natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Na základě rozhodnutí Regionálního správního soudu oblasti Lazio ze dne 17. března 2005, které částečně zrušilo vyhlášku ze dne 8. listopadu 2004, informovaly italské orgány Komisi, že tyto závazky „pozastavily“.
Following a decision of the Regional Administrative Tribunal of Lazio of 17 March 2005, which partially annulled the Decree of 8 November 2004, the Italian authorities informed the Commission that they had ‘suspended’ those obligations.
V této věci bylo v Úředním věstníku Evropské unie dne 1. července 2005 zveřejněno stanovisko [8].
An opinion on this matter was published in the Official Journal of the European Union on 1 July 2005 [8].
Italské orgány oznámily 6. prosince 2005 Komisi zrušení vyhlášky ze dne 8. listopadu 2004 s účinkem od 15. listopadu 2004.
On 6 December 2005 the Italian authorities informed the Commission that the Decree of 8 November 2004 had been repealed with effect from 15 November 2004.
V dopise ze dne 9. března 2006 (zaevidovaným pod číslem 204756) se Komise obrátila na Italskou republiku, aby jí oznámila své obavy ze ZVS uložených vyhláškami č. 35 a č. 36.
The Commission wrote a letter to the Italian Republic on 9 March 2006 (registered as No 204756) voicing its concern about the PSOs imposed by Decrees Nos 35 and 36.
Požádala o přesnější informace o důvodech a způsobech jejich uplatňování.
It requested more detailed information on the grounds and methods for implementing the PSOs.
Italská republika odpověděla prvním dopisem ze dne 22. března 2006 s přiloženým návrhem odpovědi a poté dopisem ze dne 4. dubna 2006.
The Italian Republic replied with an initial letter containing a draft reply on 22 March 2006, then by letter of 4 April 2006.
Komise se 27. dubna 2006 obrátila na úřad ENAC se žádostí o přesnější informace a s otázkou, jak fungují současné ZVS před vstupem v platnost nových ZVS.
The Commission wrote to ENAC on 27 April 2006 requesting further details and asking about the current status of the PSOs, before the new PSOs entered into force.
Ve svém dopise ze dne 9. května 2006 ENAC potvrdil, že režim závazků veřejných služeb ze Sardinie do Říma a Milána byl až do 2. května 2006 režim z roku 2000, který byl stále platný v důsledku toho, že nařízení z roku 2004, kterým se měnil, bylo zrušeno.
ENAC replied by letter of 9 May 2006 confirming that the PSO regime applicable from Sardinia to Rome and Milan up to 2 May 2006 was the regime from 2000, which had remained in force since the 2004 Decree, which was due to amend the regime, had been repealed.
Od 2. května 2006 se provádí nový režim stanovený vyhláškou č. 35.
The new regime provided for in Decree No 35 applies from 2 May 2006.
Odpověď také vysvětlila, že se závazky veřejných služeb vztahovaly na celý letištní systém Milán, jak bylo zveřejněno v roce 2000.
The reply also explained that the PSOs applied in full to all the airports in Milan airport system, as laid down in the notice published in 2000.
Italská republika 4. srpna 2006 znovu odpověděla na dopis Komise ze dne 9. března, ve kterém poskytla doplňující údaje, jež však nepřinesly žádné nové důležité informace.
On 4 August 2006, the Italian Republic sent another reply to the Commission’s letter of 9 March containing additional, but no significantly new, information.
Komise 1. srpna 2006 přijala rozhodnutí zahájit z vlastního podnětu šetření podle čl. 4 odst. 3 nařízení [9].
Acting on its own initiative, the Commission adopted the Decision to open an inquiry under Article 4(3) of the Regulation [9] on 1 August 2006.
Toto rozhodnutí bylo sděleno Italské republice 1. srpna 2006 (č. dokumentu K(2006) 3516).
The Italian Republic was notified of this Decision on 1 August 2006 (Document No C(2006) 3516).
Ve stejném rozhodnutí Komise žádala italské orgány, aby do jednoho měsíce odpověděly na více otázek.
In the same Decision the Commission asked the Italian authorities to provide answers to several points within a deadline of one month.
Italské orgány odpověděly dopisem ze dne 31. srpna 2006, ve kterém zodpověděly velkou část položených otázek.
The Italian authorities replied by letter of 31 August 2006. The reply covered most of the questions raised.
Komise se však 2. října 2006 obrátila na Stálé zastoupení Italské republiky s žádostí o doplňující informace.
However the Commission requested further information in its letter to the Italian Permanent Representation of 2 October 2006.
Na doplňující otázky Komise zaslala Italská republika 6. října 2006 obsáhlou odpověď s mnoha údaji.
On 6 October 2006, the Italian Republic provided a long reply containing several points in reply to the additional questions from the Commission.
Schůze Komise (oddělení TREN/F/1) s italskými orgány (ministerstvem dopravy, stálým zastoupením, vládou Sardinie a úřadem ENAC) se konala v Bruselu dne 17. října 2006.
The Commission (Unit TREN.F.1) held a meeting with the Italian authorities (Ministry of Transport, Permanent Representation, Government of Sardinia and ENAC) in Brussels on 17 October 2006.
Tato odpověď zejména potvrdila, že následující trasy jsou již provozovány v souladu se ZVS podle čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení:
The reply confirmed, in particular, that the following routes were already operated in accordance with the PSOs imposed under Article 4(1)(a) of the Regulation:
Olbia – Řím: Meridiana,
Olbia–Rome: Meridiana,
Olbia – Milán: Meridiana,
Olbia–Milan: Meridiana,
Alghero – Řím: Air One,
Alghero–Rome: Air One,
Alghero – Milán: Air One,
Alghero–Milan: Air One,
Cagliari – Řím: Air One a Meridiana,
Cagliari–Rome: Air One and Meridiana,
Cagliari – Milán: Air One a Meridiana,
Cagliari–Milan: Air One and Meridiana,
Cagliari – Boloňa: Meridiana,
Cagliari–Bologna: Meridiana,
Cagliari – Turín: Meridiana,
Cagliari–Turin: Meridiana,
Cagliari – Verona: Meridiana,
Cagliari–Verona: Meridiana,
Olbia – Boloňa: Meridiana.
Olbia–Bologna: Meridiana.
Naopak na šesti zbývajících trasách žádná společnost nesouhlasila s provozováním dopravy podle režimu stanoveného čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení.
However no carrier had agreed to operate the six remaining routes under the regime provided for in Article 4(1)(a) of the Regulation.
Italská republika chce proto podle čl. 4 odst. 1 písm. d) zahájit výběrové řízení.
The Italian Republic therefore intended to launch a call for tenders in accordance with Article 4(1)(d).
Prozatím se výběrového řízení účastní tyto společnosti:
At present, the following carriers are eligible for the tender:
Olbia – Verona: Meridiana,
Olbia–Verona: Meridiana,
Alghero – Boloňa: Air One,
Alghero–Bologna: Air One,
Alghero – Turín: Air One,
Alghero–Turin: Air One,
Cagliari – Florencie: Air One a Meridiana,
Cagliari–Florence: Air One and Meridiana,
Cagliari – Neapol: Air One a Meridiana,
Cagliari–Naples: Air One and Meridiana,
Cagliari – Palermo: Air One a Meridiana [10].Italská republika však vysvětlila, že z důvodu probíhajícího šetření Komise tyto trasy doposud ještě nepřidělila.
Cagliari–Palermo: Air One and Meridiana [10].However the Italian Republic explained that it had not yet allocated these routes due to the Commission’s ongoing inquiry.
ROZBOR
ANALYSIS
Pravidla závazků veřejné služby jsou stanovena nařízením, které definuje prováděcí pravidla zásady volného poskytování služeb v odvětví letecké dopravy.
The rules on PSOs are laid down in Regulation (EEC) No 2408/92, which defines the conditions for applying the principle of freedom to provide services in the air transport sector.
Závazky veřejné služby jsou definovány jako výjimka ze zásad nařízení, podle kterého „s výhradou tohoto nařízení povoluje členský stát nebo členské státy leteckým dopravcům Společenství výkon provozních práv na leteckých trasách ve Společenství“ [11].
PSOs are defined as an exception to the principle of the Regulation that ‘subject to this Regulation, Community air carriers shall be permitted by the Member State(s) concerned to exercise traffic rights on routes within the Community’ [11].
Na základě kritérií uvedených v tomto článku musejí být závazky přiměřeně zdůvodněny.
They must be adequately justified on the basis of the criteria laid down in that Article.
Přesněji, pravidla týkající se závazků veřejné služby stanoví, že ZVS mohou být uloženy členským státem „v souvislosti s pravidelnou leteckou dopravou na letiště v okrajovém nebo rozvojovém regionu, anebo v souvislosti s málo vytíženou leteckou trasou na kterékoli regionální letiště, pokud je tato letecká trasa považována za životně důležitou pro hospodářský rozvoj regionu, v němž se letiště nachází, a v rozsahu nezbytném k tomu, aby byla na této letecké trase zajištěna přiměřená letecká doprava splňující stanovené normy návaznosti, pravidelnosti, kapacity a cen, které by letečtí dopravci nesplnili, pokud by brali v úvahu výhradně vlastní obchodní zájmy“ [12].
More precisely, the rules governing PSOs provide that these may be imposed by a Member State in respect of ‘scheduled air services to an airport serving a peripheral or development region in its territory or on a thin route to any regional airport, any such route being considered vital for the economic development of the region in which the airport is located, to the extent necessary to ensure on that route the adequate provision of scheduled air services satisfying fixed standards of continuity, regularity, capacity and pricing, which standards air carriers would not assume if they were solely considering their commercial interest’ [12].
Přiměřenost pravidelné letecké dopravy vyhodnotí členské státy zejména „s ohledem na veřejný zájem, možnost využívat jiné druhy dopravy, kapacitu těchto druhů dopravy s ohledem na zohledněné potřeby, kombinovaný účinek všech leteckých dopravců, kteří provozují nebo zamýšlejí provozovat dopravu na této trase“ [13].
The adequacy of scheduled air services is assessed by the Member States ‘having regard to the public interest, the possibility of having recourse to other forms of transport, the ability of such forms to meet the transport needs under consideration and the combined effect of all air carriers operating or intending to operate on the route’ [13].
Článek 4 stanoví dvoufázový mechanismus: v první fázi (čl. 4 odst. 1 písm. a)) uloží příslušný členský stát závazky veřejné služby na jednu nebo více tras, přičemž tyto trasy zůstávají otevřené pro všechny dopravce Společenství pod podmínkou, že budou dodržovat uvedené závazky.
Article 4 provides for a two-phase mechanism: in the first phase (Article 4(1)(a)) the Member State concerned imposes PSOs on one or more routes, which are open to all Community carriers, provided they meet the obligations.
Pokud by žádný dopravce neprojevil zájem o provozování trasy, na kterou se vztahují ZVS, může členský stát přejít k druhé fázi (čl. 4 odst. 1 písm. d)), v níž se omezí přístup na leteckou trasu ve prospěch jediného dopravce na dobu maximálně tří let s možností prodloužení.
Where no carrier applies to operate the route on which the PSOs have been imposed, the Member State can move on to a second phase (Article 4(1)(d)) which limits access to that route to only one carrier for a renewable period of up to three years.
Vybraný dopravce tak může získat finanční náhradu za provozování ZVS.
The selected carrier can then receive financial compensation for operating the route in accordance with the PSOs.
Na základě žádosti členského státu, nebo z vlastního podnětu může Komise podle čl. 4 odst. 3 po šetření rozhodnout, zda se mají i nadále používat zveřejněné ZVS.
Under Article 4(3) the Commission may decide, following an investigation, carried out either at the request of a Member State or on its own initiative, whether the PSO published should continue to apply.
Způsobilost tras
Type of route eligible
Italská republika zdůvodnila uložení ZVS potřebou rozvoje Sardinie, která potřebuje překonat těžkosti plynoucí z jejího ostrovního charakteru.
The Italian Republic based its intention to impose the PSOs on the need for the development of Sardinia, which has to overcome the disadvantages of being an island.
Autonomní vláda Sardinie navíc přijala závazek podporovat mobilitu osob, které mají trvalé bydliště na Sardinii.
In addition, the Autonomous Government of Sardinia has committed itself to promoting the mobility of its residents.
Letecké spojení mezi Sardinií a kontinentální Itálií je totiž v jednotlivých obdobích roku různé, zatímco zásada mobility by měla umožňovat, aby osoby s trvalým pobytem na Sardinii měly zajištěnou dostačující a trvalou dopravu v průběhu celého roku.
Connections between Sardinia and mainland Italy are not operated evenly all year round, despite the fact that the mobility principle should adequately and continuously serve the residents of Sardinia all year round.
Italská republika mimo jiné zdůrazňuje velké vzdálenosti v kilometrech a časovou náročnost přesunu mezi jednotlivými letišti tohoto regionu, který má nedostatečnou infrastrukturu.
Moreover, the Italian Republic has emphasised the length of journeys both in terms of distance and in terms of time between the various airports in Sardinia, a region that suffers from inadequate infrastructure.
Právě na tomto základě zdůvodňuje potřebu uložení ZVS na všechna tři letiště na Sardinii.
This is also the reason they give for the PSOs to cover all three airports in Sardinia.
Komise se domnívá, že je možné považovat Sardinii za okrajovou oblast z důvodu, že jde o ostrov, na kterém chybí skutečné náhradní druhy dopravy.
The Commission believes that Sardinia may be considered a peripheral region due to its island location and lack of real alternative methods of transport.
Zpomalení ekonomického růstu Sardinie v porovnání s ostatními italskými regiony je navíc podrobně doloženo: izolovanost Sardinie, nízký počet obyvatel znásobený vysokou emigrací vysvětluje hospodářskou zaostalost tohoto ostrova a staví ho na úroveň regionů jižní Itálie.
In addition, Sardinia’s development deficit compared to other Italian regions is well documented. Its isolation and low population, exacerbated by high emigration, explains why economically the island lags behind, putting it on a par with the Mezzogiorno.
Na základě údajů, které má Komise k dispozici, její analýza neumožňuje zpochybnit životně důležitý charakter příslušných tras, jak zdůrazňují italské orgány.
On the basis of the information available, the Commission’s analysis does not call into question the vital need for the connections concerned, as emphasised by the Italian authorities.
Přiměřenost závazků veřejné služby (ZVS)
Adequacy of the PSOs
Podle čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení mohou členské státy uložit ZVS pouze: „je-li tato trasa považována za životně důležitou pro hospodářský vývoj regionu, ve kterém se letiště nachází, v rozsahu nezbytném k zajištění dostatečné míry pravidelné letecké dopravy, která stanovené normy návaznosti, pravidelnosti, kapacity a cen, které by letečtí dopravci nesplnili, pokud by zvažovali výhradně vlastní obchodní zájmy.“
In accordance with Article 4(1)(a) of the Regulation, Member States may only impose PSOs ‘to the extent necessary to ensure on that route the adequate provision of scheduled air services satisfying fixed standards of continuity, regularity, capacity and pricing, which standards air carriers would not assume if they were solely considering their commercial interest’.
Přiměřenost dopravy je stanovena s ohledem na kritéria uvedená v čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení:
The adequacy of the services is assessed having regard to the criteria laid down in Article 4(1)(b) of the Regulation:
veřejný zájem,
the public interest,
možnost uchýlit se k jiným druhům dopravy, zejména v ostrovních regionech, a schopnost těchto druhů dopravy uspokojit dopravní potřeby brané v úvahu,
the possibility, in particular for island regions, of having recourse to other forms of transport and the ability of such forms to meet the transport needs under consideration,
tarify a přepravní podmínky, které lze nabídnout uživatelům,
the air fares and conditions which can be quoted to users,
Závazky veřejné služby navíc musí dodržovat základní zásady proporcionality a nediskriminace (viz např. rozsudek Soudního dvora ze dne 20. února 2001, Asociación Profesional de Empresas Navieras de Líneas Regulares (Analir) a další subjekty v. Administración General del Estado, C-205/99, Sb. rozh. s. I-01271).
In addition, the public service obligations must comply with the basic principles of proportionality and non-discrimination (see, for example, Court of Justice judgment of 20 February 2001, in Case C-205/99 Asociación Profesional de Empresas Navieras de Líneas Regulares (Analir) and others v Administración General del Estado [2001] ECR I-01271).
Komise se v tomto případě na základě údajů poskytnutých italskými orgány domnívá, že uložení ZVS, pokud jde o četnost, kapacitu a ceny, může být potřebné pro zajištění odpovídající dopravy na daných trasách.
In this case, the Commission is of the opinion, based on the information provided by the Italian authorities, that imposing PSOs concerning frequency, capacity and fares may be necessary to ensure the adequate provision of services for the routes concerned.
Komise je však toho názoru, že některé podmínky, které ukládají vyhlášky č. 35 a č. 36 Italské republiky, jsou příliš restriktivní nebo nepřiměřené.
However, the Commission considers that some of the conditions imposed by Decrees Nos 35 and 36 are unduly restrictive or disproportionate.
Závazek předložit přijetí ZVS do třiceti dnů
Obligation to submit acceptance of the PSOs within 30 days
Bod 8 ZVS stanovený vyhláškami č. 35 a č. 36 stanoví, že: „Dopravci, kteří se rozhodli přijmout závazek k zajištění veřejné služby tak, jak je uvedeno v tomto dokumentu, musí do třiceti dní od zveřejnění sdělení Komise týkajícího se uložení výše uvedeného závazku v Úředním věstníku Evropské unie předložit Národnímu úřadu pro civilní letectví (ENAC) formální přijetí závazku.“ Ve skutečnosti se tato povinnost ukázala jako důvod pro vyloučení dopravce, který doručil toto přijetí s jednodenním zpožděním.
Point 8 of the PSOs, as provided for in Decrees Nos 35 and 36, provides that ‘carriers intending to accept the PSOs contained in the Annex must present a formal acceptance to ENAC within 30 days of publication in the Official Journal of the European Union of the Commission communication on imposing these public service obligations.’ This obligation even constitutes a condition for excluding any carrier that sends their acceptance one day ‘too late’.
Pokud by dopravce neoznámil, že přijímá všechny podmínky ZVS v této časové lhůtě, mohl by být vyloučen na celé období.
Thus carriers that do not send their acceptance of all the conditions of the PSO within this deadline risk being excluded for the whole period.
Komise má za to, že je tato podmínka zcela neoprávněná s ohledem na čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení a je nepřiměřeně restriktivní.
The Commission considers that this condition has no legal basis under Article 4(1)(a) of the Regulation and deems it to be unduly restrictive.
Ustanovení čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení neopravňují členské státy k tomu, aby omezovaly počet dopravců v přístupu na trasy, ale aby všeobecným způsobem uložily ZVS, které se budou vztahovat na všechny dopravce, kteří provozují nebo mají v úmyslu tyto trasy provozovat.
Article 4(1)(a) of the Regulation does not authorise Member States to limit the number of carriers that may have access to these routes, but merely to impose a general PSO applicable to all carriers operating or intending to operate those routes.
Takové omezení počtu dopravců je možné učinit pouze na základě čl. 4 odst. 1 písm. d).
The number of carriers may only be limited in this way under Article 4(1)(d).
Každý dopravce, který má záměr dodržovat ZVS podle čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení, proto musí mít možnost provozovat tuto trasu kdykoli, kdy projeví zájem provoz zahájit.
Thus, any carrier intending to accept the PSOs imposed under Article 4(1)(a) of the Regulation must be able to operate the route, regardless of the period in which it intends to commence service provision.
Členský stát může, pokud žádný letecký dopravce nezahájil k danému datu na této trase pravidelnou leteckou dopravu v souladu s ZVS uloženými na základě čl. 4 odst. 1 písm. a), omezit přístup na tuto trasu podle čl. 4 odst. 1 písm. d).
If by a certain date no carrier has commenced scheduled air services on a route in accordance with the PSOs imposed on that route under Article 4(1)(a), Member States may limit access to that route in accordance with Article 4(1)(d).
Pokud však jeden či více provozovatelů zahájilo dopravu ve stanovené lhůtě, členský stát nemůže vyloučit z této trasy další dopravce, kteří oznámili svůj záměr provozovat dopravu kdykoli po tomto stanoveném konečném datu.
However if one or more operators have commenced operations within the deadline, Member States may not exclude from that route other carriers who declare their intentions to operate the route any time after the deadline.
Vstup nových provozovatelů si však může vyžádat úpravy ZVS, které jsou uložené na každého dopravce (viz níže oddíl 3.4.).
The entry of new operators may however require changes to be made to the PSOs imposed on each carrier (see Section 3.4 below).
Závazek provozovat trasu po dobu tří let
Obligation to operate the route for a three-year period
Bod 5 ZVS podle vyhlášek č. 35 a č. 36 stanoví, že: „podle čl. 4 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 2408/92 musí dopravce, který přijme závazek k zajištění veřejné služby, zaručit poskytování služby po dobu alespoň 36 po sobě jdoucích měsíců a nesmí poskytování služby přerušit bez toho, aby takové přerušení oznámil ENAC a autonomnímu regionu Sardinie alespoň 6 měsíců předem.“
Point 5 of the PSOs as provided for in Decrees Nos 35 and 36 states that ‘in accordance with Article 4(1)(c) of Regulation (EEC) No 2408/92, the carrier which accepts the public service obligations shall guarantee service for a period of at least 36 consecutive months and shall not suspend such service without giving a six-month prior notice to ENAC and the Autonomous Region of Sardinia’.
Požadavek na minimální dobu provozu v tomto případě odpovídá čl. 4 odst. 1 písm. c): „V případech, kde jiné druhy dopravy nemohou zajistit dostatečnou a nepřetržitou dopravu, mohou zúčastněné členské státy do závazku veřejné služby zahrnout požadavek, aby každý letecký dopravce, který zamýšlí provozovat trasu, zaručil její provoz po určité období stanovené v souladu s dalšími podmínkami závazků veřejné služby.“ Komise má za to, že z důvodu ostrovního charakteru Sardinie a její vzdálenosti od pevniny se nenabízí možnost jiných druhů dopravy.
The requirement of a minimum period of operation is in accordance, in the case in point, with Article 4(1)(c) which states that ‘in instances where other forms of transport cannot ensure an adequate and uninterrupted service, the Member States concerned may include in the public service obligation the requirement that any air carrier intending to operate the route gives a guarantee that it will operate the route for a certain period, to be specified, in accordance with the other terms of the public service obligation’. The Commission considers that since Sardinia is an island and, in view of its distance from the mainland, other means of transport do not ensure an adequate alternative service.
Komise se však domnívá, že minimální doba provozování stanovená vyhláškami č. 35 a č. 36 na tři roky je přehnaná a nepřiměřená.
Nonetheless, the Commission considers that the minimum duration of three years set by Decrees Nos 35 and 36 is excessive and disproportionate.
Komise může pochopit potřebu zajistit pravidelnou leteckou dopravu a získat závazek dopravců ji provozovat po stanovenou dobu.
The Commission can understand the need to ensure continuity of service and to obtain a commitment from the carriers to operate for a certain period.
Orgány pověřené ukládáním ZVS však nesmějí, jak bylo výše uvedeno, vyřadit možné kandidáty ze zajišťování ZVS: ZVS bez výlučné licence či finanční náhrady v žádném případě neznamenají definitivní nebo dlouhodobé uzavření trhu.
However, as previously mentioned, it is not for the authorities responsible for implementing PSOs to sideline potential candidates from operating them. PSOs without an exclusive concession or compensation may in no event lead to the definitive or long-term closure of the market.