natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dále bylo uvedeno, že země mohla změnit svou politiku poskytování podpor a přejít od úvěrů k přímým grantům, což by kupní hodnotu ještě dále snížilo.V takovém případě by banka nemohla použít celou částku na podporu konkurenceschopnosti svých obchodů z bezpečnostních důvodů.
In addition to the reasons already mentioned that could lead to fluctuations in the cash value, it argued that the Land could have switched its promotion policy from lending to outright grants for example, thereby reducing the cash value further. In that case the bank could not have taken up the full amount for its competitive business, for safety's sake.
Komise tento argument přezkoumala a dospěla k závěru, že by drastické snížení kupní hodnoty na základě úzkého vztahu spolupráce mezi bankou a svobodným státem nebylo pravděpodobné.
After examining this argument, the Commission concluded that a drastic reduction in the cash value was unlikely, given the close cooperation between the Land and the bank.
Také na tomto pozadí se jeví oprávněné zohledňovat výlučně skutečné snížení kupní hodnoty.
Against this background it seems justified to take account only of the actual shortfalls below the recognised cash value.
Přitom s ohledem na funkci ručení nejde o okamžik sestavení rozvahy ke dni 31. prosince příslušného obchodního roku. Rozhodující je spíše datum skutečného vklade.
In relation to the guarantee function, what matters is not the date when the balance sheet was established (31 December of the relevant business year), but the date when the actual transfer was made.
Je nutné vycházet z toho, že banka by své věřitele o přídělu kapitálu informovala přinejmenším v případě větší transakce.
It can be assumed that a bank would have informed its creditors of a capital injection, at least in the case of a large transaction.
Podle názoru Komise vstupuje funkce ručení do hry v okamžiku účinnosti rozvahy.
The Commission therefore considers that the guarantee function comes into play as soon as the balance sheet takes effect.
Dopis Německa ze dne 3. července 2001, s. 9.
Letter from the Federal Government of 3 July 2001, p. 9.
Dopis Německa ze dne 3. července 2001, s. 10.
Letter from the Federal Government of 3 July 2001, p. 10.
Např. sjednání tzv. nároku na dodatečnou platbu pro případ, že provize z ručení by měla v obchodním roce odpadnout, protože by to vedlo k čisté ztrátě (viz § 3 smlouvy o vkladu).
For example the agreement on an ‘additional payment claim’ if the guarantee commission were not paid in a particular business year, as this would lead to a net loss (see Section 3 of the transfer agreement).
Dopis Německa ze dne 3. července 2001, s. 11.
Letter from Germany of 3 July 2001, p. 11.
Potvrzeno rozsudkem Evropského soudu prvního stupně ze dne 6. března 2003 ve spojených právních věcech T-228/99 a T-233/99, bod odůvodnění 321 až 331.
As confirmed by the European Court of First Instance in WestLB, paragraphs 321-331 (see footnote 4).
Podle podkladů, které předložila německá vláda, činila daň z příjmů právnických osob v roce 1995 a 1996 42 %, ke které přibyl ještě příspěvek na solidaritu ve výši 7,5 % (celkem tedy 49,5 %).
According to documents submitted by the German Government, the corporation tax rate was 42 % in 1995 and 1996. To this must be added the solidarity surcharge of 7,5 % (making 49,5 % in total).
Celková zdaňovací sazba se v roce 1998 snížila na 47,5.
The overall tax rate came down to 47,5 % in 1998.
Teprve od roku 2001 činila celková sazba zdanění již jen 30,5 %.
Only as of 2001 did it fall to 30,5 %.
Rozhodnutí 2000/392/ES.
Decision 2000/392/EC.
Jak již bylo vysvětleno shora, nejde s ohledem na funkci ručení o okamžik sestavení rozvahy ke dni 31. prosince příslušného obchodního roku. Rozhodující je spíše skutečné datum vkladu (viz poznámku pod čarou 41).
As already explained above, the key point in time for the guarantee function is not when the balance sheet was established (31 December of the business year concerned), but the date of the transfer (see footnote 41).
Viz nahoře poznámku pod čarou 49.
See footnote 49.
Komise si je vědoma, že výše částky, která je k dispozici pro účely ručení, která byla v rozhodnutí o WestLB 2000/392/ES uvedena jako další důvod pro zvýšení, je v případě společnosti BayernLB nižší, a proto zde má menší význam.
The Commission is aware that the amount of the capital available for guarantee purposes, which was cited in the WestLB decision as further grounds for an increase, is lower in the BayernLB case and hence of less importance here.
Teprve od roku 2001 činila celková zdaňovací sazba již jen 30,5 %.
As of 2001 it fell to only 30,5 %.
Je možné ji nalézt na Generálního ředitelství Komise pro hospodářskou soutěž a rovněž na internetové stránce Komise.
It can be obtained from the Competition Directorate-General of the Commission and can also be found on the Commission's website.
o podpoře poskytnuté Německem ve prospěch společnosti Hamburgische Landesbank – Girozentrale, nyní HSH Nordbank AG
implemented by Germany for Hamburgische Landesbank — Girozentrale, now HSH Nordbank AG
(oznámeno pod číslem dokumentu K(2004) 3928)
(notified under document number C(2004) 3928)
Předmětem řízení je převod podílů na subjektu Hamburgische Wohnungsbaukreditanstalt („WK“) na banku Hamburgische Landesbank – Girozentrale („HLB“) provedený Svobodným a hanzovním městem Hamburk („FHH“).
The procedure concerns the transfer of shares in Hamburgische Wohnungsbaukreditanstalt (‘WK’) to Hamburgische Landesbank — Girozentrale (‘HLB’) by the Land of Hamburg (‘FHH’).
Řízení souvisí se šesti dalšími řízeními proti Německu vedenými z důvodu převodů majetkových práv na zemské banky, zejména banku Westdeutsche Landesbank Girozentrale („WestLB“).
There are a further six cases in which proceedings have been initiated against Germany in connection with transfers of assets to Landesbanks, and in particular to Westdeutsche Landesbank — Girozentrale (‘WestLB’).
Komise Německu zaslala dne 12. ledna 1993 žádost o informace ohledně okolností a důvodů pro zvýšení kapitálu u WestLB prostřednictvím začlenění Wohnungsbauförderanstalt („WfA“), jakož i ohledně případných obdobných zvýšení vlastního kapitálu u zemských bank ostatních spolkových zemí.
By letter of 12 January 1993, the Commission asked Germany for information concerning the circumstances of, and reasons for, a capital increase in WestLB resulting from the incorporation of Wohnungsbauförderanstalt (‘WfA’) and similar increases in the own funds of the Landesbanks of other Länder.
Německo zaslalo svou odpověď v březnu a září 1993 a na další žádost Komise ze dne 10. listopadu a 13. prosince 1993 zaslalo dodatečné informace v březnu 1994.
Germany replied in March and September 1993 and, in response to further Commission requests dated 10 November and 13 December 1993, provided additional information in March 1994.
V odpovědi Německa byly kromě údajů k převodům WfA na WestLB zmíněny i obdobné převody v Dolním Sasku, Berlíně a Šlesvicku-Holštýnsku.
In addition to information concerning WfA's transfer to WestLB, the German replies referred to similar transfers in Lower Saxony, Berlin and Schleswig-Holstein.
(„BdB“) (Spolkový svaz německých bank, zapsaný spolek), který zastupuje soukromé banky se sídlem v Německu, Komisi mimo jiné, že FHH přímo či nepřímo podíly na WK převedl na HLB s účinkem k 1. lednu 1986, jakož i s účinkem k 1. lednu 1993.
(‘BdB’), an association representing private banks established in Germany, informed the Commission among other things that, with effect from 1 January 1986 and 1 January 1993, FHH had transferred shares in WK to HLB directly or indirectly.
Svaz BdB považoval s tím spojené zvýšení vlastního kapitálu HLB za narušení hospodářské soutěže ve prospěch této banky, neboť podle jeho názoru za toto zvýšení nebyla sjednána úhrada, která by byla v souladu se zásadou investora v podmínkách tržního hospodářství.
This increased the own funds at HLB's disposal and, in the BdB's view, distorted competition in its favour since the parties had not agreed remuneration consistent with the market-economy investor principle.
Druhým uvedeným dopisem tedy BdB formálně podal stížnost a vyzval Komisi, aby proti Německu zahájila řízení podle čl. 93 odst. 2 Smlouvy o ES (nyní čl. 88 odst. 2).
In its second letter, the BdB accordingly lodged a formal complaint and requested the Commission to initiate proceedings under Article 93(2) of the EC Treaty (now Article 88(2)) against Germany.
Stížnost se rovněž vztahovala na obdobné převody majetkových práv v Severním Porýní-Vestfálsku, Dolním Sasku, Šlesvicku-Holštýnsku, Berlíně a Bavorsku ve prospěch těchto zemských bank: Westdeutsche Landesbank, Norddeutsche Landesbank, Landesbank Schleswig-Holstein („LSH“), Landesbank Berlin resp. Bayerische Landesbank.
The complaint also related to similar transfers of assets to Westdeutsche Landesbank in North Rhine-Westphalia, Norddeutsche Landesbank in Lower Saxony, Landesbank Schleswig-Holstein (‘LSH’) in Schleswig-Holstein, Landesbank Berlin in Berlin and Bayerische Landesbank in Bavaria.
V únoru a březnu 1995 a v prosinci 1996 se ke stížnosti svého svazu připojilo několik jednotlivých bank.
In February and March 1995 and December 1996 several banks associated themselves individually with the complaint lodged by their association.
Komise nejdříve přezkoumala převod majetkových práv na WestLB.
The Commission investigated first the transfer of shares to WestLB.
Rozhodnutím 2000/392/ES z roku 1999 nakonec prohlásila rozdíl mezi zaplacenou úhradou a běžnou tržní renditou za státní podporu neslučitelnou se společným trhem a nařídila navrácení této podpory.
By Decision 2000/392/EC, it finally found that the difference between the remuneration paid and the normal market return constituted state aid incompatible with the common market and ordered recovery of the aid.
Toto rozhodnutí Soud prvního stupně Evropských společenství zrušil rozsudkem ze dne 6. března 2003 z důvodu nedostačujícího odůvodnění u dvou prvků při výpočtu výše úhrady, avšak ve zbytku je v plném rozsahu potvrdil.
This decision was annulled by the Court of First Instance of the European Communities on 6 March 2003 as insufficient reasons had been given for two of the factors used to calculate the appropriate remuneration, but it was confirmed in all other respects.
Současně s tímto rozhodnutím vydává Komise nové rozhodnutí týkající se WestLB, které zohledňuje body, které byly předmětem kritiky Soudu.
Alongside the present Decision, the Commission is adopting a new decision on WestLB which takes account of the Court's criticisms.
Dne 1. září 1999 zaslala Komise Německu žádost o informace, která se konkrétně týkala jednotlivých převodů na jiné zemské banky, mezi nimi také na HLB.
On 1 September 1999 the Commission sent Germany a request for information on the transfers of assets to the other Landesbanks, including HLB.
Německo nato zaslalo dopisem ze dne 8. prosince 1999 informace o převodu WK na HLB a doplnilo je dopisem ze dne 22. ledna 2001.
By letter of 8 December 1999, Germany submitted information on the transfer of WK to HLB which it supplemented by letter of 22 January 2001.
Dopisem ze dne 13. listopadu 2002 Komise sdělila Německu své rozhodnutí zahájit ve věci podpory řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES.
By letter of 13 November 2002, the Commission informed Germany of its decision to initiate on account of the aid the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty.
Poté, co Německo požádalo o prodloužení lhůty, které mu bylo povoleno, předložilo v dopisech ze dne 14. dubna 2003 a 15. května 2003 své připomínky a poskytlo dodatečné informace.
After requesting, and being granted, extensions of the deadline, Germany submitted its comments and provided additional information by letters of 14 April and 15 May 2003.
Další otázky byly projednány na setkání se zástupci německých orgánů dne 26. června 2003.
Further questions were discussed at meetings with representatives of the German authorities on 26 June 2003.
Po opětovné žádosti Komise o informace zaslalo Německo dne 29. srpna 2003 dodatečné informace.
Following a renewed Commission request, Germany provided additional information on 29 August 2003.
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno dne 4. dubna 2003 v Úředním věstníku Evropské unie, aby byla ostatním zúčastněným stranám poskytnuta příležitost k vyjádření připomínek.
The Commission decision to initiate the procedure was published on 4 April 2003 in the Official Journal of the European Union .The Commission called on interested parties to submit comments.
Komise nato obdržela připomínky BdB, které postoupila Německu k vyjádření.
It received comments from the BdB, which it forwarded to Germany for its opinion.
Dne 30. října 2003 zaslalo Německo připomínky k tvrzením BdB.
Germany replied by letter of 30 October 2003.
Komise si dopisem ze dne 7. dubna 2004 od Německa vyžádala další informace ke všem řízením ohledně zemských bank a obdržela odpovědi dopisem ze dne 1. resp. 2. června 2004, jakož i 28. června 2004.
By letter of 7 April 2004, the Commission requested further information from Germany on all the Landesbank transfers, receiving replies on 1, 2 and 28 June 2004.
Dne 1. října 2004 zaslalo Německo aktualizované údaje spolu s dodatečnými informacemi.
On 1 October 2004 Germany provided updated figures and additional information.
V průběhu fúze HLB s LSH, kterou vznikla HSH Nordbank a ke které došlo dne 2. června 2003, byl podíl WK držený HLB převeden zpět na FHH.
Following the merger between HLB and Landesbank Schleswig-Holstein-Girozentrale (‘LSH’) creating HSH Nordbank AG (‘HSH’) on 2 June 2003, the WK shares received by HLB were transferred back to FHH.
Dne 19. července 2004 zaslal stěžovatel BdB, spolková země Severní Porýní-Vestfálsko a WestLB předběžné dorozumění o přiměřené úhradě za převedené majetkové hodnoty.
On 19 July 2004 the complainant BdB, the Land of North Rhine-Westphalia and WestLB notified a provisional understanding concerning the appropriate remuneration for the transferred assets.
Tato úhrada podle jejich názoru měla být základem pro rozhodnutí Komise.
In their view, this remuneration should form the basis of the Commission Decision.
Konečného znění tohoto dorozumění dosáhla Komise dne 13. října 2004.
The definitive version of the understanding reached the Commission on 13 October 2004.
Předběžné dorozumění o přiměřené úhradě za převedený účelový majetek zaslaly dne 29. září 2004 rovněž BdB, FHH a HSH Nordbank, která vznikla v roce 2003 fúzí HLB a Landesbank Schleswig-Holstein.
On 29 September 2004 BdB, FHH and HSH Nordbank, which resulted from the merger of HLB and Landesbank Schleswig-Holstein in 2003, also reached a provisional understanding on the appropriate remuneration for the special-purpose assets transferred.
Později Komisi došlo více dopisů od těchto zúčastněných stran i Německa.
Several letters were subsequently sent to the Commission by these interested parties and by Germany.
Konečného znění dorozumění ohledně převodu účelového majetku na HLB dosáhla Komise dne 14. října 2004.
The definitive version of the understanding on the transfer of the special-purpose assets to HLB reached the Commission on 14 October 2004.
HAMBURGISCHE LANDESBANK – GIROZENTRALE („HLB“)
HAMBURGISCHE LANDESBANK — GIROZENTRALE (‘HLB’)
V okamžiku převodu byla HLB veřejnoprávní institucí, která byla zřízena výnosem v roce 1938.
At the time of the transfer, HLB was a public-law institution that had been set up by decree in 1938.
Výnos byl v roce 1993 nahrazen zákonem Gesetz über die Hamburgische Landesbank – Girozentrale, který byl v roce 1997 novelizován v souvislosti s částečným prodejem bance Landesbank Schleswig-Holstein Girozentrale („LSH“).
This decree was replaced in 1993 by the Hamburgische Landesbank — Girozentrale Act, which was amended in 1997 in connection with the partial sale to ‘LSH’.
Až do tohoto okamžiku bylo FHH jediným vlastníkem podílů, jakož i zřizovatelem a poskytovatelem záruky HLB.
Up to that point, FHH had been the sole shareholder in HLB as well as its sponsor and guarantor.
V roce 1997 se LSH stala vedle FHH vlastníkem podílů na HLB.
In 1997 LSH, alongside FHH, became a shareholder in HLB.
Každý z nich měl podíl na HLB ve výši 49,5 %.
Each had a 49,5 % shareholding in HLB.
Kromě toho držela společnost HLB-Beteiligungsgesellschaft mbH („HLB-BG“), která je ovládána FHH a jeho holdingovou společností Hamburger Gesellschaft für Beteiligungsverwaltung mbH („HGV“), prostřednictvím netypické tiché společnosti faktický podíl ve výši 1 %.
In addition, HLB-Beteiligungsgesellschaft mbH (‘HLB-BG’), which is controlled by FHH and the holding company Hamburger Gesellschaft für Beteiligungsverwaltung mbH (‘HGV’), owns a de facto share of 1 % via an atypical silent partnership.
Dne 2. června 2003 (z daňového a rozvahového hlediska k 1. lednu 2003) vznikla sloučením HLB a LSH společnost HSH Nordbank AG.
On 2 June 2003 (for tax and balance-sheet purposes, 1 January 2003) HLB and LSH merged to form HSH.
Vlastníky jsou FHH s podílem přes 35 %, spolková země Šlesvicko-Holštýnsko s podílem téměř 20 %, WestLB s podílem téměř 27 % a Sparkassen- und Giroverband Schleswig-Holstein s podílem přes 18 %.
The owners are FHH with over 35 %, the Land of Schleswig-Holstein with just under 20 %, WestLB with just under 27 % and the Sparkassen- und Giroverband Schleswig-Holstein with over 18 %.
S celkovou výší rozvahy kolem 180 miliard EUR a celkem přibližně 4500 zaměstnanci patří dnes tato banka vzniklá fúzí k největším úvěrovým institucím v Německu.
With a balance-sheet total of some EUR 180 billion and some 4500 employees in all, HSH is today one of the larger credit institutions in Germany.
V okamžiku prvního převodu měla HLB celkovou výši rozvahy 36,5 miliardy DEM (1986) a v případě druhého převodu téměř 60 miliard DEM (1992).
When the two transfers took place, HLB had a balance-sheet total of DEM 36,5 billion (1986) and just under DEM 60 billion (1992).
V roce 2002, tedy v posledním roce před fúzí vytvářející HSH Nordbank, měla HLB celkovou částku konsolidované rozvahy skoro 93 miliard EUR (koncern) a podíl vlastních prostředků 11 %.
In 2002, the year preceding the merger creating HSH, HLB had a group balance-sheet total of just under EUR 93 billion and an own-funds ratio of 11 %.
V témže roce bylo na úrovni koncernu zaměstnáno 2700 zaměstnanců.
That same year it had 2700 employees at group level.
Jako státní banka prováděla HLB bankovní obchody FHH a jeho právnických osob veřejného a soukromého práva.
As a state-owned bank, HLB took charge of FHH's banking business and that of its public and private legal persons.
Jako obchodní banka vykonávala HLB činnost především v oblastech financování lodí a výstavby nemovitostí, obchodů pro podniky a soukromé osoby, jakož i v oblasti obchodů na mezinárodním kapitálovém trhu.
As a commercial bank, HLB was active especially in the areas of shipping and real estate finance, corporate and private customer business and international capital market business.
V oblasti financování lodí je v současnosti HSH Nordbank podle vlastních tvrzení předním celosvětovým poskytovatelem.
In the field of shipping finance, HSH describes itself as the world leader.
PŘEVOD PODÍLŮ VE WK NA HLB
TRANSFER OF WK SHARES TO HLB
Podle článku 1 zákona „Gesetz zur Änderung der Trägerschaft der Hamburgischen Wohnungsbaukreditanstalt“ ze dne 1. července 1986 převedlo FHH s účinkem ke dni 1. ledna 1986 24 % základního a zvláštního kapitálu WK na HLB.
Under Article 1 of the Act amending the sponsorship of the Hamburgische Wohnungsbaukreditanstalt of 1 July 1986, FHH transferred 24 % of WK's equity and special capital to HLB with effect from 1 January 1986.
Podle smlouvy o vkladu uzavřené mezi FHH a HLB dne 10. července 1986 se tento vklad uskutečnil jako opatření pro zvýšení kapitálu.
According to the relevant contract of 10 July 1986 concluded between FHH and HLB, this was done as a means of increasing the latter's capital.
Zákonem „Gesetz zur Verstärkung des Kapitals der Hamburgischen Landesbank – Girozentrale“ ze dne 22. prosince 1992 převedlo FHH s účinkem od 1. 1. 1993 dalších 38 % podílů ve WK na HGV, jakož i zbývající podíly ve výši dalších 38 % přímo na HLB.
In accordance with the Act increasing the capital of Hamburgische Landesbank — Girozentrale of 22 December 1992, FHH transferred with effect from 1 January 1993 a further 38 % of its shares in WK to HGV and the remaining shares (a further 38 %) directly to HLB.
Holdingová společnost Svobodného a hanzovního města Hamburg, kterou je HGV, se zase podílela ve formě typického vkladu tichého společníka ve výši 19,86 % podílů, které na ni byly převedeny, na HLB.
The FHH holding HGV in turn acquired an interest in HLB in the form of a typical silent partnership contribution with 19,86 % of the shares transferred to it.
Podle informací sdělených Německem tím vložilo FHH celkem 81,86 % svých podílů ve WK zčásti nepřímo a zčásti přímo do HLB.
Consequently, according to the information supplied by Germany, FHH transferred 81,86% of its shares in WK to HLB, some directly, some indirectly.
Smlouva o vkladu ze dne 22. prosince 1992 předpokládala dále možnost nákupní opce (tzv. „Call-Option“). Podle ní mohlo FHH kdykoli od zemské banky vyžadovat, aby převedla přímo vložené podíly ve WK na FHH nebo na jím určenou třetí osobu.
The transfer contract of 22 December 1992 also provided for a call option whereby FHH could at any time demand that the Landesbank transfer the WK shares transferred directly to it either to FHH itself or to a third-party designated by it.
Zahrnovala také právo na zpětný převod podílů vložených v roce 1986, což bylo upraveno v tzv. „Sideletter“ ze dne 22. prosince 1992.
This option also included the right to receive back the shares transferred in 1986 (cf. a so-called ‘side letter’ of 22 December 1992).
Při zpětném převodu je třeba zaplatit protihodnotu podílů ve WK určenou na základě oceňovacího posudku z hospodářského roku, který předchází roku, kdy dojde ke zpětnému převodu.
In the event of such a reassignment, payment would be based on the value of the WK shares as determined by an expert valuation for the financial year prior to the reassignment.
V dodatku ke smlouvě ze dne 22. prosince 1992 uzavřeném dne 21. dubna 1997 bylo stanoveno, že v případě zpětného převodu nedojde k nárůstu tichých rezerv vzniklému v důsledku přeorientování systémů podpory WK u HLB, ale u FHH.
In an addendum adopted on 21 April 1997 to the contract of 22 December 1992, it was laid down that, in the event of a reassignment, any increase in undisclosed reserves brought about by a readjustment of the WK aid scheme would accrue not to HLB but to FHH.
Podle směrnice Rady 89/647/EHS ze dne 18. prosince 1989 o ukazateli kapitálové přiměřenosti úvěrových institucí (dále jen „směrnice o kapitálové přiměřenosti“) a směrnice Rady 89/299/EHS ze dne 17. dubna 1989 o kapitálu úvěrových institucí (dále jen „směrnice o kapitálu“), podle kterých byl novelizován zákon o poskytování úvěrů (Kreditwesengesetz – „KWG“), musejí banky disponovat kapitálem k ručení ve výši 8 % jejich rizikově vážených aktiv.
The German Banking Act (Kreditwesengesetz — KWG) has been amended in line with Council Directive 89/647/EEC on a solvency ratio for credit institutions (the ‘Solvency Directive’) and Council Directive 89/299/EEC on the own funds of credit institutions (the ‘Own Funds Directive’), which require banks to have own funds equivalent to 8 % of their risk-adjusted assets.
Z toho musí alespoň 4 procentní body představovat tzv. základní kapitál (kapitál „Třídy-1“), který zahrnuje části kapitálu, jež má úvěrová instituce neomezeně a bezprostředně k dispozici, aby kryla rizika a ztráty, jakmile se vyskytnou.
At least 4 percentage points of this amount must consist of what is termed core capital, or ‘tier I’ capital, meaning items of capital which are at the credit institution's disposal without restriction and immediately to cover risks or losses as soon as they arise.