natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Zvýhodnění ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES existuje proti tomu tehdy, pokud stanovená úprava úhrady a/nebo finanční situace podniku jsou takové, že není možné v přiměřené lhůtě očekávat normální výnosnost.
In contrast, the undertaking is being favoured within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty if the proposed remuneration arrangement and/or the financial position of the undertaking is such that a normal return on investment cannot be expected within a reasonable period of time.
Zásada soukromého investora v tržním hospodářství je rovněž použitelná na všechny státní podniky, a to nezávisle na tom, zda pracují ziskově nebo ztrátově.
The market-economy investor principle is applicable in the same way to all public enterprises, whether profitable or loss-making.
Tento postoj Komise byl potvrzen Evropským Soudem prvního stupně v rozsudku ohledně WestLB.
The Commission's view here was upheld by the Court of First Instance in WestLB.
Podle tohoto zní klíčová otázka pro dané posouzení, zda by investor v tržním hospodářství kapitál, který vykazuje stejné znaky jako prostředky na podporu země Hesensko, převedl za stejných podmínek, zvláště s ohledem na pravděpodobnou renditu z investice.
It follows that the key question in examining this case is whether a market-economy investor would have transferred to Helaba capital that had the same characteristics as the Land of Hessen's promotion-related assets and under the same conditions, especially in view of the probable return on the investment.
Právní a ekonomické zařazení vloženého kapitálu
Legal and economic classification of the capital contributed
Země Hesensko ke dni 31. prosince 1998 vložila prostředky na podporu s nominálním stavem půjčky podílu země ve výši 6,026 mld. DEM (3,081 mld.
The Land of Hessen contributed to Helaba up to 31 December 1998 as silent partnership reserves promotion-related assets with a nominal loan portfolio for the Land share of DEM 6,026 billion (EUR 3,081 billion) and a cash value assessed on the basis of an expert evaluation of DEM 2,473 billion (EUR 1,264 billion).
EUR) a se znalecky posouzenou aktuální hodnotou ve výši 2,473 mld. DEM (1,264 mld.
BAKred recognised these, as stated above, in full as basic own funds for supervisory purposes.
EUR) jako vklad tichého společníka do společnosti Helaba. BAKred vklad, jak je vysvětleno nahoře, v plném rozsahu z hlediska právního dohledu uznal jako základní vlastní prostředky.
They were to only a small extent required, on the basis of an amount which varied from year to year, to underpin promotion operations.
Pouze v malém rozsahu byl vklad potřebný s každoročně se měnící částkou na podporu samotného obchodu. Tato část bilancovaného vkladu tichého společníka měla pro společnost Helaba toliko funkci ručení.
This part of the silent partnership reserves shown in the balance sheet served only a guarantee function for Helaba.
Převážná zbývající část byla společnosti Helaba k dispozici k podpoře popř. rozšíření její konkurenceschopnosti v bankovních obchodech.
Most of the remainder was available to Helaba to underpin and expand its competitive business.
Podle postupu v případu WestLB zjistila Komise přiměřenou úhradu za převedené prostředky na podporu na základě jejich komerční využitelnosti pro společnost Helaba.
As in the WestLB case the Commission has determined the appropriate remuneration for the transferred promotion-related assets in the light of their commercial usefulness for Helaba.
Jak je vysvětleno, je v daném případě navazujícím bodem pro úhradu běžnou na trhu taková úhrada, kterou by požadoval investor v tržním hospodářství, který dává bance k dispozici vlastní kapitál v této formě.
As explained above, the starting point for determining the normal market remuneration is primarily the remuneration that would be demanded by a market-economy investor providing a bank with equity capital.
Stěžovatel přitom uvádí, že se u kapitálu daného k dispozici společnosti Helaba jedná stejně jako při převodu prostředků WfA na společnost WestLB o investici podobnou kmenovému kapitálu.
The complainant argues that the capital made available to Helaba is, as in the case of the transfer of the WfA assets to WestLB, an investment similar to share capital.
Německo naopak popírá jeho podobnost s kmenovým kapitálem.
Germany disputes its similarity with share capital.
Kapitál je spíše vkladem tichého společníka, což se projevilo ve výši úhrady.
It argues, rather, that the capital is a silent partnership, which affects the level of the remuneration.
Německo, společnost Helaba a stěžovatel se shodují v tom, že prostředky na podporu shrnuté ve vkladu tichého společníka země Hesensko představují základní kapitál.
Germany, Helaba and the complainant agree that the promotion-related assets comprised in the silent partnership of the Land of Hessen constitute core capital.
Účelový rezervní fond byl BAKred uznán jako základní kapitál (kapitál „Třídy 1“), a proto může být také srovnáván pouze s takovými nástroji vlastního kapitálu, které byly v Německu v roce vkladu uznávány jako základní kapitál a které měla společnost Helaba k dispozici v okamžiku vložení konkrétně pro investici této velikosti, která jasně překračovala 15 % základního kapitálu.
The special-purpose reserve was recognised by BAKred as core capital (‘tier 1 capital’) and could therefore only be compared with equity instruments that were recognised as core capital in Germany in the year of the transfer and that were available to Helaba at the time of contribution specifically for an investment of this order of magnitude, which made up significantly more than 15 % of the core capital.
Komise se do té míry řídí názorem účastníků řízení.
The Commission agrees with the parties on this point.
Již ve svém rozhodnutí v případu WestLB z roku 1999 zdůraznila, že porovnání majetku Wfa, který je rovněž uznán jako základní kapitál, s kapitálovými nástroji, které byly použity toliko jako doplňkový kapitál, jako například požitkové listy a prioritní akcie bez hlasovacích práv, nemůže posloužit jako základ pro určení přiměřené úhrady za převedený kapitál (rozhodnutí 2000/392/ES, bod 199).
It already made clear in its WestLB decision of 1999 that a comparison between the Wfa assets, which were also recognised as core capital, and equity instruments that were recognised only as additional capital, such as profit participation certificates and non-voting preference shares, cannot serve as a basis for determining the appropriate remuneration for the transferred capital (Decision 2000/392/EC, paragraph 199).
Základní kapitál má pro podnik větší užitek, protože tento si tak může pořídit doplňkové vlastní prostředky (např. požitkové listy) až do stejné výše, a rozšířit tak základnu vlastních prostředků.
Core capital is of much greater use to an undertaking because it can be used to raise additional own funds (such as profit participation certificates) up to the same amount in order to increase the bank's own funds.
Předpokladem pro uznání jako základního vlastního prostředku je zvýšená expozice rizika disponibilního kapitálu, která se zásadně projevuje ve zvýšené na trhu běžné úhradě těchto nástrojů.
For the capital provided to be recognised as basic own funds, there must be greater exposure to risk, which as a general rule is also reflected in a higher market remuneration for such instruments.
Srovnatelnost s tzv. doplňkovými prostředky, které je možné použít pouze v omezeném rozsahu pro rozšíření obchodů, může být proto od počátku vyloučena.
Any point of comparison with ‘additional funds’ that offer only limited scope for use in business expansion can therefore be ruled out from the outset.
Podle názoru BdB však měla Helaba správně pro samotnou konkrétní investici k dispozici právní formu základního popř. kmenového kapitálu.
In the view of the BdB, however, the only legal form properly available to Helaba for this specific investment was that of share capital.
Podle názoru Německa byla vedle toho k dispozici i právní forma vkladu tichého společníka s neomezenou platností (perpetual), která splňovala požadavky § 10 odst. 4 zákona o bankách, jakož i zároveň kritéria tzv. „Prohlášení ze Sydney“ výboru pro bankovní dohled Mezinárodní banky pro vyrovnání plateb v Basileji, která zase určuje rozhodovací praxi německého úřadu pro bankovní dohled BAKred.
In the view of Germany, another legal form available was that of a silent partnership contribution of unlimited duration (perpetual), which met the requirements of Section 10(4) of the German Banking Act (KWG) and at the same time the criteria of the ‘Sydney Declaration’ of the Committee on Banking Supervision of the Bank for International Settlements in Basle, which in turn guided the decisions taken by the German banking supervisory authority BAKred.
Předmětem dohody mezi zemí Hesensko a společností Helaba byla proto právní forma vkladu tichého společníka s neomezenou platností, který byl jako takový uznán příslušným úřadem pro bankovní dohled BAKred i příslušným daňovým úřadem.
The subject of the agreement between the Land of Hessen and Helaba was, therefore, the legal form of a silent partnership contribution of unlimited duration, which was recognised as such both by the competent banking supervisory authority BAKred and also by the competent tax authority.
Podle názoru Komise Německo dostatečně prokázalo, že tvrzení BdB není podstatné.
In the Commission's view, Germany has demonstrated sufficiently that the BdB's argument will not stand up.
BdB argumentuje, že vklad tichého společníka země Hesensko představuje zneužití formy „normálního“ vkladu tichého společníka.
The BdB argues that the silent partnership of the Land of Hessen represented a formal abuse of a ‘normal’ silent partnership.
Z ekonomického hlediska vklad tichého společníka takového druhu vykazuje mnoho společných rysů s kmenovým kapitálem, aby investor trval na úročení odpovídajícímu úhradě kmenového kapitálu.
In economic terms, the silent partnership contribution had so many points in common with share capital that an investor would have insisted on the payment of interest corresponding to the remuneration of share capital.
Komise bere dále na vědomí, že vklad tichého společníka byl výslovně jako takový sjednán mezi zemí Hesensko a společností Helaba a jako takový byl uznán příslušnými německými úřady.
The Commission notes firstly that the silent partnership contribution was expressly agreed as such between the Land of Hessen and Helaba and accepted as such by the competent German authorities.
Aby bylo možné akceptovat zneužití formy, muselo by se bez pochyb zjistit, že příslušné německé úřady vklad tichého společníka země Hesensko jako takový uznaly neprávem.
In order to be able to assume that there was an abuse of form, it would have to be beyond question that the competent German authority wrongly recognised the silent partnership of the Land of Hessen as such.
K tomuto ale neexistují žádné klíčové body.
However, there is no evidence of this.
Komise v této míře navazuje na názor Německa, podle kterého časově omezená platnost nebo vypověditelnost vkladu tichého společníka není ani z hlediska společenského práva ani z hlediska práva bankovního dohledu závaznou podstatnou charakteristikou pro uznání vkladu tichého společníka jako základního kapitálu ve smyslu § 10 odst. 4 zákona o bankách.
The Commission agrees here with Germany's view that the limited duration or withdrawability of a silent partnership contribution is, neither from the company law nor banking supervision points of view, a necessary characteristic feature for the recognition of a silent partnership as core capital pursuant to Section 10(4) of the German Banking Act.
Komise dále interpretuje „Prohlášení ze Sydney“ basilejského výboru pro bankovní dohled ze října 1998 tak, že toto jako základní kapitál ukládá pouze hranici 15 % pro uznání určitých, zvláště pak časově omezených inovačních kapitálových nástrojů.
Furthermore, the Commission interprets the ‘Sydney Declaration’ of the Basel Committee on Banking Supervision of October 1998 as imposing a 15 % limit only for the recognition of certain innovative capital instruments, particularly those limited in time, as core capital.
Z toho však nevyplývá, že permanentní inovační kapitálové nástroje nemohou být vůbec uznány jako základní kapitál nebo že klesnou také pod tuto hranici.
However, the converse conclusion may not be drawn that permanent innovative capital instruments may not at all be recognised as core capital or are also covered by this limit.
Pro využitelnost permanentních inovačních kapitálových nástrojů jako základního kapitálu nad hranici 15 % hovoří ostatně také praxe soukromých bank v posledních letech, jak Německo obsáhle prokázalo.
Moreover, the usefulness of permanent innovative capital instruments as core capital above the 15 % limit is testified to by the practice of private banks as well in recent years, as was amply demonstrated by Germany.
Ani selektivní kritéria, které BdB použil, nepovažuje Komise za dostatečně podstatná.
Nor does the Commission regard the selective criteria adduced by the BdB as sufficiently convincing.
Z hlediska analýzy rizik je vklad tichého společníka země Hesensko možné typologicky srovnat spíše s „normálním“ vkladem tichého společníka než s kmenovým kapitálem.
From the risk analysis point of view, the silent partnership of the Land of Hessen is more similar in type to a ‘normal’ silent partnership than to share capital.
Komise se v této míře také připojuje k vyjádření Německa.
The Commission agrees with Germany's comments here too.
Pro Komisi je v této souvislosti podstatné, že jak vklad tichého společníka země Hesensko, jak i ostatní „normální“ vklady tichého společníka přijaté na trhu, tzn. časově omezené vklady tichého společníka, musí být v případě konkursu vráceny před kmenovým kapitálem a investor tak dostane odškodnění, zatímco v případě investice kmenového kapitálu vyjde naprázdno.
For the Commission, it is crucial in this context that both the silent partnership of the Land of Hessen and other ‘normal’, i.e. time-limited silent partnerships taken up on the capital market must in insolvency proceedings be paid back before share capital and that the investor thus gets the recovery percentage, whereas in the case of a share capital investment he gets nothing.
Německo při předložení právního posudku vysvětlilo, že podle smluvních pravidel bude vklad tichého společníka země Hesensko během své platnosti v případě konkursu nebo likvidace, pokud nebude snížen nebo spotřebován ztrátami, uspokojen z eventuelního zbývajícího majetku přednostně před kmenovým kapitálem.
Germany submitted a legal opinion demonstrating that, under the contractual provisions, the silent partnership contribution of the Land of Hessen will, in the event of solvency or liquidation, in so far as it has not been reduced or used up by losses, be met on a prior-ranking basis before share capital from any remaining assets.
Kromě toho – pokud podnik nebude mít ztrátu – dostane jak země Hesensko, tak i investor časově omezeného vkladu tichého společníka celou sjednanou úhradu, zatímco investor do kmenového kapitálu má pouze nárok na výplatu dividendy odpovídající podílu na zisku.
Furthermore, so long as the undertaking is not making a loss, both the Land of Hessen and the investor of a time-limited silent partnership get the entire agreed remuneration, whereas the investor in share capital can claim only payment of a dividend that is in proportion to profits.
Také v této míře je vklad tichého společníka země Hesensko typickým vkladem tichého společníka ve smyslu § 10 odst. 4 zákona o bankách.
In this respect too, the silent partnership contribution of the Land of Hessen is a typical silent partnership contribution within the meaning of Section 10(4) of the German Banking Act.
Dále nepřesvědčila ani námitka BdB, že vklad tichého společníka je možné dát na stejnou úroveň s kmenovým kapitálem už proto, že tento dlouhodobě vedl k navýšení základního kapitálu společnosti Helaba o téměř 50 %.
Nor is the BdB's objection convincing that the silent partnership was equivalent to share capital because in the long term it had resulted in an increase of almost 50 % in Helaba's core capital.
Zde je nejprve nutné upozornit na úpravu ve stupních, kterou sjednaly země Hesensko a Helaba a podle které společnost Helaba v letech 1999 až 2002 mohla použít ke krytí klíčových obchodů podle skutečné potřeby kapitálu každoročně zvýšenou dílčí částku doložitelného základního kapitálu.
Account should be taken here firstly of the phased arrangement which the Land of Hessen and Helaba had agreed and under which, in the period from 1999 to 2002, in line with its actual capital requirement, Helaba could use only an annual increasing partial amount of the usable core capital to actually cover core business.
Kromě toho Komise v této souvislosti výslovně upozorňuje na to, že také v případě WestLB je vysoký objem kapitálového vkladu indicií, ale nebyl rozhodující pro přijetí podobnosti základního kapitálu.
Furthermore, the Commission would in this context draw explicit attention to the fact that, in the WestLB case too, the large volume of the capital injection is merely an indicator, but not on its own decisive in assuming similarity to share capital.
V rozhodnutí v případě WestLB 2000/392/ES jakož i v obnoveném rozhodnutí ze dne 20. října 2004, dospěla Komise na základě celkového pozorování k výsledku, že převažuje podobnost posuzované transakce s investicí kmenového kapitálu.
In the WestLB decision, the Commission concluded, on the basis of an overall assessment, that the similarity of the transaction being examined to a share capital investment was predominant.
Podstatným hlediskem tam byla například okolnost, že prostředky WfA byly v kmenovém kapitálu vystaveny plnému riziku ztráty v případě konkursu popř. likvidace.
An essential consideration in this respect was, for example, the fact that the WfA assets had, like share capital, been exposed to the full risk of loss in the event of solvency or liquidation.
Navíc Komise v případě WestLB také nezohlednila, že k okamžiku vkladu prostředků Wfa v roce 1991 – jinak než k okamžiku umístění vkladu tichého společníka země Hesensko do společnosti Helaba v roce 1998 – nebyl v Německu ještě vyvinut trh pro hybridní nástroje základního kapitálu a úvěrový ústav jako je WestLB mohl přijmout srovnatelný objem základního kapitálu na trhu pouze ve formě kmenového kapitálu.
Furthermore, in the WestLB case, the Commission also took account of the fact that, at the time of the transfer of the WfA assets in 1991 — in contrast to the time of the transfer of the silent partnership contribution of the Land of Hessen to Helaba in 1998 — there was not yet a developed market for hybrid core capital instruments in Germany and a credit institution such as WestLB could have taken up a comparable core capital volume on the market only in the form of share capital.
V daném případě by společnost Helaba mohla bez problémů krýt svou odhadovanou potřebu kapitálu v letech 1998 – 2002 také časově odstupňovaným přijetím několika objemově menších vkladů tichého společníka různých institucionálních investorů na trhu.
In the current case, Helaba could also easily have covered its estimated capital requirement in the period from 1998 to 2002 on the market by taking up, at intervals, several smaller silent partnership contributions from a number of different institutional investors.
BdB dále upozorňuje na to, že vkladem tichého společníka země Hesensko činila vyrovnávací rezerva kmenového kapitálu již jen přibližně 50 %, zatímco u soukromých úvěrových ústavů činí podíl hybridních nástrojů na základním kapitálu méně než 20 %, a tak vyrovnávací rezerva kmenového kapitálu činí více než 80 %.
The BdB also points out that, with the silent partnership contribution of the Land of Hessen, Helaba's share capital buffer was only 50 %, whereas, in the case of private credit institutions, the share of hybrid instruments in core capital is below 20 % and hence the share capital buffer amounts to more than 80 %.
Institucionální investor by, podle BdB, nebyl na pozadí vysokého podílu na celkovém základním kapitálu společnosti Helaba ochotný ke srovnatelnému vkladu.
An institutional investor would, according to the BdB, against the background of this high share in Helaba's overall core capital, not have agreed to a comparable contribution.
Německo potvrdilo, že podíl vkladů tichého společníka do základním kapitálu v roce 2003, tedy po dosažení posledního stupně v rámci stupňovitého modelu, činil […] % a podíl všech vkladů tichého společníka (tzn. nejen vkladu tichého společníka země Hesensko) činil v roce 2003 […] %.
Germany confirmed that the proportion of core capital accounted for by the silent partnership contribution in 2003, i.e. after the last stage of the phased arrangement had been reached, was [...] % and that the proportion accounted for by all the silent partnership contributions (i.e. not only the silent partnership contribution of the Land of Hessen) in 2003 amounted to [...] %.
Nicméně podle názoru Komise z tohoto nelze nutně odvozovat, že by institucionální investor kvůli vysokému podílu v celkovém vlastním kapitálu srovnatelný vklad tichého společníka neumístil.
Nevertheless, in the Commission's view, it cannot necessarily be deduced from this that an institutional investor would not have made a comparable silent partnership contribution because of the high proportion of total equity capital it represented.
Německo uvedlo, že zemské banky obecně ve vyšším měřítku využívají vklady tichého společníka nad hranici 15 % jako nástroj pořízení základního kapitálu, a to převážně z okruhu ručitelů ale také třetích investorů.
Germany pointed out that Landesbanks generally make greater use of silent partnership contributions beyond the 15 % limit as instruments of core capital procurement, and do so predominantly from amongst their guarantors, but also from third-party investors.
Tak podle údajů Německa činil podíl vkladů tichého společníka u […] v roce 2003 72 %, u […] i 39 %, u […] ii 33 %, u […] v 39 % a u […] 42 %.
For example, according to the information provided by Germany, the share of silent partnership contributions of in 2003 was 72 % in the case of [...], 39 % in the case of [...] , 33 % in the case of [...] 39 %, in the case of [...] and 42 % in the case of [...].
Důvody pro tento vysoký podíl hybridních nástrojů spočívají v tom, že zemským bankám je na základě jejich veřejnoprávní struktury zakázáno, aby přijímaly kapitál na akciových trzích.
The reasons for this high share of hybrid instruments have to do with the fact that, because of their public-law structure, the Landesbanks are not allowed to raise capital on the stock markets.
Dále se zdá, že investoři u zemských bank jsou spíše ochotni přijmout při nákupu nižší vyrovnávací rezervu kmenového kapitálu, protože kapitál je na základě jiné obchodní orientace, a tím blíže nižší rizikové struktury ústavů, vystaven celkově nižšímu riziku.
It also seems that investors in Landesbanks are more prepared to accept a smaller share capital buffer, since, because of the different business orientation and the accompanying reduced risk structure of the institutions, the capital is exposed to a generally smaller risk.
Přinejmenším u společnosti Helaba, kterou je v rámci skupiny uvedených zemských bank možné považovat za srovnatelně nerizikový úvěrový ústav, tak nemůže Komise vyloučit, že by přes vyrovnávací rezervu kmenového kapitálu ve výši (pouhých) přibližně 50 % institucionální investor provedl srovnatelnou investici ve formě vkladu tichého společníka do společnosti Helaba.
At least in the case of Helaba, which, even within the group of the above-mentioned Landesbanks, must be regarded as a comparatively low-risk credit institution, the Commission cannot therefore exclude the possibility that, despite a share capital buffer of (only) some 50 %, an institutional investor would have made a comparable investment in the form of a silent partnership contribution to Helaba.