natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I kdyby tato okolnost měla umožnit odhlédnout od pouhého posuzování pevně sjednané úhrady – v průměru 0,25 % za část účelového rezervního fondu využívaného LBB od prosince 1995 – nelze v se v tomto případě odvolávat na vlastnictví Spolkové země Berlín k ospravedlnění nepatrné přímé úhrady.
Even if this circumstance should make it possible to depart from an approach which takes account only of the fixed, agreed rate of remuneration (on average 0,25 % on the part of the special-purpose reserve used by LBB as of December 1995), in the present case ownership by the Land of Berlin cannot be used to justify the low direct remuneration.
Odvolávání se na vlastnictví spolkové země by předpokládalo, že existoval dostatečný obchodní plán, posudek o hodnotě nebo ohodnocení očekávané rendity dotyčné investice.
To cite the Land’s ownership as justification, there would have to be an adequate business plan, expert valuation or assessment of the likely return from the investment at issue.
K danému okamžiku nebyl vypracován takový plán, posudek nebo ohodnocení.
None was produced at the time.
Komise proto nemá k dispozici žádné indicie, jež by jí umožnily přezkoumat tvrzení spolkové země.
The Commission therefore has no means of verifying the Land's statements.
Komise proto zastává názor, že v daném případě je třeba stanovit přiměřenou úhradu na základě přímé úhrady odpovídající situaci na trhu.
The Commission accordingly takes the view that, in this case, the appropriate return must be established on the basis of the direct market return.
Úhrada a prvky úhrady
Remuneration and elements of remuneration
Kapitálová základna pro výpočet úhrady
Capital basis for calculating the remuneration
Jak bylo uvedeno v rozhodnutí 2000/392/ES a potvrzeno Soudem prvního stupně, musí se uhradit zásadně celková hodnota převáděného majetku.
In principle, remuneration is payable on the entire value of the transferred assets. This approach was applied in Decision 2000/392/EC and upheld by the Court of First Instance.
Jelikož BAKred obratem uznal uvedené prostředky v plné výši jako základní kapitál, byly LBB od 1. ledna 1993 k dispozici, až na částky, které byly ročně potřebné pro podpůrný obchod samotný, pro účely ručení.
As BAKred directly recognised the full amount as core capital, the funds were available to LBB to cover liabilities from 1 January 1993 onwards, except for the amount required each year for the promotion-related business itself.
Z částek, které se od té doby ročně zvyšovaly, je však ještě nutno odečíst kapitál potřebný pro ručení podpůrného obchodu, který LBB nemohla využívat.
The capital needed to underpin the promotion-related business and which LBB could not use has to be deducted from the amounts which grew each year from then on.
Účelové jmění WBK/IBB a kapitál potřebný pro podpůrný obchod IBB dosahovaly od počátku roku 1993 různých, respektive kontinuálně rostoucích hodnot.
The values for the WBK/IBB special-purpose reserve and for the capital needed for IBB's promotion-related business varied, or continually increased, as of early 1993.
Tyto hodnoty jsou uvedeny v tabulce v bodě 142.
They are shown in the table at paragraph 142.
Základní kapitál WBK/IBB ve výši 187,5 milionu DEM vložený do základního kapitálu LBB představoval likvidní kapitál.
The nominal capital of WBK/IBB worth DEM 187,5 million and transferred to LBB's nominal capital was liquid capital.
V roce 1994 byl 75,01 % podíl LBB prodán subjektu BGB, v roce 1998 bylo BGB prodáno zbývajících 24,99 % podílů za cenu 1,5 miliardy DEM.
75,01 % of LBB's shares were sold to BGB in 1994, and the remaining 24,99 % in 1998 at a price of DEM 1,5 billion.
Tento základní kapitál bylo tudíž nutno od roku 1998 přičítat subjektu BGB.
The nominal capital was therefore attributed to BGB as of 1998.
V tomto smyslu existuje trojí základ pro výpočet přiměřené úhrady: za prvé likvidní kapitál ve výši 187,5 milionu DEM pro rok 1993 a pro léta 1994 až 1997 představující rozvahu ve výši 46,9 milionu DEM (odpovídající 24,99 % podílů); za druhé účelový rezervní fond a za třetí prostředky potřebné pro podpůrný obchod.
There are therefore three bases for calculating an appropriate remuneration: first, the liquid capital of DEM 187,5 million for 1993, with a value of DEM 46,9 million (corresponding to 24,99 % of shares) for the years 1994 to 1997; second, the special-purpose reserve and third, the funds needed for the promotion-related business.
Jelikož je pro první dva nástroje nutno stanovit stejnou minimální renditu, mohou být v následujícím textu pojednány nejprve společně.
As the same minimum return applies to the first two elements, they can initially be considered together in what follows.
Přiměřená úhrada za základní kapitál a účelový rezervní fond
Appropriate remuneration for the nominal capital and the special-purpose reserve
Finanční investice rozdílné hospodářské kvality vyžadují rozdílné rendity.
Investments of differing economic quality require differing returns.
Při zkoumání, zda je investice pro investora v běžných tržních podmínkách přijatelná, se proto musí vycházet ze zvláštní hospodářské povahy dotyčného kapitálového opatření a z hodnoty kapitálu, daného LBB k dispozici.
In analysing an investment's acceptability to an investor acting under normal market conditions, it is important therefore to bear in mind the special economic nature of the financial measure in question and the value of the capital provided for LBB.
Srovnání s ostatními nástroji vlastního kapitálu
Comparison with other equity instruments
Při výpočtu přiměřené úhrady hraje důležitou úlohu skutečnost, s jakými dalšími nástroji vlastního kapitálu je srovnatelný vklad prostředků WBK, neboť úhrady za rozličné nástroje se na trhu navzájem liší.
In establishing an appropriate remuneration, it is important to determine to which other equity instruments the transfer of WBK's assets may be compared since market remuneration differs from one instrument to another.
Pro účely dorozumění vychází BdB, spolková země a LBB ze srovnatelnosti s investicí základního kapitálu.
For the purposes of their understanding, the BdB, the Land and LBB assume that it can be compared to a share capital investment.
Rovněž Komise zastává názor, že vložení WBK se nejvíce podobá investici základního kapitálu.
The Commission likewise takes the view that the transfer most closely resembles a share capital investment.
To lze na jedné straně nepochybně předpokládat pro základní kapitál a nemusí zde být podrobněji probíráno.
For the nominal capital, this can undisputedly be assumed to be the case and does not require any further discussion here.
Na druhé straně to však platí i pro účelový rezervní fond, který BAKred rovněž uznala jako základní kapitál.
However, it also applies to the special-purpose reserve, which was equally recognised by BAKred as core capital.
V této souvislosti je úvodem nutno zdůraznit, že relativně široce rozvětvené instrumentárium inovativních kapitálových nástrojů, jež mají nyní k dispozici úvěrové instituce v mnohých zemích, v Německu v době, kdy bylo rozhodnuto o převedení WBK na LBB, ještě neexistovalo.
In this connection, it should be noted that the relatively broad range of innovative equity instruments now available to credit institutions in several countries did not exist in Germany back in 1993 when it was decided to transfer WBK to LBB.
Některé z těchto nástrojů byly vyvinuty teprve později, některé již tehdy existovaly, ale nebyly v Německu uznány.
Some of these instruments have been developed in the meantime, while others already existed but were not accepted in Germany.
Z tohoto důvodu by nebylo přesvědčivé srovnání účelového rezervního fondu s takovýmito inovativními nástroji, jež byly povětšině vyvinuty teprve později a zčásti jsou k dispozici jen v jiných zemích.
It would therefore be inappropriate to compare the special-purpose reserve to such innovative instruments, most of which have developed in the meantime and some of which are available only in other countries.
Komise zastává rovněž názor, že srovnání s vklady tichého společníka není vhodné pro stanovení přiměřené úhrady za účelový rezervní fond uznaný za základní kapitál. Důležitou okolností při tom pro Komisi je, že investice nebyla výslovně provedena jako vklad tichého společníka, nýbrž jako účelový rezervní fond.
The Commission also takes the view that it is not appropriate to compare the special-purpose reserve recognised as core capital to a silent partnership contribution when determining the appropriate remuneration, precisely because the transfer did not take the form of a silent partnership contribution but of a special-purpose reserve.
Také BAKred uznal vklad jako rezervní fond, nikoliv jako vklad tichého společníka podle § 10 KWG.
BAKred too recognised the transfer as a reserve and not as a silent partnership contribution pursuant to Section 10 of the German Banking Act.
Pojednávání tohoto vkladu německým dozorčím orgánem jako rezervního fondu hovoří pro to, že poskytnutý kapitál je srovnatelný spíše se základním kapitálem, než s vkladem tichého společníka.
The fact that the German supervisory authority treated the capital made available as a reserve suggests that it resembles share capital rather than a silent partnership.
Navíc není riziko, že vložený kapitál bude v případě platební neschopnosti nebo likvidace společnosti alespoň zčásti ztracen, o nic menší, než riziko investice základního kapitálu, neboť jmění WBK tvoří značnou část vlastního kapitálu LBB a LBB zatížila jmění, jež jí bylo dáno k dispozici, na mnoho let a ve značném rozsahu rizikovými aktivy.
Moreover, the risk that the transferred capital might at least partially be lost in the event of insolvency or liquidation is no less than the risk associated with a share capital investment since WBK's assets make up a considerable part of LBB's equity capital and LBB used it extensively for many years to cover risk-bearing assets.
Nevýhody likvidity účelového rezervního fondu
Liquidity costs of the special-purpose reserve
„Normální“ kapitálový vklad bance vytváří jak likviditu, tak i základnu vlastních prostředků, která je právními předpisy o dozoru vyžadována pro rozšíření její obchodní činnosti.
A ‘normal’ capital injection into a bank supplies it both with liquidity and with an own funds base which it requires for supervisory reasons to expand its activities.
Aby bylo možno kapitál plně využívat, tzn. aby mohla rozšířit svá 100 % rizikově vážená aktiva o faktor 12,5 (tzn. 100 děleno koeficientem kapitálové přiměřenosti ve výši 8 %), musí se banka 11,5 krát refinancovat na finančních trzích.
In order to use the capital in full, i.e. to expand its 100 % risk-adjusted assets by a factor of 12,5 (i.e. 100 divided by a solvency ratio of 8), the bank must refinance itself on the financial markets 11,5 times over.
Zjednodušeně řečeno, z rozdílu 12,5 krát obdržených a 11,5 krát zaplacených úroků na tento kapitál minus ostatní náklady banky (např. výdaje na správu) vyplývá zisk z vlastního kapitálu.
Put simply, the difference between 12,5 times the interest received and 11,5 times the interest paid minus other costs of the bank (e.g. administration) gives the profit on the equity.
Odhlédneme-li od základního kapitálu ve výši 187,5 milionů DEM, nevytvořil vklad jmění WBK do LBB zprvu žádnou likviditu.
Apart from the nominal capital of DEM 187,5 million, the transfer of WBK's assets did not provide LBB with initial liquidity.
LBB tudíž vzniknou další náklady financování ve výši částky kapitálu, pakliže získá požadované prostředky na finančních trzích, aby plně vyčerpala obchodní možnosti, které se jí otevírají díky dalšímu vlastnímu kapitálu, tzn. aby rozšířila rizikově vážené majetkové hodnoty o 12,5 násobek částky kapitálu (popř. aby zachovala existující majetkové hodnoty v této výši).
LBB therefore faced additional funding costs equal to the amount of the capital if it was to raise the necessary funds on the financial markets to take full advantage of the business opened up by the additional capital, i.e. to expand risk-adjusted assets by 12,5 times the capital amount (or to maintain existing assets at that level).
Kvůli těmto dalším nákladům, které u vlastního kapitálu poskytnutého v jiné podobě nevznikají, musí být k zjištění přiměřené úplaty odečtena odpovídající částka.
Because of these extra costs, which do not arise in the case of other forms of injected equity capital, the appropriate remuneration must be reduced accordingly.
Investor v podmínkách tržního hospodářství nemůže očekávat, že za svou investici obdrží stejnou úplatu jako při kapitálovém vkladu v hotovosti.
A market-economy investor could not expect to be remunerated in the same way as for a cash injection.
Komise přitom zastává názor, že nelze vzít v úvahu celkovou úrokovou sazba pro refinancování.
The Commission does not believe that the entire refinancing interest rate has to be taken into account.
Náklady na refinancování jsou provozními výdaji a snižují tak zdanitelné příjmy.
Refinancing costs constitute operating expenses and therefore reduce taxable income.
Čistý výsledek banky se tedy nesnižuje o částku dodatečně zaplacených úroků.
This means that the bank's net result is not reduced by the amount of additional interest expenses incurred.
Část těchto výdajů se totiž vyrovná prostřednictvím nižší daně z příjmu právnických osob.
These expenses are offset in part by reduced corporation tax.
Jako dodatečné zatížení LBB musí být v důsledku zvláštní povahy převedeného kapitálu zohledněny pouze čisté výdaje.
Only the net costs should be taken into account as an additional burden on LBB because of the special nature of the capital transferred.
Komise tedy vesměs uznává, že LBB vyvstaly dodatečné „náklady na likviditu“ ve výši „nákladů na refinancování minus daň z příjmu právnických osob“.
Overall, the Commission accepts that LBB incurs additional ‘liquidity costs’ to the extent of ‘refinancing costs minus corporation tax’.
Při jednáních o dorozumění se strany rozhodly vycházet, stejně jako v případě dorozumění ohledně Hamburgische Landesbank, u níž došlo k převodu ve stejné době, z dlouhodobé bezrizikové sazby ve výši 7,23 %.
In the negotiations on their understanding, the parties, as in the Hamburgische Landesbank case, in which the transfer took place at the same point in time, took as a basis the long-term risk-free rate of 7,23 %.
Navíc se strany shodly na přijetí paušální daňové sazby ve výši 50 %.
They also agreed to assume a flat 50 % tax rate.
V souladu s tím se dospěje k čisté sazbě refinancování ve výši 3,62 % a tím i k odpovídající srážce za likviditu.
This produces a net refinancing rate of 3,62 % and thus a corresponding liquidity discount.
Tato srážka platí pouze pro účelový rezervní fond.
This discount applies only to the special-purpose reserve.
Zjištění očekávané minimální úhrady za investici do účelového rezervního fondu a základního kapitálu
Determination of a likely minimum remuneration for the special-purpose reserve and the nominal capital
Investor v podmínkách tržního hospodářství zakládá svá očekávání návratnosti kapitálu na dlouhodobých průměrných renditách, které z obecného hlediska představují opěrný bod též pro budoucí výkonnost podniku, a opírá se při tom i o závěry analýzy obchodního modelu podniku, který platí pro období investice, analýzy strategie a kvality vedení podniku a analýzy relativních vyhlídek dotyčného hospodářského odvětví.
A market-economy investor bases his return expectations on historical average returns, which generally also give him an idea of what the company's future performance is likely to be, as well as on the conclusions he draws from an analysis of the company's business model for the period of the investment, the strategy and quality of its management and the prospects for the economic sector concerned.
Podnik musí při potřebě kapitálu přesvědčit možného investora o tom, že bude schopen dlouhodobě vytvořit alespoň renditu, která je na trhu v průměru očekávána od podniku se srovnatelným rizikem podnikajícím ve srovnatelném hospodářském odvětví.
Companies in need of capital have to convince potential investors that, over the long term, they will be able to earn at least the average rate of return that can be expected of companies with a comparable level of risk and operating in the same economic sector.
Jestliže podnik neodpovídá těmto očekáváním alespoň průměrné rendity, potenciální investor takovou investici neprovede a zváží investici do jiného podniku, který při stejném riziku vykazuje lepší vyhlídky.
If a company cannot fulfil these expectations of an at least average return, the investor will refrain from investing in it and will consider investing in another company which offers better prospects for the same risk.
Existují různé metody pro zjišťování přiměřené minimální úhrady.
There are various methods of determining an appropriate minimum return.
Sahají od různých variant přístupu k financování až po metodu podle modelu Capital Asset Pricing Model (CAPM).
They range from differing variants of the financing approach to the Capital Asset Pricing Model (CAPM) method.
Pro účely popisu různých přístupů má smysl rozlišovat mezi dvěma složkami – bezrizikovou renditou a rizikovou prémií specifickou pro projekt: přiměřená minimální rendita rizikové investice = bezriziková základní sazba + riziková prémie rizikové investice.
For the purposes of describing the various approaches, it is helpful to distinguish between two components, namely the risk-free return and a project-specific risk premium: the appropriate minimum return for a high-risk investment = the risk-free base rate + a risk premium for the high-risk investment.
Přiměřená minimální rendita rizikové investice může být následně popsána jako součet bezrizikové výnosnosti a dodatečné rizikové prémie za převzetí rizika specifického pro investici.
The appropriate minimum return on a high-risk investment can therefore be described as the sum of the risk-free rate of return and the additional risk premium for assuming the specific investment risk.
V souladu s tím je základem pro jakékoli určení rendity existence formy investice, u níž nehrozí riziko selhání, s předpokládanou bezrizikovou renditou.
Accordingly, the basis for any return determination is the existence of a default-risk-free form of investment with an assumed risk-free return.
Pro zjištění bezrizikové základní sazby se obvykle používá očekávaná rendita pevně úročených cenných papírů státních emitentů (popřípadě index zakládající se na těchto cenných papírech), protože takové cenné papíry představují formu investice se srovnatelně nepatrným rizikem.
The expected return on fixed-rate securities issued by state issuers (or an index based on such securities) is usually taken to determine the risk-free base rate since such securities represent a form of investment with comparatively little risk.
Rozdíly mezi různými metodami však spočívají ve zjišťování rizikové prémie:
The various methods differ, however, when it comes to determining the risk premium:
Přístup k financování: očekávaná rendita vlastního kapitálu investora představuje z pohledu banky využívající kapitál budoucí náklady financování.
Financing approach: an investor's expected return on capital represents, from the point of view of the bank using the capital, future financing costs.
U tohoto přístupu se nejprve zjišťují historické náklady na vlastní kapitál, které vznikly bankám srovnatelným s dotčenou bankou.
Under this approach, the historic capital costs incurred by comparable banks are first of all determined.
Aritmetický průměr historických nákladů na kapitál se pak porovná s budoucími očekávanými náklady na vlastní kapitál a tím také s očekávaným požadavkem investora na renditu.
The arithmetic average of the historical capital costs is then compared with the future expected equity capital costs and hence with the investor's expected return requirement.
Přístup k financování se složenou roční mírou růstu (Compound Annual Growth Rate): ústředním bodem tohoto přístupu je použití geometrické namísto aritmetické střední hodnoty.
Financing approach with Compound Annual Growth Rate: at the heart of this approach stands the use of the geometric rather than the arithmetic mean value.
CAPM: CAPM je nejznámější a nejčastěji testovaný model moderního finančnictví, s jehož pomocí lze renditu očekávanou investorem zjistit z následujícího vzorce: očekávaná rendita = bezriziková úroková sazba + tržní riziková prémie x beta.
CAPM: the CAPM is the best-known and most frequently tested model of modern financial economics, by which the return expected by an investor can be determined using the following formula: expected return = risk-free interest rate + (market risk premium x beta).
Faktor beta se používá pro kvantifikaci rizika podniku ve vztahu k celkovému riziku všech podniků.
The beta factor is used to quantify the risk of a company relative to the overall risk of all companies.
Riziková prémie pro konkrétní investici vznikne vynásobením tržní rizikové prémie faktorem beta.
The risk premium for the specific investment is obtained by multiplying the risk premium of the market by the beta factor.
CAPM je převažující metodou pro výpočet rendit investice u velkých podniků kótovaných na burze.
The CAPM is the predominant method of calculating investment returns in the case of large listed companies.
Protože však LBB není podnikem kótovaným na burze, není přímé odvození její hodnoty beta možné.
However, since LBB is not a listed company, it is not possible directly to infer its beta value.
Použití CAPM je tudíž možné pouze na základě odhadu faktoru beta.
The CAPM can be used only on the basis of an estimate of the beta factor.
Německo se obecně staví k použití CAPM kriticky.
(12 1) Germany generally takes a critical view of the use of the CAPM.
Nakonec však strany ve svém dorozumění přesto založily výpočet na CAPM a dospěly k přiměřené sazbě pro splácení základního kapitálu a účelového rezervního fond do LBB ve výši 10,19 %.
In the end, the parties none the less used it as a basis in their understanding, obtaining an appropriate rate of remuneration for the transfer of the nominal capital and the special-purpose reserve to LBB of 10,19 %.
Strany založily své výpočty na CAPM a použily jako bezrizikovou základní úrokovou sazbu pro LBB 7,23 % k 31. prosinci 1992. Výpočet těchto úrokových sazeb byl proveden s použitím domněnky, že bude jmění dáno trvale k dispozici LBB.
Using the CAPM, the parties applied a risk-free base rate of 7,23 % at 31 December 1992 for LBB, on the assumption that WBK's assets were to be made available to LBB on a permanent basis.
Strany proto nepoužily bezrizikovou renditu, která se vztahuje k určitému dni a byla pozorována na trhu k okamžiku uskutečnění vkladu, pro pevně stanovené období investice (např. desetileté rendity pro vládní dluhopisy), neboť takový přístup by nebral v úvahu riziko reinvestice, tj. riziko neinvestovat po uplynutí období investice znovu ve výši bezrizikové úrokové sazby.
The parties thus decided not to use a risk-free rate obtaining on the market on a given reference date for a fixed investment period at the time of the transfer (e.g. 10-year return on government bonds) since such an approach would disregard the reinvestment risk, i.e. the risk that it would not be possible to invest again at the level of the risk-free rate once the investment period had expired.
Podle názoru stran bude riziko investice nejlépe zohledněno, pokud se za základ určí „Total Return Index“.
In the view of the parties, a total return index was the best way of taking the investment risk into account.
Z uvedeného důvodu strany použily REX10 Performance Index, který vytvořila Deutsche Börse AG a který odráží výkonnost investice do dluhopisů Spolkové republiky Německo s desetiletou splatností.
They opted, therefore, for the REX10 Performance Index of Deutsche Börse AG, which tracks the performance of an investment in 10-year Federal bonds.
Zde použitá indexová řada obsahuje příslušné stavy ke konci roku u REX10 Performance Index od roku 1970.
The index series used in the present case contains the relevant year-end levels of the REX10 Performance Index after 1970.