natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vzhledem k tomu, že neexistuje jiný konkrétní právní základ pro zkoumání daného balíku podpor, musí Komise posoudit, zda je podpora udělená podniku Tieliikelaitos slučitelná se společným trhem na základě čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES, který uvádí, že „podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem“ lze prohlásit za slučitelné se společným trhem.
As no other specific legal basis exists for examining the aid package in question, the Commission has to assess whether the aid granted to Tieliikelaitos is compatible with the common market on the basis of Article 87(3)(c) EC, which foresees that ‘aid to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas, where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest’ can be declared compatible with the common market.
Aby bylo opatření podpory slučitelné se společným trhem podle čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES, musí podpora splnit následující kritéria:
In order for an aid measure to be compatible with the common market pursuant to Article 87(3)(c) of the EC Treaty, the aid must fulfil the following criteria:
podpora musí podporovat projekt, který je v zájmu Společenství jako celku, nebo přispět k jeho rozvoji,
the aid must promote or further a project that is in the interest of the Community as a whole,
podpora musí být nezbytná pro dosažení tohoto výsledku v tom směru, že cíl, který má být jejím prostřednictvím dosažen, by nemohl být dosažen, pokud by podpora chyběla, a trvání, míra a rozsah podpory musí být úměrné významu zamýšleného výsledku;
the aid must be necessary for the achievement of this result, in that the objective it is seeking to promote could not have been obtained in its absence, and the duration, intensity and scope of the aid must be proportional to the importance of the intended result,
přímé kladné dopady tak musí vyrovnat záporné dopady podpory na hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy tak, aby bylo možno učinit závěr, že podpora nemá negativní dopad na obchodní podmínky do rozsahu, který jde proti společnému zájmu.
the positive effects that are thus directly attributable to the aid measure must thus be balanced against the aid’s negative effects on competition and trade between Member States, so that it can be concluded that the aid does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest.
Při posuzování příslušných opatření podle těchto kritérií rozdělí Komise výše stanovená různá opatření státní podpory do dvou skupin:
In assessing the relevant measures against these criteria, the Commission will distinguish the various State aid measures identified above within two groups:
Opatření stávající podpory (výhody týkající se nepoužitelnosti konkurzního zákona, nepoužitelnosti běžného zákona o dani z příjmu obchodní společnosti a daňového opatření ohledně pořízení pozemků podnikem Tieliikelaitos).
existing aid measures (advantages related to the inapplicability of bankruptcy law, the inapplicability the normal corporate tax law and the fiscal measure related to the acquisition of land by Tieliikelaitos),
Opatření nové podpory spojená hlavně s přechodným obdobím (výhody týkající se státní půjčky, vyjednaných smluv v silničním odvětví, projektů zvláštních služeb, opatření ohledně změn v oblasti zaměstnanců, možné podpory týkající se pozemků a štěrkovišť).
new aid measures mainly linked to the transitional period (advantages related to the State loan, the negotiated contracts in road sector, the special services projects, the staff adjustment measures, possible aid related to land and gravel sites).
Slučitelnost opatření stávající podpory
Compatibility of the existing aid measures
Komise poznamenává, že zvláštní ustanovení daně z příjmu obchodní společnosti a nepoužitelnost konkurzního zákona jsou opatření vyplývající z právního statusu podniku Tieliikelaitos jako státního podniku.
The Commission notes that the special corporate income tax provisions and the non-application of the bankruptcy law are measures inherent to the legal status of Tieliikelaitos as a State Enterprise.
Totéž platí s ohledem na daňové opatření týkající se pořízení pozemků podnikem Tieliikelaitos.
The same is true with respect to the fiscal measure related to land acquisition by Tieliikelaitos.
Navíc tato opatření nejsou spojena ani s otevřením finského trhu silniční výstavby, silničního plánování a silniční údržby, ani s rozvojem jiných hospodářských činností.
Furthermore, these measures are not linked either to the opening of the Finnish market for road construction, road planning, road maintenance or to the development of other economic activities.
Na základě informací dostupných Komisi tak nelze stanovit slučitelnost opatření podle čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES.
On the basis of the information available to the Commission, the compatibility of the measures pursuant to Article 87(3)(c) of the EC Treaty can thus not be established.
Komise má za to, že takzvaný mechanismus připsání zisku a mechanismus záručního poplatku nezaručují, že jsou výhody související s nepoužitelností konkurzních právních předpisů a právních předpisů v oblasti daně z příjmu obchodních společnosti úplně odstraněny (viz kapitola 6.2).
The Commission considers that the so called profit crediting mechanism and guarantee fee mechanism do not guarantee that the advantages related to inapplicability of bankruptcy legislation and corporate income tax legislation are entirely eliminated (see Chapter 6.2).
Komise také poznamenává, že ujednání zahrnující neomezené státní záruky ve prospěch subjektů zapojených do hospodářských činností byla vždy považována za neslučitelná s pravidly státní podpory Smlouvy o ES.
The Commission also notes that the arrangements involving unlimited State guarantees for the benefit of entities engaged in commercial activities have always been found incompatible with State aid rules of the EC Treaty.
Komise tudíž dochází k závěru, že přetrvávající odchylky od běžných pravidel zdanění příjmu obchodní společnosti a konkurzních právních předpisů jsou neslučitelné se společným trhem.
Consequently, the Commission concludes that the continuation of derogations from normal corporate income taxation rules and bankruptcy legislation are incompatible with the common market.
V tomto ohledu Komise vítá závazek finské vlády provést reorganizaci podniku Tieliikelaitos na státem vlastněnou společnost s ručením omezeným do 1. března 2008.
In this respect the Commission welcomes the commitment of the Finnish Government to reorganise Tieliikelaitos as a government owned limited company by 1 March 2008.
Komise souhlasí s tímto časovým termínem, protože se pro provedení takového postupu s ohledem na jeho složitost z právního hlediska jeví jako přiměřený.
The Commission agrees with this deadline since it appears to be a reasonable time limit for carrying out such a procedure, in the light of its complexity from a legal standpoint.
Na závěr Komise poznamenává, že stávající podpora daňového opatření souvisejícího s pořízením pozemků podnikem Tieliikelaitos byla odvolána v roce 2004.
Finally, the Commission notes that the existing aid part of the fiscal measure related to the land acquisition by Tieliikelaitos was repealed in 2004.
Slučitelnost opatření nové podpory
Compatibility of the new aid measures
Tato část se týká podpory související s udělením preferenční státní půjčky, financováním projektů zvláštních služeb, přidělením vyjednaných smluv a financováním opatření ohledně změn v oblasti zaměstnanců, jakož i možné podpory související s pozemky a štěrkovišti.
This section concerns aid involved in the grant of a preferential State loan, funding of special service projects, attribution of negotiated contracts and funding of Staff adjustment measures, as well as possible aid related to land and gravel sites.
Komise předběžně poznamenává, že je z písemných informací finských orgánů zřejmé, že daná podpora, která byla především přechodné povahy, pravděpodobně záporně neovlivnila konkurenční strukturu trhů, na kterých podnik Tieliikelaitos působí.
By way of preliminary observation, the Commission notes that, as is clear from the submission of the Finnish authorities, the aid in question, which were mainly of transitional nature, do not seem to have negatively affected the competitive structure of the markets on which Tieliikelaitos operates.
Informace předložené finskými orgány a popsané výše v bodu 5.10 skutečně ukazují, že se hospodářská soutěž v příslušné činnosti významně zvýšila po celé přechodné období a že je na podnik Tieliikelaitos nyní vyvíjen značný konkurenční tlak.
Indeed, the information submitted to the Finnish authorities and described above in Section 5.10, shows that competition in the relevant activity has significantly increased throughout the transitional period and that Tieliikelaitos is now subject to substantial competitive pressure.
Důkazy předložené stěžovateli tento závěr nepopírají.
The evidence put forward by the complainants does not undermine this conclusion.
Pokud se týká údajného vysokého tržního podílu podniku Tieliikelaitos v oblasti pravidelné silniční údržby (viz výše v bodu 5.10), Komise má za to, že pokud se na příslušnou hodnotu předloženou stěžovatelem pohlédne v řádné hospodářské souvislosti, nelze prokázat, že by hospodářská soutěž na příslušném trhu dobře nefungovala.
As regards the alleged high market share of Tieliikelaitos in the sphere of regular road maintenance (see above, in Section 5.10), the Commission considers that, when the relevant figure put forward by the complainant is looked at in its proper economic context, it cannot be established that the competition would not function well in the respective market.
To platí zvláště, když se vezme v úvahu vysoký počet předložených nabídek, četnost změny zákazníků a výsledek nabídkových řízení uspořádaných v roce 2006.
This is in particular the case when the high number of bids submitted, the switching rate of customers, and the outcome of the tenders organised in 2006 are considered.
Komise v tomto ohledu poznamenává, že podle samotných stěžovatelů byli již v průběhu přechodného období v letech 2001–2004 na finském trhu infrastruktury zastoupeni zahraniční provozovatelé, včetně švédských firem Skanska AB a NCC AB, a to prostřednictvím jejich finských dceřiných společností.
Commission notes in this respect that, according to the complainants themselves, already during the transitional period in 2001-2004, foreign operators were active in the Finnish infrastructure market, including Sweden’s Skanska AB and NCC AB through their Finnish subsidiaries.
Navíc zahraniční podniky soutěžily o smlouvu na výstavbu dálnice mezi Muurla a Lohja ve výši na 630 milionů EUR; estonští dodavatelé soutěžili mezi jiným o finské smlouvy na údržbu.
Furthermore, foreign undertakings have competed for the EUR 630 million contract to build a highway between Muurla and Lohja; Estonian contractors, among others, have competed for Finnish maintenance contracts.
Vývoj cen služeb silniční údržby (srovnej bod 5.10) byl přínosný pro finské daňové poplatníky a hospodářství jako celek.
The development of prices for road maintenance services (cf. Section 5.10) has been for the benefit of the Finnish tax payers and the economy as a whole.
Přesvědčivé důkazy v tomto smyslu, které stěžovateli nebyly napadeny, poskytly finské orgány.
Convincing evidence to that effect, which has not been contested by the complainants, has been provided by the Finnish authorities.
Komise proto nedošla k závěru, že by opatření podpory související s přechodným obdobím záporně ovlivnila hospodářskou soutěž a obchod do rozsahu, který by byl v rozporu se společným zájmem.
The Commission therefore concludes that the aid measures related to the transitional period do not appear to have affected competition and trade to an extent contrary to the common interest.
Právě na tomto pozadí bude třeba posuzovat nezbytnost a úměrnost podpory v rámci celkového ověření vyváženosti, které je vyžadováno podle čl. 87 odst. 3 písm. c).
It is against this background that the necessity and proportionality of the aid will have to be assessed, within the overall balancing test that is called for under Article 87(3)(c).
Projekt, který je v zájmu Společenství jako celku
Project that is in the interest of the Community as a whole
Společným zájmem, na který se odvolávají finské orgány, je účinné otevření státního segmentu finské silniční služby hospodářské soutěži a současně zachování průmyslového potenciálu oddělení „silniční výstavby“ v rámci silniční služby (předchůdce podniku Tieliikelaitos) a umožnění jeho transformace na konkurenční podnik, přičemž je třeba zabránit nucenému propouštění stávajících zaměstnanců, alespoň v přechodném období.
The common interest invoked by the Finnish authorities is the effective opening of the State segment of the Finnish road service market to competition, combined with the preservation of the industrial potential of the ‘Road Production’ section of the Road Service (Tieliikelaitos’ predecessor), and allowing it to transform into a competitive undertaking while avoiding from the forced lay-offs of existing employees at least during the transitional period.
Komise má za to, že takový projekt může opravdu sloužit společnému zájmu Společenství.
The Commission considers that such a project can indeed serve the common interest of the Community.
Jak správně zmínily finské orgány, představuje otevření uzavřených vnitrostátních trhů hospodářské soutěži na evropské úrovni kladný vývoj a důležitý politický cíl Společenství.
As correctly mentioned by the Finnish authorities, the opening of closed national markets to competition at European level constitutes a positive development and an important policy objective of the Community.
Komise má za to, že liberalizace trhu silničních služeb a zachování průmyslového nástroje podniku Tieliikelaitos byly úzce spjaty.
The Commission considers that the liberalisation of the road service market and the preservation of Tieliikelaitos’ industrial tool were intimately linked.
Zaprvé poznamenává, že přijetí liberalizačních právních předpisů bylo přímo vázáno na přijetí ustanovení, kterým je zaručeno, že Tieliikelaitos nemůže propustit zaměstnance – i když v té době měla společnost vážný problém s nadbytečným počtem zaměstnanců.
Firstly, it notes that the adoption of the liberalisation legislation was directly linked to the adoption of a provision guaranteeing that Tieliikelaitos could not lay-off personnel — although at that time the company had a serious problem of overstaffing.
Zadruhé, jak je očividné z vývoje trhu, měl podnik Tieliikelaitos široký prostor k tomu, aby hrál významnou úlohu na konkurenčním poli a nabízel silniční služby, které přiměřeně plnily poptávku různých zákazníků, jak z hlediska ceny, tak jakosti.
Secondly, as is evident from the evolution of the market, there was ample scope for Tieliikelaitos to play a significant role in the competitive landscape and offer road services that adequately met the demand by the various customers, in terms of both price and quality.
Díky skutečnosti, že zkoumaný balík podpory zbavil podnik Tieliikelaitos dodatečných osobních nákladů, kterým čelil v důsledku zděděných závazků z doby, kdy příslušné služby byly součástí systému veřejné správy (vlastních služeb), by mohla společnost volně působit na liberalizovaném trhu a provést nezbytné úpravy, jimiž by reagovala na trh a jiné technologické změny, které dlouhodobě nepříznivě ovlivňují životaschopnost společnosti.
The examined State aid package, by relieving Tieliikelaitos from the extra personnel costs it had to bear due to inherited liabilities from the time when the respective services were part of the public administration system (in-house services), would enable the company to operate freely in the liberalised market and to make the necessary adjustments to respond to market and other technological developments that affect the company’s viability in the long term.
Komise dále poznamenává, že stěžovatelé v zásadě nepopírají argument finských orgánů, že otevření trhu hospodářské soutěži je ve společném zájmu Společenství.
The Commission further notes that the complainants do not challenge in substance the argument by the Finnish authorities that opening the market to competition is in the common interest of the Community.
Nepopírají ani, že chyběla vazba mezi otevřením trhu a zachováním zaměstnanců v podniku Tieliikelaitos.
Nor do they contend that there was no link between the opening of the market and the preservation of staff at Tieliikelaitos.
V zásadě tvrdí, že žádoucích výsledků mohlo být také dosaženo bez podpory.
They essentially argue that the desired results could also have been achieved without aid.
Nezbytnost a úměrnost opatření podpory, chybějící vliv na hospodářskou soutěž a obchod v rozporu se společným zájmem
Necessity and proportionality of the aid measures, no effect on competition and trade contrary to the common interest
Aby bylo možné posoudit, zda jsou příslušná opatření podpory nezbytná a úměrná cíli výše uvedeného společného zájmu, je vhodné nejdříve rozlišit mezi různými opatřeními podpory.
In order to assess whether the relevant aid measures are necessary and proportionate to the objective of common interest identified above, it is appropriate to distinguish first between the various aid measures.
Jak je uvedeno v bodu 6.3.2 tohoto rozhodnutí, mohla být podniku Tieliikelaitos udělena státní podpora finskou vládou v souvislosti s pozemky a štěrkovišti.
As set out in Section 6.3.2 of the present decision, State aid might have been granted to Tieliikelaitos by the Finnish government in relation to the land and gravel sites.
Komise uznává, že pokud měly finské orgány umožnit hospodářskou soutěž v silničních službách a službách trajektové přepravy, musely transformovat podnik Tieliikelaitos do samostatného subjektu a vybavit ho buď aktivy nezbytnými pro provádění jeho úkolů, nebo kapitálem nezbytným k zakoupení těchto aktiv.
The Commission acknowledges that if the Finnish authorities were to introduce competition in the road and ferry services, they had to transform Tieliikelaitos into a separate entity and to provide it either with the assets necessary to perform its tasks or with the capital necessary to buy these assets.
Proto v tomto případě při zohlednění procesu provedeného finskými orgány pro účely otevření silničních služeb hospodářské soutěži, lze možnou státní podporu v souvislosti s pozemky a štěrkovišti považovat za úměrné opatření.
Therefore, in the present case, taking into consideration the process undertaken by the Finnish authorities to open road services to competition, the possible State aid in relation to the land and gravel sites can be considered as a proportionate measure.
Komise dospěla k názoru, že pokud existovala státní podpora v souvislosti s pozemky a štěrkovišti, je tato státní podpora nezbytná a úměrná.
The Commission concludes that, should there be State aid in relation to land and gravel sites, this State aid is necessary and proportionate.
Různá opatření změn v oblasti zaměstnanců popsaná výše v bodu 5.5 podnítila zaměstnance podniku Tieliikelaitos k tomu, aby opustili společnost.
The various Staff adjustment measures described above in Section 5.5 provided incentives to Tieliikelaitos’ employees to leave the company.
Taková opatření byla zjevně nezbytná pro zamýšlený cíl s ohledem na nadbytečný počet zaměstnanců podniku Tieliikelaitos, který stěžovatelé nepopírají.
Such measures were clearly necessary to the objective sought, in view of Tieliikelaitos’ overstaffing, which is not contested by the complainants.
Opatření byla také zjevně úměrná, protože stát financoval pouze 50 % příslušných výdajů (20,1 milionu EUR bylo financováno státem a 20 milionů EUR podnikem).
They were also manifestly proportionate, since the State financed only 50 % of the respective expenditure (EUR 20,1 million were financed by the State and EUR 20 million by the undertaking).
Vzhledem k tomu, že jejich vliv ve velké míře závisel na tom, zda příslušní zaměstnanci využijí příležitosti odejít ze společnosti, nebyla opatření dostatečná pro náhradu významných nákladů nadbytečného počtu zaměstnanců podniku Tieliikelaitos.
Since their effect was largely dependent on whether the relevant staff would seize the opportunity of leaving the company, they were not sufficient to compensate the significant costs of Tieliikelaitos’ overstaffing.
Financování projektů zvláštních služeb
Funding of Special services projects
Jak bylo popsáno výše, poskytly projekty zvláštních služeb pracovní příležitost pro část nadbytečných zaměstnanců podniku Tieliikelaitos.
As has been described above, Special service projects provided an activity to part of Tieliikelaitos’ excess staff.
Kdyby takové projekty nebyly zajištěny, je jasné, že s ohledem na skutečnost, že opatření změn v oblasti zaměstnanců mohla vyřešit pouze část problému v oblasti nadbytečných zaměstnanců, musel by podnik Tieliikelaitos buď dočasně zachovat zbývající nadbytečné zaměstnance bez práce, nebo by je využil u smluv na údržbu.
Had not such projects been put in place, it is clear that, in view of the fact that Staff adjustment measures could only solve part of the overstaffing problem, Tieliikelaitos would have either maintained the remaining excess staff temporarily without work or would have affected it to maintenance contracts.
Obě takové možnosti by byly ke škodě cíle společného zájmu, který byl předmětem tohoto opatření.
Both such options would have been detrimental to the objective of common interest aimed at through the measure.
Udržování dotčených zaměstnanců v nečinnosti by promarnilo lidský kapitál shromážděný v období před liberalizací z hlediska specifických dovedností a know-how.
Maintaining the staff concerned inactive would have wasted human capital accumulated in the period prior to liberalisation, in terms of specific skills and know-how.
Využití zaměstnanců na smlouvy údržby by zabránilo podniku Tieliikelaitos postupně přizpůsobit vlastní způsob práce s cílem poskytovat příslušné silniční služby nákladově efektivním způsobem.
Affecting the staff to maintenance contracts would have prevented Tieliikelaitos’ from progressively adapting its way of working in order to deliver the relevant road services in a cost-effective way.
Proto má Komise za to, že financování projektů zvláštních služeb prostřednictvím státní podpory může splňovat kritérium nezbytnosti podpory pro cíl společného zájmu.
Therefore, the Commission considers that the funding of Special services projects through State aid may meet the criterion of necessity of the aid to a common interest objective.
Pokud jde o úměrnost tohoto opatření, Komise poznamenává, že nedošlo k nadměrné náhradě za práci provedenou u projektů zvláštních služeb.
As regards the proportionality of that measure, the Commission notes that there was no overcompensation for the work carried out in the Special service projects.
Finské orgány předložily přesvědčivé důkazy v tomto smyslu (viz výše bod 5.5).
Convincing evidence to that effect was submitted by the Finnish authorities (see above, Section 5.5).
S ohledem na objem práce, který mohl být proveden prostřednictvím projektů zvláštních služeb, přirozeně existovala hranice; ta spočívala ve skutečné potřebě státu poskytování takových služeb.
There was naturally a limit as to the amount of work that could be done through Special service projects, this limit residing in the State’s actual need for such services to be provided.
Na základě různých údajů předložených finskými orgány došla Komise k závěru, že projekty zvláštních služeb pohltily pouze část nákladů podniku Tieliikelaitos souvisejících s nadbytečným počtem zaměstnanců.
The Commission concludes from the various data submitted by the Finnish authorities that the Special services project only absorbed a part of Tieliikelaitos’ overstaffing-related costs.