natgillin/translations-raw huggingface dataset:
„Na základě rozsudku ve věci Deggendorf [24] se tedy italské orgány zavázaly, že ověří, zda společnost l’Azienda sviluppo multiservizi SpA a ostatní příjemci skutečně uvedené podpory využili, a pokud ano, že neposkytnou dané státní podpory, dokud nebudou v souladu s výše uvedeným rozhodnutím nahrazeny neslučitelné a protiprávní podpory, které byly poskytnuty dříve.“
‘In view of the Deggendorf case law [24], the Italian authorities have therefore committed to check if Azienda Sviluppo Multiservizi S.p.A. and the other beneficiaries have indeed benefited of such aid and if so not to grant the present State aid before the unlawful and incompatible State aid previously granted has been reimbursed in line with the above mentioned decision.’
Skutečnost, že se ACEA věnuje různým činnostem a že není schopna určit, na kterých bude spočívat navrácení podpory [25], není v daném případě směrodatná.
Finally, the fact that ACEA had various activities, and that it cannot determine on which of these the recovery of the aid will impinge [25], does not influence this case.
Pro podnik by bylo příliš snadné vyhnout se rozhodnutí o navrácení pouze proto, že nevyjasní, na které z jejích činností nebo na které části podniku má náhrada spočívat.
It would be too easy for a company to escape to a recovery decision simply by not specifying on which part of its activities or on which branch the recovery would fall.
Lze naopak argumentovat tím, že pokud se část podpory, která byla prohlášena za protiprávní a neslučitelnou, vztahovala k určitému daňovému opatření, měly z toho v minulosti prospěch všechny části podniku ACEA.
To the contrary, it can be argued that, since part of the aid that was declared illegal and incompatible concerned a fiscal measure, all branches of ACEA have benefited from it in the past.
Daňovou podporu, jelikož se jedná o podporu na provoz, nelze jako takovou přidělit na určitou činnost podniku.
Fiscal aid, being operating aid, is not as such referable to any activity of the firm in particular.
Protiprávní a neslučitelná podpora se tak vztahovala na veškerou hospodářskou činnost společnosti ACEA, a to včetně části podniku, která byla později převedena na AEP.
The illegal and incompatible aid covered thus the entire economic activity of ACEA, including the branch that was then transferred to AEP.
Z toho vyplývá, že část této nenahrazené podpory může být připsána rovněž společnosti AEP.
This implies that part of that non-recovered aid can be attributed to AEP too.
K připomínkám třetích stran
On third parties’ comments
Oproti tvrzení společnosti ACEA [26] je doba, která uběhla od přijetí rozhodnutí o náhradě a po kterou se italské orgány ani nesnažily náhradu podpory získat, skutečně dlouhá.
Contrary to what is said by ACEA [26], indeed a long period has passed since the decision to recover was made, without any real step taken by the Italian authorities to recover the aid.
Do konce ledna 2005 Itálie ještě neschválila postupy pro navrácení.
At the end of January 2005, Italy had yet to approve the procedure for the recovery.
Čl. 14 odst. 3 nařízení (ES) č. 659/1999 [27] jasně stanoví, že navrácení se provede bezodkladně.
Article 14.3 of the Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 [27] clearly indicates that recovery shall be effected without delay.
Jak je výše uvedeno, doposud nebylo zahájeno žádné řízení o navrácení, ale nebyly pro něj ani stanoveny jasné postupy.
Until now, as mentioned above, no clear procedure has been defined to recover the aid, and no recovery proceedings have been started yet.
Dobrá vůle společnosti ACEA [28] ve skutečnosti nemění nic na tom, že podpora ještě nebyla navrácena.
The goodwill of ACEA [28] does not change the situation de facto, which is still of a non recovered aid.
Navrácení podpory, která byla prohlášena za protiprávní, je faktickou záležitostí, na kterou postoj stran sporu nemá vliv.
The issue under examination — the recovery of an aid that was declared illegal — is a factual one, and is not influenced by the disposition of one of the parties in one sense or another.
Je třeba dodat, že vedle obecného vyjádření dobré vůle ACEA bývala mohla jednat tak, aby navrácení urychlila, kdyby například uvedla částky, které mají být vráceny, nebo kdyby na blokovaném bankovním účtu vytvořila zálohu.
Furthermore, beyond a simple expression of goodwill, ACEA could have acted towards speeding up the recovery, for instance by indicating the amounts that would be involved, and especially by putting a reserve in a blocked bank account.
Pokud jde o údajnou nedůslednost Komise při uplatňování rozsudku ve věci Deggendorf, jejímž příkladem mělo být rozhodnutí 1998/466/ES [29], je třeba podotknout, že uvedené rozhodnutí [30] se zakládalo na závazku Francie vrátit předešlou podporu, na niž se vztahovalo záporné rozhodnutí.
Finally, concerning a pretended incoherence by the Commission in the application of the Deggendorf jurisprudence, of which the decision on SFP would be an example [29], it should be noted that the 1998 decision [30] was based on a commitment from France to reimburse the previous aid which had been the subject of a negative decision.
Rozsudek ve věci Deggendorf se proto nepoužil.
So, Deggendorf was not applicable.
Rozhodnutí 1998/466/ES rovněž stanovilo, že nelze poskytnout žádnou další podporu, jedině za výjimečných okolností.
The Decision 1998/466/EC also says that no further aid can be given, except in exceptional circumstances.
V roce 2002 Komise přijala rozhodnutí o novém zásahu francouzských orgánů ve prospěch společnosti SFP a přitom však dospěla k závěru, že tento zásah nepředstavoval podporu.
In 2002, the Commission has adopted a decision on a new intervention from France in favour of SFP, but it concluded that the intervention was not an aid.
Pro uplatnění rozsudku ve věci Deggendorf nebyl tedy důvod.
As a consequence, there was no reason to apply the Deggendorf jurisprudence.
Na základě výše uvedených úvah Komise dospívá k závěru, že podpora v částce 3,8 miliónů EUR, která má být poskytnuta společnosti AEP na projekt dálkového vytápění v okolí Říma, je sama o sobě slučitelná se Smlouvou.
On the basis of the considerations above, the Commission finds that the aid amounting to EUR 3800000 for a district heating project near Rome to be granted to the company AEP, taken in isolation, would be compatible with the Treaty.
Vyplacení podpory společnosti AEP je nicméně pozastaveno, dokud Itálie nedoloží, že podpora, jež byla prohlášena za protiprávní a neslučitelnou a v daném případě takto vyhodnocena podle rozhodnutí 2003/193/ES, byla podle rozsudku ve věci Deggendorf společností ACEA navrácena.
The payment of the aid to AEP is however suspended until the moment that Italy submits the proof of the reimbursement of the aid by ACEA that was declared illegal and incompatible in the case assessed in the Decision 2003/193/EC, in application of the Deggendorf jurisprudence,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
HAS ADOPTED THE PRESENT DECISION:
Podpora, kterou Itálie hodlá na základě usnesení regionální rady regionu Lazio č. 4556 ze dne 6. srpna 1999 poskytnout společnosti AEP na projekt dálkového vytápění, je slučitelná se společným trhem.
The aid that Italy intends to grant to the company AEP for a district heating project on the base of ‘Deliberazione della Giunta Regionale del Lazio n. 4556’ of 6 August 1999 is compatible with the common market.
Podpora uvedená v odstavci 1 nemůže být poskytnuta dříve, než Itálie doloží, že ACEA navrátila i s úroky podporu, jež byla prohlášena za protiprávní a neslučitelnou a v daném případě takto vyhodnocena podle rozhodnutí 2003/193/ES.
The aid referred to in paragraph 1 may not be granted before Italy has submitted evidence that ACEA has reimbursed the previous aid assessed on the case covered by the Decision 2003/193/EC, and the interests.
Itálie do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí uvědomí Komisi o opatřeních přijatých k jeho splnění.
Italy informs the Commission, within a deadline of two months starting from the date of the notification of this Decision, of the measures taken to comply with it.
Toto rozhodnutí je určeno Itálii.
This Decision is addressed to Italy.
Úř. věst. C 188, 8.8.2003, s. 8.
OJ C 188, 8.8.2003, p. 8.
Rozsudek Soudního dvora ze dne 15. května 1997 ve věci C-355/95 P (Textilwerke Deggendorf GmbH/Komise Evropských společenství a Spolková republika Německo), Sb. rozh. 1997, s. I-2549.
Judgement of the Court of 15 May 1997 in the case C-355/95 P (Textilwerke Deggendorf GmbH v Commission of the European Communities and Federal Republic of Germany), Rec. 1997, p. I-2549.
Bod 3.4 rozhodnutí o zahájení řízení K(2003) 1468 v konečném znění ze dne 13.5.2003 týkající se podpory N 90/2002.
Point 3.4 of the decision to open the procedure, C(2003) 1468 fin of 13.5.2003, on case N 90/2002.
Úř. věst. L 77, 24.3.2003, s. 21.
OJ L 77, 24.3.2003, p. 21.
Věc T–297/02 (Úř. věst. C 289, 23.11.2002, s. 37).
Case T-297/02 (OJ C 289, 23.11.2002, p. 37).
K nahlédnutí na internetových stránkách společnosti ACEA: www.aceaspa.it
Available on the Internet site of ACEA: www.aceaspa.it
Rozhodnutí ze dne 21. ledna 1998 (Úř. věst. L 205, 22.7.1998, s. 68).
OJ L 205, 22.7.1998, p. 68.
Úř. věst. C 6, 10.1.2004, s. 21.
OJ C 6, 10.1.2004, p. 21.
V podpoře N 707/2002 Holandsko – MEP – Šíření obnovitelné energie, kterou Komise schválila 19. března 2003 se uvádí, že záměrem režimu podpory je podporovat pouze výrobce obnovitelné elektrické energie a výrobce kombinované elektrické energie, kteří tuto elektrickou energii dodávají do sítě.
In the case N 707/02 — The Netherlands — MEP — Diffusion of renewable energy, approved by the Commission on 19.3.2003 it is written that the scheme will only favour the producers of renewable electricity and producers of CHP electricity who are feeding that electricity into the grid.
Finanční podpora těmto skupinám výrobců elektrické energie by bývala posílila jejich postavení na světovém trhu s energií, a to s možnými změnami podmínek trhu.
The financial assistance provided to these selective groups of producers of electricity will strengthen their position on the global electricity market, which may possibly lead to a change in market conditions.
Takové posílení postavení dotčených podnikatelů oproti jiným podnikatelům, kteří jim konkurují, musí být v rámci Společenství pokládáno za způsobilé poškodit obchodování mezi členskými státy Společenství.
Such strengthening of the position of the relevant undertakings as compared with other undertakings competing with them within the Community must be regarded as affecting trade between Member States.
Viz bod 16 a body 25 až 27.
See recitals 16 and 25 to 27.
Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 14. října 2004 ve věci T-137/02 (Pollmeier Malchow GmbH & Co. proti Komisi).
Judgement of the Court of First Instance of 14 October 2004, in the case T-137/02 (Pollmeier Malchow GmbH & Co. KG v Commission of European Communities).
Dopis od Itálie ze dne 29.4.2004.
Letter from Italy of 29.4.2004.
Rozhodnutí C(2005) 41 ze dne 20.1.2005, (ještě nepodané odvolání), viz tisková zpráva IP/05/76 ze dne 20.1.2005.
Decision notified under document number C(2005) 41 of 20.1.2005. See press release IP05/76 of 20.1.2005.
Viz bod 19.
See recital 19.
Viz bod 20.
See recital 20.
Ve smyslu článku 3 rozhodnutí Komise musí Itálie přijmout všechna nezbytná opatření, aby příjemci vrátili poskytnuté protiprávní podpory.
Article 3 of the Commission Decision stipulates that all necessary measure must be taken by Italy in order to recover from the beneficiaries the unlawful aid thus granted.
Viz bod 21.
See recital 21.
Dopis od Itálie ze dne 23.7.2003, s. 6.
Letter from Italy, 23.7.2003, p. 6.
Viz bod 22.
See recital 22.
Viz bod 23.
See recital 23.
Viz bod 27.
See recital 27.
Viz bod 29.
See recital 29.
Viz bod 30.
See recital 30.
Viz bod 31.
See recital 31.
Viz zejména třetí odstavec úvodu.
See in particular the third paragraph in the introduction.
o režimu státních podpor, který Itálie hodlá uskutečnit v oblasti financování stavby lodí
on the aid scheme which Italy is planning to implement for ship financing
(oznámeno pod číslem K(2005) 844)
(notified under document number C(2005) 844)
poté, co vyzvala zúčastněné strany, aby v souladu s uvedenými články podaly připomínky,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above,
Dne 26. listopadu 1998 Komise schválila zvláštní záruční fond pro financování stavby lodí, který byl zřízen na základě článku 5 zákona č. 261 ze dne 31. července 1997, a domnívala se, že režimem stanovená míra podpory dosáhne 1 %.
On 26 November 1998 the Commission approved the Italian shipbuilding guarantee scheme provided for in Article 5 of Law No 261 of 31 July 1997, and considered that the aid intensity provided for by the scheme amounted to 1 %.
Článek 5 zákona č. 261 ze dne 31. července 1997 byl pozměněn zákonem č. 413 ze dne 30. listopadu 1998.
That Article was amended by Law No 413 of 30 November 1998.
Dne 16. května 2001 italské orgány Komisi uvědomily o přijetí výnosu ministra financí, rozpočtu a hospodářského plánu ze dne 14. prosince 2000, kterým se doplňuje režim záruk, a tvrdily, že v důsledku těchto změn a doplnění se má samotný režim považovat za režim nepředstavující podporu.
On 16 May 2001 Italy notified the Commission of the adoption of a decree of the Minister for the Treasury, the Budget and Economic Planning, which supplemented the guarantee scheme, arguing that, with these modifications and additions, the scheme should be considered free of aid.
Toto rozhodnutí se konkrétně týká uvedeného oznámení.
It is this notification which is the subject of the present decision.
Na základě oznámení došlo k výměně korespondence s italskými orgány s cílem získat další informace.
Following the notification there was some correspondence with Italy in order to obtain further information.
Kromě toho Komise udržovala intenzivní neformální styk jak s italskými orgány, tak s externím poradcem, se kterým se dvakrát setkala.
In addition, the Commission had numerous informal contacts with the Italian authorities and with their consultant, and met them on two occasions.
Dopisem ze dne 30. dubna 2003 Komise italským orgánům sdělila rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy ve vztahu k oznámenému režimu.
By letter dated 30 April 2003, the Commission informed Italy that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty in respect of the notified measure.
Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie [1].
The Commission Decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union [1].
Komise vyzvala zúčastněné strany, aby podaly připomínky.
The Commission invited interested parties to submit their comments on the aid.
Komise neobdržela připomínky od třetích zúčastněných stran.
The Commission received no comments from interested parties.
V dopisech z 4. června 2003, 22. července 2003 a 3. června 2004 italské orgány podaly připomínky jako odpověď na rozhodnutí Komise ze dne 30. dubna 2003.
By letters dated 4 June 2003, 22 July 2003 and 3 June 2004 the Italian authorities submitted their observations on the Commission’s Decision to initiate the procedure.
Dne 27. ledna 2004 došlo k setkání mezi italskými orgány a Komisí.
A meeting between the Italian authorities and the Commission took place on 27 January 2004.
Dopisem ze dne 3. listopadu 2004 italské orgány Komisi požádaly, aby definovala svůj postoj k tomuto případu.
By letter dated 3 November 2004 the Italian authorities asked the Commission to define its position on the case.
Komise odpověděla dopisem ze dne 22. prosince 2004 a od italských orgánů neobdržela další korespondenci.
The Commission replied to that letter on 22 December 2004; it did not receive any further correspondence from Italy.
POPIS PODPORY
DESCRIPTION OF THE SCHEME
Zvláštní záruční fond pro financování stavby lodí (dále jen „fond“) byl zřízen na základě článku 5 zákona č. 261 ze dne 31. července 1997.
The Special Guarantee Fund for Ship Financing (Fondo speciale di garanzia per il credito navale — ‘the Fund’) was provided for in Article 5 of Law No 261 of 31 July 1997.
Na základě nabídkového řízení bylo finanční, správní a technické řízení fondu zadáno společnosti Mediocredito Centrale SpA (dále jen „Mediocredito“).
Following a tender procedure, the financial, administrative and technical management of the Fund was entrusted to Mediocredito Centrale SpA (‘Mediocredito’).
Fond je určen k pokrytí rizik vyplývajících z toho, že nebyly navráceny půjčky na stavbu a přestavbu lodí, které banky poskytly italským a zahraničním majitelům lodí na práce prováděné v italských loděnicích.
The Fund is intended to cover the risk of failure to recover loans for the construction and conversion of ships granted by banks to Italian and foreign shipowners for work carried out in Italian shipyards.
Za tímto účelem fond poskytuje uvedeným majitelům lodí záruky finálního financování druhého stupně.
For this purpose the Fund is to provide second-priority end-financing guarantees to the shipowners.
Italské orgány potvrdily, že fond ještě nefunguje a že záruky tudíž ještě nebyly poskytnuty.
The Italian authorities have confirmed that the Fund is not yet operative, so that no guarantees have yet been granted.
Financování nesmí trvat déle než dvanáct let, jeho částka nesmí překročit 80 % tržní ceny lodi a musí být alespoň s takovou úrokovou sazbou, která je uvedena v usnesení rady OECD ze dne 3. srpna 1981, ve znění pozdějších předpisů, nebo s tržní sazbou v případech, kdy není doprovázeno jinými podporami z veřejných prostředků, jejichž cílem je snížit zátěž způsobenou úroky.
The financing loan must have a duration of no more than 12 years and amount to no more than 80 % of the contract price; the interest rate must be no lower than that referred to in the resolution of the OECD Council of 3 August 1981, as amended, or may be equal to the market rate in the event that the financing does not receive any other public assistance aimed at reducing the burden of interest.
Kromě toho je financování zajištěno zástavou prvního stupně na loď, o niž se jedná.
In addition, the financing is to be secured by a first mortgage on the vessel.
Režim stanoví, že budou poskytnuty záruky majitelům lodí, o nichž na základě kritérií stanovených ve výnosu společnost Mediocredito prohlásila, že jejich hospodářská a finanční situace je dobrá.
The scheme provides guarantees to shipowners assessed as being economically and financially sound by Mediocredito on the basis of the criteria specified in the decree.
Záruka může být poskytnuta až do 40 % všech finančních prostředků a v míře tohoto procentního podílu může pokrývat až 90 % konečné ztráty, kterou banky utrpí na kapitálu, smluvním úroku a úroku z prodlení, jejichž míra nesmí překročit referenční míru, která je platná v den zahájení soudního řízení o navrácení úvěru a výdajů, včetně vzniklých soudních i mimosoudních výloh.
A guarantee can be given on a sum no greater than 40 % of the loan and — within this limit — may cover up to 90 % of the final loss incurred by the banks for capital, contractual interest and interest on arrears, at a rate no higher than the reference rate in force on the date of legal proceedings for recovery of the debt, and costs, including court and out-of-court expenses incurred.
Jednorázový poplatek, který mají zaplatit příjemci z fondu, je pevně určena a původně byla stanovena na 1,6 % zajištěné částky bez ohledu na to, jak dlouho bude zajištěná půjčka vyplácena.
The one-off premium to be paid by the beneficiaries of the Fund is fixed, and was originally set at 1,6 % of the guaranteed amount, independently of the duration of the guaranteed loan.
Italské orgány následně informovaly Komisi o záměru znovu určit výši jednorázového poplatku na 2,3 % zajištěné částky pro operace trvající dvanáct let (úměrně snížené v případě půjček trvajících kratší dobu).
The Italian authorities subsequently informed the Commission that they intended to redefine the one-off premium, which would now be a maximum of 2,3 % of the guaranteed amount for a 12-year loan, and proportionally less for shorter loans.
Jednorázový poplatek ve výši 2,3 % odpovídá ročnímu poplatku ve výši 0,5 % z neuhrazené zajištěné částky na dvanáctiletou půjčku.
This one-off 2,3 % premium is equivalent to a premium of 0,5 % per annum on the outstanding guaranteed amount of a 12-year loan.
Italské orgány zvažovaly možnost zavést mechanismus pro rozlišení rizika, na jehož základě se u různých projektů používají různé poplatky podle rizika, které je s nimi spjato.
The Italian authorities considered introducing a mechanism of risk differentiation, whereby different projects would be charged different premiums according to the risk involved in financing the project.
Systém však byl pouze stručně popsán a Komise neobdržela další podrobnosti nebo informace o jeho fungování.
However, this system was only briefly outlined, and no other detail or information on its operation has been provided to the Commission.
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise vyjádřila pochybnosti, že italský záruční fond pro financování stavby lodí dodržuje všechny podmínky stanovené v bodě 4.3 sdělení ze dne 11. března 2000 o použití článku 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk (dále jen „sdělení o zárukách“) [2], tj. podmínky, díky nimž by mohlo být vyloučeno, že se jedná o podporu.
In its decision to initiate proceedings, the Commission expressed doubts as to whether the scheme satisfied all the tests in point 4(3) of the notice of 11 March 2000 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to State aid in the form of guarantees (the ‘Guarantees Notice’) [2], which would have allowed the Commission to conclude that there was no aid involved.
Komise si rovněž kladla otázku, zda může být považován za samofinancovatelný režim záruk poskytovaných státem, který požaduje od všech příjemců stejný poplatek bez ohledu na jednotlivá rizika financovaného projektu a který funguje v odvětví, pro něž existuje trh, který může takové záruky nabídnout.
Among other things, the Commission wondered whether a State-provided guarantee scheme which charged the same premium to all users independently of the individual risks of the financed project — in a sector where there was a market willing to offer such guarantees — could be considered likely to be self-financing.
Komise rovněž vyjádřila pochybnosti nad tím, že poplatky, které příjemci uhradili, odpovídají trhu a že jsou v každém případě dostačující pro pokrytí všech nákladů režimu.
Also, the Commission had doubts that the premiums paid by the beneficiaries were in line with the market, or sufficient to cover all the costs of the scheme.
Komise rovněž nemohla vyloučit, že procentní podíl odpovídající pouze 10 % části půjčky vykazující největší riziko by mohl být nedostatečný k tomu, aby byla zaručeno, že půjčovatel správně vyhodnotí úvěruschopnost dlužníka a minimalizuje rizika, která jsou s operací spjata.
Last, the Commission could not be certain that a percentage of only 10 % of the most risky part of the loan would be enough to ensure that the lender assessed the creditworthiness of the borrower properly and minimised the risks associated with the transaction.
Podle italských orgánů fond nepředstavuje podporu z následujících důvodů:
The Italian authorities submit that the Fund does not involve aid, for the following reasons:
kritéria, která fond k poskytnutí záruky stanovuje, umožňují vybrat pouze takové majitele lodí, kteří splňují přísná hospodářská kritéria a kteří nedosahují průměrného stupně rizikovosti; vzhledem k tomu, že příjemci patří do obdobných stupňů rizikovosti, se zdá, že není nezbytné podstatné rozlišení poplatků;
the rules of the Fund permit guarantees to be granted only to shipowners of meeting strict economic criteria, with a risk profile below the average; these beneficiaries have similar risk profiles, and thus no substantial differentiation of guarantee premiums appears necessary;