodnutí, s cílem chránit domácí trhy jsou dalším důkazem, že na úrovni EU existuje účinná hospodářská soutěž.
Cement products are de facto traded between Member States, and the conclusion in the past of unlawful agreements and concerted practices between cement producers (sanctioned in the above Decision) in order to protect their home markets is further evidence that there is effective competition at the EU level.
Co se týká společnosti Nuova Terni Industrie Chimiche, postačuje uvést, že v rozhodnutí o spojení, v němž Komise povolila převzetí společnosti Nuova Terni Industrie Chimiche společností Norsk Hydro [29], Komise zjistila, že s ohledem na výrobky vyráběné chemickou pobočkou Terni existuje obchod uvnitř Společenství a zeměpisným trhem je přinejmenším EHP.
As regards Nuova Terni Industrie Chimiche, it suffices to say that, in the very merger decision whereby the Commission authorized the takeover by Norsk Hydro of Nuova Terni Industrie Chimiche [29], the Commission found that, for the products manufactured by the Terni chemical branch, there was intra-community trade and the geographical market was at least EEA-wide.
Pokud jde o společnost ThyssenKrupp, Komise poznamenává, že trh s ocelí je celosvětový, vysoce konkurenční trh.
Concerning ThyssenKrupp, the Commission notes that the steel market is a global, highly competitive market.
V předchozích rozhodnutích již Komise shledala, že segmenty trhu, na nichž společnost ThyssenKrupp působí, zahrnují přinejmenším celou EU [30].
In previous decisions, the Commission had already found that the market segments in which ThyssenKrupp is active were at least EU-wide [30].
Proto je nutno vyvodit závěr, že zvýhodněná sazba za elektrickou energii poskytnutá třem společnostem ex-Terni může zlepšit jejich konkurenční postavení vůči konkurujícím podnikům v obchodě uvnitř Společenství.
Therefore, the conclusion must be drawn that the preferential electricity tariff granted to the three Terni companies is liable to improve their competitive position vis-à-vis competing undertakings in intra-community trade.
Podle ustálené judikatury [31] platí, že v tomto případě se má za to, že je ovlivněn obchod uvnitř Společenství a že je narušena hospodářská soutěž.
It is settled case-law [31] that in such circumstances intra-community trade should be considered affected and competition distorted.
Závěry o existenci podpory
Conclusions on the presence of aid
Na základě výše uvedených skutečností Komise dospěla k závěru, že zvýhodněná sazba poskytnutá společnostem ex-Terni ode dne 1. ledna 2005 představuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES a lze ji povolit pouze tehdy, pokud je možno využít jedné ze tří výjimek stanovených ve Smlouvě.
In the light of the above, the Commission has come to the conclusion that the preferential tariff granted to the Terni companies as of 1 January 2005 constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty and can only be authorized if it can benefit from one of the derogations laid down in the Treaty.
Hodnocení opatření jakožto nové podpory a oprávněnost podpory
Qualification of the measure as new aid and lawfulness of the aid
Opatření nelze považovat za stávající podporu z důvodů objasněných v bodech (119) až (133).
The measure cannot be considered existing aid for the reasons explained in points (119) to (133).
Původní ustanovení zákona č. 9/1991, s ohledem na něž se usuzovalo, že se na ně vztahuje povolení státní podpory, bylo v roce 2005 změněno paragrafem 11 odst. 11 zákona č. 80/2005.
The original provision of Law 9/1991 which is considered to be covered by a State aid authorisation was modified in 2005 by Article 11(11) of Law 80/2005.
Je nutno uvést, že podstata implicitně schválené sazby a sazby zavedené zákonem č. 80/2005 je jen zdánlivě stejná.
It should be noted that the substance of the implicitly approved tariff and that of the tariff introduced by Law 80/2005 are only apparently similar.
V zákoně č. 80/2005 se stanoví, že skupina Terni by měla využívat zvýhodněnou sazbu i nadále až do roku 2010.
Law 80/2005 laid down that Terni should continue benefiting from a preferential tariff until 2010.
I kdyby bylo druhé prodloužení pouhým prodloužením předchozího opatření, představovalo by novou podporu.
Even if the second extension had been a mere prolongation in time of the previous measure, it would have constituted new aid.
Podle ustálené judikatury se změna doby trvání stávající podpory musí považovat za novou podporu [32].
It is settled case law that an amendment to the duration of an existing aid should be regarded as new aid [32].
Z podrobnější analýzy však vyplývá, že rozdíly mezi oběma opatřeními jsou mnohem větší.
A more detailed analysis shows, however, that the differences between the two measures are much more substantive.
Před vstupem zákona č. 80/2005 v platnost byla sazba Terni (a její každoroční aktualizace) založena na původní podobnosti se zacházením se samovýrobci. Zákon č. 80/2005 tuto spojitost ruší a Terni ze zacházení vztahujícího se na samovýrobce vyjímá.
Before the entry into force of Law 80/2005, the Terni price (and its annual update) was still based on the original parallelism in treatment with self-producers.
Cena stanovená pro rok 2005 se shoduje s cenou roku 2004, avšak mechanismus stanovení ceny se zásadně změnil, jelikož nová cena je aktualizována podle průměrného zvýšení cen energie se zárukou, že bez ohledu na to, jak vysoký nárůst těchto cen může být, sazba nevzroste o více než 4 % ročně.
Law 80/2005 intervenes by severing this link and effectively decoupling Terni from self-producer treatment. The price set for 2005 happens to coincide with the 2004 price, but the price formation mechanism is fundamentally altered, since the new price is updated in line with average increases in energy prices, with a guarantee that, however high such price increases may be, the tariff will not rise by more than 4 % yearly.
Úroveň podpory se dále zvýšila kvůli zvýšení množství dodaného za zvýhodněnou cenu.
The level of aid is also raised due to the increase in the quantities supplied at the preferential price.
Prvek snižování je úplně vyloučen.
The degressivity element is eliminated altogether.
V této souvislosti je nutno zdůraznit, že i kdyby se výše podpory nezměnila, bylo by nutno vyvodit stejný závěr, pokud se má dodržet stanovisko generálního advokáta Fennellyho ve spojených věcech Itálie a Sardegna Lines v. Komise [33].
It should be underlined, in this context, that even if the aid level had remained unchanged, the same conclusion would necessarily have to be drawn, if the the Opinion of Advocate General Fennelly in Case Italy and Sardegna Lines v. Commission [33] is to be followed.
Při posuzování toho, co představuje podstatnou změnu režimu, generální advokát Fennelly uvedl, že „zavedení zcela nové metody vedoucí ke stejné výši podpory představuje významnou změnu původního režimu“.
In assessing what constitutes a substantive change to a scheme, Advocate General Fennelly stated that ‘the introduction of a wholly new method of providing effectively the same level of aid constituted a significant amendment of the original regime’.
Komise rovněž podotýká, že by na základě různých mechanismů upravujících sazbu nebylo možno v novém opatření zavedeném v roce 2005 rozlišit část, která až do roku 2007 představovala stávající podporu, a změnu, kterou by bylo nutno považovat za novou podporu [34].
The Commission also notes that, in the light the different mechanisms governing the tariff, it would be impossible to distinguish, in the new measure implemented in 2005, a part which, until 2007, would continue to be existing aid, and an alteration liable to be classified as new aid [34].
Komise proto usuzuje, že opatření nazývané jako „druhé prodloužení“ je ve skutečnosti zcela novým režimem podpory, jelikož se v porovnání s režimem, na nějž se vztahovalo rozhodnutí z roku 1991, podstatně změnilo.
Therefore, the Commission considers that the measure referred to as ‘second extension’ is in fact a fully new aid scheme in that it is substantially altered compared to that covered by the 1991 Decision.
S ohledem na výše uvedené skutečnosti je nutno považovat opatření za novou podporu ode dne 1. ledna 2005, což je datum, k němuž bylo podle zákona č. 80/2005 prodloužení sazby použitelné [35].
In the light of the above, the measure must be considered new aid as from 1 January 2005, which is the date when Law 80/2005 made the extension of the tariff applicable [35].
Tvrzení společností ex-Terni (viz body (48) a (60)), že by se opatření mělo považovat za schválené podle čl. 4 odst. 5 nařízení č. 659/1999, jelikož Komise o něm byla informována a nepřijala rozhodnutí v procesních lhůtách, je zjevně neopodstatněné.
The allegation, made in paragraphs (48) and (60), that the measure should be deemed authorized pursuant to Article 4, paragraph 5 of Regulation N 659/1999 because the Commission had been informed of it and failed to take a decision within the procedural time-limits ) is manifestly unfounded.
Existuje podstatný rozdíl mezi oznámením opatření podle čl. 88 odst. 3 na straně jedné a prostým informováním Komise o existenci opatření na straně druhé.
There is a substantial difference between notifying a measure pursuant to Article 88(3), on the one hand, and simply informing the Commission of the existence of a measure, on the other.
Ve věci Breda Fucine Meridionali [36] Soud prvního stupně ES rozhodl, že předání dokumentů, které nejsou určeny generálnímu tajemníkovi a neobsahují výslovný odkaz na čl. 93 odst. 3 Smlouvy o ES, nelze považovat za platné oznámení.
In Breda Fucine Meridionali [36], the Court of First Instance has notably ruled that the transmission of documents which are not addressed to the Secretary General and do not contain an explicit reference to Article 93, paragraph 3 of the EC Treaty cannot not be considered as a valid notification.
Pouze opatření, která jsou řádně oznámena podle čl. 88 odst. 3 a nejsou provedena před rozhodnutím Komise, mohou využít procesních lhůt stanovených v nařízení č. 659/99.
Only measures which are duly notified pursuant to Article 88(3) and are not implemented before a Commission Decision can benefit from the procedural time limits set out in Regulation 659/99.
V daném případě je nesporné, že paragraf 11 odst. 11 zákona č. 80/2005 oznámen nebyl.
In the case as issue, it is undisputed that Article 11(11) of Law 80/2005 was not notified.
Podle čl. 4 odst. 6 nařízení (ES) č. 659/99 se v případě, že Komise nepřijme rozhodnutí ve dvouměsíční procesní lhůtě, má za to, že podpora je povolena za předpokladu, že členský stát předem oznámí svůj záměr opatření provést, a pokud Komise nepřijme rozhodnutí ve lhůtě 15 pracovních dnů od obdržení tohoto oznámení.
Besides, according to Article 4, paragraph 6 of Regulation 659/99, where the Commission fails to take a decision within the two months' procedural time limits, the aid is deemed to have been authorized provided the Member State gives prior notice of its intention to implement the measure, and unless the Commission takes a decision within a period of 15 working days following receipt of the notice.
V dotyčném případě Itálie předchozí oznámení neučinila.
In the case at hand, no prior notice was given by Italy.
Proto i v případě, že by tvrzení společností ex-Terni bylo opodstatněné, což není, jak je vysvětleno v bodech (129) a (130), čl. 4 odst. 6 nařízení (ES) č. 659/99 by nebyl použitelný.
Therefore, even if the Terni’s companies allegation was substantiated, which is not the case, as explained in paragraphs (129) and (130) above, Article 4, paragraph 6 of Regulation 659/99 would not be applicable.
Jelikož Itálie paragraf 11 odst. 11 zákona č. 80/2005 neoznámila, podpora je protiprávní.
Since Italy failed to notify Article 11(11) of Law 80/2005, the aid is unlawful.
První prodloužení
The first extension
Ačkoliv se toto řízení týká pouze druhého prodloužení sazby, Komise považuje za vhodné uvést řadu úvah týkajících se prvního prodloužení a jeho schválení podle pravidel státní podpory.
Even though this procedure concerns only the second extension of the tariff, the Commission deems it appropriate to make a number of considerations on the first extension and its approval under the State aid rules.
První prosloužení sazby Terni bylo stanoveno v paragrafu 20 odst. 4 zákona č. 9/1991.
This first extension of the Terni tariff was provided for in Article 20(4) of Law 9/1991.
Tento zákon byl prohlášen za slučitelný podle pravidel státní podpory ve věci NN 52/1991 [37].
This law was declared compatible under the State aid rules in case NN 52/1991 [37]. The Commission Decision as notified to Italy does not specify which articles of the Law were found compatible.
Rozhodnutí Komise oznámené Itálii neupřesňuje, které články zákona byly shledány za slučitelné.
However, the internal documents leading to the Commission Decision provided for a brief description and assessment of the articles with State aid relevance.
Avšak dokumenty, na nichž bylo rozhodnutí Komise založeno, obsahovaly pouze stručný popis a hodnocení článků, jež mají význam s ohledem na státní podporu. paragraf 20 odst. 4 zákona, který stanoví prodloužení sazby Terni, zmíněn nebyl.
Article 20(4) of the law, providing for the extension of the Terni tariff, was not mentioned.
Vzhledem k nedostatečným informacím nebylo bohužel možno vysledovat zpět odůvodnění v daném případě, a zejména zjistit, zda Komise sazbu Terni prověřila a hodlala schválit.
Given such scant information, it is unfortunately impossible to trace back the reasoning followed in that case, and in particular to know whether the Commission had examined and intended to approve the Terni tariff.
Je však třeba zmínit, že Itálie oznámila celý zákon a také rozhodnutí o schválení se vztahuje na celý zákon. Mělo by se tedy mít za to, že se na prodloužení sazby Terni vztahuje rozhodnutí Komise z roku 1991.
However, since Italy notified the entire law and the approval decision also refers to the entire law, the extension of the Terni tariff should be considered covered by the 1991 Commission Decision.
Druhé zpochybněné prodloužení
The second extension under challenge
Podle výjimky z obecného zákazu státních podpor na základě čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES může být podpora prohlášena za slučitelnou, jestliže může využít jedné z výjimek vyjmenovaných ve Smlouvě.
In derogation from the general prohibition of State aid laid down in Article 87(1) of the EC treaty, aid may be declared compatible if it can benefit from one of the derogations enumerated in the Treaty.
Státní podpora přiznaná společnostem ex-Terni na základě paragrafu 11 odst. 11 zákona č. 80/2005 musí být hodnocena jako provozní podpora.
The State aid granted to the Terni companies pursuant to Article 11(11) of Law 80/2005 can be classified as operating aid.