natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Společnosti Helaba se podle Německa netýkalo nic z toho, co Komise uvedla ohledně dalších zemských bank, společnost je zisková, není poměrně slabě vybavena kapitálem k ručení a ani pro zachování svého stávajícího objemu obchodů, ani kvůli podpoře svého růstu, nebyla odkázána na převod prostředků na podporu.
According to Germany, none of the comments made by the Commission regarding the other Landesbanks applied to Helaba, particularly since it was profitable and not relatively under-endowed with liable capital and was not dependent on a transfer of promotion-related assets in order to maintain its existing business volume or to underpin its growth.
Společnost Helaba mohla svou potřebu kapitálu krýt jak přes svého podílníka, Sparkassen- und Giroverband Hessen-Thüringen, tak i na kapitálovém trhu.
Helaba was able to cover its capital requirements through its shareholder, the Sparkassen- und Giroverband Hessen-Thüringen, and on the capital market.
Poté, co basilejský výbor pro bankovní dohled dne 21. října 1998 v takzvaném „Prohlášení ze Sydney“ formuloval pro mezinárodně činné úvěrové ústavy nová pravidla pro uznání nástrojů základního kapitálu z hlediska právního dohledu, by země a banka podpořily časově neomezené přijetí prostředků vůči časově omezenému přijetí prostředků, aby tak vyhověly novým ustanovením ohledně uznání produktů přesahujících hranici 15 % za základní kapitál.
After the Basle Committee on Banking Supervision had, on 21 October 1998, in the ‘Sydney Declaration’, formulated new guidelines on the supervisory recognition of core capital instruments for credit institutions that operated internationally, the Land and the bank decided that the funds raised would be of unlimited rather than limited duration, so as to comply with the new provisions regarding recognition as core capital above the 15 % limit.
Země by ovšem požadovala přirážku k úhradě ve výši 0,20 % p.a. za trvalý charakter vkladu a jednostranné právo banky na výpověď.
However, the Land had required a remuneration premium of 0,20 % a year in return for the perpetuity of the contribution and the bank's unilateral right of notice.
Podle Německa se bezprostředně po zmíněném prohlášení ze Sydney basilejského výboru pro bankovní dohled vyvinul fungující trh pro vklady tichého společníka, který se na straně investora vyznačuje širokou diverzifikací investorů od soukromých až po velké institucionální investory.
According to Germany, in the wake of the Sydney Declaration by the Basle Committee on Banking Supervision, a fungible market for silent partnership contributions had developed which was characterised by broad diversification on the investor side, with investors ranging from private investors to large institutional investors.
Tiché společenství se přitom zásadně odlišuje od podílu na kmenovém nebo základním kapitálu.
A silent partnership differed here fundamentally from a holding in the share capital.
Tichý společník nemá podíl v podniku a má pouze rudimentární práva kontroly.
The silent partner did not have a holding in the undertaking and had only rudimentary rights of control.
Zatímco musí být upsaný kapitál uhrazen dividendami po zdanění, je úhrada za vklad tichého společníka daňově odečitatelným provozním výdajem.
Whereas subscribed capital had to be remunerated through dividends after tax, the remuneration for a silent partnership contribution was a tax deductible operating expense.
Podle německého práva bankovního dohledu byly vklady tichého společníka již před rokem 1998 uznávány jako základní jmění bez omezení částky a také podle mezinárodního práva bankovního dohledu byly permanentní vklady tichého společníka uznávány jako základní jmění od „Prohlášení ze Sydney“ v říjnu 1998.
Under German banking supervision law, silent partnership contributions had been recognised even before 1998 as core capital without any limitation as to amount, and under international banking supervision law too, perpetual silent partnership contributions had been recognised as core capital since the ‘Sydney Declaration’ in October 1998.
V letech 1998/99 by úvěrové ústavy použily vklady tichého společníka ve stále větším rozsahu.
In 1998/99, credit institutions had made increasing use of silent partnership contributions.
Tyto částky činily řádově až 1 mld. USD popř. 1,2 mld. DEM (cca 0,6 mld. EUR).
The amounts involved had ranged up to USD 1 billion or DEM 1,2 billion (around EUR 0,6 billion).
Zatímco na počátku devadesátých let nebyly tolik rozšířeny, nebyly vklady tichého společníka v letech 1998/99 v žádném případě marginálním nástrojem financování.
Whereas they had not been very widespread at the beginning of the 1990s, silent partnership contributions were certainly no longer a marginal financing instrument in 1998/99.
Při právním uspořádání a sjednání úhrady se země opírala o srovnatelné transakce soukromých úvěrových ústavů.
In working out the legal arrangements and in agreeing on the remuneration, the Land based itself on comparable transactions involving private credit institutions.
Podle údajů Německa v roce 1998 například banka SGZ sjednala úhradu za ručení ve výši 1,2 % p.a.,HypoVereinsbank Luxemburg úhradu ve výši 1,6 % p.a. a v roce 1999 společnost Dresdner Capital LLC úhradu ve výši 1,65 %, HypoVereinsbank Luxemburg úhradu ve výši 1,25 % p.a. a za tzv. perpetuál Deutsche Bank úhradu ve výši 1,15 % p.a. nad příslušnou referenční úrokovou sazbou.
According to Germany, in 1998 SGZ Bank, for example, had agreed a liability remuneration of 1,2 % a year above the reference rate and HypoVereinsbank Luxemburg one of 1,6% a year, while in 1999 Dresdner Capital LLC had agreed a liability remuneration of 1,65 % above the relevant reference rate, HypoVereinsbank Luxemburg one of 1,25 % a year and Deutsche Bank one of 1,15 % a year for a so-called ‘perpetual’.
Přirážky k úhradě za prostředky přijaté od soukromých ústavů by se nacházely zásadně v rozmezí mezi 0,80 % nad 12-měsíční sazbou Libor a 2,15 % nad sazbou státních dluhopisů USA.
The remuneration premiums for the funds taken up by private institutions were basically in a corridor between 0,80 % above twelve-month Libor and 2,15 % above US federal bonds .
Navíc by spořitelny v Hesensku a Duryňsku poskytly společnosti Helaba s účinností ke dni 5. prosince 1997 vklad tichého společníka, přičemž by se jeho úhrada nacházela 1,2 % p.a. nad referenční úrokovou sazbou.
Furthermore, the savings banks in Hessen and Thuringia had granted Helaba a silent partnership contribution with effect from 5 December 1997, for which the remuneration was 1,2 % a year above the reference interest rate.
Německo dále uvádí, že při variabilním úročení se referenční úrokové sazby vztahovaly na nástroje peněžního trhu (Libor a Euribor), při pevném úročení na nástroje penzijního trhu (pevně úročitelné státní půjčky jako jsou US-Treasuries a německé spolkové dluhopisy) nebo na úrokové sazby na trhu swapů.
Germany further stated that, in the case of variable interest rates, the reference interest rates related to money market instruments (Libor and Euribor), while in the case of fixed interest rates they related to bond market instruments (fixed-interest government bonds such as US treasuries and German federal bonds) or the interest rates on the swap market.
Na peněžním trhu eura by výpůjčky na interním bankovním trhu probíhaly obvykle bez dalších přirážek na bázi Libor popř. Euribor.
On the euro money market, lendings were usually carried out on the inter-bank market without any further premiums on the basis of Libor or Euribor.
Pokud by pro tyto vklady tichého společníka použity referenční úrokové sazby, byly by přirážky identické s úhradou za ručení za vklady tichého společníka.
In so far as these reference interest rates were chosen for silent partnership contributions, the premiums were identical to the liability remuneration for silent partnership contributions.
Na penzijním trhu by byla obvykle použita výnosnost státních dluhopisů jako referenční úrokové sazba a od konce roku 1990 stále více referenční sazba „Mid-Swaps“ (= střední sazba peněžního a prodejního rozpětí na swapovém trhu).
On the bond market, the yields on government bonds were usually used as reference interest rates and, since the end of the 1990s, mid-swaps were increasingly used as the reference rate.
Dokonce za prvořadé bankovní dluhopisy by banky vůči státním půjčkám se stejnou platností z důvodů schopnosti splácet úvěr a/nebo likvidity zaplatily rozdílnou přirážku kolísající vždy podle aktuálního tržního zpracování.
Even for first-rank bank bonds, banks had, on credit standing and/or liquidity grounds, to pay a different premium, varying with the state of the market, compared with government bonds having the same term.
Tato přirážka je označována jako přirážka za refinancování.
This premium was described as the refinancing premium.
Pro posouzení pevně úročitelných majetkových vkladů tichého společníka úvěrových ústavů je proto nutné od přirážek na úhradu odečíst tyto přirážky na refinancování.
In assessing the fixed-interest silent partnership contributions of credit institutions, therefore, these refinancing premiums had to be deducted from the remuneration premiums.
Tyto přirážky za refinancování by se u euro-bank (Senior Bonds, JP Morgan-Index) oproti spolkovým půjčkám podle údajů Německa pohybovaly ve dvouletém časovém období 1998 a 1999 v rozmezí od těsně 20 do 40 bazických bodů.
These refinancing premiums for euro banks (senior bonds, JP Morgan-Index) compared with federal bonds had, according to Germany, ranged from just under 20 to over 40 basis points in the two-year period 1998-99.
Na konci roku 1998 by tyto činily téměř 40 bazických bodů.
At the end of 1998, they amounted to just under 40 basis points.
Pokud by byla jako referenční veličina zvolena sazba Swap („Mid-Swaps“), odpovídala by úroková přirážka vkladu tichého společníka do velké míry specifické úhradě za ručení vkladu tichého společníka, protože úroková přirážka sazby swap ke spolkovým půjčkám dle trhu odpovídá přibližně úrokové přirážce „krytých“ bankovních dluhopisů oproti spolkovým půjčkám, a proto je možné ji převést i na úrokové přirážky vůči Euribor.
In so far as the swap rate (mid-swaps) was chosen as the reference figure, however, the interest rate premium of a silent partnership contribution corresponded largely to the specific liability remuneration of the silent partnership contribution, since the swap rate interest premium relative to federal bonds corresponded roughly in market terms to the interest premium of ‘covered’ bank bonds relative to federal bonds and could therefore also be converted into interest premiums compared with Euribor.
Jednání o kapitálovém vkladu a jeho úhradě byla vedena mezi zemí a bankou jako mezi dvěma na sobě navzájem nezávislými partnery.
The negotiations on the contribution and remuneration were carried out between the Land and the bank as between two independent parties.
Orientovala by se s konečnou sjednanou úhradou ve výši 1,4 % p.a. (1,2 % plus přirážka 0,2 % za trvalý charakter vkladu a jednostranné právo banky na výpověď) na uvedené rozmezí s celou řadou údajů z trhu, jak byly tehdy zjištěny.
They had based themselves, in determining the finally agreed remuneration of 1,4 % a year (1,2 % plus a 0,2 % premium for the perpetuity of the contribution and the unilateral right of notice of the bank), on the above-mentioned corridor, with a whole series of data from the market as it then stood.
Ohledně přirážky za trvalý charakter vkladu Německo jednotlivě uvádí, že u srovnávaných transakcí se vyskytovaly platnosti 10 nebo 12 let jakož i 32 let a s časově neomezeným trváním.
With regard to the premium for the perpetuity of the contribution, Germany stated that the comparable transactions referred to had terms of ten or twelve years and also 32 years or were of unlimited duration.
Přirážka ve výši 0,2 % p.a. za trvalý charakter vkladu je běžná na trhu s ohledem na hodnocení schopnosti společnosti Helaba splácet úvěr AAA/Aaa k rozhodujícímu okamžiku, kterého nedosáhl žádný ze srovnávaných ústavů.
The premium of 0,2 % a year for the perpetuity of the contribution was in conformity with the market in view of Helaba's AAA/Aaa rating at the relevant time, a rating which none of the comparable institutions achieved.
Z transakcí na kapitálovém trhu použitých pro srovnání nebylo ostatně možné rozpoznat žádnou závislost výše úhrady na částce příslušných přijatých prostředků, a to ani z pohledu ústavů (celková částka příslušné emise), ani z pohledu investorů (částka aktuálně upsané tranše).
The transactions on the capital market referred to for comparison purposes did not moreover reveal any dependence of the level of the remuneration on the amount of the funds taken up, either from the point of view of the institutions (total amount of the issue) or from the point of view of the investors (amount of the subscribed tranche).
Z úhrady ve výši 1,4 % musí Helaba ještě odvést živnostenskou daň, která se na zemi Hesensko nevztahuje, takže celkové zatížení představuje 1,66 % (před zdaněním).
In addition, Helaba had to pay trade tax, to which the Land of Hessen was not liable, on the remuneration of 1,4 %, so that the total charge was 1,66 % (before tax).
Podle Německa je při takovémto srovnávání úhrad nutné zohlednit efekt živnostenské daně ve výši 0,26 % p.a. – s ohledem na vklad tichého společníka společnosti Helaba.
According to Germany, therefore, in comparing the remunerations, the trade tax effect of 0,26 % a year in relation to Helaba's silent partnership contribution had to be taken into account.
Obchodní investoři podnikající v Německu platí za podíly na zisku z tichých spoluúčastí živnostenskou daň.
Commercial investors in Germany pay trade tax on profit shares from silent participations.
Země Hesensko ale živnostenské dani nepodléhá.
However, the Land of Hessen is not subject to trade tax.
Místo toho by musela živnostenskou daň splatnou jako úhradu vkladu tichého společníka platit společnost Helaba.
In its place, Helaba had to pay the trade tax applicable to the remuneration of the silent partnership contribution.
Institucionální investor v tržním hospodářství by proto požadoval vyšší úhradu než země, aby mohl vyrovnat své zatížení živnostenskou daní.
A market-economy institutional investor would therefore have required a higher remuneration than the Land in order to offset the charge he had to pay in the form of trade tax.
Naopak společnost Helaba by byla bez dalšího ochotna zaplatit přirážku k úhradě takovému investorovi, protože pro ni neexistuje rozdíl, zda přirážku zaplatí jako úhradu investorovi nebo jako živnostenskou daň finančnímu úřadu.
Conversely, Helaba would have been immediately prepared to pay a remuneration premium to such an investor, since it made no difference to it whether it paid the premium as a remuneration to the investor or as trade tax to the tax office.
Včetně efektu živnostenské daně ve výši 0,26 % p.a. činí zatížení společnosti Helaba z povinnosti úhrady ve výši 1,40 % p.a. za vklad tichého společníka celkem 1,66 % p.a., což je jednoznačně v běžném tržním rozmezí a což představuje výsledek jednání mezi společností Helaba a zemí Hesensko.
Inclusive of the trade tax effect of 0,26 % a year, Helaba's charge resulting from the remuneration it had to pay of 1,40 % a year for the silent partnership contribution amounted in total to 1,66 % a year, which was clearly in the market corridor and represented the result of negotiations between Helaba and the Land of Hessen.
Podle údajů Německa je pro společnost Helaba zaplacená úhrada jako provozní výdaj daňově odečitatelná.
According to Germany, the remuneration paid was tax deductible by Helaba as operating expenditure.
Vklady tichého společníka představovaly vlastní kapitál pouze ve výpočtu kapitálové přiměřenosti z hlediska bankovního dohledu, zatímco z hlediska společenského a daňového práva považovány za cizí kapitál.
Silent partnership contributions represented equity capital only in the calculation of solvability for banking supervisory purposes, whereas in company and tax law terms they were treated as outside capital.
Dále banka na plánovaný roční růst potřebovala toliko […] mil. DEM vlastního kapitálu, zatímco hodnota prostředků na podporu jako kapitál k ručení ve smyslu práva bankovního dohledu činila […] mld. DEM.
According to Germany, the bank needed only DEM [...] million in equity capital for its planned annual growth, whereas the value of the promotion-related assets as liable equity capital for banking supervisory purposes amounted to over DEM [...] billion.
Společnost Helaba by byla podle údajů Německa nepřijala žádné vklady tichého společníka v objemu přibližně 2,5 mld. DEM najednou, protože tato částka kryje její potřebu vlastního kapitálu na několik let; spíše by byl kapitálový trh použit opakovaně.
Helaba would, according to Germany, not have taken up a silent partnership contribution amounting to some DEM 2,5 billion in a single step, since this amount covered its equity capital requirements for several years; rather, it would have made repeated calls on the capital market.
Přes tyto dopady zatěžující společnost Helaba nebyla sjednána žádná srážka na sazbu úhrady ve výši 1,4 %.
Despite these effects and the charges they imposed on Helaba, no deduction from the remuneration rate of 1,4 % was agreed.
Země a společnost Helaba se místo toho dohodly na přechodném řešení, tj. postupném používání a úhradě vkladů tichého společníka ve stupních (tzv. stupňovitý model).
The Land and Helaba had instead agreed, as a transitional solution, on a gradual use and remuneration of the silent partnership contribution (the phased arrangement).
Banka se přitom snažila o pravidlo, při kterém by uhradila vklad pouze v souladu s cíli růstu sjednanými s jeho vlastníkem ve výši jejího skutečného používání ke krytí rizikových aktiv.
The bank had endeavoured here to reach an arrangement under which it would remunerate the silent partnership contribution only in accordance with the growth targets agreed with its owner to the tune of its actual use to cover risk assets.
Toto bylo ale pro zemi Hesensko nevýhodné a proto neakceptovatelné.
However, this had been too unfavourable for the Land of Hessen and had therefore not been acceptable to it.
Po jednáních o vyrovnání protichůdných zájmů byla sjednána úprava s ročně rostoucími tranšemi, které je nutno uhradit (1999: […] mil. DEM, 2000: […] mld. DEM, 2001: […] mld. DEM, 2002: […] mld.
Following negotiations to offset the conflicting interests, an arrangement had been agreed involving annually increasing remunerated tranches (DEM [...] million in 1999, DEM [...] billion in 2000, DEM [...] billion in 2001, DEM [...] billion in 2002, DEM [...] billion in 2003, i.e. the upper limit for usable core capital).
DEM, 2003: […] mld. DEM popř. horní hranice využitelného základního kapitálu).
These phased arrangements had provided for a significantly faster increase for the first few years than was necessary for the bank's planned growth.
Tento tzv. stupňovitý model pro první léta stanovil značně rychlejší růst, než jaký byl požadován pro plánovaný růst banky. Představenstvo nato požádalo správní radu o schválení dalšího zvláštního kontingentu ve výši […] mil. DEM na doložení vlastních prostředků k ručení, z jehož výnosů měla být financována úhrada rozdílu v zájmu vůči výsledku neutrálního použití vkladu.
The managing board had then asked the board of directors to approve an additional special quota of DEM [...] million to cover liable equity capital, from whose yields the remuneration of the difference was to be financed so as to ensure that the contribution was used in a way that was neutral in terms of operating result.
Toto podle názoru Německa ukazuje, že „předotování“ banky nevytvořilo nejen žádnou další výhodu, nýbrž by bez zvláštního kontingentu spíše zatížilo výnosovou situaci banky, protože vůči úhradě za části nekryté dalším obchodem vyměřovací základny rostoucí po stupních by nebyly stály žádné příjmy.
In Germany's view, this showed that the ‘over-endowment’ of the bank had not only not conferred any additional advantage, but that, without the special quota, it would rather have burdened the profit situation of the bank, because the remuneration for those parts of the gradually increasing assessment basis not covered by additional business would not have been matched by any income.
Z toho vyplynulo každoroční zvýšení platebních závazků od roku 2003 ve výši až cca 33 mil. DEM.
This would have produced annually increasing payment obligations up to an amount of some DEM 33 million as from 2003.
K úhradě vkladu tichého společníka musí banka navíc uhradit náklady na refinancování poskytování úvěrů.
In addition to the remuneration of the silent partnership contribution, the bank had to bear the refinancing costs of lending.
Německo se dále vyjádřilo k zásadě investora v tržním hospodářství.
Germany also made comments on the market-economy investor principle.
Z judikatury vyplývá, že obvyklost na trhu pro plnění a protiplnění je nutno posuzovat z pohledu investora.
It followed from case law that an assessment must be made of the market nature of the transaction from the investor's point of view.
Naráží proto na námitky, pokud Komise, jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, chce především z pohledu příjemce zkoumat, zda společnost Helaba získala ekonomické zvýhodnění, které by nebylo možné za normálních tržních podmínek získat.
It therefore had misgivings if the Commission, as made clear in the decision to initiate proceedings, set out to examine primarily from the recipient's point of view whether Helaba had received an economic concession which it would not receive under normal economic conditions.
Nemůže být proto správné, aby Komise nezávisle na tom, zda by investor v tržním hospodářství pro úhradu akceptoval vyměřovací základnu rostoucí ve stupních, zkoumala, zda by pro společnost Helaba z neuhrazené části vkladu tichého společníka vyplynuly další výhody (zlepšení obecné schopnosti splácet úvěr).
It could not therefore be right for the Commission, irrespective of whether a market-economy investor would have accepted a gradually increasing assessment basis for the remuneration, to set out to examine whether Helaba gained further advantages (improvement in general credit rating) from the non-remunerated part of the silent partnership contribution.
Avšak podle bodu 327 rozsudku v případě WestLB není možné se orientovat pouze podle podniku zvýhodněného investicí.
In accordance with paragraph 327 of the WestLB judgment, reference could not be made only to the single undertaking benefiting from the investment.
Další výhoda příjemce je nevýznamná, pokud by si investor v tržním hospodářství tuto výhodu – z jakéhokoli důvodu – nenechal dodatečně uhradit.
Any additional advantage to the recipient was irrelevant if, for whatever reason, a market-economy investor would not have required additional remuneration for such advantage.
Žádný ústav by nebyl ochotný k okamžité úhradě celkového objemu, pokud by pro rozšiřování obchodů mohl použít pouze pomalu rostoucí dílčí částky a pokud by také pro převyšující částky neměl žádné využití.
No institution would have been prepared to pay immediate remuneration on the total volume if it could use only slowly increasing partial amounts for business expansion purposes and also had no use whatsoever for the surplus amounts.
Země Hesensko ale chtěla své zvláštní prostředky na bytovou výstavbu investovat i přes jejich rozsah bez rozdělení do jednoho jediného úvěrového ústavu.
However, the Land of Hessen wanted to invest its special housing fund, despite its size, en bloc with a single credit institution.
Soukromý investor by byl v takovém případě netrval na okamžité úhradě celého vkladu, nýbrž pouze tehdy, pokud by byl nalezl úvěrový ústav, který by buď na základě explozivního růstu své obchodní činnosti nebo pro vyrovnání vyskytnuvších se masivních ztrát odkázán na kapitálový vklad ve sporné výši.
A private investor would in such a situation not have insisted on immediate remuneration of the entire investment, unless it had found a credit institution which needed a capital injection on such a scale either because of explosive growth in its business activity or to offset massive losses.
Tomu tak ale nebylo.
However, this had not been the case.