natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Na druhé straně subjekty odborného vzdělávání již mohly poskytovat určitý druh „soukromého“ vzdělávání – totiž obchodní vzdělávací služby na konkurenčním základě – od roku 1997 podle vývoje příslušných vnitrostátních předpisů (zejména tzv. „balíku Treu“; zákona č. 144 ze dne 17. května 1999, kterým se stanoví „opatření v oblasti investic, zmocnění vlády k reorganizaci pobídek k zaměstnanosti a předpisů pro INAIL a ustanovení pro reorganizaci pojišťovacích subjektů“ a dohoda mezi státem a regiony z března 2000) a v mnoha případech jej skutečně provedly.
On the other hand, the training institutions were already free to supply “private” training -which is to say market training services on a competitive basis- since 1997, further to the evolution of the relevant legal national framework (namely the “pacchetto Treu”; national law 144/99 and the State-Regions agreement of March 2000) and in several cases indeed implemented it.
Podle Itálie však posuzované opatření nepřineslo výhodu oproti konkurentům, jelikož má zachovat zkušenosti a know-how „zavedených“ subjektů (například jednou z požadovaných podmínek pro získání podpory jsou ujednání, jež musí být uzavřeny s veřejnými finančními subjekty na nejméně 3 až 5 let) a v dané fázi bylo nezbytné, aby tyto subjekty splnily podmínky akreditace a aby se mohly i nadále věnovat vzdělávací činnosti na liberalizovaném trhu.
Nevertheless, according to Italy, the measure under scrutiny would not result in a competitive advantage, as it is intended to preserve the expertise and know-how of the “historical” agencies (for example, at least 3 to 5 years running covenant with the funding public body are asked to be eligible for aid) and was necessary at that stage to make them fulfil the conditions set down for certification in order to keep them carrying on training, on a liberalized market.
Navíc by tyto subjekty, které vyvíjejí činnost většinou na místní úrovni (subregionální), nebyly schopny narušit obchodní výměnu.
In addition, these agencies, operating mostly at local (sub regional) level, would be, in its opinion, incapable to affect trade.
Pokud jde o provádění posuzovaného opatření na území státu, podle informací, které Itálie zaslala, regiony Furlandsko-Julské Benátsko, Sicílie a Kampánie režim nezačaly uskutečňovat.
As it concerns the enforcement of the measure under assessment over the territory of the Country, according to the information supplied by Italy, the Regions Friuli Venezia Giulia, Sicily and Campania have not implemented at all the scheme at hand.
Sardínie a autonomní provincie Trento opatření provedly na základě nařízení Komise (ES) č. 69/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis [3] (dále jen „nařízení de minimis“).
Sardinia and the Autonomous Province of Trento put the measure into effect pursuant to Commission Regulation (EC) No 69/2001 of 12 January 2001, on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to de minimis aid [3], while Toscana and Umbria did the same them after the opening of proceedings on the present case.
Regiony Toskánsko a Umbrie po zahájení řízení k tomuto případu přijaly stejné řešení.
Only the Autonomous Province of Bolzano was not allowed any funding under M.O.
Pouze autonomní provincii Bolzano nebyly přiděleny žádné dotace ve smyslu MV 173/2001, a tudíž tato provincie opatření neprovedla Jiné regiony ve skutečnosti provedly pouze částečně dotyčné podprogramy.
173/2001 and consequently did not implement the measure at all. Some other regions actually implemented only part of the sub-measures in cause.
Komise především podotkla, že pouze subjekty odborného vzdělávání jsou příjemci podpory, která je poskytována z fondu, který byl výslovně vytvořen na základě vnitrostátních předpisů.
First of all, the Commission observed that only training agencies were in receipt of the aid, granted from a fund expressly conceived by a national rule.
Navíc byly vybrány na základě specifických kritérií, které stanovily regiony, a Komise tudíž opatření považovala za selektivní a vyžadující využití veřejných zdrojů.
In addition they were selected on the basis of specific criteria, stipulated by the Regions, thus the measure was to be considered selective and implying public expenditure.
Komise poté vyjádřila silnou pochybnost o tom, zda může být celkově odborné vzdělávání považováno za neobchodní činnost v obecném zájmu, jak od počátku italské orgány tvrdily.
Secondly, the Commission expressed strong doubts as to whether vocational training in its whole, could be considered as a non-market activity of general interest, as pointed out in the beginning by the Italian authorities.
V tomto ohledu Komise vyjádřila mínění, že tyto podpory mohou zlepšit finanční situaci příjemců podpory, jelikož snižují náklady, které by příjemci museli za normální situace nést sami.
In that respect, the Commission took the view that these contributions were able to improve the financial situation of the recipients of the aid, as they reduced the costs that the beneficiaries would have normally had to bear by themselves.
Konečně, přestože vzdělávání je předmětem obchodních výměn v rámci Společenství pravděpodobně pouze v omezené míře, nebylo možné vyloučit, že některé subjekty odborného vzdělávání vyvíjejí činnost na úrovni Společenství.
Finally, although training is likely to constitute a limited object of intra-community exchanges, it could not be excluded that some training companies were active at the community level.
Tyto subjekty by mohly mít zájem o přístup na italský trh.
These undertakings might be interested to enter the Italian training market.
Komise se proto domnívala, že dané opatření může představovat státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy.
The Commission therefore considered that the measure might constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Jesliže by bylo posuzované opatření považováno za státní podporu, muselo by být hodnoceno na základě ustanovení Smlouvy a dalších příslušných právních předpisů Společenství.
Provided it had to be qualified as State aid, the measure at hand should have been assessed on the basis of the provisions of the Treaty and of the other relevant Community rules.
V tomto ohledu Komise vyjádřila názor, že pouze část podpory na „přizpůsobení provozních budov a zařízení“ by měla mít výjimku, a to v té míře, kdy se vztahuje na dodatečné náklady spojené se zaměstnáváním tělesně postižených pracovníků.
In this respect, the Commission took the view that just part of the aid for the adaptation of premises and equipment, might benefit of an exemption, provided it referred to additional costs of employment of disabled workers.
Obdobně by „vzdělávání školitelů“ mohlo mít výjimku, pokud budou splněna kritéria stanovená nařízením Komise (ES) č. 68/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podpory na vzdělávání [4].
Likewise, aid under the sub-programme “training of trainers” might benefit of an exemption, as long as it met the criteria laid down in Commission Regulation (EC) No68/2001 of 12 January 2001 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to training aid [4].
Naopak všechny ostatní podprogramy, které spis obsahuje, měly být podle Komise posuzovány jako podpory na provoz a podle žádného ustanovení Smlouvy jim tudíž neměly být uděleny výjimky.
On the contrary, at that stage of the dossier, all the other measures had to be qualified, to the Commission’s mind, as operating aid, hence not susceptible to be granted any exemption, under any provisions of the Treaty.
Připomínky třetích stran Komise obdržela pouze od jednoho italského subjektu odborného vzdělávání, který zjevně vyvíjí činnost přinejmenším na vnitrostátní úrovni a který je rovněž příjemcem posuzovaného opatření.
Comments from interested parties has only been submitted to the Commission by an Italian training agency, allegedly active at least at national level, which is also a beneficiary of the measure taken into consideration.
Zatímco uvedený subjekt se domnívá, že italské předpisy pro přístup na trh v oblasti vzdělávání jsou pro vnitrostátní subjekty i pro subjekty na úrovni Společenství totožné, podotýká rovněž, že podle kritérií stanovených regiony musí provozní oddělení subjektů odborného vzdělávání, chtějí-li zajišťovat vzdělávání financované z veřejných zdrojů, dosáhnout ve své předchozí činnosti určité úrovně efektivity a musí mít úzké vztahy se společenskými a podnikatelskými kruhy.
While it is of the opinion that the Italian rules for accession to the training market are the same for national and other Community undertakings, it also points out that the operational units of the training institutions are requested, in order to be charged with training supported by public funding, to have reached an efficiency threshold in the activity carried on in the past and to have a close link with the productive and social environment, according to criteria established by the Regions.
Z tohoto důvodu žádný zahraniční subjekt odborného vzdělávání doposud nedokázal splnit stanovené podmínky.
This is why no foreign training agency would have been able to fulfil the conditions set down.
Podle Itálie dané opatření neovlivní obchodní výměnu v rámci Společenství, jelikož systém akreditace, který je založen na objektivních kritériích stanovených regionálními prováděcími pravidly, neklade žádnou překážku či omezení právu vzdělávacích agentur z jiných regionů nebo členských států na usazení.
According to Italy, the measure at hand does not affect trade between Member States, as the certification system (sistema di accreditamento), which is based on objective criteria laid down in regional implementing rules, does not establish any barrier or limit to the establishment right of agencies coming from other regions or MS.
Podle italských orgánů by navíc nově příchozí subjekty nebyly poškozeny podporou, která by byla poskytnuta italským subjektům odborného vzdělávání, u nichž se předpokládá, že již obtížně zvládají vlastní území, jak potvrzují v minulosti utrpěné ztráty, jež mělo posuzované opatření kompenzovat.
Moreover, to the Italian authorities' mind, the newcomers would not be damaged by the aid allowed to the Italian agencies which are supposed to be already in trouble to serve their own area, as confirmed by the losses suffered in the past, the measure under examination was intended to compensate for.
Podle Itálie zejména podpora ve formě kompenzace za předešlé ztráty, způsobené výkonem odborného vzdělávání, jímž byly subjekty odborného vzdělávání pověřeny a jež bylo uskutečňováno v rámci systému veřejného odborného vzdělávání, nepředstavuje podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy.
Thus, in particular, aid in the form of compensation for losses suffered in the past, engendered by the implementation of vocational training, the training institutions were entrusted with, given in the framework of the public educational system, would not constitute aid in the meaning of Art.87§1, according to Italy.
Kromě toho podle mínění Itálie zahraniční subjekty nemají žádný zájem vstoupit na italský trh v oblasti „veřejného“ vzdělávání kvůli jeho neziskovosti, což rovněž dosvědčuje nezbytnost posuzovaných podpor.
Furthermore, in Italy's view, there would be no interest for foreign undertakings to enter the Italian “public” training market, because of its lack of profitability. This would be proved inter alia by the need for the aid under examination.
Neziskové odborné vzdělávání, financované z veřejných zdrojů, které příjemci neplatí přímo a které je poskytováno v rámci systému veřejného odborného vzdělávání, by podle italských orgánů nemělo být považováno za obchodní činnost, a to zejména ve světle judikatury „Humbel“ [5] a „Wirth“ [6].
Finally, non-profitable vocational training, subsidised by public resources, not directly paid by the beneficiaries, given in the framework of the public educational system, should not be qualified as market activity, in Italian authorities' opinion, an this in particular in the light of the case law “Humbel” [5] and “Wirth” [6].
Region Piemont připouští, že opatření je selektivní a vyžaduje využití veřejných zdrojů, popírá však, že přináší jakoukoli výhodu nebo že má vliv na obchodní výměnu v rámci Společenství.
Piemonte region, while agreeing that the measure is selective and involves State resources, denied that advantage and effects on intra-community trade were involved.
S ohledem na první aspekt je toho názoru, že udělená podpora je pouze kompenzací za služby poskytnuté subjekty odborného vzdělávání, pokud se jednalo o vzdělávání poskytované v rámci veřejného odborného vzdělávání. Pokud jde o druhý aspekt, podle jeho mínění mezi členskými státy neexistuje obchodní výměna služeb v oblasti vzdělávání, jelikož největší překážky představuje odlišný jazyk a chybějící spjatost s územím.
With regard to the former, it took the view that the grants allowed only represented the compensation for services provided by the training agencies, as long as training supplied in the framework of public education is at stake; concerning the latter, in its opinion there is no training services trade among MS, the major obstacles being represented by language and lack of link to the territory.
Podle jeho názoru naopak může účinně existovat trh v rámci Společenství v oblasti „soukromého“ vzdělávání (tzn. obchodní služby v oblasti vzdělávání na základě hospodářské soutěže).
On the contrary a community market of the “private” training (i.e. competitive market training services), in its mind, can indeed exist.
V každém případě by tato opatření nepřivodila nově příchozím žádnou újmu, jelikož by nemuseli nést náklady, jež příjemci v minulosti museli hradit.
In any event, no prejudice would be brought to the newcomers by these measures, as they would have not had to undertake the costs the beneficiaries of the aid were obliged to face in the past.
I kdyby tato výhoda byla prokázána, podle regionu Piemont by se jednalo pouze o narušení čistě místního trhu tak, že by se podle jeho názoru nepoužil čl. 87 odst. 1 Smlouvy.
And, even if this advantage would be proved, it would be, in the view of the Region Piemonte, matter of distortion of a merely local market, so that, in its opinion, Art.87(1) would not be applicable.
Analýza Komise se týká režimu podpory tvořeného danými obecnými opatřeními a nikoli jednotlivých podpor poskytovaných určitým subjektům.
The Commission's analysis concerns the aid scheme constituted by the general measures in question, and not individual grants of aid to particular subjects.
Již od zahájení řízení italské orgány jasně věděly o pochybnostech, které Komise k režimu má.
Since the opening of the procedure, the Italian authorities have been fully aware of the Commission's doubts concerning the scheme.
Kdyby se bývaly domnívaly, že by tyto specifické případy měly být posuzovány jednotlivě, bývaly by měly informovat Komisi o jejich specifické povaze a poskytnout všechny nezbytné informace, aby mohlo dojít k jednotlivému posouzení.
If they considered that some particular cases should have been assessed on an individual basis, they should have had informed the Commission of their specific features and provided all the information needed for an individual assessment to be made.
Poskytnutí podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy
Existence of aid under Article 87(1) of the EC Treaty
Čl. 87 odst. 1 Smlouvy stanoví, že, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, nejsou se společným trhem slučitelné podpory poskytované státem nebo ze státních prostředků, které tím, že zvýhodňují určité podniky nebo odvětví výroby, narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž.
Article 87(1) of the EC Treaty states that “any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, insofar as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market”.
Posuzovaná podpora spočívá v poskytnutí veřejných zdrojů z fondu o hodnotě 180 miliard italských lir (zhruba 93 milionů EUR), který byl výslovně vytvořen na základě vnitrostátních předpisů a rozdělen mezi téměř všechny italské regiony, jak vyplývá z přílohy k MV 173/2001.
The aid under scrutiny is realised through the grant of public resources from a fund of 180 billion ITL (about 93million EUR) which was expressly conceived by a national rule and shared among almost all the Italian regions, as it comes out from the annexe to the MO 173/2001.
Je tedy splněna podmínka využití veřejných zdrojů.
Therefore there is public fund expenditure.
Příjemci z tohoto režimu podpory jsou pouze subjekty odborného vzdělávání.
Only training agencies are beneficiaries of the aid scheme.
Kromě toho jsou příjemci vybíráni na základě regionu, podle dostupné finanční dotace a podle případných doplňkových kritérií ve vztahu ke každému italskému regionu; výběr opatření je tedy dvojí.
Furthermore the recipients of the aid are selected on a regional basis, in the light of the available budget and of possible additional criteria, in respect of each Italian region, thus the selectivity of the measure is twofold.
Existenci výběru a veřejných zdrojů kromě jiného potvrdily italské orgány ve svých připomínkách.
The presence of selectivity and public resources have been also confirmed by Italy, in its observations.
Hospodářská činnost
Presence of economic activity
Především je třeba zdůraznit, že v obecné rovině pojetí podniku v kontextu předpisů v oblasti hospodářské soutěže zahrnuje podle judikatury Soudního dvora [7] jakýkoli subjekt vykonávající hospodářskou činnost, a to bez ohledu na jeho právní postavení (např. neziskový subjekt), na míru nebo způsob jeho financování, a že jakákoli činnost spočívající v nabízení zboží či služeb na určitém trhu je hospodářská činnost.
It has first to be underlined that, in general terms, “the concept of undertaking, in the context of competition law, covers any entity engaged in an economic activity, regardless of the legal status (e.g. non-profit-making) and of the entity or the way in which it is financed” and that “any activity consisting in offering goods and services on a given market is an economic activity” [7]
Tento postoj byl rovněž vyjádřen ve sděleních Komise z roku 1996 [8] a z roku 2000 [9] o službách v obecném zájmu v Evropě, jakož i ve zprávě Komise o zasedání Evropské rady v Laekenu [10].
This view was also expressed in the 1996 [8] and 2000 [9] communications by the Commission on services of general interest in Europe as well as in the Commission report to the Laeken European Council [10].
Pokud jde zejména o rozlišení mezi službami hospodářské povahy a službami nehospodářské povahy, Komise nedávno zdůraznila (viz zejména bod 44 Zelené knihy o službách obecné povahy [11], který je mimo jiné uveden v Bílé knize na stejné téma [12]), že jakákoli činnost spočívající v nabízení zboží či služeb na daném trhu je hospodářská činnost.
As regards in particular the distinction between services of an economic nature and services of a non-economic nature, it has been recently underlined by the Commission (see in particular point 44 of the green paper on SGI [11]), quoted, among others in the white paper on SGI [12] that any activity consisting in offering goods and services on a given market is an economic activity.
Hospodářské i nehospodářské činnosti mohou tudíž společně existovat ve stejném odvětví a někdy mohou být dokonce poskytovány stejnou organizací.
Thus, economic and non-economic services can co-exist within the same sector and sometimes even be provided by the same organisation.
Pravidla vnitřního trhu, hospodářské soutěže a zejména státních podpor se použijí v případě hospodářských činností.
The internal market, competition and state aid rules apply to the former.
Pravidla vnitřního trhu a hospodářské soutěže se naopak nepoužijí v případě nehospodářských činností a nemají tudíž žádný vliv na služby v obecném zájmu, pokud tyto služby jsou skutečně nehospodářské činnosti.
On the contrary, internal market and competition rules do not apply to non-economic activities and therefore have no impact on services of general interest to the extent that these services indeed constitute non-economic activities.
S odvoláním na odborné vzdělávání na vnitrostátní úrovni se Soudní dvůr Evropských společenství rozsudku Humbel domníval, že stát se zavedením a udržováním tohoto systému nesnaží vykonávat ziskovou činnost, ale zamýšlí plnit svou úlohu vůči obyvatelstvu v sociální, kulturní a výchovné oblasti [13].
With regard to national education the European court of Justice ruled that the State, in establishing and maintaining such a system, is not seeking to engage in gainful activity but is fulfilling its duty towards its own population in the social, cultural and educational field [13].
Rozsudek v záležitosti Humbel zejména stanoví, že kursy konané v technickém institutu v rámci systému odborného vzdělávání na vnitrostátní úrovni nemohou být považovány za „služby“ pro účely článku 50 Smlouvy.
Judgement Humbel in particular stipulates that courses taught in a technical institute under the national education system cannot be regarded as services for the purposes of Article 50 of the EC Treaty.
První odstavec tohoto článku totiž stanoví, že výkony poskytované zpravidla za úplatu mají být podle Smlouvy považovány za služby.
Actually the first paragraph of the latter Treaty provides that only services “normally provided for remuneration” are to be considered to be services within the meaning of the Treaty.
Rozsudek ve věci Wirth [14] potvrzuje závěry Soudního dvora v případě Humbel, podle nichž základní charakteristika úplaty spočívá v tom, že tvoří přiměřený zisk za danou službu a je zpravidla sjednána mezi poskytovatelem a příjemcem služby.
Judgement Wirth [14] confirms the findings of the Court in Case Humbel, according to which the essential characteristic of remuneration lays in the fact that it constitutes consideration for the service in question, and is normally agreed upon between the provider and the recipient of the service.
V tomtéž rozsudku má Soudní dvůr za to, že v kursech poskytovaných v rámci systému odborného vzdělávání na vnitrostátní úrovni tato charakteristika chyběla.
In the same judgment the Court considered that such a characteristic was absent in the case of courses provided under the national education system.
Na základě judikatury Soudního dvora v případu Wirth jsou v obecnější rovině zpravidla mnohé činnosti realizované organizacemi vykonávajícími především společenské funkce, které jsou neziskové a jejichž záměrem není provozovat průmyslovou či obchodní činnost, vyňaty z používání pravidel Společenství týkajících se hospodářské soutěže a vnitřního trhu [15].
More in general, according to the case law of the Court of Justice, many activities conducted by organisations performing largely social functions, which are not profit oriented and which are not meant to engage in industrial or commercial activity, will normally be excluded from the Community competition and internal market rules [15].
V posuzovaném případě z informací, které Itálie poskytla, vyplynulo, že činnosti provozované zúčastněnými vzdělávacími instituty se překrývaly.
In the case at hand, it resulted, from the information supplied by Italy, that the activity carried out by the training institutes concerned was twofold.
Na jedné straně zajišťovaly institucionální služby v oblasti vzdělávání, jež měly společenský záměr a byly určeny jednotlivcům a které byly součástí systému veřejného odborného vzdělávání a byly financovány státem nebo jeho regiony, a to na základě prosté úhrady určitých způsobilých výdajů.
On the one hand they assured institutional, social targeted vocational training, they had been entrusted with, addressed to individuals, delivered in the framework of public education system and paid by the State or its regions on the basis of the mere reimbursement of certain eligible costs.