natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Bez poskytnutí půjčky konsorcia KfW by byla společnost MobilCom musela neprodleně vyhlásit úpadek.
Without the loan from the KfW consortium, MobilCom would have had to apply for insolvency immediately.
Podle odhadu představenstva společnosti MobilCom by při žádosti o vyhlášení úpadku byla brzy odloučena část zákaznických vztahů, takže restrukturalizace společnosti MobilCom z úpadku by byla nebyla možná.
In the event of an application for insolvency, MobilCom's management board estimated that a substantial proportion of customers would very rapidly be lost; a restructuring of MobilCom on the basis of an insolvency would thus have been impossible.
Německo nadále prohlašuje, že prý také společnost France Télécom při zahájení jednání o vyrovnání ve druhé polovině září 2002 již dávala najevo, že se k osvobození společnosti MobilCom od závazků vztahujících se k UMTS může zavázat pouze tehdy, pokud bude zajištěno, že společnost MobilCom nebude během právních lhůt pro napadení úpadku muset vyhlásit úpadek.
Germany further states that, in the settlement negotiations in the second half of September 2002, France Télécom always made it clear that it could undertake to release MobilCom from its UMTS commitments only if it could be certain that MobilCom would not need to seek insolvency within the periods in which challenges might be possible under insolvency law.
Podle tohoto prý společnost France Télécom od začátku jednání požadovala znalecky podložené stanovisko na pozitivní prognózu dalšího stavu pro oblasti obchodu, které zůstávají u společnosti MobilCom, jakož i přísliby třetích osob k zajištění financování požadovaného pro úspěšnou sanaci.
From the outset of the negotiations, therefore, France Télécom had wanted an outside expert's report giving a positive forecast for the continued existence of the business areas remaining to MobilCom and had demanded undertakings from third parties ensuring that the financing necessary for a successful reorganisation would be available.
Půjčka konsorcia KfW ve výši 112 milionů EUR, která má posloužit pro tento účel, byla podle tohoto učiněna za podmínky uzavření MC Settlement Agreement.
The loan of EUR 112 million granted for this purpose by the KfW consortium was accordingly made a condition of the MC Settlement Agreement.
Společnost France Télécom dále požadovala, že potřebné úvěry musí být k dispozici minimálně na 18 měsíců.
France Télécom also demanded that the necessary loan facilities be open for at least 18 months.
Časovým omezením úvěrů a záruky až do 20. května 2004 se podle údajů Německa tomuto požadavku vyhovělo.
The fact that the loan and guarantee ran until 20 May 2004 meant, in Germany's view, that this demand had been met.
Německo dále prohlašuje, že státní záruka za poskytnutí půjčky byla zapotřebí.
Germany also submits that the State guarantee was necessary for the granting of the loan.
Smlouva o půjčce s konsorciem KfW zavazovala společnost MobilCom k poskytnutí veškerých jistot, které měla k dispozici.
The loan contract with the KfW consortium required MobilCom to provide all the collateral it had at its disposal.
Tyto ale nestačily, aby konsorcium KfW bylo ochotno poskytnout potřebné finanční prostředky.
But this was not enough to convince the consortium to grant the necessary funding.
Spíše banky konsorcia — přes intenzivní snahy spolkové vlády na vyšší vlastní riziko bank — trvaly na zajištění ve výši 80 % částky úvěru zárukou Spolku a země Šlesvicko-Holštýnsko ve schodku.
Despite intensive efforts on the part of the Federal Government to induce the banks in the consortium to assume a higher proportion of the risk, the banks insisted that there had to be a deficiency guarantee from the Federal Government and the Land of Schleswig-Holstein covering 80 % of the loan.
Bez tohoto veřejného zaštítění rizika by byla žádná z bank nebyla ochotna poskytnout společnosti MobilCom finanční prostředky, což by bylo vedlo k platební neschopnosti společnosti MobilCom.
Without this official cover for the loan (risk shield), none of the banks would have been prepared to provide funding for MobilCom, and MobilCom would have become insolvent.
K otázce omezení příspěvku na nutné minimum Německo uvedlo, že se společnost MobilCom ve smlouvě o půjčce s konsorciem KfW zavázala, že všechny čisté výnosy plynoucí z prodeje podstatného hmotného a/nebo finančního investičního majetku použije k repatriaci půjček a tím zároveň státní záruky.
On the question of whether the aid was limited to the minimum necessary, Germany argued that in the loan contract with the KfW consortium MobilCom undertook to use all net revenue from the sale of major physical or financial assets to redeem the loans, and thus also the State guarantee.
Navíc se společnost MobilCom zavázala, že v co nejkratší době zahájí prodej divize pevné sítě a internetu.
It also undertook to begin the sale of the landline network and the Internet business very soon.
Podle toho společnost MobilCom neprodleně začala se svými snahami o prodej — to se týká také majetku UMTS — a tyto ukončila tak rychle a tak úspěšně, že mohla být realizována předčasná úhrada nezaplacených úvěrových linek a tím i repatriace státních záruk.
It began at once efforts to sell these assets and the UMTS assets. It disposed of them so quickly and so successfully that it was able to redeem the loan financing advanced and the State guarantees ahead of schedule.
Prodejem divize pevné sítě, majetku UMTS a později prodejem akcií Millenium se postupně zredukovalo nárokování úvěru a nakonec byl prodejem uskutečněným dne 17. září 2003 podíl ve společnosti Freenet.de AG repatriován s konečnou platností na nulu.
The sale of the landline business and the UMTS assets, and later the transfer of the Millenium shares, meant that the loan was gradually reduced, and the sale on 17 September 2003 of a stake in freenet.de AG ultimately brought it to zero.
Tímto byla státní záruka nárokována pouze na přibližně polovinu platnosti úvěru KfW.
The State guarantee was thus in operation only for about half of the lifetime of the KfW loan.
Ještě rychlejší zhodnocení majetku a tím repatriace státem zajištěných úvěrů nebylo možné.
It was not possible to realise the assets and thus to repay the State‐guaranteed loans more quickly.
Toto platilo jak pro prodej divize pevné sítě sjednaný již v březnu 2003 a pro prodej majetku UMTS sjednaný v květnu 2003, tak i pro prodej akcií MobilCom, který byl schválen až od dubna 2003, prostřednictvím pověřence D. Dietera Thomy, vůči kterému společnost MobilCom neměla žádná práva udělovat instrukce, nýbrž který byl podle své smlouvy o svěřenecké správě s Gerhardem Schmidem a společností Millenium povinen dosáhnout co možná nejvyššího výnosu z prodeje.
This was true of the sale of the landline business, which was agreed in March 2003, the sale of the UMTS assets, which was agreed in May 2003, and the sale of MobilCom shares by the trustee, Dr Dieter Thoma, which was permissible only from April 2003 onwards (MobilCom had no power to instruct Dr Thoma; under his trustee contract with Gerhard Schmid and Millenium, he was obliged to obtain as high a price as possible).
To podle Německa také ale platilo pro prodej akcií Freenet.
Germany contends that the same applied to the sale of the freenet shares.
Neboť podle předpisů německého akciového práva bylo představenstvo povinno v zájmu podniku a jeho akcionářů zabránit prodeji jeho aktiv pod hodnotou.
Under the German law governing limited companies, the management board had an obligation, in the interest of the company and its shareholders, to prevent any sale of its assets below their value.
Německo konkrétně uvedlo, že brzký prodej podílu v tehdejším termínu by se byl mohl uskutečnit pouze prostřednictvím burzy.
Germany states in particular that, at that time, the stake could have been sold quickly only through the stock market.
Tehdy nízký kurz akcií Freenet na burze ve výši přibližně 5 EUR (burzovní hodnota celkového podílu: 68 milionů EUR) by se byl při brzkém prodeji 76,1 % akcií Freenet pravděpodobně zhroutil.
The market price of a freenet share was low, at about EUR 5, which gave a market value of EUR 68 million for the entire holding; if 76,1 % of freenet shares were to be disposed of rapidly, the price would probably have collapsed.
Dozorčí grémia by s tím v listopadu 2002 nesouhlasila, protože valná hromada společnosti France Télécom v termínu MC Settlement Agreement toto ještě neschválila.
And the company supervisory bodies would not have agreed to a sale in November 2002 because at that time France Télécom's general meeting had not yet approved the MC Settlement Agreement.
Německo uvádí, že pro společnost MobilCom neexistovaly žádné alternativy, aby se mohla udržet na trhu.
Germany submits that there were no alternative courses that would have enabled MobilCom to continue operating in the market.
Platební neschopnost by byla v každém případě v zájmu konkurentů, protože těm by potom bez jakéhokoliv úsilí přibyla zákaznická základna společnosti MobilCom.
Insolvency would, at best, have served the interests of competitors because MobilCom's clientele would readily have moved over to them.
Rozbití skupiny MobilCom kvůli platební neschopnosti ale podle názoru Německa nebylo odůvodněné.
But Germany contends that there was no justification for breaking up MobilCom through an insolvency.
Zvláště konkurenční, infrastrukturní hlediska a hlediska pracovního trhu hovořila spíše pro poskytnutí státní záruky.
Instead, considerations of competition, infrastructure and the labour market argued in favour of the granting of a State guarantee.
Kromě toho se Německo dále trvá na svém názoru, že kompenzační opatření byla již ve značném rozsahu provedena, totiž zvláště prodejem obchodní oblasti UMTS, prodejem obchodu po pevné síti, redukcí kvalifikované většiny společnosti MobilCom ve společnosti Freenet.de AG na pouhou finanční účast, jakož i uzavřením poboček Hallbermoos a Karlstein.
Germany initially maintained its view that substantial compensatory measures had already been taken, the main ones being the sale of the UMTS business, the sale of the landline business, the reduction in MobilCom's stake in freenet.de AG from a qualified majority to a financial holding only, and the closure of the Hallbergmoos and Karlstein sites.
V přímých jednáních v lednu 2004 Komise ale s Německem posuzovala možná další kompenzační opatření, zvláště uzavření Online-Shops společnosti MobilCom na omezené časové období 7 měsíců, se kterým Německo původně souhlasilo.
In direct talks held with Germany in January 2004, the Commission raised other possible compensatory measures, and in particular closure of MobilCom's online shops for a limited period of seven months, to which Germany initially agreed.
V dubnu 2004 Německo ale sdělilo, že uzavření Online-Shops nemůže s konečnou platností přislíbit.
However, in April 2004 Germany informed the Commission that it could not make a definite commitment to close the online shops.
HODNOCENÍ OPATŘENÍ
ASSESSMENT OF THE MEASURES
Podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES jsou, pokud není ve Smlouvě o ES stanoveno jinak, státní nebo ze státních prostředků poskytnuté příspěvky, které kvůli zvýhodňování určitých podniků nebo výrobních odvětví narušují hospodářskou soutěž nebo existuje nebezpečí, že ji naruší, v nesouladu se Společným trhem, pokud narušují obchod mezi členskými státy.
Article 87(1) of the EC Treaty states that, save as otherwise provided in the Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods is incompatible with the common market, insofar as trade between Member States is affected.
Komise konstatuje, že žádost Německa o schválení prodloužení státních záruk za úvěry až do roku 2007 byla vyřízena tím, když byly úvěry dne 22. září 2003 splaceny a záruční listiny vráceny poskytovatelům záruk.
The Commission notes that the question of Germany's application to the Commission for authorisation to extend the loan guarantees until 2007 is now closed because the loans were repaid on 22 September 2003, with the guarantee bonds subsequently being returned to the guarantors.
Komise již tedy o této žádosti nemusí rozhodovat.
Thus the Commission no longer has to consider this application.
Dne 21. ledna 2003 Komise schválila státní záruku na úvěr ve výši 50 milionů EUR na základě obecných zásad Společenství jako příspěvek na záchranu.
The Commission approved the State guarantee on the EUR 50 million loan as rescue aid within the meaning of the Community guidelines on 21 January 2003.
Tento příspěvek tedy nemusí být znovu hodnocen.
This aid need not, therefore, be considered afresh.
Státní záruka za půjčku ve výši 112 milionů EUR jako příspěvek
The State guarantee on the EUR 112 million loan as aid
Ohledně 80 % státní záruky za půjčku ve výši 112 milionů EUR poskytnutou dne 20. listopadu považuje Komise za prokázané, že se přitom jedná o příspěvky ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
The Commission considers that it has been shown that the 80 % State guarantee on the EUR 112 million loan granted on 20 November constitutes aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Záruka byla poskytnuta spolkovým ministerstvem financí Spolkové republiky Německo, jakož i ministerstvem hospodářství, technologie a dopravy země Šlesvicko-Holštýnsko, dvěma státními úřady.
The guarantee was granted by the Federal Ministry of Finance and by the Ministry of Economic Affairs, Technology and Communications of the Land of Schleswig‐Holstein, both of which are State authorities.
Je tedy možné ji přiřadit státu.
The aid must therefore be considered as having been granted by the State.
Státní záruky spadají do působnosti čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, pokud není zaplacena prémie odpovídající trhu a pokud je omezen obchod mezi členskými státy.
State guarantees generally fall within the scope of Article 87(1) if no market premium is paid and trade between Member States is affected.
Komise je toho názoru, že poplatek za státní záruku neodpovídá obvyklé situaci na trhu.
The Commission takes the view that the premium paid for the State guarantee was not a market premium.
Německo sdělilo, že poplatek, který společnost MobilCom uhradila Spolku za záruku, činila vždy 0,8 % p.a.
Germany stated that the premium which MobilCom had to pay to the Federal Government for the guarantee was 0,8 % per annum plus an application fee of EUR 25000 in each case.
Dále bylo nutné poskytnout vždy úhradu za žádost ve výši 25000 EUR. Zemi Šlesvicko-Holštýnsko bylo nutné uhradit poplatek za záruku ve výši 1 % p.a. a poplatek za zpracování ve výši 25564 EUR. Další údaje o přiměřenosti rizika, popř. obvyklosti poplatků na trhu ale Německo neuvedlo.
The Land of Schleswig‐Holstein was entitled to a guarantee premium of 1 % per annum and a processing fee of EUR 25564. But Germany did not supply any further data that might show that that the premiums were appropriate to the risk or in line with market conditions.
Německo označuje záruku za druhou půjčku také jako podporu.
Rather, Germany itself always refers to the guarantee on the second loan too as ‘aid’.
Z tohoto hlediska a z pohledu obtížné finanční situace, ve které se společnost MobilCom nacházela, a skutečnosti, že podnik stál krátce před úpadkem, dospívá Komise k závěru, že úhrada neodrážela riziko, které na sebe Spolek a země vzaly převzetím státní záruky, a že za těchto podmínek by záruku neposkytl žádný soukromý účastník na trhu.
Against this background, and given MobilCom's difficult economic situation and the fact that it was on the brink of insolvency, the Commission concludes that the premium did not reflect the risk that the Federal Government and the Land were running by giving the guarantee; no private investor would have granted a guarantee on those terms.
Záruka takto společnosti MobilCom poskytla selektivní výhodu, kterou by podnik za normálních tržních podmínek nebyl získal.
The guarantee thus conferred a selective advantage on MobilCom which it would not have received under normal market conditions.
Zvláště se tímto zlepšily možnosti společnosti na získání úvěru.
In particular, its access to borrowing was improved.
Na základě záruky mohl podnik MobilCom, který se nacházel ve finanční tísni, přijmout půjčky za podmínek, které nejsou v souladu s jeho skutečnou finanční situací a s rizikem, které převzal poskytovatel půjčky, při poskytnutí půjčky podnikům ve srovnatelné finanční situaci, bez státní záruky.
MobilCom was in financial distress and the guarantee enabled it to obtain loans on terms that did not correspond to its real financial position or to the risk accepted by a lender lending to a firm in a comparable position without a State guarantee.
Za normálních tržních podmínek jen málokterá z bank odmítne poskytnutí úvěru podnikům, pokud je úhrada kapitálu zajištěna státem.
Under normal market conditions, few banks will refuse to grant a loan to a firm if reimbursement is guaranteed by the State.
Navíc může záruka omezit hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy.
Moreover, the guarantee may affect competition and trade between Member States.
Společnost MobilCom nabízí v celém Německu služby mobilního telefonování GSM druhé generace.
MobilCom provides second‐generation GSM mobile telephony services throughout Germany.
Záruka za úvěr, kterou poskytlo Německo, zlepšila konkurenční pozici společnosti MobilCom a mohla tedy poškodit konkurenční podmínky dalších poskytovatelů mobilního telefonování druhé generace.
The loan guarantee granted by Germany improved MobilCom's competitive position and is such as to have an adverse effect on the ability of other second‐generation mobile telephony providers to compete.
Záruka rovněž přispěla k upevnění pozice společnosti MobilCom na úrovni Společenství, protože tímto se omezila možnost nabízejících z jiných členských států při budování nebo rozšiřování své pozice v Německu.
The guarantee also helped to reinforce MobilCom's position at Community level because it made it less likely that providers from other Member States might set up or expand operations in Germany.
Na telekomunikačním trhu Společenství panuje silná konkurence mezi provozovateli z různých členských států.
On the Community telecommunications market there is intense competition between providers from different Member States.
Mnoho (aktuálních nebo potenciálních) konkurentů společnosti MobilCom v poskytování služeb mobilního telefonování druhé generace jsou podniky, které mají své hlavní sídlo v jiných členských státech (např. O2, E-Plus, Vodafone D2, Talkline a Debitel.
Many of MobilCom's current or potential competitors in the provision of second‐generation mobile telephony services are firms with their head offices in other Member States (e.g. O2, E‐Plus, Vodafone D2, Talkline and Debitel).
Z tohoto důvodu se u poskytnuté státní záruky jedná o státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
The State guarantee accordingly constitutes State aid caught by Article 87(1) of the EC Treaty.
Samotný zaručený úvěr podle názoru Komise neobsahuje žádné prvky podpory přesahující záruku.
The Commission takes the view that the loan on which the guarantee was granted does not itself contain any aid element.
Zárukou byl úvěr zajištěn v souladu s požadavky trhu.
The guarantee meant that the loan was secured in line with market requirements.
Také úroková sazba za úvěr ve výši112 milionů EUR (2,5 % p.a. prostřednictvím EURIBOR), která byla pro MobilCom vypočtena, je srovnatelná s úrokovými sazbami pro zdravé podniky a není nižší než referenční úrokové sazby Komise.
The interest rate charged to MobilCom on the EUR 112 million loan (2,5 % per annum above Euribor) was comparable to interest rates charged in the case of healthy firms and was not below the Commission's reference rates.
Slučitelnost se zásadami společného trhu
Compatibility with the common market
V článku 87 Smlouvy o ES jsou stanoveny výjimky ze zásady nesouladu státních podpor se společným trhem.
Article 87 of the EC Treaty lays down exceptions to the principle that State aid is incompatible with the common market.
Ustanovení o výjimkách čl. 87 odst. 2 by mohlo zdůvodnit soulad podpor se společným trhem.
It has to be considered first of all whether the aid at issue here is compatible with the common market under Article 87(2).
Příspěvkové opatření nemá ani sociální charakter a je poskytováno jednotlivým spotřebitelům (písmeno a)) a ani neslouží k odstranění škod, které vznikly následkem přírodních katastrof nebo jiných mimořádných událostí (písmeno b)), a konečně není určeno pro ekonomiku určitých oblastí Spolkové republiky Německo (písmeno c)).
But the aid is not (a) aid having a social character and granted to individual consumers; (b) aid to make good the damage caused by natural disasters or exceptional occurrences; or (c) aid granted to the economy of certain areas of the Federal Republic of Germany.
Další výjimky jsou možné podle čl. 87 odst. 3 písmena a) a c) Smlouvy o ES (regionální aspekt), zde je ale nelze použít, protože příspěvek pro společnost MobilCom neslouží cíleně rozvoji určité ekonomické oblasti.
Turning to Article 87(3) of the EC Treaty, the exemptions provided for in subparagraphs (a) and (c) (regional aspect) are not applicable since the aid to MobilCom is not intended to facilitate the development of a specific economic area.
Také ustanovení o výjimkách čl. 87 odst. 3 písmena b) a d) nejsou použitelná.
The exemptions provided for in Article 87(3)(b) and (d) do not apply either.
Vztahují se na podporu důležitých záměrů ve společném zájmu, jakož i podporu kultury a zachování kulturního dědictví.
They refer to aid to promote the execution of an important project of common European interest and to aid to promote culture and heritage conservation.
Tímto trvá ustanovení o výjimkách podle čl. 87 odst. 3 písmena c) Smlouvy o ES a o toto se opírajících zásad Společenství.
There remains the exception laid down in Article 87 (3)(c) of the EC Treaty and in the Community guidelines based on it.
Komise je toho názoru, že další obecné zásady Společenství — např. pro podpory na výzkum a vývoj, podpory malým a středním podnikům nebo podpory na zaměstnávání a vzdělání — nelze použít.
The Commission takes the view that other Community guidelines, e.g. on aid for research and development, small and medium‐sized enterprises or employment and training, are not applicable.
Pokud jsou splněny předpoklady uvedené v zásadách Společenství, může podpora na záchranu a restrukturalizaci přispět k vývoji hospodářského odvětví, aniž by byl poškozen obchod (bod 20 zásad Společenství), a následně může být správně považována za slučitelnou se společným trhem.
If the conditions set out in the Community guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty are met, the aid may contribute to the development of economic activities without adversely affecting trade (point 20 of the guidelines) and may therefore be considered compatible with the common market.
Posouzení druhé podpory jako podpory na restrukturalizaci
Assessment of the second aid measure as restructuring aid
Po zevrubném přezkoumání dochází Komise k závěru, že se u druhé podpory, oproti názoru, který zastupuje Německo a zvýhodněný podnik, jedná o podporu na restrukturalizaci, a ne o podporu na záchranu.
After thorough consideration the Commission has concluded that, contrary to the stance taken by Germany and the beneficiary company, the second aid measure constitutes restructuring aid, and not rescue aid.
Podle zásad Společenství má podpora na záchranu přirozeně přechodný charakter.
Rescue aid within the meaning of the Community guidelines is, by nature, temporary.
Slouží k dalšímu vedení podniku v potížích do té doby, jak je toto zapotřebí k sestavení plánu restrukturalizace nebo likvidity.
It serves to keep an ailing firm afloat for the time needed to work out a restructuring or liquidation plan.
Její výše se musí omezit na částku, která je potřebná pro další vedení podniku až do sestavení plánu restrukturalizace (např. krytí mzdových nákladů nebo běžného pořizování).
It must be restricted to the amount needed to keep the firm in business until the restructuring plan has been drawn up (e.g. covering wage and salary costs or routine supplies).