natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vypadalo to tak, že někteří veřejní věřitelé odepisovali více dluhů během restrukturalizace, než kdyby se jednalo o bankrot za předpokladu, že mají zajištění nejvyšší úrovně, přinejmenším v případě veřejnoprávních věřitelů majících veřejnoprávní pohledávky.
It appeared that some public creditors were writing off more debts in the course of restructuring than they would have if they had faced bankruptcy, given the possession of first-class sureties, at least in the case of public institutional creditors.
V této souvislosti nebyla Komise ochotna přijmout argument polské strany, podle kterého plán restrukturalizace přispěje k tomu, že nakonec stát získá lepší návratnost, než v případě likvidace.
In these circumstances the Commission was reluctant to accept the Polish argument that overall the restructuring plan would produce a better return for the state than liquidation.
A co více, Komise si nebyla jistá, zda souhlas věřitelů z veřejného sektoru veřejnoprávních pohledávek byl získán podle zákonných úprav zákona ze dne 30.10.2002, a zda by Operator skutečně obdržel hodnotná aktiva.
Moreover, the Commission was not sure whether the public institutional creditors' consent was obtained purely on the basis of the Act of 30 October 2002 and whether the Operator really would receive valuable assets.
Kromě toho, měla Komise pochybnosti o tom, jakým způsobem pokračovala firma HSCz v produkci po HCz bez obratového kapitálu, a zda obdržela jiné finanční prostředky.
In addition, the Commission was not sure how HSCz had continued production without working capital and whether it had received other financial aid.
Konečně, Komise měla ve své dokumentaci informace o tom, že v letech 1997 až 2002 dostávala HCz různou finanční podporu.
Finally, the Commission had information in its file that HCz had received various financial aid measures between 1997 and 2002.
Kromě toho Komise vyjádřila znepokojení v souvislosti s tím, zda podle bodu 4 písm. a) Protokolu čís. 8 bude mít LNM právo získat podíly v HCz, protože LNM je již vlastníkem MSP, který je podle Protokolu čís. 8 příjemcem státní podpory.
The Commission also expressed concern as to whether, in the light of point 4a of Protocol No 8, LNM would be entitled to acquire shares in HCz, as LNM already owned MSP, a state aid recipient under that Protocol.
UK Steel, vystupující jménem konkurentů firmy HCz ze Spojeného království, tvrdí ve svém dopise ze dne 9. září 2004, že podle jeho názoru je umoření dluhů a odročení pohledávek do doby jejich plné úhrady formou státní podpory.
By letter dated 9 September 2004, UK Steel, acting on behalf of HCz's UK competitors, argues that debt write-offs and deferrals constitute state aid until such time as they are repaid in full.
Sdílí znepokojení Komise ze skutečnosti, že ocelářská aktiva firmy HCz by byla za normálních tržních podmínek zlikvidována, a ne pronajata firmě HSCz.
It endorses the Commission's concerns that under normal market conditions HCz's steel assets would been liquidated and not leased to HSCz.
Kromě toho, UK Steel přesvědčuje Komisi, aby použila bod 4 písm. b) Protokolu číslo 8, který by podle ní firmě LNM zcela zakázal nabýt aktiva HCz.
UK Steel also urges the Commission to apply point 4b of Protocol No 8 which, in its view, would completely bar LNM from acquiring HCz's assets.
Česká republika, jako majitel ocelárny vyrábějící plech Vítkovice Steel, v dopise ze dne 10. září 2004 vyjádřila zájem o řízení Komise.
By letter dated 10 September 2004, the Czech Republic, as the owner of another plate producing steel plant, Vítkovice Steel, declared its interest in the Commission proceedings.
LNM oznamuje listem ze dne 10. září 2004, že se zúčastní řízení Komise, jako jeden z potenciálních investorů.
By letter of 10 September 2004, LNM intervenes in the Commission proceedings as one of the potential bidders.
LNM potvrzuje, že jeho cílem je pomoci prokázat, že privatizace ocelářských společností HCz a spojení mezi ostatními podniky skupiny LNM jsou plně v souladu se Smlouvou o přistoupení k EU a s pravidly státní podpory.
LNM states that its aim is to help demonstrate that the privatisation of the HCz steel companies and the relationship between other LNM group companies are fully compatible with the Accession Treaty and the state aid rules.
Zvláště potvrzuje, že jeho podřízená společnost MSP nezískává podniky HCz.
It particular, it confirms that its subsidiary MSP is not acquiring the HCz companies.
Opakovaně jednoznačně ubezpečuje, že když se mu povede koupit společnosti od HCz, bude s nimi nakládat jako s nezávislými subjekty zcela odděleně od MSP a zajistí, že mezi nimi a MSP nedojde k předání státní podpory nebo výrobních kapacit.
It reiterates its unequivocal assurance that, should it be successful in acquiring the HCz companies, it would operate them as an independent entity, entirely separate from MSP, and that it would ensure that no state aid or capacity were transferred between them and MSP.
Jedinými vztahy mezi těmito společnostmi by byly vztahy obchodní, umožňující MSP dodávat pro HCz bloky (předvalky), což by bylo zorganizováno průhledným způsobem a při zachování tržních cen, neodlišujících se od cen konkurentů.
The only relationship the companies would have would be a commercial one whereby MSP would supply slabs to HCz; this relationship would be organised in a transparent fashion and at market prices which did not differ from the prices charged by the company's competitors.
Donbass podle dopisu ze dne 13. září 2004 se zúčastní jednání Komise jako jeden z potenciálních investorů.
Donbass intervened in the Commission proceedings as one of the potential bidders by letter dated 13 September 2004.
Podle názoru firmy Donbass probíhá restrukturalizace při dodržování tržních podmínek.
In Donbass' view the restructuring is taking place under market conditions.
Vyjadřuje kromě toho pochybnost, zda by v případě konkurzního řízení, s přihlédnutím k jeho obtížnému charakteru a k délce trvání, měl zájem o koupi aktiv HCz.
Given the cumbersome nature and length of bankruptcy proceedings, it doubts that it would be interested in purchasing HCz's assets if such proceedings were launched.
V. PŘIPOMÍNKY POLSKA
V. COMMENTS FROM POLAND
Polská republika poskytla dodatečné informace.
The Polish authorities provided additional information.
Pokouší se v nich vysvětlit, že ani v rámci restrukturalizace HCz, ani v rámci činnosti HSCz nebyla poskytována státní podpora na účely restrukturalizace.
They attempt to explain that neither the restructuring of HCz nor the operation of HSCz involved restructuring aid.
Přiznává pouze, že před koncem roku 2002 byla HCz poskytnuta určitá podpora.
They only admit that some aid was awarded to HCz prior to end-2002.
Nakonec Polsko vysvětluje, proč by měla Komise vyjádřit souhlas se změnou SPR.
Finally, Poland explains why the Commission should agree to a change of the NRP.
Polsko nejdříve uvádí nové argumenty přesvědčující o tom, proč v rámci restrukturalizace HCz nebyla poskytnuta státní podpora.
The Polish authorities first provide new arguments as to why the restructuring of HCz did not involve state aid.
V souvislosti s tím uvádí výše uvedenou analýzu konkurzního scénáře vypracovanou PWC.
In that connection, they present the above-mentioned analysis of the bankruptcy scenario carried out by PWC.
Chce dokázat, že v případě restrukturalizace pohledávek všech veřejných věřitelů budou tyto uspokojeny ve větší míře, než by tomu bylo v případě konkurzního řízení.
They wish to demonstrate that all public creditors' claims will be met to a greater extent in the event of restructuring than they would in the event of bankruptcy.
Analýza vychází z příslušné analýzy hodnoty garancí, která nebyla dříve prováděna.
The analysis is based on a proper analysis of the value of the sureties, which had not been conducted before.
Ve skutečnosti, analýza vyhotovená PWC podtrhuje skutečnost, že pohledávky veřejných věřitelů jsou v hlavní míře zajištěny nevýrobním majetkem, a jenom jejich malá část je zabezpečena výrobním majetkem, zatímco pohledávky soukromých věřitelů jsou v hlavní míře zajištěny (nejhodnotnějším) výrobním majetkem.
In fact, the PWC analysis emphasises that public creditors' claims are predominantly secured on non-productive assets, with only a small part of the security on productive assets, while civil creditors' claims are primarily secured on (the most valuable) productive assets.
Dokonce i tehdy, když jsou pohledávky veřejnoprávních věřitelů zajištěny výrobním majetkem HCz, jsou zaregistrovány s pozdějším datem než pohledávky soukromoprávních věřitelů.
Moreover, even in cases where public creditors' claims are secured on HCz's productive assets, they were registered with later dates than the claims of private creditors.
Podle polského zákona o konkurzu mohou být takoví věřitelé uspokojeni teprve po uspokojení věřitelů zaregistrovaných dříve (tzn. pohledávek věřitelů ze soukromé sféry).
Under the Polish Bankruptcy Act, such claims cannot be satisfied until claims registered previously have been settled (i.e. the private creditors' claims).
Polsko na základě uvedené analýzy prokazuje, že restrukturalizace splňuje podmínky kritérií soukromého věřitele.
On the basis of this analysis, Poland claims that restructuring would meet the private creditor test.
Pouze několik veřejných věřitelů obdrží v případě restrukturalizace méně než v případě bankrotu (ti, u nichž je znaménko mínus v posledním sloupci tabulky 2 a 3), ale i tak více než v případě realistického scénáře úpadku.
Only a few public creditors receive less in restructuring than in bankruptcy (those which have a minus in the last column of tables 2 and 3) but, in any event, this would still be more than in a realistic bankruptcy scenario.
Polsko dokazuje, že analýza PWC na rok 2003 stanoví velmi optimistický scénář pro veřejné věřitele, mající veřejnoprávní pohledávky.
Poland argues that the PWC analysis for 2003 is a very optimistic scenario for public institutional creditors.
Ve skutečnosti je další redukce příjmů z konkurzního řízení především výsledkem osobitého charakteru soudy dozorovaných konkurzních řízení v Polsku, při nichž jsou hrazeny také náklady správce konkurzní podstaty obvykle odpovídající 5 % příjmů z prodeje, a v případě HCz pravděpodobně dokonce 10 %.
In reality, a further reduction in proceeds from bankruptcy proceedings is primarily the result of the peculiar nature of court-supervised bankruptcy proceedings in Poland, which comprise the receiver's costs, usually amounting to 5 % of receipts from sales and, in HCz's case, probably as much as 10 %.
Kromě toho je konkurzní řízení dlouhotrvající záležitost, což může ještě více přispět ke snížení hodnoty.
In addition, bankruptcy proceedings take a long period of time, which can further diminish the value.
Polsko rovněž tvrdí, že následkem úpadku se může stát, že aktiva nebudou prodána v jednotném procesu, protože někteří z věřitelů mají vlastnická práva přenesená na jednotlivé součásti majetku a mohou je prodat odděleně.
The Polish authorities also argue that bankruptcy might have the effect that assets are not sold in a uniform process, as some creditors have ownership rights transferred onto individual assets and can thus sell them separately.
V souvislosti s tím si investoři nemohou být jisti, zda nabudou kompletní výrobní linku, což může způsobit pokles její ceny.
As such, investors cannot be sure that they will obtain the full production line, which may result in the price being reduced.
Polsko předložilo několik příkladů prodeje provedeného způsobem konkurzního řízení, tj. případ Hutě Andrzej, v němž rozdělení vlastnických práv k výrobním prostředkům ve značné míře ztížilo jeho prodej a způsobilo snížení ceny.
Poland has provided several examples of sales under bankruptcy procedure, including the case of Huta Andrzej in which the breakdown of ownership of production assets made the sale very difficult and caused the price to be reduced.
Proto prodej formou konkurzního řízení může způsobit, že bude získána značně nižší cena než při prodeji organizovaném v rámci procesu restrukturalizace.
Therefore a sale under bankruptcy procedure may result in a much lower price than a sale organised under the restructuring process.
Navíc, Polsko tvrdí, že „deficitní“ veřejnoprávní věřitelé jsou stále v lepší pozici než věřitelé soukromoprávní, kteří v každém případě byli pro restrukturalizaci (v podrobných otázkách viz: tabulky 2 a 3).
The Polish authorities also argue that ‘loss-making’ public creditors still get a better deal than private creditors who, in any event, opted for restructuring (for details see tables 2 and 3).
Polsko vysvětluje, že věřitelé nejsou ochotni podepisovat restrukturalizační dohody v největší míře z toho důvodu, že nevěří pozitivním výsledkům programu restrukturalizace a s tím spojovaným očekáváním.
The Polish authorities explain that the main reason why creditors were reluctant to sign the Creditor Agreement was a lack of trust that the restructuring programme would produce positive results.
Kromě toho, Polsko přesvědčuje, že soukromí věřitelé vůbec přistupují k novým návrhům s rezervou zvláště z toho důvodu, že se banky bojí vyměňovat zajištění a zástavy aktiv za podíly, protože auditoři nebo Inspekce bankovního dozoru snižují hodnotu jejich pohledávek a zavazují je zapisovat ztráty do účetních knih.
The Polish authorities also suggest that private creditors are generally reticent about new proposals, in particular because banks are unwilling to swap sureties and mortgages on assets for shares, as this results in their receivables being downgraded by the auditors or Banking Inspectorate and their being obliged to indicate a loss in their books.
Právě naopak, zachování stávajícího stavu věci jim dovoluje udržet vyšší účetní hodnotu, a to dokonce v případech, kdy není reálná.
Keeping the status quo, on the other hand, allows them to keep a higher value in their books, even if this is not realistic.
Avšak když se zdá být restrukturalizace reálná a čas potřebný k dosažení výsledků není příliš dlouhý a existuje velká pravděpodobnost získání peněžních prostředků namísto pohledávek, objevují se tendence k souhlasu s takovým řešením.
However, when restructuring seems to be a realistic scenario, the time needed to achieve results is not very long and there is a good chance of cashing in receivables, there is a tendency to agree to such deals.
Polsko skutečně zaslalo dopisy pocházející od banky Kredyt Bank a ING BSK, které dokazují, že dokonce i ty banky, které na restrukturalizaci ztrácí nejvíce, shledávají restrukturalizační plán jako lepší řešení než bankrot.
In fact, Poland has provided letters from Kredyt Bank and ING BSK which show that even those banks which lose the most from restructuring now view restructuring programmes as a better solution than bankruptcy.
Mezitím soukromoprávní věřitelé mající soukromoprávní pohledávky konstatovali, že jsou připraveni k další redukci navrácení úroků, aby tak garantovali, že HCz bude mít k dispozici dostatečné prostředky na splacení všech závazků nepodléhajících restrukturalizaci a s tím spojených nákladů.
In the meantime, the private commercial creditors have indicated that they are prepared for a further reduction in interest recovery in order to ensure that HCz retains sufficient funds to repay all its non-restructurable liabilities and associated costs.
V další části Polsko poukazuje na to, že veřejnoprávní věřitelé soukromoprávních pohledávek, kteří by podle analýzy PWC v důsledku restrukturalizace získali méně než po konkurzním řízení, by v žádném případě nemohli zabránit dohadovacímu řízení vedenému podle polských právních předpisů.
Poland also argues that the public commercial creditors who, on the basis of the PWC analysis, would get less from a restructuring scenario than from bankruptcy would not, in any event, have enough power to prevent a conciliatory agreement being concluded under Polish law.
Tedy menšinu tvořící neuspokojení věřitelé by fakticky nebyli schopni prosadit likvidaci.
Therefore in practice a minority of unsatisfied creditors would not have the power to force liquidation.
Ohledně veřejnoprávních věřitelů veřejnoprávních pohledávek Polsko informuje, že uvolnění zástav držených veřejnoprávními věřiteli a přenesení pohledávek na nový subjekt, Operatora, neprobíhá automaticky.
As regards public institutional creditors, the Polish authorities have indicated that the release of collateral held by public creditors and the transfer of claims to a new entity, the Operator, does not take place automatically.
Je vyžadován výlučný a individuální souhlas každého veřejnoprávního věřitele, držitele veřejnoprávních pohledávek, což – podle názoru Polska – je dobrovolnou záležitostí.
Instead such action shall require the sole, individual consent of each of the public institutional creditors which — according to the Polish authorities — is discretionary.
Toho jsou nejlepším příkladem tři veřejní držitelé veřejnoprávních pohledávek (Finanční úřad v Częstochowé, FGŚP a obec Poraj), kteří odmítli restrukturalizaci podle zvláštních pravidel s tím, že jim lepší výsledky přinese likvidace.
This is best exemplified by three public institutional creditors (Częstochowa Tax office, the FGSP and Poraj municipal authorities), which rejected the special restructuring scheme on the grounds that bankruptcy would bring them a better result.
Činnost Huty Stali Częstochowa
The operation of Huta Stali Częstochowa
Polsko rovněž poskytlo informace týkající se činnosti HSCz.
Poland has also provided additional information on the operation of HSCz.
Dokazuje, že postoupení aktiv k výrobě oceli firmou HCz ve prospěch HSCz je činnost, s níž by obvykle každý soukromoprávní věřitel souhlasil.
It argues that the lease of steel production assets by HCz to HSCz is an act any private creditor would normally agree to.
V souvislosti s tím, že dlouhotrvající působení soudních správců před bankrotem by mohlo způsobit přerušení výroby, je řešení spočívající v pronájmu tohoto majetku nezávislé firmě neovládané správci konkurzní podstaty způsobem, jak udržet hodnotu aktiv na základě pokračování v činnosti.
While the standard practice of the court receivers would have caused cessation of production activities, the solution consisting in leasing such assets prior to bankruptcy to an independent company beyond the receivers' control is a way of preserving the value of the assets as a going concern.
Z tohoto důvodu by soukromoprávní věřitel v rámci smlouvy o pronájmu rovněž souhlasil s odročením splatnosti.
To that end a private creditor would also have accepted a deferral of payments under the lease agreement.
Kromě toho, Polsko ve své činnosti nespatřuje známky poskytnutí státní podpory, protože financování pocházelo z půjček poskytovaných dodavateli na základě komerčních zásad a záloh zákazníků ocelárny, kteří nechtěli HCz/HSCz jako klienta ztratit.
In addition, the Polish authorities do not accept that their activities constitute state aid as financing was provided from loans granted on a commercial basis by suppliers and prepayments from the steelwork's customers, who did not want to lose HCz/HSCz as a customer.
V otázce úhrady účtů za elektrickou energii ve prospěch fy PSE, Polsko dokazuje, že garance nebyly státní podporou, protože HSCz platila TFS za zajištění podle tržní hodnoty rovnající se 2 % z jejich skutečné hodnoty.
As regards payment of energy bills to PSE, Poland argues that the guarantees did not constitute state aid as HSCz paid TFS the market rate for the sureties, amounting to 2 % of their real value.
Tato hodnota se vypočítává s přihlédnutím k tomu, že garantovaná částka neměla nikdy překročit 6 mil. PLN, v souvislosti s čímž provize ve výši 120000 PLN se fakticky musí rovnat 2 %.
This value is calculated on the basis that the guaranteed sum was never to exceed PLN 6 million and thus the premium of PLN 120000 should actually be equivalent to 2 %.
Pro porovnání Polsko uvádí příklad Státního fondu úvěrových záruk (Krajowy Fundusz Poręczeń Kredytowych), který „záruky na půjčky“ nabízí klientům více než 25 komerčních bank podle procentové míry, která aktuálně činí do 1 % na 1 rok, 1,2 % na 2 roky a 1,4 % na 3 roky.
By way of comparison, the Polish authorities quote the National Fund for Credit Guarantees, which offers ‘loan guarantees’ to the clients of more than 25 commercial banks at rates that currently amount to 1 % for 1 year, 1,2 % for 2 years and 1,4 % for 3 years.
Polsko tedy tvrdí, že náklady na garanci a částky za ni odpovídají tehdy platným tržním podmínkám.
Therefore, in the Polish authorities' view, the cost of the guarantees and the amounts thereof reflect the market terms prevailing at the time.
Dotace a jiné prostředky podpory
Grants and other measures
Za prvé, Polsko přiznává, že podpora pro HCz ve výši 19699452 PLN (4147332 EUR) přiznaná mezi rokem 1997 a květnem 2002, byla restrukturalizační podporou.
First, Poland accepts that the aid to HCz of PLN 19699452 (EUR 4147332) granted between 1997 and May 2002 constituted restructuring aid.
Za druhé, co se týče podpory KBN, Polsko přece jen má za to, že dotace splňují rámcová kritéria zásad Společenství ve věci přiznávání státní podpory na výzkumné práce a rozvoj (dále nazývané jako „Rámcové zásady týkající se výzkumných prací a rozvoje“) a měly by být považovány za podporu tohoto druhu.
Second, however, as regards the aid to KBN, the Polish authorities take the view that the grants in question meet the criteria set out in the Community framework for state aid for research and development (hereinafter ‘R&D framework’) and should be treated as aid of that type.
Polsko konstatuje, že z části tyto pochází z nařízení Předsedy KBN ze dne 30. listopadu 2001 – v záležitosti kritérií a způsobu přiznávání a zúčtování finančních prostředků určovaných ve státním rozpočtu na vědu, které ve Smlouvě o přistoupení k EU bylo uvedeno v seznamu stávajících prostředků podpory.
The Polish authorities indicate that this aid is partly covered by the Programme of 30 November 2001 issued by the Chairman of KBN on the criteria for and method of granting state financial support for science, which was included on the list of existing aid in the Accession Treaty.
Týká se to přinejmenším dotací ve výši 1380000 PLN ve prospěch HSCz, které byly přiznány po přijetí uvedeného nařízení.
This is the case at least for the aid of PLN 1380000 to HSCz, which was granted after the Programme was adopted.
Polsko dále rovněž tvrdí, že dotace KBN pro HCz ve výši 5461620 PLN, ačkoliv nebyly přiznány v rámci Programu, by měly být uznány jako odůvodněné, protože jsou slučitelné s podobnými podmínkami Rámcových zásad o přiznávání státní podpory na výzkum a rozvoj.
Poland also takes the view that KBN's grants of PLN 5461620 to HCz, although not awarded under the Programme, should be regarded as compatible as they meet the similar conditions set out in the R&D aid framework.
I když byly poskytnuty před vstoupením tohoto Programu v platnost, byla tato podpora hodnocena na základě těch samých kritérií Programu a v souvislosti s tím jako slučitelná s Rámcovými zásadami týkajícími se výzkumných prací a rozvoje.
Although they were awarded before the programme came into effect, the aid was nevertheless assessed under the same criteria of the programme and is thus in line with the R&D aid framework.
Polsko prohlašuje, že nemá dostatek podrobnějších informací na téma této podpory podle části II, protože KBN byl mezitím zrušen.
Poland indicates that more detailed information on this aid, which was described in part II above, is not available as the KBN has in the meantime been dissolved.
Za třetí, Polsko dokazuje, že v mezidobí byly splaceny různé finanční prostředky ve prospěch HSCz.
Third, Poland argues that various financial measures in favour of HSCz have been repaid in the meantime.
Odročené platby za pronájem ve prospěch HCz, jako i úroky vymahatelné ve prospěch správy sociálního zabezpečení ZUS a FGSP byly vyrovnány včetně zákonných úroků ve výši 16 % mezi červencem roku 2002 a dnem 21. lednem 2003, dalších 13 % bylo uhrazeno do dne 24. září roku 2003 a 12,25 % – do dne 25. listopadu 2004.
The deferred lease payments to HCz as well as the interest owed to ZUS and FGSP were paid at the statutory rate of 16 % between July 2002 and 21 January 2003, 13 % until 24 September 2003 and 12,25 % until 25 November 2004.