natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tyto zprávy kromě toho předpokládají ztráty nejméně po dobu dvou let a neanalyzují eventuální protiplnění za majetkovou účast orgánů, jak by tomu muselo být u každého investora v tržním hospodářství.
Moreover, the reports forecast losses for at least two years and do not analyse any potential quid pro quos for the authorities’ participation, something that would have been a must for any private investor.
Co se týče zejména majetkové účasti TIB, Komise může jen setrvávat na svém stanovisku, že není v souladu se zásadou soukromého investora v tržním hospodářství, a proto je třeba ji považovat za podporu.
As regards more specifically the TIB participation, the Commission cannot but adhere to its view that it is not in keeping with the private investor principle and that, consequently, it must be regarded as aid.
Skutečnost, že TIB prodala svůj podíl o pět let později většinovým vlastníkům, panu G. Raithelovi a jeho synovi, a to za vyšší cenu, než sama zaplatila v roce 1994, nemění nic na tomto závěru.
The fact that five years later TIB sold its stake to the majority shareholders, Mr G. Raithel and his son, for more than it had itself paid in 1994 does not alter this conclusion.
Jednání TIB musí být posuzováno ex ante s přihlédnutím k potenciálním rizikům a očekávaným příjmům.
TIB’s behaviour must be assessed ex ante, taking the potential risks and expected revenues into account.
Podle tehdy dostupných zpráv byla rizika vysoká [24], avšak nebyla učiněna žádná opatření, aby se jim čelilo. Dále nebyla provedena analýza budoucích příjmů.
On the basis of the reports available at that time, those risks were high [24], no measures were taken to address them and no analysis of future revenues was undertaken.
Kromě toho je zisk, kterého TIB skutečně dosáhla, malý.
What is more, the profit actually made by TIB was small.
Oproti tvrzení Německa nejsou podmínky majetkové účasti TIB srovnatelné s podmínkami soukromého investora, pana Raithela.
Contrary to what Germany maintains, the terms of the TIB participation are not comparable to the terms offered by the private investor, Mr Raithel.
Raithel do podniku údajně investoval 2,055 mil. DEM.
Raithel allegedly invested DEM 2,055 million in the company.
Z jeho soukromých vlastních zdrojů však pocházelo jen 0,055 mil. DEM.
However, only DEM 0,055 million came out of his own pocket.
Zbývající 2 mil. DEM pocházely ze státních prostředků ve formě 2 půjček, které byly Raithelovi poskytnuty (opatření 16 a 17).
The remaining DEM 2 million came from state resources in the form of two loans granted to Raithel (measures 16 and 17).
Kromě toho se na jednu z těchto půjček (opatření 16) vztahovala záruka spolkové vlády pro poskytující banku „Deutsche Ausgleichsbank“, zatímco druhá půjčka (opatření 17) byla zajištěna prvořadou hypotékou na nemovitý majetek podniku Kahla II [25].
Moreover, one of the loans (measure 16) was included in a Federal Government guarantee to the granting Deutsche Ausgleichsbank, while the other (measure 17) was secured by a first mortgage on Kahla II’s land [25].
TIB naproti tomu poskytla podniku 1,975 mil. DEM z vlastních zdrojů ve formě majetkové účasti.
TIB, on the other hand, made available to the company DEM 1,975 million of its own resources in the form of a holding.
Tato částka představovala vlastní kapitál, který nemá v případě úpadku přednostní právo na uspokojení nároků.
This amount constituted capital which in the event of insolvency would be treated as junior ranking.
Riziko, které převzala TIB, je tak výrazně vyšší než riziko soukromého investora.
The risk assumed by TIB is therefore much higher than that assumed by the private investor.
Jak je uvedeno v bodě odůvodnění 111, měl pan G. Raithel kromě toho právo od smlouvy odstoupit, kdyby se majetková účast TIB a/nebo jiná opatření nerealizovala, zatímco TIB takovými právy nedisponovala.
As will be explained in paragraph 111, Mr Raithel was entitled, furthermore, to withdraw from the agreement if the TIB participation and/or other measures did not materialise, whereas TIB did not have that right.
Majetková účast TIB proto není v souladu se zásadou soukromého investora.
The TIB participation is therefore not in keeping with the private investor principle.
Co se týče ostatních opatření přijatých Německem, poskytl by investor v tržním hospodářství, vzhledem ke zvláštní situaci podniku a ke skutečnosti, že podnik působí na trhu vyznačujícím se strukturálními nadměrnými kapacitami, finanční podporu jen za podmínek, které maji tyto skutečnosti na zřeteli.
As regards the remaining measures taken by Germany, in view of the particular situation of the company and of the fact that it operated in a market suffering from structural overcapacity, a market economy investor would have granted financial support only under conditions which reflected those facts.
Komise prošetří nejprve úvěry poskytnuté TIB a státními bankami.
The Commission will first analyse the loans granted by TIB and state-owned banks.
Tyto úvěry jsou souhrnně znázorněny v tabulce 10:
These loans are summarised in Table 10.
Tabulce 10
Table 10
Úroková sazba
Interest rate
Referenční úroková sazba
Reference rate
Zajištění
Securities
6 mil.
6 million
0,2 mil.
0,2 million
Záruka spolkové vlády
Federal Government guarantee
1,8 mil.
1,8 million
Prvořadá hypotéka na nemovitý majetek na 1,8 mil. DEM; podpůrná hypotéka na nemovitý majetek na 20 mil. DEM
mortgage on real estate for DEM 1,8 million; secondary mortgage on real estate for DEM 20 million
2 mil.
2 million
Druhořadá hypotéka na nemovitý majetek na 1,8 mil. DEM, druhořadá a třetiřadá hypotéka na nemovitý majetek na více než 20 mil. DEM, postoupení strojů a práv vůči třetím osobám, postoupení skladových zásob, postoupení pohledávek vůči zákazníkům , devadesátiprocentní záruka spolkové země Durynsko
mortgage on real estate for DEM 1,8 million, 2nd and 3rd mortgages for DEM 20 million, cession of machinery and rights over third parties, cession of stock, cession of claims against customers, 90 % guarantee from Land of Thuringia
1 mil.
1 million
Jako opatření 18
As measure 18
1,73 mil.
1,73 million
3,45 mil.
3,45 million
Tabulka 10 dokládá, že státní finanční instituce nejednaly jako investor v tržním hospodářství.
Table 10 proves that the public financial institutions did not behave like market economy investors.
Zejména je nutno u podílové půjčky od TIB (opatření 12) konstatovat, že dohodnutá úroková sazba činila 12 %, avšak výše úroků byla omezena na 50 % ročního přebytku.
Specifically, as regards the shareholder loan from TIB (measure 12), it is noted that the agreed rate of interest was 12 % but that the amount of interest was capped at 50 % of annual profits.
Ve zprávách již bylo zdůrazněno, že Kahla II nedosáhne žádných zisků nejméně během prvních dvou let. K tomu skutečně došlo.
The reports had already pointed out that Kahla II would not generate any profits during at least the first two years, which is what in fact happened.
Nebyla dohodnuta zvýšená úroková sazba za účelem vyrovnání za roky, za které byly platby úroků nepravděpodobné.
No increased interest rate was agreed to compensate for the years for which interest payments were improbable.
TIB tedy vědomě poskytla podílovou půjčku, která nebyla spojena s žádnými dodatečnými hlasovacími právy, aniž by požadovala jakékoli zajištění a za úrokovou sazbu 0 % na období nejméně dvou let.
Consequently, TIB knowingly granted a shareholder loan which did not give it any additional voting rights, without demanding any security and at 0 % interest for at least two years.
Nebyla dohodnuta žádná riziková prémie pro vyrovnání rizik předvídaných ve zprávě, na jejímž základě byla poskytnuta podílová půjčka (a majetková účast).
No risk premium was agreed to offset the risks forecast in the report on the basis of which the shareholder loan (and the holding) was agreed.
Co se týče zbývajících půjček, tabulka ukazuje, že byly poskytnuty za nižší než referenční úrokovou sazbu.
As regards the remaining loans, the table shows they were all granted below the reference interest rate.
Kromě toho, pokud byla poskytnuta zajištění, pak pocházela buď od orgánů veřejné moci nebo byla opakovaně použita tatáž aktiva jako zajištění pro všechny půjčky.
Moreover, when security was provided, it either came from the public authorities or the same assets were used repeatedly to secure all loans.
Tato aktiva nebyla oceněna nezávisle, takže jejich skutečná hodnota je pochybná.
These assets were not independently valued, so their actual value is uncertain.
Kromě toho je třeba připomenout, že tato aktiva byla financována státní podporou.
It must also be remembered that they were financed with state support.
Smlouva o ručení stanovila, že pan G. Raithel má poskytnout podpůrnou záruku ve výši 0,7 mil. DEM, pokud nelze prokázat, že poskytl osobní záruku na půjčku na vlastní kapitál (opatření 16).
The guarantee agreement provided that a subsidiary guarantee amounting to DEM 0,7 million should be given by Mr G. Raithel, unless it could be proved that he had given a personal guarantee for the equity loan (measure 16).
Smlouva o půjčce pro opatření 16 neodkazuje na poskytnutí osobní záruky, nýbrž na záruku spolkové vlády.
The loan agreement for measure 16 does not mention any provision of a personal guarantee, but refers to a Federal Government guarantee.
Komise však nikdy nebyla informována o tom, že tato záruka ve výši 0,7 mil. DEM byla někdy poskytnuta.
The Commission was never informed that such a DEM 0,7 million guarantee was ever given.
Podle informací Komise byla půjčka zajištěna spíše zárukou spolkové vlády, než právě osobní zárukou.
Rather, according to the Commission’s information, the loan was secured by a Federal Government guarantee and not by a personal guarantee.
I kdyby byla poskytnuta, byla by oproti všem ostatním zajištěním druhořadá a kryla by jen velmi malou část možná vysokého rizika nesplacení.
Even if it had been given, it would rank lower than every other security and would cover only a very small part of the potentially high risk of non-payment.
Vzhledem k tomu může Komise jen učinit závěr, že státní banky a instituce nejednaly jako hospodářské subjekty v tržním hospodářství.
In view of the above, the Commission can only conclude that the public banks and institutions did not act like market economy operators.
Navíc Německo samo označuje půjčky podle opatření 16 – 22 za podporu [28], třebaže existující podporu.
Moreover, as regards the loans under measures 16-22, Germany itself describes them as aid [28], albeit of the existing variety.
Komise sdílí názor Německa, že představují podpory.
The Commission shares Germany’s view that they constitute aid.
Jejich klasifikace jako existující podpora se zkoumá v následujících odstavcích.
As regards their classification as existing aid, this issue will be analysed in the sections that follow.
Co se týče grantů (opatření 15, 24 – 29, 31 – 32), žádný investor v tržním hospodářství by podle názoru Komise neposkytl nenávratnou finanční pomoc.
Regarding the grants (measures 15, 24-29 and 31-32), the Commission considers that a market economy investor would not have granted non-reimbursable subsidies.
Německo tutu skutečnost nepopřelo.
Germany has not contested this point.
Konečně, co se týče devadesátiprocentní záruky spolkové země (opatření 13, 14, 23 a 30), Německo samo uznává, že představuje podpory.
Finally, as regards the 90 % state guarantees (measures 13, 14, 23 and 30), Germany itself accepts that they constitute aid.
Vzhledem k vysokému riziku, které je s tím spojeno, a k neexistenci náležité rizikové prémie, Komise tento názor plně sdílí.
In view of the related high risk and the lack of an appropriate risk premium, the Commission fully shares this view.
Není tedy nutné tuto otázku dále zkoumat.
There is therefore no need to analyse this issue further.
Podle názoru Německa spadají tyto záruky pod pravidla de minimis.
Germany asserts that these guarantees fall under the de minimis rules.
To je zkoumáno v oddílu D hodnocení.
This will be examined in Section D.
Vzhledem k tomu nemůže Komise učinit závěr, že státní finanční instituce poskytly podniku Kahla II podporu za podmínek, které by byly srovnatelné s podmínkami investora v tržním hospodářství.
In view of the above, the Commission cannot conclude that the public financial institutions offered support to Kahla II under conditions comparable to those of a market economy investor.
Proto jsou všechna opatření Německa i nadále považována za podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
Consequently, all Germany’s measures are still regarded as aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Podnik v obtížích
Company in difficulty
Kahla II je záchranné řešení, tedy nově založený podnik, který převzal aktiva podniku v úpadku.
Kahla II is an Auffanglösung, this is, a new set-up which has taken over the assets of a bankrupt company.
I když jsou záchranná řešení nově založenými podniky, které byly zřizovány zvláště ve východním Německu, mohou být považovány za podniky v obtížích.
Although they are newly created companies, Auffanglösungen, a peculiar eastern German creation, can be regarded as companies in difficulty.
Důvodem je skutečnost, že tyto plášťové společnosti převezmou aktiva podniku v úpadku a pokračují v jeho činnosti, a to zpravidla, aniž by dříve provedly jakoukoli přijatelnou restrukturalizaci.
The reason for this is that these shell companies take over the assets of a company which has gone bankrupt and continue their business, usually without undergoing any acceptable restructuring.
Záchranná řešení proto „dědí“ řadu strukturálních nedostatků a potřebují podstatné změny, aby mohly fungovat v tržním hospodářství.
Auffanglösungen therefore “inherit” a number of structural deficiencies and need substantial changes if they are to operate in a market economy.
K těmto změnám patří investice na výměnu a modernizaci starých strojů a zařízení, změny struktury podniku (tradičně velké konglomeráty, které fungovaly v rámci centrálně řízeného hospodářství), snížení počtu zaměstnanců (ve východoněmeckých konglomerátech byl zpravidla zaměstnáván nadměrný počet pracovních sil), orientace na nové produkty, marketing atd. Kromě toho musí být obnovena důvěra zákazníků, dodavatelů a úvěrových institucí, jelikož záchranná společnost je nástupkyní zkrachovalého podniku.
Among these changes are investments to replace and update old plant and machinery, changes in the company’s structure (traditionally large conglomerates operating under a planned economy), personnel reduction (eastern German conglomerates usually operated with an excessively large workforce), a new product orientation, marketing, etc. In addition, the confidence of customers, suppliers and credit institutions needs to be regained since the Auffanggesellschaft is the successor to a failed company.
V tomto smyslu nejsou srovnatelné s ostatními nově založenými podniky.
In this sense they are not comparable to other newly created companies.
Přizpůsobení se zpravidla uskutečňuje pomocí restrukturalizace, která ve většině případů zahrnuje státní podpory.
The adjustment usually takes place through a restructuring involving, in most cases, state aid.
S přihlédnutím ke zvláštní situaci nových spolkových zemí Komise schválila pružnou a velkorysou koncepci, která umožňuje, aby záchranná řešení využívala do konce roku 1999 podpory na restrukturalizaci.
Taking the specific situation of the former eastern Germany into account, the Commission has adopted a flexible, generous approach allowing Auffanglösungen to benefit from restructuring aid until the end of 1999.
Tento postup je stanoven v poznámce pod čarou 10 pokynů pro restrukturalizace [29].
This approach is codified in footnote 10 of the restructuring aid guidelines [29].
Na základě své zvláštní situace tvoří záchranné společnosti výjimku z pravidla, že podle pokynů pro restrukturalizace nejsou nově založené podniky způsobilé pro podpory na záchranu a restrukturalizaci.
In view of their specific situation, Auffanggesellschaften form an exception to the rule that newly created companies are ineligible for rescue and restructuring aid under the restructuring aid guidelines.
V rámci jiného řízení [30] Německo výslovně konstatovalo v dopisech ze dne 5. března a 6. května 1999, že Kahla II je podnikem v obtížích.
In separate proceedings [30], Germany expressly stated in letters dated 5 March and 6 May 1999 that Kahla II was a company in difficulty.
O dva roky později však Německo dopisem ze dne 26. září 2001 popřelo své dřívější údaje a konstatovalo, že se Kahla II nikdy v obtížích nenacházela.
However, two years later, in a letter dated 26 September 2001, Germany contradicted its earlier statements, asserting that Kahla II had never been in difficulty.
V tomto řízení zastávalo Německo názor, že Kahla II nemůže být považována za podnik v obtížích, poněvadž nejsou splněny všechny podmínky uvedené v pokynech pro restrukturalizace.
In the context of these proceedings, Germany considers that Kahla II cannot be regarded as a firm in difficulty as not all the conditions of the restructuring aid guidelines are met.
Komise podotýká, že pokyny pro restrukturalizace nepodávají přesnou definici podniku v obtížích, uvádějí však typické znaky.
The Commission would point out that the restructuring aid guidelines do not give a precise definition of a company in difficulty, but instead mention typical symptoms.
V případě podniku Kahla II je splněno obecné kritérium uvedené v bodě 2.1 pokynů pro restrukturalizace (1994), podle kterého se určuje, zda se podnik nachází v obtížích: Podniky v obtížích se rozumí podniky, „které se nemohou zotavit prostřednictvím vlastních zdrojů nebo finančních prostředků vlastníků podílů nebo cizího kapitálu.“ To se konstatuje ve zprávách [31] dostupných v době založení podniku Kahla II a v době poskytnutí podpory (v době rozhodující pro hodnocení); V nich je Kahla II pokládána za podnik v obtížích a popsána restrukturalizace za účelem obnovení rentability [32].
In the case of Kahla II, the general criterion set out in point 2.1 of the (1994) restructuring aid guidelines, by which it is determined whether a firm is in difficulty, is fulfilled: it is a firm “unable to recover through its own resources or by raising the funds it needs from shareholders or borrowing”. This is stated in the reports available at the time Kahla II was created [31] and when the aid was awarded (relevant moment for the assessment), which consider Kahla II to be a company in difficulty and describe a restructuring intended to restore its viability [32].
Ex post je to potvrzeno skutečností, že podnik podle dostupných informací nikdy neobdržel finanční prostředky od bank bez státní podpory [33].
Ex post this is confirmed by the fact that, according to the information available, the company never obtained any external bank finance without state support [33].
Některé z ukazatelů uvedených v pokynech pro restrukturalizace skutečně nejsou určeny pro „záchranná řešení“, jelikož se jedná o nově založené podniky, u kterých nelze přezkoumat vývoj obchodu v minulosti.
Effectively some of the indicators set out in the restructuring guidelines are not envisaged for Auffanglösungen since, as start-ups, the past cannot be looked into.
Z toho důvodu nejsou v době svého založení postiženy příznaky jako je sestupná rentabilita nebo rostoucí ztráty, klesající obraty, rostoucí zásoby na skladě, snížený peněžní tok, vzrůstající úrokové zatížení atd. Zde Komise připomíná, že „záchranná řešení“ jsou výjimkou z pravidla, že nově založené podniky nelze považovat za podniky v obtížích, a proto nemohou obdržet podpory na restrukturalizaci.
Consequently, at the time of their creation they do not suffer from deteriorating profitability, increasing losses, diminishing turnover, growing inventories, declining cash flow, rising interest charges, etc. The Commission here recalls that Auffanglösungen are the exception to the rule that under the restructuring aid guidelines newly created companies cannot be considered firms in difficulty and therefore are not eligible for restructuring aid.
Na druhé straně se jiné ukazatele na „záchranná řešení“ skutečně vztahují, zejména nízká čistá účetní hodnota.
On the other hand, other indicators do apply to Auffanglösungen, particularly low net asset value.
V případě podniku Kahla II Komise připomíná, že je nástupcem podniku v úpadku, a proto pravděpodobně ztratil důvěru řady zákazníků, dodavatelů a finančních institucí.
In the case of Kahla II, the Commission would point out that it is the successor to a bankrupt company and is therefore likely to have lost the confidence of a number of customers, suppliers and financial institutions.
Tak bylo dokonce i nabytí aktiv závislé na státní podpoře.
Even the acquisition of assets was thus dependent on state support.
Smlouva o prodeji aktiv podniku Kahla I stanovila, že nový investor, pan G. Raithel, má právo odstoupit od smlouvy, pokud není zajištěno financování zahrnující různá státní opatření (jako majetková účast TIB a státní půjčky) [34].
The contract for the sale of Kahla I’s assets stipulated that the new investor, Mr G. Raithel, was entitled to withdraw from the contract if the financing, including as it did various state measures (such as the TIB participation and state loans), was not assured [34].
Kahla II dále převzala aktiva podniku Kahla I, který nikdy neuskutečnil úspěšnou restrukturalizaci a musel na základě této skutečnosti ohlásit úpadek.
Moreover, Kahla II took over the assets of Kahla I, which never underwent a successful restructuring, a fact which led to its bankruptcy.
Ex post je jasné, že strukturální potíže pokračovaly, jelikož Kahla II neobdržela žádné soukromé finanční prostředky bez státní podpory.
Ex post it is clear that structural difficulties were passed on as Kahla II received no private financing without state support.
Dalším ukazatelem je příliš vysoký počet zaměstnanců.
Another indicator is the excessive size of the workforce.
Jelikož je státní podpora poskytovaná pro záchranná řešení zpravidla vázána na udržení pracovních míst, přináší s sebou na určitou dobu další nevýhodu spočívající v tom, že musí zůstat zachován určitý počet pracovních míst.
As the state support granted to Auffanglösungen is usually conditional on the safeguarding of jobs, this implies that during a certain period they endure the additional handicap of preserving a certain number of jobs.
Jak dokládají zprávy uvedené v bodě odůvodnění 91, bylo hlavním cílem zemské vlády udržet pracovní místa.
As evidenced by the reports referred to in paragraph 91, the main aim of the regional government was to preserve jobs.
V následujících letech snížila Kahla II počet svých zaměstnanců. Z toho lze vyvodit, že na začátku měla příliš mnoho zaměstnanců.
In the years that followed, Kahla II reduced the number of its employees, from which it can be deduced that it started off with too many.
Jelikož jsou záchranná řešení kromě toho nucena provést restrukturalizaci, aby mohla fungovat v tržním hospodářství, dochází v prvních letech ke ztrátám, peněžní tok v prvních letech nestoupá a potřebné investice s sebou přináší vysoké zadlužení a úrokové zatížení.
Moreover, since Auffanglösungen are forced to restructure in order to be able to operate in a market economy, losses are incurred and cash flow does not increase during the first few years and the necessary investment translates into substantial debts and high interest rates.
Bylo tomu tak i u podniku Kahla II.
This, again, was the case with Kahla II.
Německo sice nikdy neoznačilo proces, kterým Kahla II prošla, za restrukturalizaci podniku v obtížích, Komise však konstatuje, že v obou zprávách z listopadu 1993 a ledna 1994 byla navrhována restrukturalizace jako nezbytnost pro obnovení rentability podniku.
Although Germany has never characterised the process undergone by Kahla II as a restructuring of a firm in difficulty, the Commission notes that both reports, that of November 1993 and that of January 1994, proposed a restructuring as being necessary to restore the company’s viability.