natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jestliže u studované látky dojde k fázovému přechodu, který je spojen se změnou enthalpie, je tato změna indikována jako endotermická odchylka (var) od základní linie záznamu teploty.
When the sample undergoes a transition involving a change of enthalpy, that change is indicated by an endothermic departure (boiling) from the base line of the temperature record.
Při této technice se látka a referenční materiál podrobí stejnému řízenému teplotnímu programu a zaznamenává se rozdíl energie absorbované látkou a referenčním materiálem jako funkce teploty.
This technique records the difference in energy inputs into a substance and a reference material as a function of temperature, while the substance and reference material are subjected to the same controlled temperature programme.
Jestliže u vzorku dojde k fázovému přechodu, který je spojen se změnou enthalpie, je tato změna indikována jako endotermická odchylka (var) od základní linie záznamu tepelného toku.
When the sample undergoes a transition involving a change of enthalpy, that change is indicated by an endothermic departure (boiling) from the base line of the heat flow record.
Použitelnost a přesnost různých metod používaných pro stanovení bodu/teplotního rozmezí bodu varu jsou uvedeny v tabulce 1.
The applicability and accuracy of the different methods used for the determination of the boiling temperature/boiling range are listed in table 1.
Srovnání metod
Comparison of the methods
Odhadnutá přesnost
Estimated accuracy
Existující norma
Existing standard
Ebuliometr
Ebulliometer
±1,4 K (do 373 K) [5] [6]±2,5 K (do 600 K) [5] [6]
±1,4 K (up to 373 K) [5] [6]±2,5 K (up to 600 K) [5] [6]
ASTM D 1120-72 [5]
ASTM D 1120-72 [5]
±0,5 K (do 600 K) [6]
±0,5 K (up to 600 K) [6]
Destilační postupy (teplotní rozmezí bodu varu)
Distillation process (boiling range)
±0,5 K (do 600 K)
±0,5 K (up to 600 K)
ISO/R 918, DIN 53171, BS 4591/71
ISO/R 918, DIN 53171, BS 4591/71
Postup podle Siwoloboffa
According to Siwoloboff
±2 K (do 600 K) [6]
± 2 K (up to 600 K) [6]
±0,3 K (do 373 K) [6]
±0,3 K (up to 373 K) [6]
Diferenční termická analýza
Differential thermal calorimetry
±2,0 K (do 1273 K)
±2,0 K (up to 1273 K)
Postupy některých zkušebních metod jsou popsány v mezinárodních a národních normách (viz doplněk).
The procedures of some test methods have been described in international and national standards (see Appendix).
Viz metoda A.4 pro stanovení tlaku par.
See test method A.4 for the determination of the vapour pressure.
Zaznamená se teplota varu naměřená při tlaku 101,325 kPa.
The boiling temperature observed with an applied pressure of 101,325 kPa is recorded.
Vzorek se zahřívá ve zkumavce o průměru přibližně 5 mm v přístroji pro stanovení bodu tání (obrázek 1).
The sample is heated in a melting temperature apparatus in a sample tube, with a diameter of approximately 5 mm (figure 1).
Na obrázku 1 je znázorněn normalizovaný přístroj pro stanovení bodu varu (JIS K 0064) (přístroj je skleněný, všechny rozměry jsou uvedeny v milimetrech).
Figure 1 shows a type of standardised melting and boiling temperature apparatus (JIS K 0064) (made of glass, all specifications in millimetres).
Měřící baňka
Measuring vessel
Skleněná kapilára, délka 80–100 mm, vnitřní průměr 1,0 mm ± 0,2 mm, síla stěny 0,2 až 0,3 mm
G: Sample tube, maximum 5 mm outer diameter; containing a capillary tube, approximately 100 mm long, approximately 1 mm long inner diameter and approximately 0,2 to 0,3 mm wall-thickness
Do zkumavky se vloží kapilára (varná kapilára) zatavená asi 1 cm nad spodním koncem.
A capillary tube (boiling capillary) which is fused about 1 cm above the lower end is placed in the sample tube.
Zatavená část kapiláry musí ležet pod hladinou kapaliny.
The level to which the test substance is added is such that the fused section of the capillary is below the surface of the liquid.
Zkumavka obsahující kapiláru se upevní buď pryžovou páskou k teploměru, nebo pomocí bočního držáku (viz obrázek 2).
The sample tube containing the boiling capillary is fastened either to the thermometer with a rubber band or is fixed with a support from the side (see figure 2).
Princíp podle Siwoloboffa
Principle according to Siwoloboff
Modifikovaný princíp
Modified principle
Kapalina pro lázeň se volí podle bodu varu.
The bath liquid is chosen according to boiling temperature.
Pro teploty do 573 K lze použít silikonový olej.
At temperatures up to 573 K, silicone oil can be used.
Parafinový olej lze použít pouze do 473 K. Kapalina v lázni se zahřívá tak, aby vzestup teploty byl zpočátku asi 3 K/min.
Liquid paraffin may only be used up to 473 K. The heating of the bath liquid should be adjusted to a temperature rise of 3 K/min at first.
Lázeň se míchá.
The bath liquid must be stirred.
Asi 10 K před očekávaným bodem tání se zahřívání sníží tak, aby nárůst teploty byl nejvýše 1 K/min.
At about 10 K below the expected boiling temperature, the heating is reduced so that the rate of temperature rise is less than 1 K/min.
Krátce před dosažením bodu varu začnou z varné kapiláry rychle unikat bublinky.
Upon approach of the boiling temperature, bubbles begin to emerge rapidly from the boiling capillary.
Bodu varu je dosaženo, když při ochlazování náhle ustane unikáni bublinek a kapalina začne v kapiláře stoupat.
The boiling temperature is that temperature when, on momentary cooling, the string of bubbles stops and fluid suddenly starts rising in the capillary.
Příslušný údaj na teploměru je bodem varu látky.
The corresponding thermometer reading is the boiling temperature of the substance.
Modifikovanou metodou (obrázek 3) se bod varu stanovuje v kapiláře pro stanovení bodu tání.
In the modified principle (figure 3) the boiling temperature is determined in a melting temperature capillary.
Ta se vytáhne do tenké špičky dlouhé asi 2 cm (a) a do ni se nasaje malé množství vzorku.
It is stretched to a fine point about 2 cm in length (a) and a small amount of the sample is sucked up.
Otevřený konec tenké části kapiláry se zataví tak, aby na konci byla malá vzduchová bublinka.
The open end of the fine capillary is closed by melting, so that a small air bubble is located at the end.
Při zahřívání v aparatuře pro stanoveni bodu táni (b) se vzduchová bublinka rozpíná.
While heating in the melting temperature apparatus (b), the air bubble expands.
Bod varu odpovídá teplotě, při které sloupeček látky dosáhne hladiny kapalinové lázně (c).
The boiling temperature corresponds to the temperature at which the substance plug reaches the level of the surface of the bath liquid (c).
Vzorek se zahřívá v kapiláře ve vyhřívaném kovovém bloku.
The sample is heated in a capillary tube inside a heated metal block.
Otvory v bloku se vede světelný paprsek tak, aby procházel látkou na přesně kalibrovaný fotočlánek.
A light beam is directed, via suitable holes in the block, through the substance onto a precisely calibrated photocell.
Při zvyšování teploty vzorku stoupají z kapiláry jednotlivé vzduchové bublinky.
During the increase of the sample temperature, single air bubbles emerge from the boiling capillary.
Při dosažení bodu varu počet bublinek značně vzroste.
When the boiling temperature is reached the number of bubbles increases greatly.
To vede ke změně intenzity světla zaznamenané fotočlánkem a vyvolá signál v měřicím přístroji, kterým se zastaví zaznamenávání teploty měřené platinovým odporovým teploměrem umístěným v bloku.
This causes a change in the intensity of light, recorded by a photocell, and gives a stop signal to the indicator reading out the temperature of a platinum resistance thermometer located in the block.
Tato metoda je zvláště vhodná, protože umožňuje stanovení teplot nižších než laboratorní teplota až do 253,15 K (–20 oC) bez jakékoli úpravy přístroje.
This method is especially useful because it allows determinations below room temperature down to 253,15 K (– 20 oC) without any changes in the apparatus.
Pouze je třeba umístit přístroj v chladicí lázni.
The instrument merely has to be placed in a cooling bath.
Při malých odchylkách od normálního tlaku (nejvýše ± 5 kPa) se hodnoty teploty varu přepočítávají na normalizovanou teplotu Tn pomocí Sidneyovy-Youngovy rovnice:
At small deviations from the normal pressure (max. ± 5 kPa) the boiling temperatures are normalised to Tn by means of the following number-value equation by Sidney Young:
Tn = T + (fT × Δp)
Tn = T + (fT × Δp)
Δp (101,325 – p) [pozor na znaménko]
Δp (101,325 - p) [note sign]
P naměřený tlak v kPa
P pressure measurement in kPa
velikost změny teploty varu v závislosti na změně tlaku v K/kPa
rate of change of boiling temperature with pressure in K/kPa
T naměřená teploty varu v K
T measured boiling temperature in K
teplota varu korigovaná na normální tlak v K
boiling temperature corrected to normal pressure in K
Teplotní korekční faktory fT a rovnice pro jejich aproximaci jsou uvedeny pro řadu látek ve zmíněných mezinárodních a národních normách.
The temperature-correction factors, fT, and equations for their approximation are included in the international and national standards mentioned above for many substances.
Například metoda podle DIN 53171 uvádí přibližné korekce pro rozpouštědla obsažená v nátěrových hmotách:
For example, the DIN 53171 method mentions the following rough corrections for solvents included in paints:
Teplotní korekční faktory fT
Temperature — corrections factors fT
Teplota T (K)
Temperature T (K)
Korekční faktor fT (K/kPa)
Correction factor fT (K/kPa)
Jako bod varu se uvede střední hodnota alespoň dvou měření, jejichž výsledky leží v rozmezí odhadnuté přesnosti (viz tabulka 1).
The mean of at least two measurements which are in the range of the estimated accuracy (see table 1) is reported as the boiling temperature.
Uvedou se naměřené teploty varu a jejich střední hodnota a dále hodnota tlaku v kPa, při kterém byla měření provedena.
The measured boiling temperatures and their mean shall be stated and the pressure(s) at which the measurements were made shall be reported in kPa.
Tlak by se měl pokud možno blížit normálnímu tlaku.
The pressure should preferably be close to normal atmospheric pressure.
OECD, Paris, 1981, Test Guideline 103, rozhodnutí Rady C(81) 30 v konečném znění.
OECD, Paris, 1981, Test Guideline 103, Decision of the Council C (81) 30 final.
IUPAC, B. Le Neindre, B. Vodar, editions.
IUPAC, B. Le Neindre, B. Vodar, editions.
Experimental thermodynamics, Butterworths, London 1975, volume II.
Experimental thermodynamics, Butterworths, London, 1975, vol. II.
Weissberger (ed.): Technique of organic chemistry, Physical methods of organic chemistry, Third Edition, Interscience Publications, New York, 1959, volume I, Part I, Chapter VIII.
Weissberger edition: Technique of organic chemistry, Physical methods of organic chemistry, Third Edition, Interscience Publications, New York, 1959, vol. I, Part I, Chapter VIII.
ASTM D 1120-72
ASTM D 1120-72
ISO/R 918
ISO/R 918
NF T 20-608
NF T 20-608
Diferenční termická analýza a diferenční skenovací kalorimetrie
Differential thermal analysis and differential scanning calorimetry
Popsané metody jsou založeny na Pokynech OECD pro zkoušení (1).
The methods described are based on the OECD Test Guideline (1).
Základní principy jsou uvedeny v literatuře (2).
The fundamental principles are given in reference (2).
Popsané metody stanovení relativní hustoty jsou použitelné pro pevné a kapalné látky bez jakýchkoli omezení, pokud jde o jejich čistotu.
The methods for determining relative density described are applicable to solid and to liquid substances, without any restriction in respect to their degree of purity.
Jednotlivé metody, které lze použít, jsou uvedeny v tabulce 1.
The various methods to be used are listed in table 1.
Relativní hustota D204 pevných látek nebo kapalin je poměr mezi hmotností určitého objemu zkoumané látky stanovenou při 20 oC a hmotností stejného objemu vody stanovenou při 4 oC.
The relative density D204 of solids or liquids is the ratio between the mass of a volume of substance to be examined, determined at 20 oC, and the mass of the same volume of water, determined at 4 oC.
Relativní hustota nemá rozměr.
The relative density has no dimension.
Hustota látky P je podíl hmotnosti látky m a jejího objemu V.
The density, ρ, of a substance is the quotient of the mass, m, and its volume, v.
Jednotkou hustoty P, v soustavě SI je kg/m3.
The density, ρ, is given, in SI units, in kg/m3.
REFERENČNÍ LÁTKY (1, 3)
REFERENCE SUBSTANCES (1) (3)
PODSTATA METOD
PRINCIPLE OF THE METHODS
Používají se čtyři skupiny metod.
Four classes of methods are used.
Vztlakové metody
Buoyancy methods
Hustoměry (pro kapaliny)
Hydrometer (for liquid substances)
Dostatečně přesné a rychlé stanovení hustoty lze provést plovoucími hustoměry, které umožní stanovit hustotu kapaliny odečtením hloubky jejich ponoření na kalibrované stupnici.
Sufficiently accurate and quick determinations of density may be obtained by the floating hydrometers, which allow the density of a liquid to be deduced from the depth of immersion by reading a graduated scale.
Hydrostatické váhy (pro kapaliny a pevné látky)
Hydrostatic balance (for liquid and solid substances)
Ke stanovení hustoty zkoušeného vzorku lze využít rozdíl mezi jeho hmotností stanovenou na vzduchu a ve vhodné kapalině (např. vodě).
The difference between the weight of a test sample measured in air and in a suitable liquid (e.g. water) can be employed to determine its density.
U pevných látek je naměřená hustota reprezentativní jen pro daný použitý vzorek.
For solids, the measured density is only representative of the particular sample employed.
Při stanovení hustoty kapalin se zváží těleso známého objemu nejdříve na vzduchu a poté v kapalině.
For the determination of density of liquids, a body of known volume, v, is weighed first in air and then in the liquid.
Metoda ponořené kuličky (pro kapaliny) (4)
Immersed body method (for liquid substances) (4)
Touto metodou se stanoví hustota kapaliny z rozdílu mezi výsledky vážení kapaliny před ponořením kuličky známého objemu do zkoušené kapaliny a po něm.
In this method, the density of a liquid is determined from the difference between the results of weighing the liquid before and after immersing a body of known volume in the test liquid.
Pyknometrické metody
Pycnometer methods
Pro pevné látky a kapaliny lze použít pyknometry různých tvarů o známém objemu.
For solids or liquids, pycnometers of various shapes and with known volumes may be employed.
Hustota se vypočte z rozdílu výsledků vážení plného a prázdného pyknometru a z jeho známého objemu.
The density is calculated from the difference in weight between the full and empty pycnometer and its known volume.
Vzduchový srovnávací pyknometr (pro pevné látky)
Air comparison pycnometer (for solids)
Hustotu pevné látky v libovolné formě je možné měřit při pokojové teplotě plynovým srovnávacím pyknometrem.
The density of a solid in any form can be measured at room temperature with the gas comparison pycnometer.
Objem látky se měří ve vzduchu nebo v inertním plynu v kalibrovaném válci nastavitelného objemu.
The volume of a substance is measured in air or in an inert gas in a cylinder of variable calibrated volume.
Pro výpočet hustoty se po skončení měření objemu provede vážení.
For the calculation of density one mass measurement is taken after concluding the volume measurement.
Oscilační densimetr (5, 6, 7)
Oscillating densitimeter (5) (6) (7)
Hustotu kapaliny lze měřit oscilačním densimetrem.
The density of a liquid can be measured by an oscillating densitimeter.
Mechanický oscilátor konstruovaný ve tvaru U trubice se rozkmitá na rezonanční kmitočet, který závisí na jeho hmotnosti.
A mechanical oscillator constructed in the form of a U-tube is vibrated at the resonance frequency of the oscillator which depends on its mass.
Po vložení vzorku se rezonanční kmitočet oscilátoru změní.
Introducing a sample changes the resonance frequency of the oscillator.
Aparaturu je nutné kalibrovat dvěma kapalinami o známé hustotě.
The apparatus has to be calibrated by two liquid substances of known densities.
Kapaliny by měly být voleny nejlépe tak, aby pokrývaly rozmezí, ve kterém leží hustota měřeného vzorku.
These substances should preferably be chosen such that their densities span the range to be measured.
Použitelnost různých metod pro stanovení relativní hustoty je uvedena v tabulce.
The applicability of the different methods used for the determination of the relative density is listed in the table.
Normy uvedené jako příklady, ve kterých je možno vyhledat technické podrobnosti, jsou uvedeny v doplňku.
The standards given as examples, which are to be consulted for additional technical details, are attached in the Appendix.
Zkoušky musí být provedeny při 20 oC a provedou se nejméně dvě měření.
The tests have to be run at 20 oC, and at least two measurements performed.
Viz normy.
See standards.
přesná specifikace látky (identifikace a nečistoty) a popř. informace o provedeném předběžném čištění.
precise specification of the substance (identity and impurities) and preliminary purification step, if any.
Relativní hustota D20
The relative density, D20
se uvede podle definice v bodě 1.2 společně se skupenstvím měřené látky.
, shall be reported as defined in 1.2, along with the physical state of the measured substance.
Musí být uvedeny všechny informace a poznámky, které jsou důležité pro interpretaci výsledků, zejména pokud jde o nečistoty a fyzikální stav látky.
All information and remarks relevant for the interpretation of results have to be reported, especially with regard to impurities and physical state of the substance. Table:
Tabulka
Applicability of methods
Nejvyšší možná hodnota
Maximum possible dynamic viscosity
pevné látky
Existing Standards
kapaliny
solid liquid
Hustoměr
Hydrometer
ISO 387
ISO 387,
ISO 649-2
ISO 649-2,
NF T 20-050
NF T 20-050
Hydrostatické váhy
Hydrostatic balance
pevné látky
solids
Kapaliny
liquids
ISO 901 a 758
ISO 901 and 758
Metoda ponořené kuličky
Immersed body method
Pyknometr
Pycnometer
ISO 1183 (B)
ISO 1183(B),
NF T 20-053
NF T 20-053
Vzduchové srovnávací pyknometry
Air comparison pycnometer
DIN 55990 Teil 3
DIN 55990 Teil 3,
Oscilační densimetr
Oscillating densitimer
OECD, Paris, 1981, Test Guideline 109, rozhodnutí Rady C(81) 30 v konečném znění.
OECD, Paris, 1981, Test Guideline 109, Decision of the Council C(81) 30 final.
Weissberger ed., Technique of Organic Chemistry, Physical Methods of Organic Chemistry, 3rd ed., Chapter IV, Interscience Publ. , New York, 1959, vol. I, Part 1.
Weissberger ed., Technique of Organic Chemistry, Physical Methods of Organic Chemistry, 3rd ed., Chapter IV, Interscience Publ., New York, 1959, vol. I, Part 1.
IUPAC, Recommended reference materials for realization of physico-chemical properties, Pure and applied chemistry, 1976, vol. 48, 508.
IUPAC, Recommended reference materials for realization of physico-chemical properties, Pure and applied chemistry, 1976, vol. 48, p. 508.
Wagenbreth, H., Die Tauchkugel zur Bestimmung der Dichte von Flüssigkeiten, Technisches Messen tm, 1979, vol.11, 427–430.
Wagenbreth, H., Die Tauchkugel zur Bestimmung der Dichte von Flüssigkeiten, Technisches Messen tm, 1979, vol. II, p. 427-430.
Leopold, H., Die digitale Messung von Flüssigkeiten, Elektronik, 1970, vol. 19, 297–302.
Leopold, H., Die digitale Messung von Flüssigkeiten, Elektronik, 1970, vol. 19, p. 297-302.
Baumgarten, D., Füllmengenkontrolle bei vorgepackten Erzeugnissen – Verfahren zur Dichtebestimmung bei flüssigen Produkten und ihre praktische Anwendung, Die Pharmazeutische Industrie, 1975, vol. 37, 717–726.
Baumgarten, D., Füllmengenkontrolle bei vorgepackten Erzeugnissen -Verfahren zur Dichtebestimmung bei flüssigen Produkten und ihre praktische Anwendung, Die Pharmazeutische Industrie, 1975, vol. 37, p. 717-726.
Riemann, J., Der Einsatz der digital en Dichtemessung im Brauereilaboratorium, Brauwissenschaft, 1976, vol. 9, 253–255.
Riemann, J., Der Einsatz der digitalen Dichtemessung im Brauereilaboratorium, Brauwissenschaft, 1976, vol. 9, p. 253-255.
Part I: Density hydrometers; construction, adjustment and use
Part I: Density hydrometers; construction, adjustment and use
Part II: Density hydrometers; standardised sizes, designation
Part II: Density hydrometers; standardised sizes, designation
Part III: Use and test
Part III: Use and test
Chemical products for industrial use – Determination of density of liquids – Areometric method
Chemical products for industrial use — Determination of density of liquids — Areometric method
Pro pevné látky
For solid substances
Method A: Methods for determining the density and relative density of plastics excluding cellular plastics
Method A: Methods for determining the density and relative density of plastics excluding cellular plastics
NF T 20-049
NF T 20-049
Chemical products for industrial use – Determination of the density of solids other than powders and cellular products – Hydrostatic balance method
Chemical products for industrial use — Determination of the density of solids other than powders and cellular products — Hydrostatic balance method
Pro kapaliny
For liquid substances
ASTM D 941-55, ASTM D 1296-67 and ASTM D 1481-62
ASTM D 941-55, ASTM D 1296-67 and ASTM D 1481-62
ASTM D 1298
ASTM D 1298
Lipkin pycnometer (for liquids with a kinematic viscosity of less than 100 · 10-6 · m2 · s-1 at 15 oC)
Lipkin pycnometer (for liquids with a kinematic viscosity of less than 100 10-6 m2 s-1 at 15 oC)
Reischauer pycnometer (for liquids with a kinematic viscosity of less than 100 · 10-6 · m2 · s-1 at 20 oC, applicable in particular also to hydrocarbons and aqueous solutions as well as to liquids with higher vapour pressure, approximately 1 bar at 90 oC)
Reischauer pycnometer (for liquids with a kinematic viscosity of less than 100. 10-6 m2 s-1 at 20 oC, applicable in particular also to hydrocarbons and aqueous solutions as well as to liquids with higher vapour pressure, approximately 1 bar at 90 oC)
Hubbard pycnometer (for viscous liquids of all types which do not have too high a vapour pressure, in particular also for paints, varnishes and bitumen)
Hubbard pycnometer (for viscous liquids of all types which do not have too high a vapour pressure, in particular also for paints, varnishes and bitumen)
Jaulmes pycnometer (in particular for ethanol – water mixture)
Jaulmes pycnometer (in particular for ethanol — water mixture)
ASTM D 297
ASTM D 297
Section 15: Rubber products – chemical analysis
Section 15: Rubber products — chemical analysis
ASTM D 2111
ASTM D 2111
Method C: Halogenated organic compounds
Method C: Halogenated organic compounds
Method for determination of relative density and density of petroleum products by the capillary – stoppered pycnometer method
Method for determination of relative density and density of petroleum products by the capillary — stoppered pycnometer method
Chemical products for industrial use – Determination of density of solids in powder and liquids – Pyknometric method
Chemical products for industrial use — Determination of density of solids in powder and liquids — Pyknometric method
Method B: Methods for determining the density and relative density of plastics excluding cellular plastics
Method B: Methods for determining the density and relative density of plastics excluding cellular plastics
Part 3: Prüfung von Anstrichstoffen und ähnlichen Beschichrungsstoffen; Pulverlack; Bestimmung der Dichte
Part 3: Prüfung von Anstrichstoffen und ähnlichen Beschichtungsstoffen; Pulverlack; Bestimmung der Dichte
Pro provádění zkoušky je užitečné mít předběžné informace o struktuře, bodu tání a bodu varu zkoušené látky.
It is useful to have preliminary information on the structure, the melting temperature and the boiling temperature of the substance to perform this test.
Neexistuje žádný postup vhodný pro celý rozsah tlaku par.
There is no single measurement procedure applicable to the entire range of vapour pressures.
Proto je pro měření tlaku par v rozmezí od < 10–4 Pa do 10–5 Pa doporučeno několik metod.
Therefore, several methods are recommended to be used for the measurement of vapour pressure from < 10-4 to 105 Pa.
Nečistoty mají obvykle na tenzi par vliv, a to v rozsahu, který do značné míry závisí na druhu nečistoty.
Impurities will usually affect the vapour pressure, and to an extent which depends greatly upon the kind of impurity.