natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Zvláště bylo při výše uvedené analýze statusu tržního hospodářství zjištěno, že v případě čtyř společností nebylo vyvážené množství svobodně stanoveno společností, ale že bylo stanoveno v obchodním povolení společnosti.
In particular, it was established, as set out under the analysis of MET above, that for four companies, the export sales quantities were not freely determined by the company, but were fixed in the company's business licence.
V případě dvou společností stoprocentně vlastněných státem bylo stanoveno, že neprokázaly, že jsou zavedena odpovídající opatření k zabránění zásahům státu.
For the two 100 % State-owned companies, it was considered that they failed to demonstrate that appropriate measures were taken to prevent State interference.
Pokud jde o zbývající dvě společnosti, bylo zjištěno, že jsou ve spojení s třetí společností, která podmínky pro přiznání individuálního zacházení v souladu s čl. 9 odst. 5 základního nařízení nesplňuje, protože podléhá omezením na vývoz a státním zásahům do vnitřní struktury a rozhodování.
For the two remaining companies, it was found that they are linked to a third company which did not fulfil the requirements for IT as set forth in Article 9(5) of the basic Regulation for reasons of export sales restrictions and State involvement in its internal structure and decision-making process.
Pokud by byly v případě těchto tří společností ve spojení stanoveny rozdílné celní sazby, hrozilo by riziko jejich obcházení, takže prvním dvěma společnostem nemohlo být přiznáno individuální zacházení.
As there would be a risk of circumvention were different duty rates to be applied to these three related companies, IT could not be granted to the former two companies.
Podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení je třeba v případě dovozů ze zemí, kde není zavedeno tržní hospodářství, a pokud nelze přiznat status tržního hospodářství, ohledně zemí uvedených v čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení, stanovit běžnou hodnotu na základě ceny nebo početně zjištěné hodnoty ve srovnatelné zemi.
According to Article 2(7) of the basic Regulation, in case of imports from non-market-economy countries and to the extent that MET could not be granted, for countries specified in Article 2(7)(b) of the basic Regulation, normal value has to be established on the basis of the price or constructed value in an analogue country.
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že hodlá jako vhodnou srovnatelnou zemi použít pro účely stanovení běžné hodnoty pro ČLR a Vietnam Brazílii, a vyzvala zúčastněné země, aby se k tomu vyjádřily.
In the notice of initiation the Commission indicated its intention to use Brazil as an appropriate analogue country for the purpose of establishing normal value for the PRC and Vietnam and invited the interested parties to comment thereon.
Spolupracující vyvážející výrobci zaslali připomínky, v nichž navrhovali jako srovnatelné země Thajsko, Indii nebo Indonésii, které jsou podle nich vhodnější než Brazílie.
Comments were received from the cooperating exporting producers suggesting Thailand, India or Indonesia as being a more suitable analogue country than Brazil.
Hlavními argumenty proti Brazílii bylo to, že Brazílie se liší od ČLR i Vietnamu z hlediska svého sociálně-ekonomického i kulturního vývoje i pokud jde o HNP na jednoho obyvatele, že se v ní téměř nevyrábí obuv STAF a že se tato země též odlišuje od Číny i od Vietnamu, pokud jde o pracovní náklady a o dostupnost surovin.
The main arguments claimed against Brazil were that Brazil does not possess similarities to PRC and Vietnam in terms of socio-economic and cultural developments, or per capita GNP, that Brazil hardly produces STAF and that it also differs from China and Vietnam in terms of labour cost and conditions of access to raw material.
Některé ze zúčastněných zemí, které navrhovaly jiné srovnatelné země než Brazílii, tvrdily, že během předcházejícího šetření ohledně dovozu některé obuvi se svrškem z usně nebo z plastické hmoty pocházející z ČLR, Indonésie a Thajska [4] byla jako srovnatelná země zvolena Indonésie, a že by proto měla být zvolena i pro toto šetření.
Some of the interested parties suggesting analogue countries other than Brazil argued that in a previous investigation concerning imports of certain footwear with uppers of leather or plastics originating in the PRC, Indonesia and Thailand [4], Indonesia was chosen as analogue country and that, consequently, it should also be chosen for this investigation.
Komise vyzvala ke spolupráci vývozce z Brazílie a ostatních potenciálních srovnatelných zemí, jako např. z Indie, z Indonésie a z Thajska.
The Commission sought cooperation from exporters in Brazil and in other potential analogue countries such as India, Indonesia and Thailand.
Rozeslala dopisy více než 50 společnostem v Brazílii i v Indii a více než 20 společnostem v Indonésii.
Letters were sent to more than 50 companies in Brazil as well as in India and more than 20 companies in Indonesia.
Mimo to útvary Komise kontaktovaly Sdružení thajského obuvnického průmyslu a získaly ke spolupráci šest thajských vyvážejících výrobců.
In addition, the Commission services contacted the Thai Footwear Association and obtained cooperation from six Thai exporting producers.
Ze všech společností oslovených v ostatních zemích se spoluprací v rámci šetření souhlasil jeden indický vyvážející výrobce, dva indonéští vyvážející výrobci a osm brazilských vyvážejících výrobců.
Out of all the companies which were contacted in the other countries, one Indian exporting producer, two Indonesian exporting producers and eight Brazilian exporting producers agreed to cooperate in the investigation.
Reprezentativnost domácích prodejů
Representative domestic sales
Jedním z nejdůležitějších kritérií pro výběr srovnatelné země je reprezentativnost domácího prodeje ve srovnatelné zemi ve srovnání s vývozem dotčeného výrobku pocházejícího ze země bez tržního hospodářství nebo ze zemí dotčených šetřením.
One of the most important criteria for the selection of the analogue country are the representative domestic sales in the analogue country as compared to exports of the product concerned originating in the non-market economy country or countries concerned by the proceeding.
Proto v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení, který platí i pro srovnatelnou zemi, budou domácí ceny ve srovnatelné zemi obvykle považovány za reprezentativní, pokud jejich objem činí alespoň 5 % množství, které je do Evropské unie vyváženo ze země bez tržního hospodářství.
Therefore, pursuant to Article 2(2) of the basic Regulation which is also applied to the analogue country, the domestic prices of the analogue country will normally be considered representative if their volume is at least 5 % of the quantities exported to the EU by the non-market economy country.
Pokud jde o Indonésii, stojí za zmínku, že dva spolupracující indonéští vyvážející výrobci uváděli objem domácího prodeje, který nebyl ve srovnání s vývozy pocházejícími z dotčených zemí dostatečně reprezentativní.
As regards Indonesia, it should be noted that the two cooperating Indonesian exporting producers reported domestic sales which were not sufficiently representative as compared to the exports originating in the countries concerned.
Pokud jde o Indii, přihlásil se jen jeden spolupracující vývozce.
Regarding India, only one cooperating exporter came forward.
Objem jeho domácího prodeje ale činil méně než 5 % vývozu z Vietnamu, a proto nebyl vzhledem k celkovému vývozu z dotčených zemí dostatečně reprezentativní.
Its domestic sales represented, however, less than 5 % of the Vietnamese exports and were therefore not sufficiently representative with regard to the total exports from the countries concerned.
Pokud jde o Thajsko, přihlásilo se šest vyvážejících výrobců, kteří spolupracovali tím způsobem, že odpověděli na dotazník.
As regards Thailand, six exporting producers came forward and cooperated by replying to the questionnaire.
Objem jejich domácího prodeje nedosahoval ani 5 % vývozů z ČLR nebo Vietnamu, a proto nebyl vzhledem k celkovému vývozu z dotčených zemí dostatečně reprezentativní.
They did not have domestic sales representing 5 % or more of PRC or Vietnamese exports and were therefore not sufficiently representative with regard to the total exports from the countries concerned.
Proto nebylo Thajsko vybráno jako vhodná srovnatelná země.
Consequently, Thailand was not found to be an appropriate analogue country.
Naopak tři hlavní brazilští vyvážející výrobci z osmi spolupracujících ohlásili domácí prodej, jehož objem u každého z nich činil více než 50 % jejich vlastního vývozu, a bylo zjištěno, že jejich souhrnný domácí prodej též činí nejméně 5 % vývozů z obou dotčených zemí.
In contrast, the three main Brazilian exporting producers amongst the eight which cooperated, reported domestic sales which represented respectively more than 50 % of their own exports and their aggregate domestic sales were also found to account for 5 % or more in comparison with exports from the two countries concerned.
Na základě výše uvedených skutečností se zdá, že Brazílie je nejvhodnější volbou vzhledem k reprezentativnosti svého domácího prodeje, takže bylo možné vyhnout se nutnosti provádět výpočet běžné hodnoty a jejím případným četným úpravám.
On the basis of the above, Brazil appeared to be the most reasonable choice in view of the representative domestic sales which permitted to avoid construction of the normal value and possible numerous adjustments.
Soutěžní prostředí ve srovnávané zemi
Competition in the reference country
Výběr Brazílie jako srovnatelné země je vhodný i pokud se jedná o soutěžní prostředí, protože tam působí více než 7000 výrobců, jejichž celková produkce v roce 2004 činila více než 700 milionů párů bot, a domácí spotřeba dosáhla v roce 2004 více než 500 milionů párů.
In terms of competition, the choice of Brazil as analogue country appeared also to be reasonable since it has more than 7000 producers, with a total production of more than 700 million pairs of shoes in 2004 and a domestic consumption of more than 500 million pairs in 2004.
V roce 2004 bylo vyvezeno přibližně 200 milionů párů bot, z toho se ve více než 50 % případů jednalo o obuv se svrškem z usně.
Exports represented around 200 million pairs of shoes in 2004 amongst which more than 50 % for footwear with uppers of leather.
Brazílie hlavně vyváží do Severní Ameriky (USA a Kanada), Jižní Ameriky a Evropy.
Brazil mainly exports to North America (United States and Canada), South America and Europe.
Dovozy činily v roce 2004 přibližně 9 milionů párů bot, z toho asi 80 % se týkalo obuvi pocházející z dotčených zemí.
Imports accounted for around nine million pairs of shoes in 2004 amongst which around 80 % originating in the countries concerned.
Podle údajů za rok 2003 bylo též zjištěno, že Brazílie má nejvyšší domácí spotřebu bot na jednoho obyvatele (2,7) před Thajskem (2,3), Indonésií (1,7) a Indií (0,6) (v tom jsou zahrnuty všechny druhy bot).
Based on 2003 figures, Brazil was also found to have the highest domestic consumption of shoes per capita (2,7) before Thailand (2,3), Indonesia (1,7) and India (0,6) (all types of shoes included).
Pokud jde o skutečnost, že v Brazílii se téměř nevyrábí obuv STAF, tento argument byl považován za nepodstatný, protože bylo rozhodnuto, že tento druh obuvi nebude zařazen do šetření, jak je popsáno v 19. bodě odůvodnění.
As regards the fact that Brazil hardly produces STAF, this argument was deemed irrelevant in view of the decision to exclude this type of shoes from the scope of the investigation as explained in recital 19.
Sociálně-ekonomický a kulturní vývoj
Socio-economic and cultural developments
Některé strany tvrdily, že Brazílie se příliš liší od ČLR i Vietnamu z hlediska sociálně-ekonomického a kulturního vývoje i HNP na jednoho obyvatele.
Some parties claimed that Brazil is too different from the PRC and Vietnam in terms of socio-economic and cultural developments, or per capita GNP.
Za prvé je třeba poznamenat, že rozdíly v kulturním vývoji jsou při výběru srovnatelné země považovány za nepodstatné, protože srovnatelná země má odrážet podmínky tržního hospodářství a nikoli srovnatelnou úroveň kulturního vývoje.
It should first be noted that differences in terms of cultural development are considered irrelevant for the choice of an analogue country, because an analogue country is taken to reflect market economy conditions and not comparable cultural development levels.
Pokud se jedná o použití země s odlišným hospodářským vývojem, je třeba uvést, že země, kde není tržní hospodářství nebo přechodná ekonomika, samozřejmě nemá stejné hospodářské rysy jako země s tržní ekonomikou.
As regards the choice of a country with different economic development, it should be mentioned that, by definition, a non-market-economy country or an economy in transition does not have the same economic characteristics as a market-economy country.
Není neobvyklé, že takové rozdíly existují mezi srovnatelnou zemí a zemí bez tržního hospodářství nebo přechodnou ekonomikou.
It is not unusual that such difference in economic development exists between an analogue country and a non-market-economy country or an economy in transition.
Nijak to ale nebrání tomu, aby byla Brazílie vybrána jako srovnatelná země, pokud je z hlediska ostatních zvažovaných činitelů vhodnější.
This, however, does not prevent Brazil being chosen as analogue country as long as it is deemed more appropriate with regards to the other factors taken into consideration.
Stejný závěr lze učinit i ohledně rozdílů v příjmu na jednoho obyvatele, což je též jeden z ukazatelů hospodářského rozvoje.
The same conclusion can be drawn with regard to the difference in income per capita which is also an indicator of economic development.
Mimo to stojí za zmínku, že podle hlavního kritéria Světové banky pro třídění ekonomik, tj. hrubého národního důchodu na jednoho obyvatele, patří Brazílie do stejné kategorie jako ČLR, Thajsko a Indonésie.
In addition, it should be noted that, on the basis of the World Bank's main criteria for classifying economies is gross national income per capita, Brazil is classified in the same category as the PRC, Thailand and Indonesia.
Mzdové náklady
Labour costs
Několik zúčastněných stran zdůrazňovalo skutečnost, že v Brazílii jsou mzdové náklady vyšší než ve Vietnamu a Číně a že Indie, Indonésie nebo Thajsko, jejichž mzdové náklady jsou srovnatelnější, by byly vhodnějšími srovnatelnými zeměmi.
Several interested parties stressed the fact that labour costs are higher in Brazil than in Vietnam and China and that India, Indonesia or Thailand whose labour costs are more comparable would be more appropriate analogue countries.
V tomto ohledu je třeba připomenout, že srovnatelná země nemusí být nutně vybrána ze zemí, které mají stejné nebo co nejpodobnější náklady jako dotčené země, protože to jsou právě náklady dotčených zemí, o kterých se má za to, že jsou ovlivněné skutečností, že v těchto zemích není tržní hospodářství nebo že jde o přechodnou ekonomiku.
In this respect, it should be pointed out that the choice of the analogue country is not necessarily made among countries which have the same or the closest costs as the countries concerned, since precisely these latter costs are deemed biased by the fact that the countries concerned have no market economy or their economy is in transition.
Jak je uvedeno v 114. bodě odůvodnění, země s odlišnou úrovní hospodářského vývoje může být vybrána jako srovnatelná země pro zemi, kde není tržní hospodářství nebo jejíž ekonomika se nachází v přechodné etapě.
As mentioned in recital 114, a country with a different level of economic development may be chosen as analogue country for a non-market-economy country or an economy in transition.
Podobně se ani mzdové náklady, které odrážejí stav hospodářského rozvoje země, nepovažují samy o sobě za podstatné kritérium.
Similarly, labour costs which reflect the state of economic development of a country are not, in isolation, considered as a relevant criterion.
V každém případě, jak je uvedeno výše, úroveň spolupráce ze strany indických, thajských a indonéských vyvážejících výrobců nemohla doložit dostatečnou úroveň reprezentativnosti jejich domácího prodeje.
None the less, as mentioned above, the level of cooperation from the Indian, the Thai and the Indonesian exporting producers was not such as to provide a sufficient representative sample of their domestic sales.
Pokud by kterákoli z těchto zemí byla použita pro srovnání, vedlo by to ke zbytečnému používání početně zjištěné běžné hodnoty a četným úpravám.
Taking one of them as the reference country would lead to unnecessary use of constructed normal value and numerous adjustments.
Rozdíly ve struktuře výrobních nákladů
Difference in the costs of production structures
Zúčastněné strany dále tvrdily, že Brazílie a dotčené země mají odlišnou strukturu nákladů, protože některé náklady (výzkum a vývoj, design atd.), které v případě čínských a vietnamských vývozců nesou zákazníci, vznikají samy brazilským výrobcům a jsou zahrnuty do jejich výrobních nákladů.
Interested parties also claimed that the cost structure between Brazil and the countries concerned is different since some costs (Research & Development (R & D), design, etc.) supported by the customers of the Chinese and Vietnamese exporters are incurred by the Brazilian producers and therefore included in their cost of production.
Opravdu bylo zjištěno, že v některých případech vývozci v dotčených zemích prodávali dotčený výrobek bývalým výrobcům ve Společenství, kteří stále nesou výše uvedené položky výrobních nákladů a prodávají výrobek pod svojí vlastní značkou.
It was indeed found that, in some cases, exporters in the countries concerned sold the product concerned to former Community manufacturers in the Community which still support the abovementioned components of the cost of production and sell the product under their own brand name.
To ale není důvod k tomu, aby byla Brazílie zamítnuta jako vhodná srovnatelná země, protože při stanovení běžné hodnoty lze použít ohledně těchto nákladů úpravy.
However, this is not a reason to reject Brazil as a suitable analogue country as adjustments can be made for such costs when establishing normal value.
Zúčastněné strany dále argumentovaly rozdílným přístupem k surovinám, zvláště k usni, mezi Brazílií na jedné straně a ČLR a Vietnamem na straně druhé.
A difference in access to raw material, in particular leather, between Brazil on the one hand and the PRC and Vietnam on the other, was also claimed by interested parties.
Toto tvrzení ale bylo označeno za vzájemně si odporující a nepřinášející žádné podstatné důkazy, proč by měly být jiné země vhodnější.
However, the allegations were found to be contradictory and did not provide any substantive evidence as to why other countries would be more appropriate.
Některé zúčastněné strany například tvrdily, že v dotčených zemích jsou suroviny k dispozici v neomezeném množství, zatímco v Brazílii jsou dostupné jen nejzákladnější suroviny.
For example, some interested parties argued that there is unlimited availability of raw materials in the countries concerned, while only the basic raw materials would be available in Brazil.
Ostatní zúčastněné strany naopak tvrdily, že dotčené země musejí dovážet hovězí kůže a nemají stejný přístup k surovinám jako Brazílie, kde existuje rozsáhlá a zavedená výroba surové kůže.
Other interested parties claimed, on the contrary, that the countries concerned have to import cow leather and do not have the same access to raw materials as Brazil which has large and well established production of raw leather.
Ovšem některé strany zase potvrdily, že Brazílie má lepší přístup k usni, než mají dotčené země.
Some parties however confirmed that Brazil has a larger access to leather than the countries concerned.
Konkrétně, v Brazílii je jedno z největších komerčně chovaných stád hovězího dobytka, stejně jako stovky společností, které se specializují na vydělávání kůže a její dokončovací úpravy.
In particular, Brazil has one of the largest commercial bovine herds of the world as well as hundreds of companies specialized in tanning and leather finishing.
Brazilský kožedělný průmysl každoročně produkuje více než 30 milionů usní, z nichž jen 40 % spotřebovává brazilský trh koženého zboží (obuv, kožené zboží, nábytek).
The Brazilian tanning industry produces, annually, more than 30 million hides, of which only 40 % is absorbed by the Brazilian leather consuming market (footwear, leather articles, furniture).
Toto know-how týkající se zpracování a dostupnosti surovin může jen snižovat brazilské výrobní náklady.
Such know-how in terms of processing and availability of raw material can only have a downward effect on the Brazilian cost of production.
Proto bylo zamítnuto tvrzení, že výběr Brazílie by nebyl z hlediska přístupu k surovinám vhodný.
Therefore, the allegation that Brazil would not be a reasonable choice on the basis of the access to raw material was rejected.
Stejné strany potom tvrdily, že dotčené země používají méně kvalitní usně než brazilští výrobci.
Those same parties then claimed that the countries concerned use leather of lower quality than that used by the Brazilian producers.
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že šetření ohledně čínských a vietnamských vyvážejících výrobců, kteří tvořili část vzorků, prokázalo, že používali kvalitnější usně než brazilští výrobci.
In that respect, it should be noted that the investigation of the Chinese and Vietnamese exporting producers, forming part of the samples, showed that the quality of the leather used by them was higher than that used by Brazilian producers.
To ale není důvod pro to, aby byla Brazílie odmítnuta jako vhodná srovnatelná země, protože lze provést úpravy ohledně rozdílů ve fyzických vlastnostech, aby se tak vyjádřily rozdíly týkající se kvality usní.
However, this is not a reason to reject Brazil as a suitable analogue country as an adjustment for a difference in physical characteristics can be made to take into account any difference in the quality of the leather.
Ve světle výše uvedených okolností byl přijat závěr, že Brazílie je vhodná srovnatelná země.
In light of the above, it was concluded that Brazil is an appropriate analogue country.
Poté, co byla Brazílie vybrána jako srovnatelná země, běžná hodnota byla vypočítána na základě údajů ověřených na místě u tří hlavních spolupracujících brazilských výrobců.
Following the choice of Brazil as an analogue country, normal value was calculated on the basis of the data verified at the premises of the three main cooperating Brazilian producers.
Bylo zjištěno, že domácí prodej těchto tří brazilských výrobců obdobného výrobku je reprezentativní ve srovnání s dotčeným výrobkem vyváženým do Společenství vyvážejícími výrobci v ČLR a Vietnamu.
The domestic sales of the three Brazilian producers of the like product were found to be representative compared to the product concerned exported to the Community by the exporting producers in the PRC and in Vietnam.
Dále bylo zkoumáno, zda domácí prodej probíhá jako běžný obchodní styk, a to zjištěním poměru ziskového prodeje nezávislým odběratelům.
An examination was also made as to whether the domestic sales could be regarded as having been made in the ordinary course of trade, by establishing the proportion of profitable sales to independent customers.
Kontrolou u tří hlavních výrobců se prokázalo, že jejich objem prodeje za čistou prodejní cenu, která se rovná jednotkové ceně nebo je vyšší, činil více než 80 % celkového objemu prodeje každého výrobce.
The verification carried out at the three main producers showed that their sales volume, sold at a net sales price equal to or above the unit cost, represented more than 80 % of the total sales volume of each producer.
Proto běžná hodnota vycházela ze skutečné ceny na domácím trhu, vypočítané jako vážený průměr cen všech domácích prodejů tohoto typu výrobku uskutečněných v průběhu období šetření, bez ohledu na to, zda tyto prodeje byly ziskové nebo ne.
Therefore, normal value was based on the actual domestic price, calculated as a weighted average of the prices of all domestic sales of that product type made during the IP, irrespective of whether these sales were profitable or not.