natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Za účelem popisu různých použití je smysluplné rozlišovat mezi dvěma komponenty, nerizikovou výnosností a rizikovou prémií specifickou pro projekt
In describing the various approaches, it makes sense to distinguish between two components, viz. a risk-free return and a project-specific risk premium:
přiměřená minimální výnosnost rizikové investice
minimum appropriate return on a risky investment
Přiměřená minimální výnosnost investice zatížené rizikem může být dále popsána jako suma nerizikové sazby výnosnosti a další rizikové prémie pro převzetí rizika specifického pro investici.
Consequently, the minimum appropriate remuneration for a risky investment can be described as the sum of the risk-free rate of return and the additional risk premium for assuming the investment-specific risk.
Obvykle se očekávaná výnosnost pevně úročených cenných papírů státních emitentů používá pro určení nerizikové základní sazby (popřípadě index zakládající se na těchto cenných papírech), představují ale formy investic se srovnatelně nízkým rizikem.
The expected return on fixed-interest government securities is normally used in determining the risk-free basic rate (or, as the case may be, an index based on such securities), but these represent forms of investment with a comparably low risk.
Rozdíly mezi různými metodami, pokud jde o zjišťování rizikové prémie, však existují:
The various methods differ, however, when it comes to determining the risk premium:
Přístup k financování: Očekávaná výnosnost vlastního kapitálu investora představuje z pohledu banky používající kapitál budoucí náklady na financování.
Financing approach: an investor's expected return on capital represents, from the point of view of the bank using the capital, future financing costs.
Při tomto použití se zjišťují nejprve historické náklady vlastního kapitálu, které vznikly u bank a které jsou srovnatelné s dotčenou bankou.
Under this approach, the historic capital costs incurred by comparable banks are first of all determined.
Aritmetický průměr historických kapitálových nákladů je potom porovnán s náklady vlastního kapitálu očekávaného v budoucnu a tím i s očekávaným požadavkem investora na výnosnost.
The arithmetic average of the historic capital costs is then compared with the future expected equity capital costs and hence with the investor's expected return requirement.
Přístup k financování s Compound Annual Growth Rate: Jádrem tohoto přístupu je použití geometrické místo aritmetické průměrné hodnoty (Compound Annual Growth Rate).
Financing approach with Compound Annual Growth Rate: at the heart of this approach stands the use of the geometric rather than the arithmetic mean value (Compound Annual Growth Rate).
Capital Asset Pricing Model (CAPM): CAPM je nejznámější a nejčastěji testovaný model moderního finančního hospodářství, kterým je možné výnosnost očekávanou investorem zjistit pomocí následujícího vzorce:
Capital Asset Pricing Model (CAPM): the CAPM is the best-known and most frequently tested model of modern financial economics, by which the return expected by an investor can be determined using the following equation:
neriziková základní sazba + (tržní riziková prémie × beta)
risk-free base rate + (market risk premium × beta)
Rizikovou prémii za investici vlastního kapitálu získáme vynásobením rizikové prémie trhu faktorem beta (tržní riziková prémie × beta).
The risk premium for the equity investment is obtained by multiplying the risk premium of the market by the beta factor (market risk premium × beta).
Faktor beta se použije ke kvantifikace relativního rizika podniku v porovnání s celkovým rizikem všech podniků.
The beta factor is used to quantify the risk of a company relative to the overall risk of all companies.
CAPM převládá jako metoda výpočtu návratnosti investic u velkých podniků zapsaných na burze.
The CAPM is the predominant method of calculating investment returns in the case of large listed companies.
Protože společnost BayernLB není podnikem zapsaným na burze, není možné přímo odvodit její hodnoty beta.
However, since BayernLB is not a listed company, it is not possible directly to infer its beta value.
CAPM je proto možné použít pouze na bázi odhadu faktoru beta.
The CAPM can be used only on the basis of an estimate of the beta factor.
Ve svém stanovisku ze dne 29. července 2003 dospěl BdB při použití CAPM k očekávané minimální úhradě za investice základního kapitálu do BayernLB v okamžiku převodu pohledávek ze stavebních půjček ke dni 31. prosince 1994 ve výši 13,34 % p.a. a ke 31. prosinci 1995 ve výši 12,87 %. Německo vyjádřilo zásadní pochybnosti proti použití CAPM.
In its comments of 29 July 2003, the BdB, using the CAPM, concluded that the minimum remuneration to be expected for an investment in the share capital of BayernLB at the time when the building-loan claims were transferred was 13,34 % per annum at 31 December 1994 and 12,87 % per annum at 31 December 1995.
Navíc BdB vycházel z příliš vysokého faktoru beta a chybně určil bezrizikovou základní úrokovou sazbu.
Germany raised objections in principle to the use of the CAPM.
Také tržní riziková prémie ve výši 4,6 % byla nastavena příliš vysoko.
It also argued that the BdB started from a high beta value and was incorrect in its calculation of the risk-free base rate, and that the market-risk premium of 4,6 % was too high.
Správně by BdB musel na základě CAPM dojít ke značně nižší minimální úhradě za hypotetickou investici základního kapitálu do BayernLB.
Had the BdB applied the CAPM correctly, it would have arrived at a much lower minimum remuneration for a hypothetical investment in the share capital of BayernLB.
V rámci svého porozumění o přiměřené tržní úhradě dospěly Svobodný stát Bavorsko, BayernLB a BdB k výsledku, že přiměřená minimální úhrada pro první tranši je 9,87 % a v případě druhé tranše 8,00 %.
In their understanding on the normal market remuneration, the Land of Bavaria, BayernLB and the BdB concluded that the appropriate minimum remuneration was 9,87 % for the first instalment and 8,00 % for the second instalment.
Strany vzaly za základ pro své výpočty CAPM.
In their calculations, the parties based themselves on the CAPM and applied risk-free basic interest rates of 7,50 % (31 December 1994) and 6,10 % (31 December 1995).
Přitom vzaly za základ jako bezrizikovou základní úrokovou sazbu 7,50 % (31. prosinec 1994) a 6,10 % (31. prosinec 1995). Zjištění těchto úrokových sazeb bylo provedeno za předpokladu, že účelové sdružení majetku společnosti BayernLB mělo být poskytnuto k dispozici trvale. Strany proto upustily od používání bezrizikové výnosnosti pro pevně stanovené investiční období, která je sledovatelná na trhu v okamžiku vložení a která se vztahuje k rozhodnému dni (např. desetileté výnosnosti pro státní půjčky), protože takové posouzení by nebralo do úvahy riziko reinvestice, tzn. riziko, znovu neinvestovat po uplynutí investičního období opět ve výši bezrizikové úrokové sazby. Podle názoru stran se riziko investice nejlépe zohlední, pokud je základem „Total Return Index“. Proto strany použily Performance Index REX10 vytvořený společností Deutsche Börse AG, který sleduje průběh investice do dluhopisů Spolkové republiky Německo s dobou platnosti deseti let.
Determination of these interest rates was based on the assumption that BayernLB's special-purpose assets were to be made available on a permanent basis.
Používaná řada indexů obsahuje příslušné stavy na konci roku v REX 10 Performance Index od roku 1970.
The parties thus decided not to use a risk-free rate obtaining on the market at the time of the capital injection for a fixed investment period (e.g. 10-year return on government bonds), since such an approach would disregard the reinvestment risk, i.e. the risk that it would not be possible to invest again at the level of the risk-free interest rate once the investment period had expired. In the view of the parties, a total return index was the best way of taking the investment risk into account. They opted, therefore, for the REX10 Performance Index of Deutsche Börse AG, which tracks the performance of an investment in Federal loans over a period of exactly ten years. The index series used in the present case contains the relevant end-of-year results of the REX10 Performance Index since 1970.
Strany zjistily roční výnosnost, která odráží trend znázorněný v REX10 Performance Index, který je brán za základ, v období od roku 1970 do roku 1995, a dospěly tak k uvedeným bezrizikovým základním úrokovým sazbám ve výši 7,50 % (31. prosinec 1994) a 6,10 % (31. prosinec 1995).
The parties thus calculated the return per annum that reflects the trend as tracked by the REX10 Performance Index in the period 1970-94/1970-95 and, in this way, arrived at the risk-free basic interest rates of 7,50 % and 6,10 % referred to above.
Protože kapitálový vklad do společnosti BayernLB by měl být ve skutečnosti k dispozici trvale, jeví se způsob postupu zjišťování bezrizikové základní úrokové sazby v tomto zvláštním případě jako přiměřený.
Since BayernLB's capital injection was made available on a permanent basis, the method of determining the risk-free basic interest rates appears appropriate in this specific case.
Zjištěné bezrizikové základní úrokové sazby se zde zdají být správné.
The risk-free basic interest rates calculated thus appear appropriate here.
Odhad faktoru beta – 0,593 (31. prosinec 1994) a 0,475 (31. prosinec 1995) byl proveden na základě posudku [...] k takzvaným Adjusted Beta-faktorům veškerých úvěrových ústavů zapsaných na burze v Německu, který má Komise k dispozici.
The beta factors of 0,593 (at 31 December 1994) and 0,475 (at 31 December 1995) were estimated on the basis of a report by […] on adjusted beta factors for all listed credit institutions in Germany.
Na základě této studie a z hlediska obchodní orientace společnosti BayernLB je možné tyto faktory beta považovat za přiměřené.
In the light of the report — which is available to the Commission — and of BayernLB's business profile, these beta factors are to be regarded as appropriate
Již v řízení s WestLB byla několikrát projednávána takzvaná všeobecná dlouhodobá tržní riziková prémie, tedy rozdíl mezi dlouhodobou průměrnou výnosností obvyklého akciového portfolia a výnosností státních dluhopisů.
Already in the WestLB case, the so-called general long-term market-risk premium, i.e. the difference between the long-term average return on a normal share portfolio and that on government bonds, was applied on several occasions.
V odpovídajících úvahách o postupu byla vždy podle metodiky, uvážení časového období a základních údajů použita rozpětí od 3 % do 5 %.
In the corresponding reports relating to the procedure, a range of some 3 % to 5 % was applied, depending on the method, the period under examination and the basic relevant data.
Tak posudek, který byl zhotoven pro BdB, počítal alternativně s 3,16 % a 5 %, jiný posudek sestavený ve stejném řízení pro WestLB počítal alternativně s 4,5 % a 5 % a Lehman Brothers, učiněný také pro WestLB, počítal se sazbou 4 %.
A report prepared for BdB calculated figures of 3,16 % and 5 %. Another report on WestLB drawn up in the first procedure produced figures of 4,5 % and 5 %, while Lehman Brothers, also for WestLB, calculated a figure of 4 %.
Na tomto pozadí nemá Komise v předloženém případě žádný důvod odchýlit se od tržní rizikové prémie použité v porozumění.
Against this background, the Commission has no reason to depart from the market-risk premium used in the understanding.
Vycházeje z CAPM neexistují podle názoru Komise žádné pochybnosti o tom, že stranami zjištěnou minimální úhradu lze považovat za přiměřenou.
On the basis of the CAPM, the Commission considers there to be no doubt that the minimum remuneration determined by the parties can be regarded as appropriate
Komise nemá žádné důvody nevěřit tomu, že by minimální úhrada zjištěná stranami pro hypotetickou investici základního kapitálu neuspěla při zkoušce na trhu.
The Commission has no reason to believe that the minimum remuneration determined by the parties for a hypothetical share-capital investment cannot pass a market test.
Komise proto stanovuje jako přiměřenou minimální úhradu za první tranši účelového sdružení majetku hodnotu 9,87 % p.a. a za druhou tranši hodnotu 8,00 % p.a. (po zdanění daně podniku a před zdaněním investora).
Accordingly, it sets as the appropriate minimum remuneration (after corporation tax and before investor tax) a figure of 9,87 % per annum for the first instalment and 8,00 % per annum for the second instalment.
Německo uvedlo, že by skutečné náklady společnosti BayernLB na refinancování ve druhé polovině roku 1994 a tedy při vložení první tranše činily průměrně 7,71 % a ve 2. pololetí 1995 a tedy při vložení druhé tranše 6,78 %.
Germany stated that BayernLB's actual refinancing costs came to 7,71 % in the second half of 1994, when the first instalment was transferred, and 6,78 % in the second half of 1995, when the second instalment was transferred.
V porozumění braly strany za základ jimi zjištěnou dlouhodobou nerizikovou úrokovou sazbu ve výši 7,50 % pro 31. prosinec 1994 (první tranše) a 6,10 % pro 31. prosinec 1995 (druhá tranše) jako minimální hrubé náklady na refinancování.
In the understanding the parties used a long-term risk-free base rate of 7,50 % at 31 December 1994 and 6,10 % at 31 December 1995 as minimum gross refinancing costs.
Navíc se strany shodly na tom, že akceptují paušální daňovou sazbu ve výši 50 %.
They also agreed to assume a flat 50 % tax rate .
Podle toho dochází strany k čisté sazbě refinancování ve výši 3,75 % pro první tranši a 3,05 % pro druhou tranši, a tím k odpovídajícímu odečtení likvidity.
On this basis, they arrived at a net refinancing rate of 3,75 % for the first instalment and 3,05 % for the second instalment and hence a corresponding deduction for liquidity.
Na základě tohoto porozumění a skutečnosti, že uvedené částky spadají ještě do rámce, který Německo uvedlo již nahoře, nemá Komise důvod, aby na toto nenahlížela jako na správné, a stanovuje proto tyto částky jako základ při zjišťování prvku podpory.
In view of that understanding and the fact that the amounts in question still fall below the range previously cited by Germany, the Commission sees no reason to regard them as inappropriate and consequently uses these amounts as a basis for determining the aid element.
Je proto nutné zkontrolovat, zda podle zvláštností, zvláště podle konkrétního profilu rizika převodu účelového sdružení majetku, existují důvody pro uzpůsobení zjištěné minimální úhrady ve výši 9,87 % (první tranše) a 8 % (druhá tranše), které by soukromý investor očekával za (hypotetickou) investici základního kapitálu do BayernLB, a zda může navíc Komise provést metodicky dostatečně zatížitelnou kvantifikaci.
It must therefore be examined whether the particularities, and especially the specific risk profile of the transfer of capital, constitute grounds for adjusting the above-determined minimum remuneration of 9,87 per annum (first instalment) and 8,00 % per annum (second instalment) which a private investor would expect for a (hypothetical) investment in the capital of BayernLB and whether the Commission can produce a methodically robust quantification of that adjustment.
V této souvislosti je třeba zvážit tři aspekty: za prvé neprovedené vydání nových obchodních podílů a s tím spojených hlasovacích práv, za druhé mimořádný objem majetkového převodu a za třetí chybějící fungibilitu investice.
In this connection, three aspects should be considered: first, the failure to issue new shares in the company with associated voting rights; second, the exceptional volume of the asset transfer; and third, the non-marketability of the assets.
Země vložením nezískává žádná další hlasovací práva a to nebylo kompenzováno ani srovnatelnou investicí jiného vlastníka podílů.
The transfer did not provide the Land with any additional voting rights.
Upuštěním od hlasovacích práv se investor vzdává možnosti ovlivňovat obchodní vedení banky při jeho rozhodování.
Nor was this disadvantage offset by a comparable investment by the other shareholder.
Jako vyrovnání toho, že je přijato vyšší riziko ztráty, aniž by proti tomuto stál adekvátně větší vliv na podnik, by investor v tržním hospodářství (i při snížení rizika díky interním dohodám s dalšími vlastníky podílů) požadoval vyšší úhradu.
By forgoing voting rights, an investor renounces a say in decisions taken by the bank's board.
Vzhledem ke zvýšené úhradě za přednostní akcie vůči kmenovým akciím považuje Komise přirážku v minimální výši 0,3 % p.a. (po zdanění podniku) za správnou.
To compensate for this acceptance of a higher risk of loss without a corresponding increase in influence over the company, a market-economy investor would demand a higher remuneration (even if the potential risk were cushioned by internal agreements with the other shareholders).
Také strany porozumění považují přirážku 0,3 % kvůli chybějícímu vydání nových hlasovacích práv za správnou.
On the basis of the higher remuneration for preference shares compared with ordinary shares, the Commission considers a premium of at least 0,3 % per annum (after corporation tax) to be appropriate. The parties to the understanding also regard a premium of 0,3 % as appropriate to take account of the failure to issue new voting rights.
Z hlediska objemu převedeného majetku a vlivu, který měl z úhlu pohledu směrnice o výši kapitálové přiměřenosti pro BayernLB, není podle názoru Komise nutné požadovat žádnou přirážku.
The Commission does not consider that a premium should be applied in this case on account of the volume of assets transferred and its effect on BayernLB from the point of view of the Solvency Directive.
Vložením účelového sdružení majetku se zvýšil klíčový kapitál společnosti BayernLB jinak než v dalších uvedených případech zemských bank, kde bylo částečně provedeno zdvojení klíčového kapitálu, toliko o 8 %.
As a result of the transfer of special-purpose assets, BayernLB's core capital increased by only 8 %, whereas in some of the other Landesbank cases mentioned, the core capital doubled.
Také příděl základního kapitálu ve výši přibližně 1,197 miliardy DEM do jedné z největších německých univerzálních bank právě s ohledem na mimořádnou potřebu kapitálu evropských úvěrových ústavů s ohledem na směrnici o výši kapitálové přiměřenosti nelze vklad považovat za mimo jakékoli normální obchodní dimenze.
Furthermore, in the light of the exceptional capital requirements of credit institutions in the EU laid down by the Solvency Directive, a capital injection of some DEM 1197 million in one of the largest German all-purpose banks must not be regarded as completely alien to any normal business decision.
Komise proto považuje za nepravděpodobné, že by investor v tržním hospodářství požadoval za danou absolutní a relativní výši přiděleného kapitálu zvláštní příplatek.
The Commission deems it unlikely that a market-economy investor would have demanded a special premium for an injection of capital as large in relative and absolute terms as in this case.
Komise takto ve prospěch BayernLB upouští od toho, aby vybrala přirážku z důvodu velkého objemu majetkového převodu.
Consequently, it is not imposing a premium linked to the volume of the asset transfer, something which works in BayernLB's favour.
Porozumění rovněž předpokládá, že kvůli objemu převedeného majetku nebude provedena žádná přirážka.
The understanding between the parties also assumes that no premium should be applied on account of the high volume of assets transferred.
Nakonec je nutné upozornit na chybějící fungibilitu investice, tzn. chybějící možnost kdykoli znovu odebrat investovaný kapitál z podniku.
Lastly, attention must be drawn to the non-marketability of the assets, i.e. the impossibility of withdrawing the invested capital at any time from the company.
Normálně může investor nástroj vlastního kapitálu prodat na trhu třetí osobě a tím svou investici ukončit.
Normally, an investor can sell an equity instrument on the market to third parties, thereby terminating his investment.
Normální příděl základního kapitálu se odvíjí při přesném posuzování následovně: Investor vloží majetek na stranu aktiv v rozvaze (ať už jako peněžitý nebo nepeněžitý vklad).
A normal transfer of capital takes place as follows: the investor brings in assets (either in cash or in kind), which are entered on the assets side of the balance sheet.
Tomu na straně pasiv v normálním případě odpovídá obchodovatelný podíl ve prospěch investora, např. u akciové společnosti jsou to akcie.
As a rule, these are matched on the liabilities side by a tradable interest registered in the name of the investor, taking the form, in the case of a limited company for example, of shares.
Tyto akcie potom může prodat třetím osobám.
The investor can sell these shares to a third party.
Tím nemůže znovu odebrat svůj původně vložený majetkový podíl, neboť patří nyní k vlastnímu kapitálu k ručení společnosti a on již s ním nedisponuje.
He cannot withdraw the assets he originally brought in, as these now form part of the company's liable equity capital and are no longer at his disposal.
Prostřednictvím prodeje akcie – vždy podle kurzu na burze – může ale získat ekonomickou protihodnotu.
But by selling the shares — at the prevailing exchange price — he can realise their economic counter value.
Jeho kapitálová investice je tedy zastupitelná.
His assets have thereby become marketable.
Kvůli zvláštním okolnostem převodu účelového sdružení majetku země tuto možnost nemá.
Because of the special circumstances surrounding the transfer of special-purpose assets, this option was not available to the Land.
Komise přesto nevidí žádný důvod pro další přirážku.
However, the Commission does not see any reason for a further premium.
Země sice neměla možnost díky volné obchodovatelnosti investice realizovat hospodářskou protihodnotu, ovšem existovala a kdykoli existuje možnost uvolnit účelové sdružení majetku dle zákona opět z BayernLB a popřípadě dosáhnout vyšší výnosnosti opětovným vkladem do jiných ústavů.
Although the Land was unable to realise the economic counter value by trading freely in the investment, it was and is able at any time to withdraw the special-purpose assets from BayernLB by law and achieve possibly higher returns by reinvesting them in other institutions.
Také zde vychází porozumění mezi BdB, Svobodným státem Bavorsko a společností BayernLB z toho, že kvůli chybějící zastupitelnosti majetku neměla být uplatněna žádná přirážka.
Here too the understanding between the BdB, the Land and BayernLB assumes that no premium should be applied on account of the lack of marketability.
Komise proto považuje celkově za správnou přirážku k výnosnosti ve výši 0,3 % p.a. (po zdanění podniku a před zdaněním investora) za vzdání se dalších hlasovacích práv.
Overall, the Commission therefore considers a premium of 0,3 % per annum (after corporation tax and before investor tax) to be appropriate for forgoing additional voting rights.
Žádné snížení odměny kvůli sjednání paušální úhrady
No reduction in remuneration on account of the agreement on a fixed amount
U akcií závisí úhrada přímo na výsledcích podniku a vyjadřuje se hlavně ve formě dividend a podílu na zvýšení hodnoty podniku (např. vyjádřeno růstem kurzů akcií).
In the case of shares, the remuneration depends directly on the performance of the company and is expressed mainly in the form of dividends and a share in the increased value of the company (e.g. expressed by share price increases).
Země obdrží paušální úhradu, v jejíž výši by měly být vyjádřeny oba uvedené aspekty úhrady pro „normální“ příděl kapitálu.
The Land receives a fixed remuneration the level of which should reflect these two aspects of remuneration for ‘normal’ equity injections.
Je možné argumentovat, že pevná úhrada, kterou obdrží země místo úhrady spojené přímo s výsledky společnosti BayernLB, představuje výhodu, která opravňuje ke snížení sazby odměny.
It could be argued that the fact that the Land receives a fixed remuneration instead of one directly linked to BayernLB's performance constitutes an advantage which justifies a reduction in the rate of the remuneration.