natgillin/translations-raw huggingface dataset:
S cílem splnit tyto úkoly by společná zemědělská politika a její budoucí vývoj měly v rámci svých cílů přispět k dosažení udržitelného rozvoje, a to zvýšením důrazu na podporu zdravých a kvalitních výrobků a výrobních metod udržitelných z hlediska životního prostředí, včetně ekologické výroby, obnovitelných surovin a ochrany biologické rozmanitosti.
To meet these challenges, the CAP and its future development should, among its objectives, contribute to achieving sustainable development by increasing its emphasis on encouraging healthy, high-quality products, environmentally sustainable production methods, including organic production, renewable raw materials and the protection of biodiversity.
Uvedené závěry byly potvrzeny v závěrech Lisabonské strategie Evropskou radou v Soluni (20. a 21. června 2003).
Those guiding principles were confirmed in the Lisbon strategy conclusions of the European Council of Thessaloniki (20 and 21 June 2003).
Reformovaná společná zemědělská politika a rozvoj venkova může být v následujících letech klíčovým příspěvkem ke konkurenceschopnosti a udržitelnému rozvoji.
The reformed CAP and rural development can make a key contribution to competitiveness and sustainable development in the coming years.
Směrem k udržitelnému zemědělství: reformy společné zemědělské politiky v letech 2003 a 2004
Towards sustainable agriculture: the 2003 and 2004 CAP reforms
Reformy společné zemědělské politiky v letech 2003 a 2004 představují významný krok směrem ke zlepšení konkurenceschopnosti a udržitelného rozvoje zemědělské činnosti v EU a stanovují rámec pro budoucí reformy.
The 2003 and 2004 CAP reforms represent a major step forward in improving the competitiveness and sustainable development of farming activity in the EU and setting the framework for future reforms.
Postupné reformy přispěly ke konkurenceschopnosti evropského zemědělství snížením záruk cenové podpory a podporou strukturálních úprav.
Successive reforms have contributed to the competitiveness of European agriculture by reducing price support guarantees and encouraging structural adjustment.
Zavedení nevázaných přímých plateb podněcuje zemědělce, aby reagovali na tržní signály tvořené poptávkou spotřebitelů, nikoli pobídkami politik ohledně množství.
The introduction of decoupled direct payments encourages farmers to respond to market signals generated by consumer demand rather than by quantity-related policy incentives.
Zahrnutí norem týkajících se životního prostředí, bezpečnosti potravin, zdraví a dobrých životních podmínek zvířat do zásady podmíněnosti posiluje důvěru spotřebitelů a zvyšuje udržitelnost zemědělství s ohledem na životní prostředí.
The inclusion of environmental, food safety and animal health and welfare standards in cross-compliance reinforces consumer confidence and increases the environmental sustainability of farming.
Rozvoj venkova 2007–2013
Rural development 2007 to 2013
Budoucí politika rozvoje venkova se zaměřuje na tři klíčové oblasti zemědělsko-potravinářské hospodářství, životní prostředí a hospodářství a obyvatelstvo venkova v širším smyslu.
The future rural development policy focuses on three key areas: the agrifood economy, the environment and the broader rural economy and population.
Nová generace strategií a programů rozvoje venkova bude vystavěna okolo čtyř os, tedy: osy 1 o zlepšení konkurenceschopnosti zemědělství a lesnictví; osy 2 o zlepšování životního prostředí a krajiny; osy 3 o kvalitě života ve venkovských oblastech a diverzifikace hospodářství venkova; a osy 4 o Leaderu.
The new generation of rural development strategies and programmes will be built around four axes, namely: axis 1, on improving the competitiveness of the agricultural and forestry sector; axis 2, on improving the environment and the countryside; axis 3, on the quality of life in rural areas and diversification of the rural economy; and axis 4, on Leader.
V rámci osy 1 se soubor opatření zaměří na lidský a fyzický kapitál v odvětví zemědělství, potravinářství a lesnictví (s cílem podpořit přenos vědomostí a inovaci) a na kvalitu výroby.
Under axis 1, a range of measures will target human and physical capital in the agriculture, food and forestry sectors (promoting knowledge transfer and innovation) and quality production.
Osa 2 poskytuje opatření na ochranu a rozšiřování přírodních zdrojů, jakož i zachování zemědělských a lesnických systémů s vysokou přírodní hodnotou a kulturních krajin ve venkovských oblastech Evropy.
Axis 2 provides measures to protect and enhance natural resources, as well as preserving highnature value farming and forestry systems and cultural landscapes in Europe’s rural areas.
Osa 3 pomáhá ve venkovských oblastech rozvinout místní infrastrukturu a lidský kapitál s cílem zlepšit podmínky pro hospodářský růst a tvorbu pracovních míst ve všech odvětvích a pro diverzifikaci hospodářských činností.
Axis 3 helps to develop local infrastructure and human capital in rural areas to improve the conditions for growth and job creation in all sectors and the diversification of economic activities.
Osa 4 založená na zkušenostech s iniciativou Leader zavádí možnosti inovačního řízení prostřednictvím místně založených přístupů zdola nahoru použitých na rozvoj venkova.
Axis 4, based on the Leader experience, introduces possibilities for innovative governance through locally based, bottom-up approaches to rural development.
Plnění úkolů
Meeting the challenges
Venkovské oblasti charakterizuje značná rozmanitost situací – počínaje odlehlými venkovskými oblastmi trpícími vylidňováním a úpadkem po příměstské oblasti nacházející se pod rostoucím tlakem městských center.
Rural areas are characterised by a very large diversity of situations, ranging from remote rural areas suffering from depopulation and decline to peri-urban areas under increasing pressure from urban centres.
Podle definice OECD založené na hustotě obyvatel představují venkovské regiony [2] 92 % území EU.
According to the OECD definition, which is based on population density, rural regions [2] account for 92 % of EU territory.
Navíc 19 % obyvatel žije v převážně venkovských regionech a 37 % žije ve výrazně venkovských regionech.
Furthermore, 19 % of the population live in predominantly rural regions and 37 % in significantly rural regions.
Tyto regiony vytváří v EU 45 % hrubé přidané hodnoty (HPH) a poskytují 53 % pracovních míst, avšak ve srovnání s nevenkovskými oblastmi mají tendenci zaostávat v mnoha sociálně-ekonomických ukazatelích, včetně strukturálních ukazatelů.
These regions generate 45 % of Gross Value Added (GVA) in the EU and provide 53 % of the employment, but tend to lag behind non-rural areas as regards a number of socioeconomic indicators, including structural indicators.
Ve venkovských oblastech je přibližně o třetinu nižší příjem na obyvatele [3], nižší míra zaměstnanosti žen, odvětví služeb je méně rozvinuté, vyšší úrovně vzdělávání jsou obecně méně zastoupeny a menší podíl domácností má přístup k širokopásmovému internetu.
In rural areas, per capita income is around a third less [3], activity rates for women are lower, the service sector is less developed, higher education levels are generally lower, and a smaller percentage of households has access to broadband internet.
Tyto nevýhody mají tendenci nabývat ještě více na významu v převážně venkovských regionech, ačkoliv se celkový obraz na úrovni EU může mezi členskými státy značně lišit.
These disadvantages tend to be even more significant in predominantly rural regions, although the general picture at EU level can vary substantially between Member States.
Nedostatek příležitostí, kontaktů a infrastruktury pro odbornou přípravu je ve venkovských oblastech specifickým problémem žen a mladých lidí.
Lack of opportunities, contacts and training infrastructure are a particular problem for women and young people in remote rural areas.
Ve starých členských státech činí podíl zemědělství na HDP 2 %, v nových členských státech 3 % a v Rumunsku a Bulharsku více než 10 %.
In the old Member States agriculture accounts for 2 % of GDP, in the new Member States for 3 % and in Romania and Bulgaria for more than 10 %.
V nových členských státech je podíl zemědělství na zaměstnanosti třikrát vyšší (12 %) než ve starých členských státech (4 %).
In the new Member States the employment share of agriculture is three times higher (12 %) than in the old Member States (4 %).
Zemědělství a potravinářství společně tvoří důležitou součást hospodářství EU, která v zemích EU-25 představuje 15 milionů pracovních míst (8,3 % z celkového množství) a 4,4 % HDP.
The combined agricultural and food sector forms an important part of the EU economy, accounting for 15 million jobs (8,3 % of total employment) and 4,4 % of GDP.
Evropská unie je největším výrobcem potravin a nápojů na světě s celkovou produkcí odhadovanou na 675 miliard EUR. Odvětví však zůstává značně polarizované a co do velikosti roztříštěné, s významnými příležitostmi i hrozbami pro firmy.
The EU is the world’s largest producer of food and beverages, with combined production estimated at EUR 675 billion. However, the sector remains highly polarised and fragmented in terms of size, with significant opportunities and threats for firms.
Lesnictví a související odvětví zaměstnávají přibližně 3,4 milionu osob s obratem 350 miliard EUR, ale v současnosti se využívá pouze 60 % ročního přírůstku lesů.
Forestry and related industries employ around 3,4 million people with a turnover of EUR 350 billion, but only 60 % of annual forest growth is currently exploited.
Zemědělství a lesnictví představují v EU 77 % využívání půdy.
Agriculture and forestry represent 77 % of land use in the EU.
Výsledky zemědělství v oblasti vlivu na životní prostředí, pokud jde o ochranu a rozšiřování přírodních zdrojů, byly v posledních letech smíšené.
The environmental performance of agriculture in the preservation and enhancement of natural resources in recent years has been mixed.
Co se týče kvality vody, celkový nadbytek dusíku se od roku 1990 ve většině starých členských států mírně snížil, i když některé země a regiony dále zůstávají pod značnými tlaky co se vylouhování živin týče.
As regards water quality, total nitrogen surplus has declined slightly since 1990 in most of the old Member States, although some countries and regions still experience significant nutrient leaching pressures.
Problémy s emisemi čpavku, eutrofizací, degradací půdy a úbytkem biologické rozmanitosti v mnoha oblastech přetrvávají.
Problems of ammonia emissions, eutrophication, soil degradation and decline in biodiversity persist in many areas.
Stále větší část zemědělských oblastí se však využívá pro ekologickou výrobu (5,4 milionu hektarů v EU) a obnovitelné zdroje (v roce 2004 bylo pro výrobu bioenergie využíváno odhadem 1,4 milionu hektarů, z čehož 0,3 milionu ha v rámci prémie na energetické plodiny a 0,6 milionu hektarů na neobdělávané půdě).
However, an increasing share of agricultural area is devoted to organic production (5,4 million hectares in the EU) and renewable resources (an estimated 1,4 million hectares was used for bioenergy production in 2004, of which 0,3 million hectares under the energy crop premium and 0,6 million hectares on set-aside land).
Dlouhodobé tendence změn klimatu budou zemědělství a lesnictví stále více přetvářet.
Long-term trends in climate change will increasingly shape farming and forestry patterns.
Ochrana biologické rozmanitosti pokročila kupředu s realizací sítě Natura 2000 – bylo vyčleněno přibližně 12–13 % zemědělských a lesnických oblastí.
There have been advances in the protection of biodiversity with the implementation of Natura 2000 — around 12-13 % of agricultural and forestry area has been designated.
Zemědělské systémy s vysokou přírodní hodnotou hrají důležitou úlohu v zachovávání biologické rozmanitosti a stanovišť, a také pokud jde o ochranu krajiny a kvalitu půdy.
High nature value farming systems play an important role in preserving biodiversity and habitats, as well as in landscape protection and soil quality.
Ve většině členských států tyto systémy zemědělské výroby představují 10 až 30 % zemědělských oblastí.
In most Member States, these farming systems account for between 10 % and 30 % of the agricultural area.
V některých oblastech by opuštění zemědělské výroby mohlo přinést vážná rizika pro životní prostředí.
In some areas the abandonment of farming could engender serious environmental risks.
Venkovské oblasti tedy budou v nadcházejících letech čelit specifickým úkolům, pokud jde o růst, zaměstnanost a udržitelnost.
Rural areas therefore face particular challenges as regards growth, jobs and sustainability in the coming years.
Nabízí ale skutečné příležitosti ve smyslu potenciálu pro hospodářský růst v nových odvětvích, nabídky cestovního ruchu a venkovských zařízení občanské vybavenosti, své přitažlivosti jako místa pro bydlení a práci i své úlohy jakožto rezervoáru přírodních zdrojů a vysoce hodnotných krajin.
But they offer real opportunities in terms of their potential for growth in new sectors, the provision of rural amenities and tourism, their attractiveness as a place in which to live and work, and their role as a reservoir of natural resources and highly valued landscapes.
Odvětví zemědělství a potravinářství musí využít příležitostí, které nabízí nové přístupy, technologie a inovace, aby vyhověla vyvíjející se tržní poptávce v Evropě i na celém světě.
The agricultural and food sectors must seize the opportunities offered by new approaches, technologies and innovation to meet evolving market demand both in Europe and globally.
Jsou to především investice do klíčových zdrojů lidského kapitálu, které umožní venkovským oblastem a zemědělsko-potravinářskému odvětví směle hledět do budoucnosti.
Above all, investment in the key resource of human capital will allow rural areas and the agrifood sector to look to the future with confidence.
U příležitosti oživení Lisabonské strategie Evropská rada znovu potvrdila, že Lisabonskou strategii je třeba vidět v širších souvislostech požadavku udržitelného rozvoje, podle nějž je třeba řešit současné potřeby, aniž by byla ohrožena schopnost budoucích generací uspokojit své vlastní potřeby [4].
On the occasion of the relaunch of the Lisbon strategy, the European Council has reaffirmed that the Lisbon strategy is to be seen in the wider context of sustainable development requirement that present needs must be met without compromising the ability of future generations to meet their own needs [4].
Nové programové období nabízí jedinečnou příležitost změnit zaměření podpory z EZFRV na hospodářský růst, zaměstnanost a udržitelnost.
The new programming period provides a unique opportunity to refocus support from the new EAFRD on growth, jobs and sustainability.
V tomto ohledu je plně v souladu s Prohlášením o hlavních zásadách pro udržitelný rozvoj [5] a s obnoveným Lisabonským akčním programem, který se snaží cílit prostředky tak, aby z Evropy učinil přitažlivější místo pro investice a práci, za podpory znalostí a inovací pro růst a vytváření četnějších a lepších pracovních příležitostí.Politika rozvoje venkova musí pomoci venkovským oblastem splnit tyto cíle v období let 2007–2013.
In this respect, it is fully in line with the Declaration on the Guiding Principles for Sustainable Development [5] and the renewed Lisbon Action Programme which seeks to target resources at making Europe a more attractive place in which to invest and work, promoting knowledge and innovation for growth and creating more and better jobs.Rural development policy must help rural areas meet these objectives in the period 2007 to 2013.
K tomu je zapotřebí strategičtější přístup ke konkurenceschopnosti, tvorbě pracovních příležitostí a inovacím ve venkovských oblastech a zlepšenému řízení při uskutečňování programů.
This requires a more strategic approach to competitiveness, job creation and innovation in rural areas and improved governance in the delivery of programmes.
Je třeba se více zaměřit na investice do lidského kapitálu s výhledem do budoucnosti, na know-how a kapitál v odvětvích zemědělství a lesnictví, na nové způsoby poskytování všeobecně prospěšných služeb v oblasti životního prostředí, jakož i na tvorbu četnějších a lepších pracovních příležitostí prostřednictvím diverzifikace, a to zejména pro ženy a mladé lidi.
There must be an increased focus on forward-looking investments in people, know-how and capital in the farm and forestry sectors, on new ways of delivering win-win environmental services and on creating more and better jobs through diversification, particularly for women and young people.
Tím, že pomůže venkovským oblastem EU naplnit jejich potenciál jakožto přitažlivých míst pro investice, práci a život, může politika rozvoje venkova sehrát svou úlohu v udržitelném rozvoji území Evropy.
By helping the EU’s rural areas to fulfil their potential as attractive places in which to invest, work and live, rural development policy can play its part in the sustainable development of Europe’s territory.
STANOVENÍ PRIORIT SPOLEČENSTVÍ PRO ROZVOJ VENKOVA V PROGRAMOVÉM OBDOBÍ 2007–2013
SETTING THE COMMUNITY’S PRIORITIES FOR THE RURAL DEVELOPMENT PROGRAMMING PERIOD 2007 TO 2013
V rámci cílů stanovených v nařízení (ES) č. 1698/2005 určují níže uvedené strategické směry priority Společenství v souladu s článkem 9 uvedeného nařízení.
Within the framework of the objectives established in Regulation (EC) No 1698/2005, the strategic guidelines set out below identify priorities for the Community in accordance with Article 9 thereof.
Směry se zaměřují na začlenění hlavních priorit politik tak, jak je uvedeno v závěrech zasedání Evropské Rady v Lisabonu a Göteborgu.
The guidelines aim at the integration of major policy priorities as spelt out in the conclusions of the Lisbon and Göteborg European Councils.
Pro každý soubor priorit jsou uvedeny ilustrativní klíčové akce.
For each set of priorities, illustrative key actions are presented.
Na základě těchto strategických směrů vypracují členské státy své národní strategické plány rozvoje venkova, které budou tvořit referenční rámec pro přípravu programů rozvoje venkova.
On the basis of these strategic guidelines, each Member State will prepare its national strategy plan as the reference framework for the preparation of rural development programmes.
Zdroje vyčleněné na priority Společenství týkající se rozvoje venkova (v rámci nejnižších limitů financování uložených právními předpisy pro každou osu) budou záležet na konkrétní situaci, na silných a slabých stránkách a na příležitostech každé programové oblasti.
The resources devoted to the Community rural development priorities (within the regulatory minimum funding limits for each axis) will depend on the specific situation, strengths, weaknesses and opportunities of each programme area.
Všechny priority Společenství a jejich příspěvky k lisabonským a göteborským cílům bude třeba převést do souvislostí na úrovni členských států v národních strategických plánech a v programech rozvoje venkova.
Each of the Community priorities, and their contribution to the Lisbon and Göteborg objectives, will need to be reflected at Member State level in the national strategy plan and the rural development programmes.
V mnoha případech budou existovat vnitrostátní nebo regionální priority pro specifické problémy související se zemědělsko-potravinářským řetězcem, nebo se situací zemědělství a lesnictví, pokud jde o životní prostředí, klimatické podmínky a zeměpisnou polohu.
In many cases, there will be national or regional priorities for specific problems related to the agrifood chain or the environmental, climatic and geographical situation of agriculture and forestry.
Venkovské oblasti se možná budou muset vypořádat s dalšími specifickými problémy, jako jsou tlak příměstských oblastí, nezaměstnanost, odlehlost či nízká hustota obyvatelstva.
Rural areas may have to deal with other specific issues such as peri-urban pressure, unemployment, remoteness or low population density.
Strategické směry Společenství
Community strategic guideline
Evropské zemědělství, lesnictví a potravinářství mají velký potenciál pro další rozvoj vysoce kvalitních produktů s přidanou hodnotou, které uspokojí rozmanitou a rostoucí poptávku evropských spotřebitelů a světových trhů.
Europe’s agricultural, forestry and food-processing sectors have great potential to further develop high-quality and value-added products that meet the diverse and growing demand of Europe’s consumers and world markets.
Prostředky vyčleněné na osu 1 by měly přispět k silnému a dynamickému zemědělsko-potravinářskému odvětví v Evropě tím, že se zaměří na priority přenosu znalostí, modernizaci, inovaci a kvalitu v potravinářském řetězci a na prioritní odvětví, pokud jde o investice do fyzického a lidského kapitálu.
The resources devoted to axis 1 should contribute to a strong and dynamic European agrifood sector by focusing on the priorities of knowledge transfer, modernisation, innovation and quality in the food chain, and on priority sectors for investment in physical and human capital.
Za účelem splnění těchto priorit jsou členské státy vybízeny k tomu, aby zaměřily podporu na klíčové akce.
In order to meet these priorities, Member States are encouraged to focus support on key actions.
Tyto klíčové akce by mohly zahrnovat:
Such key actions could include:
restrukturalizaci a modernizaci zemědělského odvětví, který nadále hraje důležitou úlohu v rozvoji mnohých venkovských oblastí, zejména v nových členských státech.
restructuring and modernisation of the agriculture sector, which continue to play an important role in the development of many rural areas, particularly in the new Member States.
Úspěšné přizpůsobení zemědělství může být klíčem ke zlepšení konkurenceschopnosti odvětví zemědělství a jeho udržitelnosti, pokud jde o ochranu životního prostředí, a také k posílení růstu a zaměstnanosti v souvisejících oblastech hospodářství.
Successful agricultural adjustment can be the key to improving the competitiveness and environmental sustainability of the agricultural sector and boosting jobs and growth in related areas of the economy.
To zahrnuje podporu předvídání změn v odvětví zemědělství v souvislosti s restrukturalizací a modernizací a vývojem aktivního přístupu k odborné přípravě a přeškolení zemědělců, a to zejména s ohledem na přenositelné dovednosti,
This includes promoting the anticipation of change within the agricultural sector in the context of restructuring and modernisation and developing a proactive approach to training and retraining farmers, particularly as regards transferable skills;
zlepšení integrace v zemědělsko-potravinářském řetězci.
improving integration in the agrifood chain.
Hospodářství venkova má v sobě značný prostor pro tvorbu nových produktů a jejich uvádění na trh, pro udržení větší hodnoty ve venkovských oblastech prostřednictvím programů jakosti a pro zlepšení celkového obrazu evropských produktů v zahraničí.
There is considerable scope in the rural economy to create and market new products, to retain more value in rural areas through quality schemes and to raise the profile of European products overseas.
Využití poradenství a podpory pro splnění norem Společenství pomůže tomuto integračnímu procesu.
The use of advisory services and support to meet Community standards will contribute to this integration process.
Tržně orientované zemědělství pomůže dále sjednotit pozici evropského zemědělsko-potravinářského odvětví jakožto významného zaměstnavatele a zdroje hospodářského růstu,
A market-oriented agricultural sector will help further consolidate the position of Europe’s agrifood sector as a major employer and source of economic growth;
usnadnění inovací a přístupu k výzkumu a vývoji.
facilitating innovation and access to research and development (R & D).
Pro evropská odvětví zemědělství, potravinářství a lesnictví jsou inovace stále důležitější.
Innovation is increasingly important for Europe’s farming, agrifood and forestry sectors.