natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Země Dolní Sasko má proto nárok na vyrovnání proti dalším ručitelům společnosti NordLB – včetně veřejnoprávních korporací – u nichž neexistovalo žádné riziko úpadku.
The Land was therefore entitled to compensation from NordLB's other guarantors — all of them public-law corporations — which ran no risk of insolvency.
Pokud jde o přirážku kvůli mimořádně vysokému objemu transakce Německo nechápe, jak se má definovat a proč by to mělo ospravedlňovat přirážku.
With regard to a premium on account of the exceptionally high volume of the transaction, Germany cannot understand how such a volume is to be defined or why such a premium is justified.
Poměr vloženého majetku uznaného z hlediska právního dohledu k celkovému vlastnímu kapitálu koncernu NordLB činil v roce 1992 pouze 34,89 %.
In 1992 the assets transferred represented only 34,89 % of the total equity of the NordLB group recognised for supervisory purposes.
Tento podíl do roku 2001 klesl již jen na 9,62 %.
This proportion had fallen to a mere 9,62 % by 2001.
Tyto výpočty se provádí na základě toho, že vlastní kapitál společnosti NordLB činil v roce 1992 4,298 miliard DEM a v roce 2001 15,596 miliard DEM.
The figures for NordLB’s equity capital used as a basis for these calculations are DEM 4298 million in 1992 and DEM 15596 million in 2001.
Přitom údaje o vlastním kapitálu již obsahovaly majetek LTS.
They already include the LTS assets.
Ani z hlediska neprovedeného vydání nových obchodních podílů zemi Dolní Sasko není oprávněna žádná přirážka.
Germany also argues that no premium is justified on account of the failure to issue new shares to the Land of Lower Saxony.
NSGV se k okamžiku přenechání prostředků na podporu zavázal, že ke svému podílu na NordLB přidělí adekvátní kapitál, což se také později stalo.
At the time of the transfer, NSGV gave an undertaking to inject capital in line with its share of NordLB, which it subsequently did.
Neexistoval proto žádný podnět k tomu, aby se zvýšily podíly země.
There was therefore no reason to increase the shares held by the Land.
Konečně není ani kvůli chybějící zastupitelnosti prostředků na podporu oprávněna žádná přirážka.
Finally, in Germany’s view, no premium is justified either for the lack of fungibility of the promotion-related assets.
Vložení prostředků na podporu porovná BdB a Komise pro výpočet minimální výnosnosti s investicí základního kapitálu.
For the purposes of calculating the minimum return, the BdB and the Commission compared the asset transfer to a share-capital investment.
Investice základního kapitálu jsou ale stejně málo zastupitelné jako prostředky LTS na podporu.
But the fungibility of share-capital investments was just as low as that of the LTS promotion-related assets.
Pro případ, že by byla společnost NordLB přenecháním finančních majetků přesto zvýhodněna, jednalo by se při tomto zvýhodnění pouze o kompenzaci nákladů vzniklých společnosti NordLB kvůli realizaci její veřejné zakázky.
If NordLB were indeed favoured by the transfer of the promotion-related assets, the favourable treatment consisted only in compensation for NordLB for the costs it incurred for carrying out its public mandate.
Společnost NordLB není jen zemskou bankou, nýbrž v oblasti Braunschweigu také spořitelnou.
NordLB was not only the Land bank but also a savings bank in the Braunschweig area.
Plní proto nejen klasickou veřejnou zakázku zemských bank s náklady, které jsou s tímto spojeny, nýbrž také funkci spořitelny.
It therefore performed not only the traditional public tasks of a Land bank, with the attendant costs, but also the function of a savings bank.
Pokud by nicméně existovala podpora, jednalo by se v každém případě o stávající podporu, protože přenechání prostředků na podporu by bylo realizováno na základě institucionální odpovědnosti úvěrového ústavu naposledy upraveného bruselským kompromisem ze dne17. července 2001.
If, nevertheless, there were aid in this case, it was in any event existing aid since the promotion-related assets had been transferred on the basis of Anstaltslast, on which a final settlement was reached by the Brussels compromise of 17 July 2001.
POROZUMĚNÍ MEZI BDB, ZEMÍ DOLNÍ SASKO A NORDLB
UNDERSTANDING BETWEEN BDB, THE LAND OF LOWER SAXONY AND NORDLB
Dne 7. října 2004 byly Komisi doručeny výsledky porozumění mezi stěžovatelem BdB, zemí Dolní Sasko a společností NordLB.
On 7 October 2004 the Commission was informed of the outcome of an understanding reached between the complainant BdB, the Land of Lower Saxony and NordLB.
Aniž byla dotčena nadále existující zásadní právní pojetí, strany se v porozumění shodly na tom, co samy považují za vhodné parametry pro určení přiměřené úhrady a za přiměřenou úhradu.
Irrespective of their basic interpretations of the legal situation, which remained unchanged, the parties to the understanding agreed on what they themselves would regard as suitable parameters for determining an appropriate remuneration and as an appropriate remuneration.
Strany žádají Komisi, aby výsledky porozumění zohlednila při svém rozhodování.
The parties asked the Commission to take account of the outcome of the understanding in its decision.
Strany nejprve podle Capital Asset Pricing Modell („CAPM“) určily minimální úhradu za hypotetickou investici základního kapitálu do NordLB.
Applying the CAPM, the parties first determined a minimum remuneration for a hypothetical share-capital investment in NordLB.
Podle ní má přiměřená minimální úhrada za prostředky LTS na podporu činit přibližně 10,03 %.
They arrived at an appropriate minimum remuneration of 10,03 % for the LTS promotion-related assets.
Přitom byly brány za základ nerizikové úrokové sazby REX10 Performance Index společnosti Deutsche Börse AG (Německá burza a.s.), jakož i pro faktory beta posudek KPMG zadaný zemskými bankami ze dne 26. května 2004 (který má Komise k dispozici).
They took as their basis the risk-free interest rates of the REX1O Performance Index of Deutsche Börse AG and, for the beta factors, a KPMG report of 26 May 2004 drawn up on behalf of the Landesbanks (and now in the Commission's possession).
Pro NordLB k okamžiku vložení dne 31. prosince 1991 konkrétně vyplynula neriziková základní úroková sazba 7,15 %. Jako faktor beta byla na základě studie KPMG použita hodnota 0,72.
In practical terms, a risk-free basic interest rate of 7,15 % was calculated for NordLB as at 31 December 1991 and a beta value of 0,72 was applied on the basis of the KPMG study.
Prémie tržního rizika byla stanovena 4 % (pro všechny zemské banky jednotně).
The market-risk premium was set at 4 % (for all Landesbanks).
Poté byla stanovena sleva za chybějící likviditu kapitálu. Přitom byla brána za základ opět bezriziková úroková sazba ve výši 7,15 % jako hrubé náklady na refinancování.
A deduction was then determined for the capital's lack of liquidity on the basis of the risk-free interest rate of 7,15 % as gross refinancing costs.
Pro zjištění čistých nákladů na refinancování bylo rozhodující daňové zatížení společnosti NordLB paušalizováno ve vztahu na okamžik vložení 50 %, takže vyplývá odečtení likvidity ve výši 3,57 %.
To determine the net refinancing costs, the standard tax burden of NordLB at the transfer date was fixed at a flat rate of 50 %, giving a liquidity discount of 3,75 %.
Nakonec je uplatněn příplatek ve výši 0,3 % za chybějící navýšení hlasovacích práv.
Lastly, a premium of 0,3 % was added to allow for the failure to issue voting rights.
Celkově z tohoto vyplývá přiměřená úhrada za prostředky LTS na podporu ve výši 6,76 % p.a. po zdanění za část prostředků LTS na podporu použitelných pro konkurenční obchod společnosti NordLB.
This resulted overall in an appropriate remuneration of 6,76 % per annum after tax for that portion of the LTS proportion-related assets that could be used for the competitive activities of NordLB.
Tato úhrada má být od konce měsíce přiznání splatná jako klíčový kapitál (30. listopadu 1993).
This remuneration was payable as of the end of the month when the assets were recognised as core capital (30 November 1993).
K úhradě za část prostředků LTS na podporu, která není použitelná pro konkurenční obchod společnosti NordLB (provize avala), se porozumění nevyjadřuje.
The understanding makes no mention of any remuneration for that portion of the LTS promotion-related assets that could not be used for the competitive activities of NordLB (bank guarantee — Avalprovision).
K posouzení opatření podle smluvních ustanovení o státních podporách se musí nejprve přezkoumat, zda opatření představuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
The first step in appraising the measure under the state aid rules of the EC Treaty is to assess whether it constitutes state aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
STÁTNÍ PROSTŘEDKY A ZVÝHODNĚNÍ URČITÉHO PODNIKU
STATE RESOURCES AND FAVOURING OF A PARTICULAR UNDERTAKING
Jak bylo uvedeno již shora, byly podíly země Dolního Saska na prostředcích tří LTS na podporu převedeny na společnost NordLB jako vlastní kapitál.
As described above, the Land of Lower Saxony’s shares in the promotion-related assets of the three LTS were transferred to NordLB as equity capital.
Pokud se takový státní majetek s komerční hodnotou převádí na podnik, jedná se o státní prostředky ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
If state assets of this kind, which have a commercial value, are transferred to an undertaking, then state resources within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty are involved.
Při zkoumání, zda převod státních prostředků na státní podnik tento podnik zvýhodňuje, a tak může představovat státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, použije Komise zásadu „investora v tržním hospodářství“.
In order to verify whether the transfer of state resources to a publicly owned undertaking favours the latter and is therefore liable to constitute state aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty, the Commission applies the ‘market-economy investor principle’.
Tato zásada byla Soudním dvorem v řadě právních věcí akceptována a dále rozvíjena.
This principle has been accepted (and developed) by the Court in a number of cases.
Posouzení podle této zásady je uvedeno v bodech odůvodnění 93 a následujících.
The assessment under that principle will be made in paragraph 93 et seq. below.
NARUŠENÍ HOSPODÁŘSKÉ SOUTĚŽE A OMEZENÍ OBCHODU MEZI ČLENSKÝMI STÁTY
DISTORTION OF COMPETITION AND EFFECT ON TRADE BETWEEN MEMBER STATES
Liberalizací finančních služeb a integrací finančních trhů je bankovní odvětví stále více citlivé na narušení hospodářské soutěže, zvláště zbývající konkurenční překážky na trzích finančních služeb jsou poznenáhlu odbourávány.
As a result of the liberalisation of financial services and the integration of financial markets, banking within the Community has become increasingly sensitive to distortions of competition, especially since remaining obstacles to competition in the financial services markets are being gradually dismantled.
Společnost NordLB je univerzální bankou a významným aktérem na mezinárodních kapitálových trzích.
NordLB is an all-purpose bank and an important player on the international capital markets.
Společnost NordLB realizuje bankovní služby v hospodářské soutěži s jinými evropskými bankami v rámci Německa i mimo jeho území.
It offers banking services in competition with other European banks inside and outside Germany.
Příspěvky do NordLB tedy narušují hospodářskou soutěž a omezují obchod mezi členskými státy.
Aid given to NordLB therefore distorts competition and affects trade between the Member States.
Také je nutné poukázat na to, že existuje úzká souvislost mezi vlastním kapitálem úvěrového ústavu a jeho bankovními aktivitami.
It should also be recalled that there is a close link between the equity of a credit institution and its banking activities.
Protože společnost NordLB byla díky státnímu opatření takovým vlastním kapitálem pro účely výše kapitálové přiměřenosti vybavena, byly bezprostředně ovlivněny obchodní možnosti banky.
As the state measure provided NordLB with such equity capital for solvency purposes, it directly influenced the bank's business possibilities.
ZÁSADA SOUKROMÉHO INVESTORA V TRŽNÍM HOSPODÁŘSTVÍ
MARKET-ECONOMY INVESTOR PRINCIPLE
Aby bylo možné posoudit, zda kapitálové opatření učiněné státním vlastníkem podílů podniku představuje zvýhodnění ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, použije Komise zásadu „soukromého investora v tržním hospodářství“.
In deciding whether a financial measure taken by a public owner of an enterprise constitutes aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty, the Commission applies the market-economy investor principle.
Tato zásada byla Komisí použita v mnoha případech a Soudním dvorem Evropských společenství byla v několika rozhodnutích akceptována a dále rozvíjena.
This principle has been applied by the Commission in many cases and has been accepted and developed by the Court of Justice of the European Communities in several decisions.
Dovoluje Komisi zapojit zvláštní okolnosti jednoho případu, popřípadě zohlednit určité strategie holdingové společnosti nebo skupiny podniků nebo mezi krátkodobými a dlouhodobými zájmy investora.
It allows the Commission to bear in mind the specific circumstances of each case, e.g. to take into account certain strategies of a holding company or group of companies or to distinguish between the short- and long-term interests of an investor.
Zásada soukromého investora v tržním hospodářství je použita také v předloženém případě.
The market-economy investor principle will also be applied to the case at hand.
Podle této zásady nelze jako státní podporu hodnotit, pokud jsou poskytnuty kapitálové prostředky za podmínek, „za kterých by soukromý investor, který jedná za normálních tržně-ekonomických podmínek, byl ochoten přenechat prostředky soukromému podniku“.
According to the principle, no state aid is involved if funds are made available on ‘terms which a private investor would find acceptable in providing funds to a comparable private undertaking when the private investor is operating under normal market-economy conditions’.
Finanční opatření jako pro investora v tržním hospodářství je zvláště nepřijatelné tehdy, když stanovená úprava úhrady zaostává za úhradami zaplacenými na trhu za srovnatelné investice.
In particular, a financial measure must be considered unacceptable to a market-economy investor if the proposed remuneration arrangements are less attractive than the market-rate remuneration paid for comparable investments.
Ve světle „zásady investora v tržním hospodářství“ zní tedy klíčová otázka, zda by takový investor společnosti NordLB poskytl kapitál, který vykazuje zvláštní příznaky prostředků LTS na podporu, za stejných podmínek, zvláště s ohledem na pravděpodobnou výnosnost investice.
In the light of the market-economy investor principle, the key question is therefore whether such an investor would have supplied NordLB with capital that had the specific characteristics of the LTS assets and under the same conditions, especially in view of the probable return on the investment.
Tato otázka má být dále zkoumána.
This question will be examined below.
Podle článku 295 Smlouvy o ES zůstává úprava vlastnictví v různých členských státech nedotčena.
Article 295 of the EC Treaty lays down that the system of property ownership in the various Member States must not be affected.
To ale neospravedlňuje žádné jednání proti pravidlům smlouvy o hospodářské soutěži.
This does not, however, justify any infringement of the competition rules of the Treaty.
Německo uvádí, že kvůli účelové vazbě majetku LTS by nemohly být tyto prostředky použity ziskově jinak, než jejich vložením do podobného státního zařízení.
Germany claims that, because of the constraints imposed by the special purpose assigned to the LTS assets, the only possible profitable use of these resources was to transfer them to a similar public-law institution.
Proto převod představuje komerčně nejsmysluplnější použití tohoto majetku.
Consequently, the transfer represented the commercially most sensible use of those assets.
Proto je každá úhrada za vložení, tzn. každá další výnosnost z kapitálu LTS dostačující, aby ospravedlnila převod s ohledem na „zásadu soukromého investora v tržním hospodářství“.
So any remuneration for the transfer, i.e. any additional return on the LTS capital, would be sufficient to justify the transfer in the light of the market-economy investor principle.
Tuto argumentaci nelze přijmout.
This line of argument cannot be accepted.
Asi se může stát, že vložení tří LTS do NordLB a z toho vyplývající možnost pro NordLB, aby část kapitálu LTS použila k podpoře konkurenceschopnosti v bankovních obchodech, bylo ekonomicky nejsmysluplnějším využitím.
It may be that the transfer of the three LTS to NordLB, which subsequently allowed NordLB to use part of the LTS capital to underpin its competitive business, was the commercially most sensible use.
Omezení na stanovisko státního investora by však zcela vynechalo fundamentální otázku zvýhodnění příjemce.
However, simply taking the view of a public investor would leave out of account the fundamental question of whether the recipient benefited from preferential treatment.
Zda existuje zvýhodnění, je možné určit pouze tím, že se přezkoumá, zda cena, kterou zaplatil příjemce opatření, odpovídá tržní ceně: Jakmile se veřejné finance nebo jiná aktiva použijí pro komerční aktivity orientované na hospodářskou soutěž, je nutné aplikovat pravidla běžná na trhu.
The presence of such treatment can be ascertained only by checking whether the price paid by the recipient corresponds to the market price. As soon as public monies and other assets are used for commercial, competition-oriented activities, the normal market rules must be applied.
Prostředkem pro zaručení přiměřené výnosnosti z poskytnutého kapitálu by bylo adekvátní zvýšení podílu země na společnosti NordLB, pokud celková rentabilita banky odpovídá normální výnosnosti, kterou investor v tržním hospodářství očekává ze své investice.
One way of ensuring an adequate return on the capital provided would have been to increase the Land's participation in NordLB accordingly, provided that the bank's overall profitability corresponds to the normal rate of return that a market-economy investor would expect from his investment.
Země Dolní Sasko se ale nerozhodla pro tento způsob postupu.
However, this course was not taken by the Land of Lower Saxony.
Chybějící zvýšení obchodních podílů ve společnosti NordLB je ze strany Německa zdůvodňováno také tím, že se NSGV k okamžiku přenechání prostředků na podporu zavázalo přidat ke svému podílu ve společnosti NordLB adekvátně rovněž kapitál, což se potom také stalo vytvořením zvláštní rezervy LBS ve výši 450 mil. DEM a kapitálovým vkladem tichého společníka ve výši 550 mil. DEM.
Germany also attributes the failure to increase the Land’s shares in NordLB to the fact that, at the time of the asset transfer, NSGV undertook to inject capital in proportion to its share in NordLB, which it then did by creating the LBS special-purpose reserve of DEM 450 million and making the silent partnership contribution of DEM 550 million.
Německo navíc zastává názor, že Soudní dvůr ve věci Alitalia rozhodl, že přísun kapitálu z veřejných prostředků by měl zásadě soukromého investora postačovat,, pokud investuje také jiný držitel podílů a pokud v takovém případě není k dispozici žádná státní podpora.
Moreover, Germany argues that, in Alitalia, the Court held that a capital injection from public funds would always satisfy the private investor principle if another shareholder made an investment and that in such a case no state aid was involved.
S ohledem na rozhodnutí Soudního dvora v otázce Alitalia je nutné upozornit na to, že se rozhodnutí vztahuje na investice soukromých osob.
It should be pointed out that the Court of Justice's ruling in Alitalia referred to investments by private parties.
U NSGV se ale nejedná o soukromé osoby, nýbrž o veřejnoprávní organizaci.
But, in the case of NSGV, we are dealing not with a private party but with a public-law entity.
Navíc nejsou kapitálové vklady NSGV ani časově ani obsahově srovnatelné s převodem prostředků LTS na podporu.
The contributions by NSEV were, moreover, not comparable to the transfer of the LTS assets either in timing or in content.
Zatímco majetky LTS byly převedeny na NordLB s účinností ke dni 31. prosince 1991, byla LBS z NordLB vyčleněna až s účinností ke dni 1. července 1994 a zvláštní vklad LBS byl vytvořen ve výši 450 mil. DEM.
Whereas the LTS assets were transferred to NordLB with effect from 31 December 1991, it was only with effect from 1 July 1994 that LBS was hived off from NordLB and the LBS special-purpose reserve of DEM 450 million was formed.
Kapitálový vklad tichého společníka ve výši 550 mil. DEM byl proveden až s účinností od 10. října 1994.
The silent partnership contribution of DEM 550 million took effect only from 10 October 1994.
Již tento časový odstup mezi transakcemi vede z hlediska Komise k tomu, že neexistují žádné srovnatelné podmínky.
In the Commission’s view, this difference in timing between the transactions already shows that they did not take place under similar conditions.
Navíc se v každém případě u kapitálového vkladu tichého společníka jedná o jinou formu investice.
Moreover, the investments in question took a different form, at least in the case of the silent partnership.
Tehdy se u všech kapitálových vkladů tichého společníka jednalo o takzvaný kapitál „lower tier 1“, tedy doplňkový kapitál, který nemohl být ke splnění předpisů o výši kapitálové přiměřenosti použit ve stejné míře jako základní kapitál.
At that time, all silent partnership contributions constituted ‘lower tier I capital’, i.e. additional capital which could not be drawn on to the same extent as share capital in order to comply with solvency regulations.
Navíc poskytovatelé kapitálových vkladů tichého společníka se na rozdíl od poskytovatelů základního kapitálu nepodíleli na zvyšování hodnoty podniku, nýbrž úhrada byla prováděna úplně přímo zaplacenými úhradami, které byly běžně pod úrovní úhrad investic základního kapitálu.
Also, in contrast to share-capital investors, silent partners do not share in a company’s increases in value, but are remunerated entirely by means of direct payments, which are normally lower than those for share-capital investments.
Ani kdyby se vycházelo z toho, že – likvidní – kapitálový vklad tichého společníka ve výši 550 mil. DEM musel být uhrazen vyšší částkou než – nelikvidní – prostředky LTS na podporu, nejsou majetkové převody země a majetkové převody NSGV srovnatelné z důvodu rozdílné úhrady.
Even if one assumes that a higher remuneration should have been paid for the (liquid) silent partnership contribution of DEM 550 million than for the (non-liquid) promotion-related assets of the LTS, the transfers of assets by the Land and by NSGV are not comparable given the differences in remuneration.
Za zvláštní rezervu LBS se platí 7,5 % za rok (před zdaněním), kapitálový vklad tichého společníka je podle údajů spolkové vlády úročen cca 9,11 % (před zdaněním).
Each year a payment of 7,5 % (before tax) is made for the LBS special-purpose reserve, while, according to the Federal Government, the silent partnership contribution yields interest of around 9,11 % (before tax).
Prostředky LTS na podporu jsou proti tomu úročeny 0,5 % po zdanění (cca 1,2 % před zdaněním).
By contrast, the LTS assets yield interest of 0,5 % after tax (around 1,2 % before tax).
Tím je úhrada za prostředky LTS na podporu značně nižší než úhrada za opatření NSGV.
So the remuneration for the LTS assets is much lower than that for the measures taken by the NSGV.