natgillin/translations-raw huggingface dataset:
finanční vyrovnání, které jim byla poskytnuto, je úměrné čistým nákladům na jejich činnost veřejné služby (proporcionalita).
the financial compensation granted to them is proportional to the net cost of their public service activity (proportionality test).
V rámci své analýzy musí Komise rovněž vzít v úvahu protokol.
In its analysis, the Commission must also have due regard for the Protocol.
Ten připomíná, že veřejnoprávní vysílání je přímo spjato s demokratickými, společenskými a kulturními potřebami každé společnosti a s potřebou zachovat mediální pluralitu.
The Protocol stresses that the system of public broadcasting is directly related to the democratic, social and cultural needs of each society and to the need to preserve media pluralism.
Přesněji stanoví, že členské státy mají pravomoc „financovat veřejnoprávní vysílání, pokud je takové financování poskytováno organizacím pro veřejnoprávní vysílání k plnění veřejných služeb, jak jsou svěřeny, vymezeny a organizovány v každém členském státě, a pokud takové financování neovlivňuje obchodní podmínky a hospodářskou soutěž ve Společenství v míře, která by byla v rozporu se společným zájmem, přičemž se přihlíží k plnění veřejné služby“.
It states more precisely that the Member States are competent ‘to provide for the funding of public service broadcasting insofar as such funding is granted to broadcasting organisations for the fulfilment of the public service remit as conferred, defined and organised by each Member State, and insofar as such funding does not affect trading conditions and competition in the Community to an extent which would be contrary to the common interest, while the realisation of the remit of that public service shall be taken into account’.
Definice veřejných služeb France 2 a France 3
Definition of the public service remits of France 2 and France 3
Na základě protokolu a sdělení připadá definice veřejných služeb na členské státy.
In accordance with the Protocol and the communication, the definition of the public service remit is a matter for the Member States.
Sdělení uvádí, že „vzhledem ke zvláštnímu charakteru odvětví vysílání může být ‚široká‘ definice, svěřující dané organizaci pro veřejnoprávní vysílání úkol poskytovat vyvážený a pestrý programu podle jejího zmocnění a zachovat přitom určitou míru sledovanosti, považována s ohledem na výkladová ustanovení protokolu za legitimní vzhledem k čl. 86 odst. 2 Smlouvy, pokud by se týkala zároveň zajištění uspokojování demokratických, společenských a kulturních potřeb společnosti a zaručení pluralismu, včetně kulturní a jazykové rozmanitosti [17]“.
The communication states that ‘given the specific nature of the broadcasting sector, a“wide” definition, entrusting a given broadcaster with the task of providing balanced and varied programming in accordance with the remit, while preserving a certain level of audience, may be considered, in view of the interpretative provisions of the Protocol, legitimate under Article 86(2). Such a definition would be consistent with the objective of fulfilling the democratic, social and cultural needs of a particular society and guaranteeing pluralism, including cultural and linguistic diversity’ [17].
Nakonec je třeba připomenout, že v oblasti definice veřejných služeb v odvětví vysílání se úloha Komise omezuje na kontrolu zjevné chyby [18].
As regards the definition of the public service in the broadcasting sector, the role of the Commission is limited to checking for manifest error [18].
Článek 48 francouzského zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě komunikace odkazuje na „vzdělávací, kulturní a společenskou úlohu“ televizních kanálů France 2 a France 3.
Article 48 of French Act No 86-1067 of 30 September 1986 on freedom of communication refers to the ‘educational, cultural and social role’ of the television channels France 2 and France 3.
Články 54, 55 a 56 uvedeného zákona přesně stanoví některé úkoly France 2 nebo France 3 v oblasti šíření vládních prohlášení, parlamentních jednání a vysílání věnovaných politickému vzdělávání, odborovým a profesním organizacím, jakož i náboženským vyznáním zastoupeným ve Francii.
Articles 54, 55 and 56 of the Act determine precisely certain tasks to be performed by France 2 or France 3 with regard to the transmission of government communiqués, parliamentary debates and broadcasts reserved for political parties, trade unions and professional associations and the main religious denominations represented in France.
Veřejné služby France 2 a France 3 jsou dále pro každý televizní kanál podrobně popsány v seznamu úkolů a povinností.
The public service remits of France 2 and France 3 are then specified for each channel in a schedule of obligations.
Článek 3 seznamu úkolů a povinností France 2 ze dne 28. srpna 1987 stanoví, že „společnost koncipuje a sestavuje program svých vysílání se snahou přinášet všem složkám veřejnosti informace, kulturní obohacení a zábavu na základě kulturní, vzdělávací a společenské úlohy, která je jí zákonem určena“, a že „svými programy zajišťuje zejména zdůraznění kulturního dědictví a podílí se na jeho obohacování audiovizuální tvorbou, kterou nabízí ve svém vysílání“.
Article 3 of the schedule of tasks and obligations of France 2 dated 28 August 1987 provides that ‘the company shall make and programme its broadcasts with the aim of providing all sections of the public with information, cultural enrichment and entertainment, in accordance with the cultural, educational and social role assigned to it by law’ and that ‘through its programmes in particular, it shall promote the cultural heritage and contribute to its enrichment via the productions it broadcasts’.
Článek 3 seznamu úkolů a povinností France 3 rovněž ze dne 28. srpna 1987 uvádí tyto dva pododstavce a doplňuje třetí, podle něhož „společnost koncipuje a sestavuje program svých vysílání o životě v regionech a přitom zejména podporuje vyjádření a informovanost o kulturních, společenských a profesních společenstvích a duchovních a filozofických skupinách“.
Article 3 of the schedule of tasks and obligations of France 3, also dated 28 August 1987, reproduces the aforementioned two paragraphs and adds a third one, whereby ‘the company shall make and programme broadcasts on regional life, facilitating in particular the expression of and provision of information to the different cultural, social and professional communities and spiritual and philosophical groupings’.
Asi ve dvaceti článcích se pak přesněji popisuje obsah těchto veřejných služeb: pluralitní vyjádření myšlenkových a názorových proudů; čestnost, nezávislost a pluralita informací; přizpůsobení se technologickým změnám; úprava programů pro neslyšící a nedoslýchavé osoby; šíření vládních sdělení, hlavních parlamentních jednání, vysílání věnovaných politickému vzdělávání, odborovým a profesním organizacím a hlavním náboženským vyznáním zastoupeným ve Francii; šíření zpráv věnovaných velkým vnitrostátním záležitostem, bezpečnosti silničního provozu a vysílání zaměřených na informovanost spotřebitelů; šíření vzdělávacích a společenských vysílání; povinnosti týkající se šíření a povahy dokumentů, informativních programů, programů o divadle, hudbě, tanci, zábavných programů, sportovních programů, vysílání pro děti a mládež a hrané tvorby.
Some 20 articles then spell out more precisely the content of these public service tasks: pluralistic expression of different trends of thought and opinion; fairness, independence and pluralism of information; adjustment to technological change; adaptation of programmes to cater for the needs of the deaf and hard of hearing; transmission of government communiqués, the main parliamentary debates and broadcasts reserved for political parties, trade unions and professional associations and the main religious denominations represented in France; broadcasting of messages devoted to major national causes, road safety and consumer information; transmission of educational and social welfare broadcasts; obligations relating to the transmission and nature of documentaries, news and current affairs programmes, drama, music, dance, variety shows, sporting events, programmes for children and young people and fictional works.
Seznam úkolů a povinností France 2 a France 3 ze dne 16. září 1994, který nahradil seznam z roku 1987, opětovně potvrzuje tyto veřejné služby.
The schedules of tasks and obligations of France 2 and France 3 dated 16 September 1994, which replaced those dating from 1987, reaffirm these public service tasks.
V úvodu seznamu úkolů a povinností se uvádí, že „národní televizní společnosti (France 2 a France 3) vytvářejí televizi pro všechny občany.
The preamble to both documents states that ‘the national television broadcasting companies (France 2 and France 3) provide a television service for all citizens.
Proto se snaží shromáždit nejširší veřejnost a přitom potvrdit svou osobnost zvláštní nabídkou programů, která má čtyři hlavní charakteristické rysy:
As such, they shall endeavour to reach the widest possible audience while affirming their personality by offering a specific range of programmes based on four major characteristics:
při provádění kulturní, vzdělávací a společenské úlohy, kterou jim určuje zákon, přinášejí tyto televizní kanály veřejnosti informace, kulturní obohacení a zábavu a přitom stále respektují lidskou osobnost,
in performing the cultural, educational and social role assigned to them by law, these channels shall provide the public with information, cultural enrichment and entertainment, showing respect for human dignity at all times,
zajišťují pluralitu svých programů a přitom používají všechny žánry a otevírají se celé veřejnosti,
they shall ensure pluralism in their programming by including all types of programme and catering for all audiences,
sestavení programu, které nabízejí, je zvláště bohaté a rozmanité v oblasti kulturních vysílání a programů pro mládež,
the programmes they offer shall be particularly rich and diversified in the area of cultural broadcasts and programmes for the young,
vykonávají významnou činnost v televizní tvorbě tím, že se snaží o inovace, věnují neustálou pozornost scénářům a podporují uskutečňování původních produkcí, které se snaží zdůraznit zejména francouzské kulturní dědictví.
they shall make a significant effort in terms of programme output by pursuing innovation, being systematically attentive to the script and encouraging the creation of original productions aimed, among other things, at promoting the French cultural heritage.
V tom spočívá poslání národních televizních společností, aby byly odkazem na oblast etiky, kvality a fantazie.
In doing so, the national broadcasting companies shall endeavour to act as the benchmark in standards of ethics, quality and imaginativeness.
V tomto směru pečují o to, aby se vyhnuly jakékoliv vulgárnosti.
They shall be guided by concern to avoid any kind of bad taste.
Pozornost, kterou věnují svým divákům, vyjadřuje spíše „požadavek veřejnosti než vůli ke komerčnímu výkonu“.
The attention they pay to their audience shall reflect a desire to achieve high standards rather than commercial performance’.
V úvodu seznamu úkolů a povinností France 2 se tento televizní kanál dále popisuje jako „jediný výhradně všeobecný televizní kanál veřejného sektoru“, jehož posláním je zasáhnout „širokou veřejnost, které nabízí rozmanitou a vyváženou programovou skladbu“, zatímco se v úvodu seznamu úkolů a povinností France 3 uvádí, že tento televizní kanál „potvrzuje své zvláštní poslání regionálního a místního televizního kanálu“ a dává přednost „decentralizovaným zprávám a regionálním událostem“.
The preamble to the schedule of tasks and obligations of France 2 then describes the latter as ‘the only exclusively general-interest channel in public ownership’ with a duty to reach ‘a wide audience, to which it shall offer a diversified and balanced range of programmes’, while the preamble to the schedule of tasks and obligations of France 3 states that the latter ‘shall assert its specific role as a regional and local channel’ and give priority to ‘decentralised news coverage and regional events’.
Jako v seznamech úkolů a povinností ze dne 28. srpna 1987 je poté asi ve dvaceti článcích podrobněji rozepsán obsah těchto veřejných služeb.
As in the case of the schedules of tasks and obligations dated 28 August 1987, some 20 articles then spell out more precisely the content of these public service tasks.
Komise má za to, že veřejné služby, které jsou svěřeny France 2 a France 3, odpovídají službě obecného hospodářského zájmu ve smyslu čl. 86 odst. 2 Smlouvy.
The Commission considers that the public service tasks entrusted to France 2 and France 3 correspond to a service of general economic interest within the meaning of Article 86(2) of the Treaty.
Tyto veřejné služby jsou jasně vymezeny a jsou legitimní, pokud jsou zaměřeny zároveň na zajištění uspokojování demokratických, společenských a kulturních potřeb společnosti a zaručení pluralismu, včetně kulturní a jazykové rozmanitosti, ve smyslu protokolu.
They are clearly defined and legitimate, in that they are aimed both at satisfying the democratic, social and cultural needs of French society and at ensuring pluralism, including cultural and linguistic diversity, within the meaning of the Protocol.
Komise kromě toho konstatuje, že tyto veřejné služby zahrnují koncepci a šíření všech programů vysílaných France 2 a France 3. Činnost veřejné služby těchto dvou televizních kanálů spočívá takto v koncepci a šíření všech jejich programů.
The Commission also notes that these public service tasks cover the making and transmission of all the programmes broadcast by France 2 and France 3; the public service activity of the two broadcasters therefore consists in making and transmitting all their programmes.
Některé veřejné služby jsou ovšem obecné a spíše kvalitativní povahy, ale Komise s přihlédnutím k výkladovým ustanovením protokolu považuje tuto „širokou“ definici za legitimní.
Although some of the public service tasks are of a general and predominantly qualitative nature, the Commission, having due regard to the interpretative provisions set out in the Protocol, deems such a ‘wide’ definition to be legitimate.
Komise má konečně za to, že tato definice veřejných služeb neobsahuje žádnou zjevnou chybu.
It considers, finally, that the definition of public service tasks does not contain any manifest error.
Seznamy úkolů a povinností dvou veřejnoprávních televizních kanálů rovněž obsahují ustanovení, která se týkají kvót vysílání kinematografické a audiovizuální tvorby „v původním francouzském jazyce“ a financování koprodukcí kinematografických děl.
The schedules of tasks and obligations of the two public broadcasters also contain provisions on programming quotas for films and audiovisual works ‘in original French language’ and on funding for the co-production of films.
Jedná se o právní ustanovení týkající se všech provozovatelů bezplatného pozemního vysílání.
These are regulatory measures that apply to all free-to-air terrestrial broadcasters.
Vzhledem k tomu, že tato opatření nejsou zahrnuta do oblasti přezkoumání tohoto rozhodnutí, není toto rozhodnutí dotčeno případnou analýzou výhod poskytnutých takto odvětví audiovizuální a kinematografické produkce.
Since the scope of this Decision does not include those measures, it is without prejudice to any examination of the advantages thus granted to the television and film production industry.
Pověření a dohled
Entrustment and supervision
Dotyčné veřejné služby byly France 2 a France 3 svěřeny prostřednictvím úředních aktů, protože vyplývají ze zákona č. 86-1067, jakož i ze seznamů úkolů a povinností ze dne 28. srpna 1987, poté ze dne 16. září 1994, přijatých dekretem předsedy vlády.
The public service tasks in question were entrusted to France 2 and France 3 by official decisions, since they derive from Act No 86-1067 and the schedules of tasks and obligations dated 28 August 1987, then 16 September 1994, adopted by decree by the Prime Minister.
Tyto seznamy úkolů a povinností stanoví, že některé povinnosti se upřesňují ročními opatřeními.
The schedules of tasks and obligations provide that certain obligations are to be spelled out by annual measures.
Seznamy úkolů a povinností ze dne 16. září 1994 mimo jiné uvádějí, že povinnosti a zásady, které zmiňují, jsou v případě potřeby upřesněny v cílových smlouvách uzavřených mezi státem a televizními kanály.
The schedules of tasks and obligations dated 16 September 1994 also indicate that the obligations and principles set out therein are to be spelled out, where necessary, in the target-setting contracts concluded between the State and the broadcasters.
Francouzské orgány zřídily různé prostředky dohledu nad plněním veřejných služeb ze strany France 2 a France 3.
The French authorities have established various means of checking that France 2 and France 3 are discharging their public service tasks.
Dva veřejnoprávní televizní kanály zasílají každým rokem ministrovi odpovědnému za komunikaci a Nejvyšší radě pro audiovizuální vysílání zprávu o provádění ustanovení uvedených v jejich seznamech úkolů a povinností.
The two public broadcasters have to report each year to the minister responsible for communication and to the Broadcasting Authority on compliance with their schedules of tasks and obligations.
Nejvyšší rada pro audiovizuální vysílání vydává každý rok veřejnou zprávu, ve které u každého televizního kanálu hodnotí dodržování jednotlivých článků seznamu úkolů a povinností.
The Broadcasting Authority publishes annually a report in which it assesses, article by article, compliance by each channel with the schedules of tasks and obligations.
V případě závažného neplnění veřejných služeb ze strany televizního kanálu zašle Nejvyšší rada pro audiovizuální vysílání veřejné připomínky správní radě.
In the event of a serious failure by one of the channels to fulfil its public service obligations, the Broadcasting Authority addresses comments to its board of directors. Such comments are made public.
Kromě toho v souladu s článkem 53 zákona č. 86-1067 parlament hlasuje o rozpočtu veřejnoprávních televizních kanálů na základě zprávy připravené na každém shromáždění členem finančního výboru.
Furthermore, pursuant to Article 53 of Act No 86-1067, Parliament passes the budget for the public broadcasters on the basis of a report drafted in each House by a member of the Finance Committee.
Zpravodaj může, pokud to považuje za nezbytné, komentovat plnění veřejných služeb televizními kanály.
The draftsman may, if he deems necessary, comment on the fulfilment by the broadcasters of their public service obligations.
Je třeba konečně poznamenat, že z dvanácti členů správní rady každého televizního kanálu jsou dva členové parlamentu, čtyři zástupci státu a čtyři kvalifikované osobnosti.
It should lastly be noted that the 12 members of the board of directors of each channel include two Members of Parliament, four representatives of the State and four experts.
Těchto deset osob nesouvisí s televizním kanálem a mohou tedy bez výhrad vyjadřovat své připomínky, pokud jde o plnění veřejných služeb.
These 10 figures are from outside the channels and are therefore able unreservedly to express their views on fulfilment of the public service obligations.
Proporcionalita financování činnosti veřejné služby
Proportionality of the funding of the public service activity
Hodnocení vyrovnání poskytnutého státem na náklady činnosti veřejné služby
Assessment of the State compensation for the cost of the public service activity
Komise musí zhodnotit, zda podpory vyplacené France 2 a France 3 jsou úměrné nákladům na jejich činnost veřejné služby.
The Commission must assess whether the State aid paid to France 2 and France 3 is proportionate to the cost of their public service activity.
Podle sdělení „aby bylo dodrženo kritérium proporcionality, je nezbytné, aby podpory státu nepřesáhly čisté náklady veřejné služby vzhledem k ostatním přímým nebo nepřímým příjmům získaným z této veřejné služby.
As stated in the communication, ‘in order to satisfy the proportionality test, it is necessary that the State aid does not exceed the net costs of the public service mission, taking also into account other direct or indirect revenues derived from the public service mission.
Proto čisté zisky, které komerční činnosti získají z veřejné služby, budou vzaty v úvahu při hodnocení proporcionality podpory [19]“.
For this reason, the net benefit that non-public service activities derive from the public service activity will be taken into account in assessing the proportionality of the aid’ [19].
Je třeba poznamenat, že, pokud sdělení v tomto ohledu odkazuje na směrnici Komise 80/723/EHS ze dne 25. června 1980 o průhlednosti finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky [20] a na povinnost oddělených účtů zavedenou touto směrnicí, se tato povinnost neuplatňovala na odvětví televizního vysílání během období, kterého se týká toto rozhodnutí.
Although the communication refers in this context to Commission Directive 80/723/EEC of 25 June 1980 on the transparency of financial relations between Member States and public undertakings [20] and the obligation to keep separate accounts introduced by that Directive, that obligation did not apply to television broadcasting during the period covered by this Decision.
Sdělení je neutrální s ohledem na prostředky vybrané členskými státy k financování televizí, kterým byly svěřeny veřejné služby.
The communication is neutral as regards the methods chosen by the Member State for funding television broadcasters entrusted with public service tasks.
Francouzské orgány se rozhodly pro smíšené financování, které je založeno zároveň na veřejných prostředcích a komerčních zdrojích.
The French authorities have opted for a dual-funding system involving both public resources and commercial revenues.
Příjmy z reklamy a ze sponzorování představují téměř celkovou částku těchto komerčních zdrojů, z distribučních činností plynou pouze okrajové příjmy.
Advertising and sponsorship income accounts for nearly all the commercial revenues, since distribution activities generate very little income.
Pokud se jedná o veřejné prostředky, poplatek tvoří obvyklé veřejné financování France 2 a France 3.
As far as the public resources are concerned, the licence fee constitutes the ordinary public funding of France 2 and France 3.
Avšak v období 1988 až 1994 poskytly francouzské orgány televizním kanálům France 2 a France 3 kromě poplatku také podpory uvedené v tabulkách 1 a 2.
However, between 1988 and 1994, in addition to the licence fee, the French authorities awarded France 2 and France 3 the grants set out in tables 1 and 2.
Francouzské orgány rovněž poskytly France 2 tři kapitálové příspěvky.
The French authorities also granted three capital injections to France 2.
Od roku 1988 do roku 1991 televizní kanál nahromadil takové ztráty, že v roce 1991 byl v souladu s článkem 241 francouzského zákona č. 66-537 ze dne 24. července 1966 povinen navýšit, poté snížit svůj základní kapitál, aby vyrovnal velkou část svých ztrát a opětovně obnovil úroveň svého vlastního jmění ve výši poloviny svého základního kapitálu.
Between 1988 and 1991, France 2 accumulated losses such that in 1991 it was required by Article 241 of Act No 66-537 of 24 July 1966 to increase and then reduce its registered capital in order to offset most of its losses and restore the level of its shareholders’ equity to half its registered capital.
Během této operace vložil francouzský stát 500 milionů FRF do France 2.
During that operation, the French State injected FRF 500 million into France 2.
Tato operace stačila k zajištění pokračování činnosti televizního kanálu na krátké období, ale neumožnila opětovné nastolení trvalé rovnováhy mezi vlastním kapitálem a bankovním zadlužením.
This was sufficient to enable the broadcaster to continue operating in the short term, but was not enough to restore a lasting balance between its net assets and bank debt.
Stát tedy musel v roce 1993 a 1994 poskytnout dva nové kapitálové příspěvky v celkové výši 410 milionů FRF.
The French State therefore had to grant two more capital injections, in 1993 and 1994, totalling FRF 410 million.