natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Podle těchto údajů 75 % podaných žádostí o povolení výjimky a 82 % udělených výjimek připadá jen na odvětví námořní dopravy (viz výše tabulka v 17. bodě odůvodnění).
And, according to that information, the maritime transport sector alone accounted for 75 % of the applications for approval lodged and 82 % of the approvals granted (see the table in recital 17 above).
Na druhou stranu, zavedení tohoto režimu, který se odchyluje od stanovení horní hranice odpisování majetku financovaného HZS, byl především motivován vůlí zákonodárce zvýhodnit odvětví dopravy a zvláště pak námořní dopravu.
The introduction of this scheme derogating from the ceiling on the depreciation of assets financed by EIGs was primarily motivated by the desire on the part of the legislature to promote the transport sector, and, more particularly, maritime transport.
Tento skutkový stav vyplývá z několika prvků.
That this is the case can be seen from the following.
Za prvé, z majetku způsobilého podle článku 39 CA ODZ se daňové pokyny č. 120 zaměřují výhradně jen na lodě.
Firstly, of all the assets that are eligible under Article 39 CA of the General Tax Code, ships alone are expressly referred to in Tax Instruction No 120.
Je tedy stanoveno, že použitým majetkem, který může mít prospěch z daňového režimu článku 39 CA ODZ, jsou pouze lodě.
It is thus stipulated that the only second-hand assets capable of benefiting under the tax scheme provided for in Article 39 CA of the General Tax Code are ships.
Co se týče postupu udělování výjimky, je rovněž stanoveno, že pokud jde o lodě, žádosti o povolení výjimky musí být předloženy před jejich objednáním, protože se začínají odpisovat od okamžiku, kdy jsou přemístěny do doku.
As far as the approval grant procedure is concerned, it is also stipulated that approval applications for ships must be submitted before they are ordered inasmuch as they start to depreciate as soon as they are laid down.
Za druhé, z přípravných prací k přijetí zákona č. 98-546 a zvláště pak ze zprávy senátu č. 413 vyplývá, že dřívější daňový předpis se používal na všechna hospodářská odvětví, zatímco článek 39 CA ODZ se používá „pouze na dlouhodobý hmotný majetek velkého objemu (letadla, vlaky TGV, lodě atd.)“.
Secondly, as is clear from the preparatory work prior to the adoption of Law No 98-546 and, more particularly, from Senate Report No 413, the previously existing tax arrangements applied to all economic sectors whereas Article 39 CA of the General Tax Code applies ‘only to heavy capital goods (aircraft, high-speed trains, ships, etc.)’.
Co se týče zvláště odvětví námořní dopravy, tato zpráva uvádí, že v porovnání s režimem podílů na vlastnictví lodí je povaha dotčeného režimu nedostatečně výhodná pro povzbuzení investic v tomto odvětví.
As regards, more specifically, the maritime sector, the said report criticises the fact that, compared with the co-ownership shares scheme, the scheme at issue is not favourable enough to boost investment in the sector.
Je zde rovněž uvedeno, že ustanovení zavedené článkem 39 CA ODZ, které stanoví osvobození od daně ze zisku z převodu v případě předčasného odkoupení majetku uživatelem, bylo motivováno méně výhodnou povahou dotčeného režimu pro investice do námořní dopravy.
It also states that the introduction, in Article 39 CA of the General Tax Code, of a provision on exemption from capital gains tax in the event of early transfer of title in an asset to the user was motivated by the fact that the scheme at issue was less favourable to maritime investment.
Francouzské orgány v tomto ohledu stejným způsobem upozorňují v rámci svých připomínek ze dne 3. května 2004, že v souvislosti se snahou zastavit stagnaci počtu obchodních lodí registrovaných ve Francii a z vůle snížit spojitosti s odpisováním stanoveno, že HZS bude moci mít za určitých podmínek prospěch z osvobození od daně ze zisku z převodu majetku.
The French authorities likewise pointed out in this connection in their comments of 3 May 2004 that it was with a view to ending the stagnation in the number of commercial vessels registered in France and to reducing tax expenditure that provision had been made for the possibility of EIGs benefiting, subject to certain criteria, not only from depreciation-related tax deferment, but also from exemption from capital gains tax on the asset transfer.
Za třetí, obecná zpráva č. 66 o návrhu zákona o státním rozpočtu na rok 1999 uvádí, že „zákon č. 98-546 […] umožnil vytvořit nový daňový předpis ve prospěch investic do námořní dopravy“.
Thirdly, General Report No 66 on the 1999 Finance Bill states that ‘Law No 98-546 … made possible the creation of a new tax arrangement in favour of maritime investment’.
Je zde rovněž uvedeno, že i když se zvýhodněný režim financování formou leasingu, který byl zaveden článkem 39 CA ODZ, nepoužívá pouze na lodě, ve skutečnosti byl vytvořen především pro ně.
It also states that, although the preferential scheme of financing by leasing introduced by Article 39 CA of the General Tax Code does not apply only to ships, in reality it was designed mainly with them in mind.
S přihlédnutím ke všem výše uvedeným úvahám se Komise domnívá, že režim článku 39 CA ODZ je selektivní povahy, jelikož zvýhodňuje určité hospodářské subjekty působící v dopravním a finančním odvětví.
In the light of all the above considerations, the Commission takes the view that the scheme provided for in Article 39 CA of the General Tax Code is selective in character in that it favours certain economic operators active in the transport sector and in the financial sector.
Jelikož se tento režim nepoužívá na všechny hospodářské subjekty, nemůže být považován za obecné opatření daňové politiky.
Since the scheme does not apply to all economic operators, it cannot be considered to be a general tax policy measure.
Toto hodnocení nemůže být zpochybněno argumenty, kterých se dovolávaly francouzské orgány.
This assessment cannot be called into question by the arguments raised by the French authorities.
Za prvé, argument francouzských orgánů založený na velkém množství různých odvětví, kterých se může dotčené daňové opatření týkat, nemůže obstát.
Firstly, the French authorities’ argument based on the multiplicity of sectors potentially concerned by the tax measure at issue cannot be accepted.
Kromě skutečnosti, že se dotčený daňový režim týká jen určitého majetku, se nelze domnívat, že tak malý počet žádostí o povolení výjimky k financování majetku z jiných odvětví než z dopravy může stačit ke zpochybnění zvláštní povahy dotčeného režimu.
Apart from the fact that certain assets only are concerned by the tax scheme, the very marginal number of approval applications for financing assets in sectors other than transport does not leave any doubt as to the scheme’s specificity.
V tomto ohledu již byla ostatně okolnost, že počet podniků, které mohou nárokovat výhodu, je velmi významná, nebo že tyto podniky patří do odvětví s různou činností, souzeny jako nedostatečné ke zpochybnění jeho selektivní povahy.
It has been ruled in any event that the fact that the number of undertakings able to claim entitlement under a measure is very large, or that they belong to different sectors of activity, is not sufficient to call into question its selective character.
Za druhé, oproti tomu, na co se odvolávají francouzské orgány, argument, podle něhož existují obdobná daňová opatření v ostatních členských státech, není vhodný k tomu, aby odůvodnil existenci režimu článku 39 CA ODZ.
Secondly, contrary to what the French authorities claim, the argument that there are equivalent tax measures in the other Member States is irrelevant for purposes of justifying the existence of the scheme provided for in Article 39 CA of the General Tax Code.
Nelze totiž přistupovat ke srovnávacímu zkoumání daňových pravidel použitelných ve všech, ale pouze v některých členských státech, aniž by byl zkreslen záměr ustanovení týkajících se kontroly státní podpory.
Comparison of the tax rules applicable in all of the Member States, or even some of them, would inevitably distort the aim and functioning of the provisions on the monitoring of state aid.
Pokud chybí harmonizace daňových předpisů členských států na úrovni Společenství, porovnávalo by takové zkoumání odlišné faktické a právní situace, které vyplývají z právních a regulativních odlišností mezi členskými státy.
In the absence of Community-level harmonisation of the tax provisions of the Member States, such an approach would in effect compare different factual and legal situations arising from legislative and regulatory disparities between the Member States.
Bylo již ostatně souzeno, že okolnost, že se jeden členský stát snaží se jednostrannými opatřeními přiblížit podmínky hospodářské soutěže v určitém hospodářském odvětví podmínkám, které převažují v jiných členských státech, nemůže tato opatření zbavit povahy podpory.
It has also been ruled that the fact that a Member State seeks to approximate, by unilateral measures, the conditions of competition in a particular sector of the economy to those prevailing in other Member States cannot deprive the measures in question of their character as aid.
Okolnost, že konkurenti z jiných členských zemí mají prospěch ze srovnatelných daňových opatření, třeba i protiprávních, stejně tak nemá žádný vliv na označení dotčeného režimu za podporu.
Similarly, the fact that competitors in other Member States benefit from comparable tax measures, even illegal ones, is irrelevant for purposes of classifying the scheme at issue as aid.
Za třetí, Francie a zúčastněné strany uvádějí, že neselektivní povaha dotčeného režimu je dána nepřítomností diskreční pravomoci, kterou by jinak měly francouzské orgány za účelem udělování dotčených výjimek.
Thirdly, France and some interested parties claim that the non-selective character of the scheme at issue is established by the lack of discretionary power on the part of the French authorities when it comes to granting approval.
Komise připomíná, že podle soudních rozhodnutí dokonce i intervence, které jsou na první pohled použitelné pro všechny podniky, mohou vykazovat určitou selektivitu, a tudíž být považovány za opatření určená ke zvýhodnění určitých podniků nebo určitých odvětví výroby.
The Commission would point out that, according to the case law, even interventions which, prima facie, apply to undertakings in general may be to a certain extent selective and, accordingly, be regarded as measures designed to favour certain undertakings or the production of certain goods.
To je zejména ten případ, kdy správní orgán, který je povolán k použití obecného pravidla, má určitou diskreční pravomoc, co se týče použití tohoto aktu.
That is the case, in particular, where the administration called upon to apply a general rule has a discretionary power so far as concerns the application of the measure at issue.
V projednávané věci je nutno zároveň připomenout, že jelikož z dotčeného daňového předpisu mohou mít prospěch pouze uživatelé určitého majetku a členové HZS, které ho financují, a jelikož z něj podle skutečnosti mají prospěch pouze dopravní a finanční odvětví, podmínka zvláštnosti je tímto již splněna.
In the present case, it should be pointed out straight away that, inasmuch as the tax measure at issue can benefit only the users of certain assets and the members of the EIGs financing them and in fact benefits mainly the transport and financial sectors, the condition of specificity is already fulfilled.
Jiné projekty financování, týkající se majetku z jiných odvětví než dopravy a/nebo s dobou odpisování kratší než osm let, by totiž mohly vykazovat takové záruky, které by vylučovaly veškerou snahu o daňovou optimalizaci.
Other financing schemes, concerning assets in sectors other than transport and/or having a depreciation period of less than eight years, might include safeguards of such a character as to rule out any attempt at tax optimisation.
S ohledem na omezený rozsah použití tohoto daňového předpisu tudíž není nutné za účelem stanovení selektivní povahy sporného opatření stanovovat, že příslušné vnitrostátní orgány mají diskreční pravomoc pro používání tohoto opatření.
Consequently, in view of the limited scope of this tax measure, it is not necessary, in order to establish the selective character of the measure, to determine whether the competent national authorities have a discretionary power in the measure’s application.
Francouzské orgány každopádně na otázku ohledně dosahu ověření, které jsou povinny provést, jelikož se jedná o podmínku odpovídající tomu, zda investice v projednávané věci z hlediska obecného zájmu a především z hlediska zaměstnanosti mají velký hospodářský a sociální význam, uvedly, že tento význam se zjišťuje podle 6 kritérií, mezi něž patří kritérium „účinku investice na hospodářské prostředí oblasti, v níž bude realizována a kde bude působit uživatel“.
When questioned about the scope of the examination they carry out to establish whether the investment in question is of significant economic and social interest both in general and from an employment standpoint in particular, the French authorities stated that that interest was determined in the light of six criteria, including that of ‘the impact of the investment on the economic environment of the area in which it is to be carried out and in which the user operates’.
Komise se domnívá, že splnění této podmínky nutně ponechává vnitrostátním orgánům diskreční prostor pro uvážení.
In the Commission’s opinion, the assessment of that criterion necessarily involves giving the national authorities a margin of discretion.
Navzdory oprávněné povaze tohoto cíle je ostatně namístě uvést, že schází spojitost mezi touto podmínkou, která se pojí s existencí hospodářského významu investice a sledovaným cílem zákonodárce, který stanovil, že ministerská výjimka má být schválena před realizací investice.
Despite the legitimacy of such a goal, there is no link between this criterion as to the existence of an economic interest on the part of the investment and the objective sought by the legislature in making the carrying out of the investment subject to the prior grant of ministerial approval.
Podmínky k udělení výjimky musí být totiž takové, aby bylo možné stanovit, že cílem využití financování prostřednictvím HZS není daňová optimalizace.
The criteria governing the grant of approval are said to be intended to help establish that recourse to the method of financing via an EIG does not pursue any tax optimisation goal.
Povaha podmínky spojené s hospodářským významem však této optimalizaci nebrání.
The criterion as to the economic interest of the investment is, however, not likely to prevent such optimisation.
Cílem těchto operací financování by bez ohledu na dobu odpisování dotčeného majetku nemusela být daňová optimalizace, přičemž by zároveň mohly mít velký hospodářský a sociální význam, a to především pro zaměstnanost.
Irrespective of the period of depreciation of the assets concerned, such financing operations may well not pursue any tax optimisation goal, but this does not necessarily mean that they are deprived of any significant economic and social interest primarily in terms of employment.
V této souvislosti je nutné se opět odkazovat na zprávu senátu č. 413, z níž vyplývá, že podmínka spojená s velkým hospodářským a sociálním významem je „prostředek ke zvýhodnění statků vyráběných na vnitrostátním území nebo financování realizovaného ve prospěch francouzských uživatelů“.
Reference may be made once more here to Senate Report No 413, which states that the criterion as to the existence of a significant economic and social interest is ‘a means to promote goods manufactured in France or financing operations for the benefit of a French user’.
Obecněji řečeno, v téže zprávě již bylo uvedeno, že schvalovací postup správním orgánům ponechává příliš velký prostor pro uvážení.
More generally, the report also states that the approval procedure leaves the authorities too wide a margin of discretion.
Nevhodnost podmínky spojené s hospodářským významem investice z pohledu sledovaného cíle tedy podle Komise posiluje prostor pro uvážení, který mají vnitrostátní orgány při jejím uplatňování.
The unsuitability of the criterion as to the economic interest of the investment in the light of the objective pursued therefore increases, in the Commission's opinion, the margin of discretion enjoyed by the national authorities in its application.
Co se týče prostoru pro uvážení, který mají francouzské orgány za účelem udělování výjimky, je nutné uvést, že rozhodnutí Ústavní rady ze dne 30. prosince 1987, jehož se dovolávaly francouzské orgány a některé zúčastněné strany, není v této souvislosti patřičný.
Still concerning the margin of discretion enjoyed by the French authorities for approval granting purposes, it should be noted that the Constitutional Council decision of 30 December 1987, which was referred to by the French authorities and some interested parties, is irrelevant in the present context.
V projednávaném případě se jednalo o daňový předpis, který pro novou právnickou osobu vzniklou sloučením dvou společností stanovil řešení, podle něhož mohla po časově omezenou dobu převzít celou výši ztráty sloučených společností nebo její část, a který po schválení ministerstvem pro rozpočet a v mezích tohoto schválení umožňoval v případě částečného vkladu aktiv do jedné společnosti tohoto koncernu převést ztráty neodepsané před sloučením na snížení zisků příštích období.
What was involved in that instance was a tax measure which provided that a new legal person resulting from the merger of two companies could take over for a limited period all or part of the losses of the merged companies and that, in the event of the partial contribution of capital to a company in the group, any losses not yet deducted before the merger could be set off, with the approval of the Minister for the Budget and within the limits of that approval, against any future profits.
Ústavní rada byla vyzvána, aby se vyjádřila ke slučitelnosti tohoto schvalovacího postupu s článkem 34 ústavy, který dává zákonodárci pravomoc určit rozsah použití daňové výhody.
The Constitutional Council was asked to rule on the conformity of that approval procedure with Article 34 of the Constitution, which entrusts to the legislature the task of determining the scope of a tax advantage.
V této souvislosti uvážila, že dotčené ustanovení zákonodárci neumožňuje předat svoji daňovou pravomoc dále ministerstvu a že ministerstvu byla pouze dána pravomoc se ujistit v souladu s cílem zákonodárce zabránit daňovým únikům, že byly dodrženy zákonem podmínky stanovené.
It held that the measure in question did not allow the legislature to subdelegate its taxation powers to the Minister and that the latter had conferred on him only the power to ensure, in keeping with the legislature's objective of preventing tax avoidance, that the conditions laid down by law were met.
Ústavní rada byla v tomto rozhodnutí vyzvána, aby se vyjádřila k dodržování příslušných právních a regulativních kompetencí ve věci daní, ale nikoliv o jednotlivých opatřeních potřebných k používání zákona.
On that occasion, what the Constitutional Council was being called on to do was to rule on compliance with the respective powers of the legislative and regulatory authorities in tax matters and not at all on whether the Minister had a discretionary power when adopting the individual measures needed to implement the law.
Komise se každopádně domnívá, že podmínky čl. 87 odst. 1 Smlouvy nemohou být zpochybněny soudním rozhodnutím vnitrostátních soudních orgánů.
In any event, the Commission considers that the conditions of Article 87(1) of the Treaty cannot be called into question by decisions of national courts.
Za čtvrté, co se týče argumentu, podle něhož vnitrostátní orgány nemají pravomoc volného uvážení, protože by jejich rozhodnutí mohlo být předmětem odvolání k vnitrostátním soudním orgánům ohledně zpochybnění důvodů zamítnutí žádosti, je na místě připomenout, že není nutné ověřovat, zda chování správy daně má povahu volného uvážení, aby bylo možné vyloučit obecné opatření.
Fourthly, in response to the argument that the national authorities did not have arbitrary power since their decisions could be appealed against before the national courts with a view to reviewing the grounds for withholding approval, it should be pointed out that, in order to preclude characterisation as a general measure, it is not necessary to determine whether the conduct of the tax administration is arbitrary.
Stačí totiž uvést, že tato správa má diskreční pravomoc k uvážení, která jí umožňuje zacházet s podmínkami schvalování dotčené daňové výhody se zřetelem k povaze investičních projektů, které jí byly předloženy k uvážení.
It need only be established that the administration has a discretionary power enabling it to vary the conditions for granting the tax concession in question according to the characteristics of the investment project submitted for its assessment.
Dále bylo souzeno, že případy odložení dluhů, které byly schváleny v rámci soudního řízení a v souladu s použitelným vnitrostátním právem, mají selektivní povahu, protože automaticky nevyplývají z použití zákona, ale z diskreční volby těchto veřejných orgánů.
It has been ruled, moreover, that debt remissions granted in the course of judicial proceedings and in accordance with the applicable national law were selective in character as they did not flow automatically from the application of the law, but from the discretionary decisions made by the public bodies in question.
Soud Společenství v této souvislosti připomenul, že čl. 87 odst. 1 Smlouvy nerozlišuje mezi příčinami či cíli státních intervencí, ale rozhoduje o nich se zřetelem na jejich účinky.
In making this ruling, the Court again made it clear that Article 87(1) of the Treaty does not distinguish between measures of state intervention by reference to their causes or aims but defines them in relation to their effects.
V projednávané věci okolnost, že rozhodnutí zamítnout žádost o povolení výjimky by se mohlo stát předmětem odvolání k vnitrostátnímu soudnímu orgánu, tím spíše nemůže zpochybnit existenci prostoru pro uvážení vnitrostátních orgánů v rámci používání podmínek udělování ministerské výjimky.
In the present case, a fortiori, the fact that decisions withholding approval may be appealed against before a national court cannot call into question the existence of a margin of discretion on the part of the national authorities in applying the ministerial approval grant criteria.
Za páté, Komise se domnívá, že odkazování francouzských orgánů na neexistenci rozdílů v přístupu podle státní příslušnosti členů HZS a uživatelů rovněž nemůže zpochybnit selektivní povahu režimu článku 39 CA ODZ, když navíc zpráva senátu č. 413 uvádí, že podmínka spojená s existencí velkého hospodářského a sociálního významu je „prostředek ke zvýhodnění statků vyráběných na vnitrostátním území nebo financování realizovaného ve prospěch francouzských uživatelů“.
Lastly, the Commission considers that the French authorities’ argument centred on the absence of a distinction based on the nationality of the members of an EIG and of users likewise does not call into question the selective character of the scheme provided for in Article 39 CA of the General Tax Code, especially since Senate Report No 413 states that the condition as to the existence of a significant economic and social interest of the investment is ‘a means to promote goods manufactured in France or financing operations for the benefit of a French user’.
S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že režim článku 39 CA ODZ má selektivní povahu.
In the light of the above, the Commission considers that the scheme provided for in Article 39 CA of the General Tax Code is selective in character.
Patřičnost výjimky založené na povaze a na ekonomice daňového systému
The relevance of the exception based on the nature and overall structure of the tax system