natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Podle směrnice Rady 89/647/EHS ze dne 18. prosince 1989 o koeficientu výše kapitálové přiměřenosti pro úvěrové ústavy (dále „směrnice o kapitálové přiměřenosti“) a podle směrnice Rady 89/299/EHS ze dne 17. dubna 1989 o vlastních prostředích úvěrových ústavů (dále „směrnice o vlastních prostředcích“), podle nichž byl novelizován zákon o úvěrech („KWG“), musí banky disponovat základním jměním k ručení ve výši 8 % svých rizikových aktiv. Alespoň čtyři procenta z tohoto musí představovat takzvaný klíčový kapitál (kapitál „třídy 1“), který zahrnuje části kapitálu, které má úvěrový ústav neomezeně a bezprostředně k dispozici, aby mohl krýt rizika a ztráty, jakmile z tohoto vyplynou.
The German Banking Act (Kreditwesengesetz, or KWG) was amended in line with Council Directive 89/647/EEC of 18 December 1989 on a solvency ratio for credit institutions (the ‘Solvency Directive’) and Council Directive 89/299/EEC of 17 April 1989 on the own funds of credit institutions (the ‘Own Funds Directive’), which require banks to have a level of own funds equal to 8 % of their risk-adjusted assets, of which at least four percentage points must consist of what is termed core capital, or ‘tier I’ capital, meaning capital items which are at the credit institution's disposal without restriction and immediately in order to cover risks or losses as soon as they arise.
Klíčový kapitál má rozhodující význam pro celkové vybavení banky vlastními prostředky ve smyslu právního dohledu, protože doplňkový kapitál (kapitál „třídy 2“) je uznán pouze ve výši stávajícího klíčového kapitálu na podporu rizikových obchodů banky.
In determining the total own funds available to a bank for supervisory purposes, the core capital is of decisive importance because additional capital, or ‘tier II’ capital, is accepted as underpinning for risk-bearing transactions only up to the amount of the available core capital.
Ke dni 30. června 1993 musely německé banky své vybavení základním jměním k ručení přizpůsobit novým požadavkům podle směrnice o kapitálové přiměřenosti a směrnice o vlastních prostředcích.
By 30 June 1993 German banks had to adapt their own funds to the new requirements of the Solvency Directive and the Own Funds Directive.
Před převedením směrnice o kapitálové přiměřenosti do německého práva bylo mnoho zemských bank vybaveno základním jměním k ručení v poměrně malé výši.
The own-funds cushion of many Landesbanks was comparatively small even before transposal of the Solvency Directive into German law.
Pro dotyčné úvěrové ústavy bylo proto naléhavě nutné, aby posílily výši vlastního kapitálu, aby zabránily omezení své podnikatelské expanze nebo aby si alespoň mohly zachovat svůj stávající objem obchodů.
They now had to strengthen their own-funds base as a matter of urgency in order to avoid restrictions on their business expansion or at least to maintain their current level of activities.
Kvůli napjaté rozpočtové situaci nemohli ale státní podílníci přinést žádný nový kapitál, na druhé straně ale nechtěli také privatizovat a další kapitál financovat prostřednictvím kapitálových trhů.
However, because the budgetary situation was tight, the public shareholders were unable to provide any fresh capital but were not prepared to contemplate privatisation and to raise additional capital on capital markets.
Tak bylo rozhodnuto, že budou realizovány převody majetku resp. kapitálu, např. v případě společnosti WestLB majetek Wohnungsbauförderungsanstalt (Ústav na podporu bytové výstavby) země Severní Porýní-Vestfálsko („WfA“), v případě společnosti NordLB uvedené prostředky na podporu tří LTS.
It was therefore decided to undertake transfers of assets and capital: for example, in WestLB's case the assets of WfA and in NordLB’s case the above-mentioned promotion-related assets of the three LTS.
PŘEVOD LTS A JEHO ÚČINKY
TRANSFER OF THE LTS AND ITS EFFECTS
Zákonem o vložení prostředků na podporu země Dolní Sasko do vlastního jmění k ručení společnosti Norddeutsche Landesbank – Girozentrale, který byl přijat dne 17. prosince 1991 dolnosaským zemským sněmem, bylo ministerstvo financí země zmocněno, aby podíly země na prostředcích na podporu těchto tří LTS převedlo na společnost NordLB jako vlastní kapitál za aktuální cenu na trhu.
By the Act on the contribution of the promotion-related assets of the Land of Lower Saxony to the liable equity capital of Norddeutsche Landesbank — Girozentrale, adopted by the Lower Saxony Parliament on 17 December 1991, the Land’s Finance Ministry was empowered to transfer at their market value the Land’s shares of the promotion-related assets of the three LTS to NordLB as equity capital.
Vedle toho se země zavázala, že převedené prostředky na podporu udrží v součtu na hranici aktuální tržní hodnoty ve výši alespoň 1,5 miliardy DEM.
The Land also undertook to maintain the total market value of the transferred assets at not less than DEM 1500 million.
Podle zákona uzavřely země Dolní Sasko a společnost NordLB dne 20. prosince 1991 smlouvu o převodu, kterou převedla země své podíly na příslušných prostředcích na podporu zcela na společnost NordLB jako vlastní jmění k ručení.
On the basis of this Act, the Land of Lower Saxony and NordLB concluded a transfer agreement on 20 December 1991 by which the Land transferred to NordLB as liable equity capital its entire shares of the respective promotion-related assets.
Účelem převodu prostředků na podporu bylo zvýšení vlastního kapitálu společnosti NordLB uznaného z hlediska bankovního dohledu o 1,5 miliardy DEM.
The purpose of transferring the assets was to increase by DEM 1500 million the equity capital of NordLB recognised for supervisory purposes.
HODNOTA LTS
VALUE OF THE LTS
Společnost NordLB dne 21. února 1992 pověřila auditorskou společnost Treuarbeit AG zjištěním hodnoty vloženého majetku ke dni 31. prosince 1991.
On 21 February 1992 NordLB charged the audit firm Treuarbeit AG with the task of determining the value of the transferred assets at 31 December 1991.
Tato došla k výsledku, že převedený majetek vykazoval celkově hodnotu 1,7544 miliard DEM, a potvrdila, že na účelové rezervy vytvořené v souvislosti s vložením a vykazované v rozvaze společnosti NordLB k 31. prosinci 1991 jako vlastní kapitál ve výši 1,5 miliardy DEM je možné nahlížet jako na zhodnocené.
Treuarbeit AG concluded that the total value of the assets transferred came to DEM 1754 million and confirmed that the special-purpose reserve of DEM 1500 million, formed in connection with the transfer and shown on NordLB’s balance sheet at 31 December 1991 as equity capital, should be regarded as containing value.
Hodnota majetku vloženého zemí Dolní Sasko do společnosti NordLB se zjišťuje průběžně.
The value of the assets transferred to NordLB by the Land of Lower Saxony is continually updated.
Následující tabulka ukazuje zjištěné hodnoty ke konci roku 2003:
The table below shows the values established up to the end of 2003:
Rozhodný den
Date
Hodnota v mil. DEM
Value (DEM million)
Na základě posudku společnosti Treuarbeit AG společnost NordLB dne 26. února 1992 požádala Spolkový úřad pro bankovní dohled (BAKred) o uznání účelové rezervy z hlediska bankovního dohledu ve výši 1,5 miliard DEM jako vlastní prostředky k ručení podle § 10 odst. 2 věty 2 KWG.
On the basis of Treuarbeit AG's report, NordLB applied to the German Banking Supervisory Authority (Bundesaufsichtsamt für das Kreditwesen — ‘BAKred’) on 26 February 1992 asking for the special-purpose reserve of DEM 1500 million to be recognised for supervisory purposes as liable equity capital within the meaning of the second sentence of Section 10(2) KWG.
Dne 26. července 1993 uznal BAKred těchto 1,5 miliard DEM předběžně jako základní jmění k ručení.
On 26 July 1993 BAKred provisionally recognised the DEM 1500 million as liable equity capital. In response to a request by BAKred, the Land of Lower Saxony again confirmed its undertaking to maintain the value of the promotion-related assets at not less than DEM 1500 million.
Poté, co země Dolní Sasko objasnila svůj závazek k zachování hodnoty prostředků na podporu ve výši alespoň 1,5 miliardy DEM, které vyžadoval BAKred, uznal úřad pro dohled dne 22. listopadu 1993 s konečnou platností, že netrvají jeho počáteční pochybnosti ohledně zhodnocení účelové rezervy.
On 22 November 1993 BAKred finally gave notice that it was withdrawing its initial reservations regarding the value of the special-purpose reserve.
Před formálním uznáním prostředků na podporu LTS za základní jmění úřadem BAKRed toleroval BAKred skutečné používání prostředků na podporu k ručení, pokud to bylo nutné, aby bylo možné vyhovět aktuálně platným předpisům o kapitálové přiměřenosti.
Before formally recognising the promotion-related assets of the LTS as core capital, BAKred allowed them to be used to cover liabilities, in so far as was necessary to comply with the solvency rules in force at the time.
Částka 1,5 miliardy DEM byla od okamžiku vložení vykazována jako souhrnná účelová rezerva pod vlastním kapitálem společnosti NordLB, zatímco příslušná částka rozdílu byla zaúčtována k hodnotě majetku jako rezerva pro závazky ze smlouvy o převodu.
From the time of the transfer, the sum of DEM 1500 million was shown under NordLB’s equity capital as a combined special-purpose reserve, while the difference vis-à-vis the value of the assets was booked as a provision for commitments arising from the transfer agreement.
Německo uvedlo, že z převedeného majetku bylo cca 100 mil. DEM ročně využito na podporu samotného bankovního obchodu.
Germany has stated that each year around DEM 100 million of the assets transferred was required to underpin promotion-related business.
Veškerý zbytek majetku měla společnost NordLB od uznání úřadem BAKred k dispozici na podporu konkurenceschopnosti v bankovních obchodech.
All the remaining assets were available to NordLB to underpin its competitive business from the time when BAKred granted its recognition.
Před uznáním úřadem BAKRed byla na podporu konkurenceschopnosti v bankovních obchodech k dispozici pouze část skutečně požadovaných prostředků, aby bylo možné splnit předpisy o kapitálové přiměřenosti.
Until BAKred granted its final recognition, only the portion of the assets that was actually necessary to comply with solvency rules was available for competitive business.
Pro konkurenceschopnost v bankovních obchodech byly vyčleněny následující prostředky:
In detail, the following amounts were available for competitive business:
Hodnota prostředků vyčleněných na konkurenceschopnost v bankovních obchodech podle údajů Německa v mil. DEM
Value of assets available for competitive business, according to Germany (DEM million)
Květen
Mai
0Červenec
0July
0Srpen
0August
0Září
0September
0Říjen
0October
Nezávisle na využití prostředků z hlediska dohledu, je společnost NordLB vůči zemi smluvně zavázána, že před započetím jednoho každého obchodního roku sdělí výši předpokládaného využití prostředků na podporu LTS (takzvané doložení kapitálu).
Irrespective of the use to which the assets may be put for the purposes of banking supervision, NordLB is committed by agreement to inform the Land before the beginning of each business year how much of the LTS promotion-related assets it plans to use (‘earmarking of capital’).
Pro rok 1992 společnost NordLB ohlásila 180 mil. DEM.
For 1992 NordLB notified the use of DEM 180 million.
Pro rok 1993 byla doložena částka 1,4 miliardy DEM.
For 1993 the figure was DEM 1400 million.
Od roku 1994 se kapitál ohlášený vůči zemi kryje s maximální hodnotou prostředků, která byla k dispozici na konkurenceschopnost v bankovních obchodech (částky rozdílů k 1,5 miliardy DEM byly zapotřebí na podporu samotného obchodu).
Since 1994 the amount of capital notified to the Land has coincided with the maximum value available for competitive business (the different amounts totalling DEM 1500 million were needed for promotion-related activities).
Doložený kapitál v mil. DEM
Earmarked capital (DEM million)
ÚČINKY PŘEVODU PROSTŘEDKŮ NA PODPORU LTS NA SPOLEČNOST NORDLB
EFFECTS OF THE TRANSFER OF THE LTS ASSETS ON NORDLB
Podle údajů Německa měla společnost NordLB ke dni 31. prosince 1991 klíčový kapitál ve výši 2,043 miliard DEM a doplňkový kapitál ve výši 543 mil. DEM.
Germany states that, as at 31 December 1991, NordLB had core capital of DEM 2043 million and additional capital of DEM 543 million.
V poměru k tehdejší základně vlastního kapitálu tedy celkově ve výši 2,586 miliard DEM zvýšily prostředky na podporu ve výši 1,5 miliardy DEM základnu vlastního kapitálu o 58 %.
The promotion-related assets of DEM 1500 million therefore increased the total equity capital base of DEM 2586 million by 58 %.
Možnost rozšíření obchodu až do 100 % vážených rizikových aktiv se zvýšila s faktorem 12,5, tzn. cca o 17,5 miliard DEM.
The scope for business expansion using 100 % risk-adjusted assets was increased by a factor of 12,5, i.e. by around DEM 17500 million.
Ve skutečnosti může být zvýšením vlastních prostředků o cca 1,4 miliardy DEM rozšířen přípustný objem úvěrů ale mnohem silněji, protože riziková aktiva banky nelze normálně zatížit 100 % rizikem.
In reality, however, an increase in own funds of around DEM 1400 million can expand the permissible credit volume by much more, as a bank's assets are normally not 100 % risk-adjusted.
Protože zvýšení klíčového kapitálu společnosti NordLB vytvořilo možnost přijmout další doplňkový kapitál, zvětšila se nepřímo ještě silněji její skutečná kapacita pro přidělování úvěrů.
Since the increase in core capital allowed NordLB to raise further additional capital, there was an even greater indirect increase in its actual lending capacity.
ÚHRADA ZA PŘEVOD LTS
REMUNERATION FOR THE TRANSFER OF THE LTS
V § 7 odst. 1 smlouvy o vložení ze dne 20. prosince 1991 byla sjednána úhrada ve výši 0,5 % p.a. po zdanění za převod prostředků na podporu všech tří LTS.
Under Section 7(1) of the transfer agreement of 20 December 1991, a remuneration of 0,5 % per annum after tax was agreed for the transfer of the promotion-related assets of all three LTS.
Úhrada musí být placena ročně dodatečně.
The remuneration is payable each subsequent year.
Přitom musí společnost NordLB do 31.ledna příslušného následujícího obchodního roku zjistit výši úhrady.
In this context NordLB must determine the amount of remuneration for the following business year by 31 January.
Sazba úhrady se vztahuje podle smluvního ustanovení na ohlášené využívání rezerv vytvořených podle smlouvy o vložení, tzn. pouze na „doložený“ kapitál.
According to the terms of the agreement, the rate of remuneration is based on the notified use of the reserves formed pursuant to the transfer agreement, i.e. only on the capital actually earmarked.
Podle tohoto jsou placeny následující částky.
Accordingly, the following amounts have been paid:
Zaplacená úhrada v mil. DEM
Remuneration paid (DEM million)
Podle smlouvy o vložení má země Dolní Sasko navíc právo vybírat úroky a splátky, které se vrací do prostředků na podporu, pokud hodnota prostředků na podporu běžná na trhu překračuje 1,5 miliardu DEM.
Under the transfer agreement, the Land of Lower Saxony also has the right to withdraw interest payments and amortisations that flow back to the promotion-related assets, in so far as the market value of the assets exceeds DEM 1500 million.
V době do března 2003 bylo podle údajů Německa odebráno celkem 473,88 mil. DEM (242,29 mil. EUR). Toto podle jeho názoru odpovídá úrokové přirážce ke sjednaným 0,5 % p.a. ve výši cca 2,79-2,85 % za rok.
Germany stated that, up to March 2003, a total of DEM 473,88 million (EUR 242,29 million) was withdrawn, which, it argues, corresponds to an interest premium of around 2,79 %-2,85 % per annum on top of the agreed 0,5 % per annum.
VLOŽENÍ KAPITÁLU PROSTŘEDNICTVÍM DALŠÍHO VLASTNÍKA PODÍLŮ, NSGV
CAPITAL CONTRIBUTIONS BY THE OTHER SHAREHOLDER (NSGV)
V přípravných rozhovorech k převodu prostředků na podporu LTS na NordLB země Dolní Sasko objasnila vůči tehdy jedinému jinému ručiteli NSGV, že vychází ze společné odpovědnosti za financování obou ručitelů a že NSGV by měl přispět podle svého kapitálového podílu 40 %.
In preliminary discussions on the transfer of the LTS promotion-related assets to NordLB, the Land of Lower Saxony made it clear to the only other guarantor at that time, namely NSGV, that, in its view, both guarantors bore joint financial responsibility and that NSGV would have to make its own contribution in accordance with its 40 % share of capital.
Pokud by toto způsobilo potíže, bylo by nutné diskutovat o změně poměrů podílů.
If this were to pose problems, a change in ownership structure would have to be discussed.
Návrh dohody, která má být uzavřena mezi oběma ručiteli, byl přiložen k návrhu zákona ze dne 15. října 1991.
A draft agreement to be concluded between the two guarantors was annexed to the draft law of 15 October 1991.
Proti okamžitému podepsání této „dohody ručitelů“ stála podle údajů Německa pouze okolnost, že bylo stanoveno společné podepsání země Saska-Anhaltska a SBV, SBV k tehdejšímu okamžiku ale ještě nebyl založen.
According to Germany, the only obstacle to this ‘guarantor agreement’ being signed immediately was the fact that it had to be co-signed by the Land of Saxony-Anhalt and SBV, and the latter had not yet been set up at that time.
Při uzavření smlouvy o vkladu dne 20. prosince 1991 rozhodla schůze ručitelů, která k tomuto okamžiku sestávala ze země Dolní Sasko a NSGV, že učiní takovou dohodu ručitelů. Dohoda byla uzavřena po nabytí platnosti státní smlouvy za účasti země Sasko-Anhaltsko a SBV dne 5. března 1992.
On concluding the transfer agreement on 20 December 1991, the assembled guarantors, consisting at that time of the Land of Lower Saxony and NSGV, decided to reach such a guarantor agreement which was then duly concluded on 5 March 1992 — after the entry into force of the State Treaty — with the participation of the Land of Saxony-Anhalt and SBV.
NSGV podle údajů Německa dále splnil své závazky z dohody ručitelů ze dne 5. března 1992 a v červenci a v říjnu 1994 vlastní prostředky společnosti NordLB, které jsou uznány z hlediska bankovního právního dohledu, zvýšil prostřednictvím dvou dále blíže popsaných opatření z jeho strany celkem o 1 miliardu DEM (podle jeho tehdejšího kapitálového podílu na společnosti NordLB ve výši 40 %).
According to Germany, NSGV subsequently honoured its undertakings under the guarantor agreement of 5 March 1992 and in July and October 1994 increased NordLB's own funds recognised for supervisory purposes by a total of DEM 1000 million (in line with its 40 % share of NordLB’s capital at that time) by means of two measures described in more detail below.
LBS-zvláštní rezerva ve výši 450 mil. DEM
LBS special-purpose reserve of DEM 450 million
Landesbausparkasse (LBS) (Zemská stavební spořitelna), která byla dosud začleněna do společnosti NordLB, byla po jednáních na konci roku 1993 mezi zemí, NSGV a NordLB vyloučena z NordLB zákonem ze 6. června 1994 s účinkem ke dni 1. července 1994 a osamostatněna jako právně způsobilý ústav veřejného práva.
Following negotiations between the Land, NSGV and NordLB at the end of 1993, the Landesbausparkasse (LBS), previously incorporated in NordLB, was hived off by an Act adopted on 6 June 1994 and turned into an independent public-law institution (Anstalt des öffentlichen Rechts) with legal capacity, with effect from 1 July 1994.
Dosud byli v interním poměru ručitelů vlastníci LBS země Dolní Sasko ze 60 % a NSGV ze 40 %.
Up to then, LBS had been 60 %-owned by the Land of Lower Saxony and 40 %-owned by NSGV.
Hodnota LBS byla vyčíslena na 900 mil. DEM.
Their value was estimated at DEM 900 million.
Bylo sjednáno, že společnost NordLB by měla před vyčleněním odebrat z LBS 450 mil. DEM a NSGV by měl stejnou částku do LBS opět přivést.
It was agreed that NordLB would withdraw DEM 450 million from LBS before it was hived off and that NSGV would inject the same amount into LBS.
Toto opatření bylo NSGV započítáno ve výši 450 mil. DEM na jeho závazek z dohody ručitelů přivést do NordLB 1 miliardu DEM, za podmínky, že NSGV by realizoval další majetkový vklad ve výši 550 mil. DEM.
This last measure was effected by deducting DEM 450 million from NGSV’s commitment under the guarantor agreement to inject DEM 1000 million into NordLB, on condition that NSGV would make a further capital contribution of DEM 550 million.
Odebraná částka ve výši 450 mil. DEM byla společností NordLB zaúčtována v rezervních fondech ze zisku ve formě zvláštní rezervy jako dodatečné vlastní jmění k ručení ve smyslu předpisů bankovního právního dohledu.
NordLB booked the sum of DEM 450 million it had withdrawn to a revenue reserve in the form of a special reserve as additional liable equity capital within the meaning of the banking supervisory rules.
Zvláštní rezerva se úročí 7,5 % p.a. před zdaněním způsobem ukládání a v interním poměru ručitelů mezi sebou navzájem přísluší zemi ze 60 % a NSGV ze 40 %.
The special reserve yielded cumulative interest before tax of 7,5 % per annum and was owned jointly by the guarantors in accordance with their internal relationship, i.e. 60 % by the Land and 40 % by NGSV.
Kapitálový vklad tichého společníka ve výši 550 mil. DEM
Silent partnership contribution of DEM 550 million
NSGV a společnost NordLB podle údajů Německa uzavřely dne 10. října 1994 smlouvu o majetkovém vkladu podle § 10 odst. 4 KWG.
Germany states that on 10 October 1994 NSGV and NordLB concluded an agreement concerning a capital contribution under Section 10(4) KWG.
Podle ní se NSGV zavázal, že s účinností k 10. říjnu 1994 provede majetkový vklad ve formě podílu tichého společníka ve výši 550 mil. DEM u NordLB proti zaplacení úhrady závislé na zisku, jejíž výše vyplývá z blíže specifikované úrokové sazby pro desetileté dluhopisy majitele ve výši 7,91 % s připočtením marže 1,2 % p.a.
Under that agreement, NSGV undertook to make a capital contribution to NordLB in the form of a silent partnership amounting to DEM 550 million, with effect from 10 October 1994, in return for payment of a profit-linked remuneration the amount of which would be derived from the interest rate (specified in more detail) on 10-year bearer bonds amounting to 7,91 % plus a margin of 1,2 % per annum.
Z toho se podle údajů německých úřadů vypočítá celkové úročení ve výši 9,11 %, které odpovídá úhradě běžné na trhu za podíl tichého společníka a zároveň úhradě, která se má zaplatit zemi Dolní Sasko za vložení prostředků na podporu do vlastního jmění k ručení.
This produces a total interest rate of 9,11 %, which, according to the German authorities, corresponds to the normal market remuneration for silent partnerships and at the same time to the remuneration payable to the Land of Lower Saxony for contributing the promotion-related assets as liable equity capital.
Vklad byl podle údajů německých úřadů proveden podle smlouvy a byl ve smyslu bankovního právního dohledu uznán jako vlastní jmění společnosti NordLB k ručení.
The German authorities state that the contribution was made in accordance with the agreement and was recognised for supervisory purposes as liable equity capital of NordLB.
STANOVISKO ÚČASTNÍKŮ
COMMENTS FROM INTERESTED PARTIES
STÍŽNOST A POZNÁMKY STĚŽOVATELE
COMPLAINT AND OBSERVATIONS BY THE COMPLAINANT (THE BDB)
BdB vidí v převodu prostředků LTS na podporu a ve zvýšení vlastních prostředků společnosti NordLB, které je s tím spojeno, narušení hospodářské soutěže ve prospěch společnosti NordLB, protože společnost NordLB neprovedla žádnou úhradu, která by byla v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství.
In BdB's view, the transfer of the LTS promotion-related assets and the associated increase in NordLB's capital distorted competition in favour of NordLB since the latter did not pay remuneration consistent with the market-economy investor principle.
Podle názoru BdB není použití zásady investora v tržním hospodářství omezeno na ztrátové nebo sanaci vyžadující podniky.
The BdB submits that the application of the market-economy investor principle is not limited to enterprises which are loss-making or in need of financial restructuring.