natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Maximální očekávané snížení výnosů vlastního kapitálu v roce 2006 z přibližně [...]* — [...]* % na přibližně [...]* — [...]* %, způsobené dodatečným kompenzačním opatřením, což je odštěpení Berliner Bank, neohrozí podle názoru Komise dlouhodobou životaschopnost banky.
In the Commission’s view, the maximum reduction in the anticipated return on capital in 2006 from around [...]* to [...]* % to some [...]* to [...]* % that the additional compensatory measure of a divestment of Berliner Bank is expected to bring about does not threaten the bank's long‐term viability.
Komise vychází z toho, že investor přijme po privatizaci banky všechna nutná opatření, která vytvoří rentabilitu přijatelnou pro investora v tržním hospodářství.
The Commission assumes that, following the bank's privatisation, an investor will take all necessary measures to achieve for the bank a level of profitability that is acceptable to a market‐economy investor.
Komise vychází z toho, že privatizace banky bude mít po ukončení fáze restrukturalizace dostatečné vyhlídky na úspěch.
The Commission considers that, after the restructuring period, the privatisation of the bank will have sufficient prospects of success.
Německo se zavázalo neodkladně zahájit privatizaci po vyhotovení roční účetní závěrky za rok 2005 a ukončit ji do konce roku 2007.
Germany has undertaken to introduce a privatisation procedure immediately after closure of the annual accounts for 2005 and to complete that procedure by the end of 2007.
Komise považuje tento časový plán za reálný.
The Commission regards this as a realistic timetable.
Přitom Komise předpokládá, že Německo a banka do té doby vynaloží veškeré úsilí k tomu, aby byly odstraněny stávající překážky privatizace.
In this connection, it stipulates that Germany and the bank must, until then, make every effort to remove any remaining obstacles to the privatisation.
Sem patří mimo jiné stále ještě komplexní struktura skupiny, kterou je nutno v pokračujícím procesu restrukturalizace ještě více zeštíhlit, jakož i koncentrace stále ještě málo koncentrované palety produktů a zlepšení transparentnosti.
These include the still complex structure of the group, which is to be further slimmed down as part of the restructuring process, and the concentration of the still insufficiently focused product range and an improvement in the group's internal transparency.
Na kupní cenu se dále tendenčně negativně projeví skutečnost, že banka pronajala významnou část svých obchodních prostor za cenu ležící pod tržní úrovní.
In addition, the purchase price will tend to be adversely affected by the fact that the bank has leased a large proportion of its business premises at prices exceeding the market level.
Podle propočtů poradců Komise se skutečná hodnota této nevýhody pohybuje v roce 2006 mezi [...]* EUR a [...]* EUR, a lze očekávat, že investor toto zohlední ve své nabídce kupní ceny.
According to calculations by the Commission's advisers, the cash value of this disadvantage will be somewhere in the region of EUR [...]* to EUR [...]* in 2006 and an investor can be expected to take this into account in its tender.
Předpokládaná privatizace se uskuteční jeden až dva roky po vypršení státních záruk odpovědnosti za instituce veřejného práva a ručení za instituce veřejného práva.
The planned privatisation will take place between one and two years after the expiry of the State's institutional and guarantor liability.
Takové období poskytne, podle názoru Komise, potenciálnímu investorovi dostatečnou příležitost k tomu, aby mohl pozorovat operování banky na trhu po odpadnutí státních záruk v červenci roku 2005 a aby si udělal přiměřenou analýzu pro vytvoření cenové nabídky.
In the Commission's view, this will allow a potential investor sufficient time to take a look at the bank's market operations on a stand‐alone basis following expiry of the institutional and guarantor liability in 2005 and to conduct a proper analysis with a view to preparing its bid.
Ustanovení o výjimce podle čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES platí za podmínky, že podpory nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
The exemption in Article 87(3)(c) of the EC Treaty is subject to the condition that the aid must not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest.
Body 35 až 39 pokynů stanoví, že musí být přijata taková opatření, která co nejvíce zmírní všechny nepříznivé účinky podpory na soutěžitele.
According to points 35 to 39 of the guidelines, measures must be taken to mitigate as far as possible any adverse effects of the aid on competitors.
Tato kompenzační opatření mají zpravidla formu omezení nebo redukce přítomnosti společnosti na relevantním trhu nebo na relevantních trzích po skončení období restrukturalizace.
This condition usually takes the form of a limitation on the presence which the company can enjoy on its market or markets after the end of the restructuring period.
Podle bodu 37 musí být omezení nebo povinné snížení přítomnosti společnosti na trhu v poměru k rušivým vlivům podpory a zejména poměru k relativní důležitosti podniku na jeho trhu či trzích.
Point 37 states that the compulsory limitation or reduction of the company’s presence on the relevant market(s) should be in proportion to the distortive effects of the aid and, in particular, to the relative importance of the firm on its market or markets.
O zmírnění potřeby kompenzačních opatření lze podle bodu 38 pokynů uvažovat jen tehdy, jestliže by takové snížení nebo omezení mohlo způsobit zjevné zhoršení struktury trhu, například nepřímým vlivem na vytvoření monopolní nebo oligopolní situace.
Under point 38, a relaxation of the need for compensatory measures may be contemplated only if such a reduction or limitation is likely to cause a manifest deterioration in the structure of the market, for example by having the indirect effect of creating a monopoly or a tight oligopolistic situation.
Jak je již popsáno výše pro případ hypotetické nesolventnosti, může být vyloučen vznik monopolu nebo úzké oligopolní situace omezením nebo redukcí přítomnosti BGB na trhu také z důvodu struktur příslušných trhů a příslušného postavení podniku na těchto trzích (viz také dále v textu).
It has already been explained with regard to a hypothetical case of insolvency that, in view of the market structures and BGB’s position on those markets, a reduction or limitation of BGB’s presence will not lead to the creation of a monopoly or tight oligopoly (see below).
Kompenzační opatření mohou být provedena v různých formách, například prodejem výrobních zařízení nebo dceřiných společností nebo odbouráním činností.
Compensatory measures can take different forms, such as a hive‐off of assets or subsidiaries or the closure of capacity.
Podle bodu 39 podbodu i) pokynů musí v případě existence strukturálního přebytku výrobní kapacity na trhu dotčeném podporou přispět kompenzační opatření ke zlepšení tohoto trhu prostřednictvím nevratného snížení výrobní kapacity. Nevratné snížení kapacit nastane podle bodu 39 podbodu i) tehdy, pokud příslušná aktiva nejsou trvale schopna dosahovat předchozí výše výroby nebo jsou trvale převedena na jiné využití.
Point 39(i) of the guidelines states that, where there is structural excess of production in a market affected by the aid, the compensatory measures must make a contribution to the improvement of market conditions by irreversibly reducing production capacity and that a capacity reduction is irreversible when the relevant assets are rendered permanently incapable of achieving the previous rate of output or are permanently converted to another use.
Trhy pro finanční služby se nevyznačují přítomností strukturálních přebytků výrobních kapacit ve smyslu bodu 39 podbodu i) pokynů, který se v tomto směru vztahuje spíše na výrobní zařízení a tedy implicitně spíše na výrobní odvětví než na odvětví služeb, ve kterých se kapacity principiálně mohou mnohem snáze přizpůsobit tržním podmínkám.
The markets in financial services are not markets where there is structural excess of capacity within the meaning of point 39(i) of the guidelines, which refers to ‘production capacity’ and ‘plant’ and thus implicitly to manufacturing rather than to service industries, where capacity can generally be adjusted much more easily.
Pokud se v bankovním sektoru mluví o přebytku kapacit, například s ohledem na hustotu sítě poboček, nejedná se zpravidla o přebytek kapacit strukturální, tedy způsobený trvalým poklesem poptávky, ale o personální a tedy nákladové úseky, které se ruší převážně z důvodu úvah o rentabilitě.
The excess capacity sometimes spoken of in banking, e.g. with regard to the density of branch networks, is not usually structural in the sense of being the outcome of a lasting drop in demand; rather the reference is to labour‐intensive and hence cost‐intensive areas where capacity is to be reduced primarily on grounds of profitability.
Avšak zejména pokud se jedná o přebytek kapacit v sektoru finančních služeb, nemohou se tyto kapacity s konečnou platnosti „vyřadit z provozu“ nebo převést na jiné využití.
But, even if the view were to be taken that financial services did indeed suffer from excess capacity, that capacity could not be ‘rendered permanently incapable of achieving the previous rate of output’ or be ‘permanently converted to another use’.
Kapacity pro poskytování služeb v bankovním sektoru — především zaměstnanci, pobočky, poradní centra, back offices a počítačové a telekomunikační systémy — se vyznačují vysokou přizpůsobivostí a mohou se bez výraznějších nákladů znovu zaměstnat, pronajmout nebo použít na trhu jiným způsobem.
The capacities used to provide banking services ‐ primarily staff, branches, advice centres, back offices and computer and telecommunications systems ‐ are highly adaptable and can be reemployed, hired out or otherwise brought to the market at no appreciable cost.
Nevratné snížení kapacit proto v takovém případě není možné a nemůže být předmětem kontroly.
An irreversible reduction of capacity is thus impossible and cannot be a test to be applied to the case at issue.
Dále se tedy bude kontrolovat, zda prodeje, uzavření a redukce dceřiných společností, resp. majetku a/nebo obchodních úseků, nabídnuté jako kompenzační opatření, postačují ve smyslu bodu 39 podbodu ii) pro zmírnění rušivých vlivů podpory na hospodářskou soutěž.
In what follows, therefore, the Commission considers whether the sales, closures and reductions of subsidiaries, assets and lines of business within the meaning of point 39(ii) offered as compensatory measures are sufficient to mitigate the distortive effects of the aid.
Německo původně nabídlo následující, zde zhruba shrnutá opatření, která byla součástí plánu restrukturalizace:
The measures Germany initially offered as part of the restructuring plan can be summarised briefly as follows:
prodej dceřiných společností a podílů: nejdůležitější prodeje se týkají v oblasti maloobchodního bankovnictví v celém Německu zastoupené Allbank (již prodána), Weberbank v Berlíně (dosud ještě neprodána), Živnostenské banky a.s. v České republice (prodána) a také BG Polska S.A. (maloobchod a úsek internetu „Inteligo“ prodány, zbytek se nachází v likvidaci);
divestiture of subsidiaries and holdings: The main sales were to be in retail banking: Allbank, represented throughout Germany (now sold), Weberbank in Berlin (not yet sold), BG Zivnostenska Banka a.s. in the Czech Republic (sold) and BG Polska SA (retail business and ‘Inteligo’ Internet business sold, remainder in liquidation),
uzavření poboček: vzdání se přibližně 90 poboček působících v oblasti soukromých a firemních zákazníků v Berlíně/Braniborsku (převážně v Berlíně), 6 zákaznických center v oblasti Spolkové republiky, 6 tuzemských a 3 zahraničních poboček z oblasti obchodů s financováním nemovitostí, 3 zahraničních poboček z oblasti obchodování na kapitálovém trhu a také 14 zahraničních zastoupení v oblasti velcí zákazníci/zahraničí;
closures: Closure of some 90 branches serving private and corporate customers in Berlin and Brandenburg (the bulk of them in Berlin); 6 customer centres throughout Germany; 6 real estate financing offices in Germany and 3 abroad; 3 capital markets offices located abroad; and 14 large customer and international business offices located abroad,
zřeknutí se obchodních oblastí a činností: dlouhodobé opuštění obchodní oblasti velcí zákazníci/zahraničí (např. úvěrové obchodování se zahraničními bankami, poradenská činnost pro velké zákazníky, privatizace, financování letectví);
withdrawal from lines of business: long‐term withdrawal from large customer and international business (e.g. loan transactions with foreign banks, advisory services for large customers, privatisation and aircraft financing),
redukční opatření: v obchodování na kapitálovém trhu redukce rizikových aktiv o [...]* % a úseku debt finance o [...]* %; v obchodování s nemovitostmi redukce objemu fondů o více než [...]* % (přibližně [...]* EUR) a rozvoje projektů o [...]* % (přibližně [...]* EUR) a také uzavření poboček a snížení počtu zaměstnanců o 50 %; redukce malého samostatného úseku veřejný sektor a integrace zbylých obchodů do obchodování s firemními zákazníky.
reduction measures: in capital markets, reduction of risk assets by [...]* % and of debt finance by [...]* %; in real estate, reduction of the volume of investment funds by over [...]* % (about EUR [...]*) and of project development by [...]* % (about EUR [...]*), and office closure and staff reductions of 50 %; reduction of the small public‐sector business and integration of the remainder into the corporate business.
Německo vysvětlilo, že všechna tato opatření povedou k redukci počtu zaměstnanců o 50 % (z přibližně 15000 na 7500) a také k redukci bilanční sumy z přibližně 190 miliard EUR na 140 miliard EUR.
Germany stated that these measures together would lead to a reduction in staffing of 50 % (from about 15000 to 7500) and a reduction in the balance‐sheet total from roughly EUR 190 billion to EUR 140 billion.
Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení uvedla, že účinky těchto částečně jen vágně popsaných opatření — jak celkově, tak s ohledem na jednotlivé obchodní oblasti BGB a na její pozici na trzích — nemohou být, z důvodu nedostatku podrobnějších údajů, přiměřeně posouzeny a vyžádala si další informace.
In the decision initiating the procedure, the Commission commented that, for want of sufficiently detailed information, it could not make a proper assessment of the impact of these measures, which in some cases were described only vaguely, as regards both BGB’s individual areas of business and its position on the markets; it thus asked for further information.
Německo poté dodalo další podrobnější údaje k účinkům na jednotlivé obchodní oblasti (viz 291. bod odůvodnění a násl.) a k celkovému účinku — redukce současného celkového majetku o 51,5 miliard EUR nebo-li 25 %, všech dosavadních závazků o 57,8 miliard EUR nebo-li 27 % a snížení bilanční sumy po konsolidaci o 50,2 miliard EUR nebo-li o téměř 27 %.
Germany then supplied detailed information on the effects on the individual business areas or markets (see paragraph 291 et seq.) and the overall impact: total assets reduced by EUR 51,5 billion, or 25 %; total liabilities reduced by EUR 57,8 billion, or 27 %; and consolidated balance sheet reduced by EUR 50,2 billion, or just under 27 %.
Komise však vyjádřila již ve svém rozhodnutí o zahájení řízení pochyby o dostatečnosti plánovaných kompenzačních opatření.
But, in the decision initiating the procedure, the Commission had already expressed doubts as to the adequacy of the planned compensatory measures.
Bylo sporné, zda uvažovaná redukce bilanční sumy vzhledem ke značné výši podpory a zkušenostem Komise ohledně podpor na restrukturalizaci bank může být považována za dostatečnou.
It seemed questionable whether the proposed reduction in the balance‐sheet total could be regarded as sufficient in view of the large sum to be provided in aid and the Commission’s practice with regard to restructuring assistance for banks.
V této souvislosti poukázala Komise také na zákonem požadovanou minimální kvótu kapitálu, která s ohledem na přísun kapitálu může nabídnout hrubý orientační výchozí bod pro posouzení kompenzačních opatření v bankovním sektoru.
It drew attention to the minimum capital ratios required by law, which might provide a rough guide for the assessment of compensatory measures in the banking sector. The argument is as follows.
Přitom hraje roli následující úvaha: Aby mohla zachovat svůj obchodní provoz, musí banka v případě nedostatku kapitálu buďto odpovídajícím způsobem redukovat riziková aktiva, tedy svoji obchodní činnost (např. na základě zákonem požadované minimální kvóty základního kapitálu ve výši 4 % v poměru k rizikovým aktivům maximálně 25násobně) nebo zažádat o odpovídající přísun kapitálu.
In order to continue in business, an undercapitalised bank must either reduce its risk assets, and hence its volume of business, in proportion to the shortfall in capital (e.g. applying the legal minimum core‐capital ratio of 4 %, the risk assets must be reduced by a factor of up to 25); or seek a capital injection equal to the shortfall. Such a capital injection will enable it to avoid the reduction that would otherwise be necessary.
Ve druhém případě se vyvaruje jinak nutné redukce. Tato úvaha o „redukování příležitostí“ může názorně vysvětlit narušení trhu přísunem kapitálu, a tedy nabídnout i hrubé výchozí body ke kompenzačním opatřením.
This concept of an ‘opportunity reduction’ can serve to render visible the market distortion caused by a capital injection and thus provide a rough guide for the assessment of compensatory measures.
Komise však poukázala na to, že se v tomto případě nejedná o „mechanicky“ použitelné pravidlo a že v konkrétním případě se musí zohlednit ekonomické okolnosti, především s ohledem na životaschopnost podniku a konkurenční situaci na jeho trzích.
But the Commission had pointed out that this would not be a mechanical rule and that, in any particular case, account would have to be taken of the economic circumstances, with special reference to the viability of the firm and the competitive situation on its markets.
Německo uvedlo ohledně celkových účinků, že se netýkají jen kvóty základního kapitálu samotné, nýbrž i vlastního kapitálu vázaného na základní a doplňkový kapitál (zákonem stanovená minimální kvóta 8 %), a tak je ve vztahu k rozšíření obchodu, možnému díky podpoře, resp. k neuskutečněné redukci obchodování nutno použít nikoliv faktor 25, nýbrž maximálně faktor 12,5.
As regards the overall impact, Germany argued that the correct point of reference was not just the core capital but rather the own funds, made up of core capital and additional capital; here the legal minimum was 8 %, so that the expansion of business permitted by the aid, or the contraction of business it prevented, had to be valued using a factor not of 25 but of 12,5 at most.
Jen pokud by při navýšení základního kapitálu byl současně dodán i doplňkový kapitál, mohla by banka skutečně zvýšit riziková aktiva 25násobně.
In reality, a bank could increase its risk‐weighted assets by 25 only if a capital increase comprised additional capital as well as core capital.
Zejména pokud banka nemá k dispozici započitatelný doplňkový kapitál, nebylo by přiměřené zohlednění rozšíření obchodování, které je možné až při existenci tohoto doplňkového kapitálu.
Even if the bank already had additional capital that could not previously be taken into account, the assessment should not be based on an expansion of business that had been made possible only by the additional capital that had been available in any event.
Německo ostatně vysvětlilo, že kvóty kapitálu skutečně nutné na kapitálovém trhu — kvóta základního kapitálu nejméně 6 % a kvóta vlastního kapitálu přibližně 10 % — leží výrazně nad zákonem stanovenými minimálními kvótami.
Germany further contended that the capital ratios actually required on the market were well above the legal minimum, at 6 % at least for core capital and about 10 % for own funds.
Tento názor potvrdil i BAFin a v podrobnostech jej objasnil srovnáním s průměrem německých bank (kvóta základního kapitálu přibližně 6 — 7 %, kvóta vlastního kapitálu 9 — 11 %, z toho soukromé banky 10 — 11 %) a také s velkými evropskými bankami, přičemž průměr evropských bank je výrazně vyšší (kvóta základního kapitálu 8,5 %).
BAFin had confirmed this approach and had explained it in detail in comparisons with the averages for German banks (a core‐capital ratio of some 6 to 7 % and an own‐funds ratio of 9 to 11 % or, in the case of private banks, 10 to 11 %) and with the averages for large European banks, which were higher (a core‐capital ratio of 8,5 %).
Německo z toho vyvodilo, že ekonomické účinky přísunu kapitálu ve výši přibližně 1,8 miliard EUR je nutno ohodnotit na přibližně 18 miliard EUR. Komise se k těmto úvahám připojuje.
Germany concluded that the economic impact on the market of a capital injection of about EUR 1,8 billion should be valued at about EUR 18 billion. The Commission accepts these arguments.
Ohledně odstínění rizik existovaly v okamžiku rozhodnutí o zahájení řízení ještě nejasnosti o ekonomické hodnotě této podpory.
Turning to the risk shield, at the time of the decision initiating the procedure, the economic value of this aid was not clear.
Německo mezitím upřesnilo, že ekonomickou hodnotu je třeba ocenit na téměř 6 miliard EUR (viz 138. bod odůvodnění).
Since then Germany has argued that the economic value of the risk shield should be estimated at a little over EUR 6 billion (see paragraph 138).
Dále Německo vysvětlilo, že u obchodování se službami spojenými s nemovitostmi se nejedná o oblast, která podléhá pravidlům solventnosti, takže vyhnutí se redukci obchodní činnosti zde nelze odvodit z kvót kapitálu.
It has also stated that real estate services are not subject to the solvency rules, so that the contraction in business that is avoided cannot be derived from the capital ratios.
Dále bylo uvedeno, že odstínění rizik se v podstatě vztahuje na staré obchody v oblasti služeb spojených s nemovitostmi.
It further contends that the risk shield relates essentially to old business in real estate services.
V souvislosti s tím však lze argumentovat, že nejdříve bude umožněno nové obchodování ve fázi restrukturalizace IBAG jejím zabezpečením.
According to Germany, it could be argued that, during the restructuring of IBAG, new business was made possible only because cover had been provided for the company.
Do té míry však může být popsán stupeň narušení trhu jen jako objem nových obchodů (ohodnoceno pro fázi restrukturalizace na celkem přibližně [...]* EUR; viz 90. bod odůvodnění) nebo maximální celková hodnota odstínění rizik (6,1 miliard EUR).
But, in that event, the market distortion could be measured only by reference to the new business (estimated at about EUR [...]* altogether in the restructuring phase; see paragraph 90) or, at most, to the overall value of the risk shield (EUR 6,1 billion).
Komise se nemůže připojit k tomuto odhadu.
The Commission cannot accept this estimate.
A to proto, že bez odstínění rizik nebo — alternativně — bez přísunu kapitálu ve výši přibližně 6 miliard EUR by BGB nemohla dále pokračovat ve své obchodní činnosti, a to z důvodu propojení rizik.
Without the risk shield or, alternatively, a capital injection of about EUR 6 billion, BGB would not have been able to continue in business as a result of the interlocking risks within the group.
V tomto ohledu se musí účinky odstínění rizik vyrovnat hypotetickým přísunem kapitálu ve výši přibližně 6 miliard EUR. Totéž platí pro přílohu o dohodě o splátkách, které se musí stanovit pro případ rozhodnutí o zpětných pohledávkách maximálně na hodnotu 1,8 miliard EUR.
The effect of the risk shield is thus comparable to that of a capital injection of some EUR 6 billion. The same applies to the capital contribution provided for in the repayment agreement, which, in the event of a recovery decision by the Commission, can be estimated at a maximum value of EUR 1,8 billion.