natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pokud by se v budoucnosti objevily výše popsané problémy, mohla by banka pozitivně ovlivňovat důvěru kapitálového trhu zvýšeným úsilím v jejich omezování.
If the problems described were to occur in future, the bank could effectively combat them by stepping up the reduction effort and thus favourably influence the confidence placed in it by the capital market.
Dalším významným předpokladem pro zajištění důvěry kapitálových trhů je dosažení dostatečné kvóty základního kapitálu, která by mohla sloužit jako nárazník eventuálních vzniklých ztrát.
Another essential precondition for securing the confidence of the capital market is the attainment of a satisfactory core‐capital ratio that can act as a buffer against any losses incurred.
Kvóta základního kapitálu závisí jednak na rozsahu rizikových položek, jednak na samotném základním kapitálu.
The core‐capital ratio depends firstly on the extent of the risk positions and secondly on that of the core capital itself.
Banka se snaží dosáhnout ke konci období restrukturalizace kvóty základního kapitálu, která je více než 7 %.
The bank is aiming at a core‐capital ratio at the end of the restructuring period of more than 7 %.
Do konce privatizace v roce 2007 však nelze očekávat kapitálový příspěvek, vyplývající z navýšení kapitálu, jak proběhlo v srpnu roku 2001 ze strany spoluvlastníků, který by sloužil k vylepšení vybavení banky kapitálem.
A capital contribution by shareholders, in addition to the August 2001 capital increase, in order to further improve the bank’s capitalisation is, however, not likely before privatisation takes place at the end of 2007.
Banka se musí spolehnout, vzhledem ke zvýšení kvóty svého základního kapitálu, zejména na redukci rizikových položek, resp. na prodej majetku.
Accordingly, if it is to increase its core‐capital ratio, the bank must fall back in particular on a reduction in risk positions or the sale of assets.
Komise si je vědomá toho, že zákonné minimum pro kvótu základního kapitálu ve výši 4 % není dostatečné k tomu, aby bance zajistilo potřebný prostor pro denní obchodování.
The Commission is aware that the statutory minimum core‐capital ratio of 4 % is insufficient to give a bank the necessary breathing space in day-to-day business.
V rozhodnutí o podpoře na záchranu ze dne 25. července 2001 přiznala proto Komise kvótu základního kapitálu ve výši 5 % jako nutnost pro další provoz banky.
In its rescue aid decision of 25 July 2001, the Commission therefore recognised a core‐capital ratio of 5 % as being necessary in order to enable a bank to continue to exist.
To se událo především na podnět dopisu tehdejší BAKred.
This was based essentially on a letter from BAKred, as it then was.
Komise si je dále vědomá toho, že, jak potvrdila i společnost Mazars, na finančních trzích je obvykle jako prahová hodnota kvóty základního kapitálu uváděno 6 %, a v případě nižší hodnoty se vyskytuje otázka spolehlivosti příslušné instituce a dochází ke ztrátě důvěry finančních trhů.
As confirmed by Mazars, the Commission is also aware that in the financial markets a core‐capital ratio of 6 % is generally mentioned as being the threshold below which questions arise as to the strength of the institution concerned and the confidence of the financial markets suffers.
Podle společnosti Mazars mají ratingové agentury tendenci posuzovat kvótu základního kapitálu jako výraz finanční síly banky, takže úvěrové instituce zpravidla překračují zákonem předepsané vybavení kapitálem, aby si zajistily odpovídající rating, který je předpokladem k přístupu na mezinárodní kapitálové trhy za uspokojivých podmínek.
According to Mazars, ratings agencies tend to view core‐capital ratios as a reflection of a bank’s financial strength, which is why credit institutions generally strive to exceed the required capital underpinning in order to ensure sound ratings, this being a precondition for access to the international capital markets on reasonable terms.
Kvóta základního kapitálu vyšší než 6 % by mohla mít smysl i s ohledem na reformu mezinárodních úmluv v rámci Basel II a na odpadnutí státních záruk, aby se splnila očekávání trhu o zlepšené solidnosti, a tím aby se dosáhlo lepšího ratingu.
A capital ratio higher than 6 % may also be wise in the light of the reform of international agreements within the Basel II framework and the abolition of state guarantees in order to fulfil the market’s expectations of greater strength especially on the part of Land banks and thereby to achieve a better rating.
Banka se snaží dosáhnout ratingu A a k tomu považuje za potřebné mít kvótu základního kapitálu nejméně 7 %.
The bank is aiming at an A rating and considers a core‐capital ratio of at least 7 % to be necessary for this.
Na základě srovnávacích údajů, pozorovatelných na trhu (podle kterých je průměrná kvóta základního kapitálu v Německu se 6 % ve srovnání se zahraničím spíše nízká a na evropské úrovni je průměr u renomovaných úvěrových institucí 8 % a více) považují poradci Komise ze společnosti Mazars ze střednědobého hlediska za nezbytnou kvótu vlastního kapitálu ve výši přibližně 6 % až 7 %.
On the basis of comparable market data (with the average core‐capital ratio for the sector in Germany of 6 % being low by international comparisons and with 8 % or even higher being the average value for reputable credit institutions at European level), Mazars considers it indispensable for the bank to achieve in the medium term at least a core‐capital ratio of some 6 to 7 %.
Komise považuje, ve shodě se společností Mazars, za směrodatné střednědobé navýšení kvóty základního kapitálu na více než 6 %.
The Commission, in line with Mazars’ findings, likewise regards a medium‐term increase in the core‐capital ratio to over 6 % as being desirable.
Toto navýšení nad 6 % však podle názoru Komise spočívá pouze na obchodních zájmech a okruhu odpovědnosti banky a nemůže být financováno formou státní podpory.
However, an increase to over 6 % is, in the Commission’s opinion, solely a commercial objective the responsibility for which must be assumed by the bank and thus cannot be financed by state aid.
Konkurenti banky se totiž nacházejí ve stejné tržní situaci a musí své příslušné kvóty základního kapitálu zvyšovat vlastními silami bez státní podpory.
The bank’s competitors are faced with the same market situation but have to increase their core‐capital ratios on their own without any state support.
Povolení navýšení kvóty základního kapitálu ze státních prostředků nad 6 % by tedy banku neoprávněně postavilo do lepší situace, než její konkurenty, aniž by to bylo bezpodmínečně nutné pro životaschopnost banky v okamžiku rozhodnutí.
Authorisation of an increase in the core‐capital ratio using state resources to over 6 % would therefore unjustifiably place the bank in a better position than its competitors, without this being absolutely essential to the bank’s viability at the time of the decision.
Podpora by tedy už nebyla omezena na nutné minimum.
The aid would accordingly no longer be kept to the minimum required.
Z tohoto důvodu Komise trvala na tom, aby na základě smlouvy mezi zemí Berlín a bankou ze dne 26. prosince 2002 o projednání možných nároků země na splátky vyplývající z rozhodnutí Komise týkajícího se poskytování podpory C 48/2002 byl v bance ponechán ve formě vkladu jen takový možný obnos splátek, který je nutný k tomu, aby bylo dosaženo kvóty základního kapitálu 6 % (resp. kvóty celkového kapitálu 9,7 %, která byla přiznána již v rozhodnutí o podpoře na záchranu) na základě roční účetní závěrky z roku 2002.
For this reason, the Commission has insisted that, under the agreement between the Land of Berlin and the bank of 26 December 2002 on the treatment of any claims to repayment brought by the Land arising out of a Commission decision in aid case C 48/2002, the amount of any repayment claim will be left in the bank in the form of a deposit only as far as is necessary to attain a core‐capital ratio of 6 % (or a total capital ratio of 9,7 %, as already acknowledged in the decision on the rescue aid) on the basis of the 2002 annual accounts.
Tato smlouva však může být Komisí schválena jen do té míry, jestliže potom poskytnutý obnos nezpůsobí u skupiny BGB ani k 1. lednu 2004, tedy k datu aktuálních čísel sloužících jako základ pro rozhodnutí Komise, překročení kvóty základního kapitálu 6 % (s ohledem na Německem přislíbené a v 279. bodu odůvodnění popisované vyčlenění IBB).
However, this agreement can be approved by the Commission only in so far as the amount calculated under the agreement also does not lead to any overstepping of the core‐capital ratio of 6 % for the BGB group as at 1 January 2004 and hence on basis of the figures current at the time of the Commission decision (thus taking into account the hiving off of IBB promised by Germany and described in paragraph 279).
Na základě stejných úvah působila Komise na vlastní závazek Německa ponechat v bance rezervní fond IBB v roce 2005 jen do té míry, pokud by to bylo nutné pro zachování kvóty vlastního kapitálu ve výši 6 % k rozhodnému dni 1. leden 2004.
On the basis of the same considerations, the Commission has ensured that Germany commits itself to leaving the IBB reserve in the context of the divestment of government assistance business in 2005 in the bank only as far as is necessary to maintain the core‐capital ratio at a level of 6 % on the reference date of 1 January 2004.
Toto opatření je nutno vidět jako část kompenzací, které banka musí provést, aby omezila narušení hospodářské soutěže způsobené podporou.
This measure is to be viewed as part of the compensation to be provided by the bank in order to limit in the interests of competitors the distortions of competition caused by the aid.
Navrácením rezervního fondu IBB v uvedeném rozsahu je zajištěno, že banka nedosáhne v rámci rozčlenění výnosných obchodů kvóty základního kapitálu vyšší, než jaké je minimum nutné pro dlouhodobou životaschopnost, a kterou by banka mohla využít pro expanzivní, konkurentům škodící obchodní strategie.
The above refunding of the IBB reserve ensures that, in the context of the divestment of government assistance business, the bank does not have a core‐capital ratio in excess of the minimum essential to long-term viability which it might be able to use for expansive business strategies damaging to competitors.
Pokud bude chtít banka v následujícím období dosáhnout vyšší kvóty základního kapitálu, musí toho dosáhnout odpovídající modifikací rizikových aktiv, resp. vytvářením úspor vlastními silami, resp. příjmem dalších vlastních prostředků před privatizací nebo po ní.
If the bank subsequently wishes to achieve a higher core‐capital ratio, then it must do so via suitable changes to the risk assets, by building up reserves through its own efforts or by borrowing further funds on the market at the time of or following privatisation.
Celkem vzato, Komise, ve shodě se společností Mazars, vychází z toho, že banka bude vynakládat ze svého dobře chápaného obchodního zájmu všechno úsilí k tomu, aby si vytvořila takovou kvótu základního kapitálu, která by jí zajistila uspokojivé hodnocení.
To sum up, the Commission, in line with Mazars’ findings, proceeds on the assumption that the bank will, in its own well-understood business interests, make every effort in the long term to reach a core‐capital ratio which results in a satisfactory rating from its point of view.
Podle údajů banky je to nejméně 7 %.
According to the bank, this is at least 7 %.
Pro navýšení kvóty základního kapitálu vlastními silami z [...]* % na 7 % nebo více má banka k dispozici, až do konce období restrukturalizace v roce 2006, téměř tři roky.
The bank has almost three years before the end of the restructuring period in 2006 in which to raise the core‐capital ratio through its own efforts from [...]* % to 7 % or more.
Komise považuje za reálné, aby se v tomto období úspěšně provedla příslušná opatření k dalšímu navýšení kvóty základního kapitálu.
The Commission considers the aim of successfully implementing the relevant measures so as to further increase the core‐capital ratio within this period to be realistic.
Kvantifikace a pravděpodobnosti realizace existujících rizik a analýza prevence rizik
Quantification and probabilities of the existing risks being realised and analysis of the risk provisioning
Poté, co Komise nemohla na jaře roku 2003 díky své vlastní analýze, díky ztroskotání privatizačního procesu a na základě silně negativního výsledku z roku 2002 nevyjádřit pochybnosti o životaschopnosti banky, resp. když se podle údajů Německa zdálo bez další podpory neproveditelné účinně izolovat úvěrová rizika, obsažená především v oblasti financování nemovitostí, ujistila se Komise za pomoci nezávislých posuzovatelů, že banka s výjimkou několika bodů přijala i dostatečná preventivní opatření pro stávající rizika a že vytvořila odpovídající rezervy.
Since the Commission was unable in the spring of 2003 to allay, on the basis of its own analysis, the remaining doubts as to the bank’s viability raised by the failure of the privatisation process and the strongly negative aggregate result for 2002 and since a suitable, effective insulation of the credit risks existing above all in the real estate financing field was, according to Germany, impossible to achieve without further aid, the Commission made sure with the help of independent experts that, apart from a few points, the bank had made adequate provision for the existing risks and had built up suitable reserves.
Poradci Komise, společnost Mazars, doporučili k těmto bodům opatření k úpravě plánu restrukturalizace, který byl předložen Komisi v létě roku 2003.
With respect to these points, the Commission’s advisers Mazars recommended measures to amend the restructuring plan as submitted to the Commission in the summer of 2003.
Tato opatření byla bankou na podnět Komise zapracována a přepracovaný plán restrukturalizace byl Komisi předán 29. ledna 2004.
At the Commission’s instigation, these were incorporated by the bank and the revised restructuring plan was communicated to the Commission on 29 January 2004.
Rizika z obchodování s úvěry
Risks arising out of lending transactions
Na základě analytického přezkoumání náhodné položky portfolia banky doporučili poradci Komisi, aby se prevence rizik postupně zvýšila až ke konci období restrukturalizace v základním scénáři o [...]* EUR a ve scénáři worst-case o [...]* EUR. Dále identifikovali výpadek ve scénáři worst-case, který je nutno vyrovnat dodatečnou prevencí rizik ve výši [...]* EUR. Ten se rozdělí na [...]* EUR v roce 2003, [...]* EUR v roce 2004, [...]* EUR v roce 2005 a [...]* EUR v roce 2006.
Following an analytical examination of a suitable sample of the bank’s loan portfolio, the Commission’s advisers Mazars recommended that the level of risk provisioning be gradually increased up to the end of the restructuring period in the base-case scenario by EUR [...]* and in the worst-case scenario by EUR [...]*. They also identified an omission in the worst-case scenario which needs to be offset by an additional risk provision of EUR [...]*, broken down into EUR [...]* for 2003, EUR [...]* for 2004, EUR [...]* for 2005 and EUR [...]* million for 2006.
Jinak je třeba považovat prevenci rizik za přiměřenou.
Otherwise, the level of risk provisioning was to be regarded as adequate.
Výpadek jednoho jediného velkého úvěru by ovšem případně vedl k překročení prevence rizik.
However, the failure of a single large loan might lead to the risk provisioning being exceeded.
To je relevantní především pro financování projektů v oblasti letecká doprava, energie a telekomunikace.
This is especially relevant for project financing in the fields of air transport, energy and telecommunications.
Scénář worst-case zde přihlíží k [...]* EUR jako přídavné prevenci rizik.
The worst-case scenario makes an additional risk provision for this of EUR [...]*.
Vzhledem k relativně vysokému stavu velkých úvěrů je si Komise vědoma, jak potvrdila i společnost Mazars, že v principu je možné překročení zabezpečených rizik v případě výpadku velkého úvěru s objemem nejméně [...]* EUR. Pokud by se objevily konkrétní, doposud neexistující příznaky takového případu, musela by banka uskutečnit odpovídající navýšení prevence rizik.
In view of the fairly sizeable stock of large loans, the Commission, in line with Mazars’ findings, is aware that exceeding the risks provided for is theoretically possible in the event of the failure of a large loan amounting to at least EUR [...]*. If specific, previously absent signs of such a failure were to appear, the bank would have to increase its level of risk provisioning accordingly.
Komise vychází, ve světle analýzy provedené společností Mazars, z toho, že banka by mohla zvládnout takové opatření vlastními silami.
The Commission, in the light of Mazars’ findings, concludes that the bank would be able to take such a measure unaided.
Po mezitím provedeném vylepšení plánu restrukturalizace zapracováním opatření navržených poradci Komise, společností Mazars, shledává Komise prevenci známých rizik jako adekvátní.
Following the improvement of the restructuring plan through the incorporation of the measures proposed by the Commission’s advisers Mazars, the Commission regards the level of provisioning for the known risks as adequate.
Komise přitom vidí pozitivně to, že management banky přijal celkově přiměřená opatření k tomu, aby vybudoval vhodný systém kontroly rizik.
It notes with satisfaction that the bank’s management has taken altogether appropriate measures to build up a suitable risk control system.
Jeho tvorba je na dobré cestě, ale ještě není ukončena.
The structure is well on the way to, but has not yet reached, completion.
Komise se spoléhá, že banka ve vlastním zájmu bude v tomto procesu i nadále pokračovat stejně jako doposud.
The Commission trusts that, in its own well-understood interests, the bank will continue this process with as much determination as in the past.
Komise si je jistá, že budoucí rentabilita banky výrazně závisí na dalším hospodářském rozvoji, zejména v Berlíně a v nových zemích.
It is aware that the bank’s future profitability depends to a considerable extent on further economic development above all in Berlin and the five new Länder.
Tato rizika jsou ale podle názoru Komise ze současného pohledu jen obtížně zjistitelná a všechny v tomto regionu činné podniky zasáhnou rozdílně.
In the Commission’s opinion, these risks are, however, not tangible when viewed from the current perspective and affect every firm in the region differently.
Komise je toho názoru, že opatření obsažená v plánu restrukturalizace, každopádně jdoucí správným směrem, postačují.
The Commission takes the view that the measures contained in the restructuring plan, which certainly point in the right direction, suffice.
Absolutní jistoty samozřejmě nelze v hospodářském procesu dosáhnout.
Absolute certainty is, of course, never attainable in the economic sphere.
Rizika z obchodů na kapitálovém trhu
Risks arising out of capital market transactions
Obchody banky na kapitálovém trhu přispívají během období restrukturalizace k hospodářskému výsledku přibližně [...]* %.
During the restructuring period, the bank’s capital market transactions account for some [...]* % of the operating result.
To ukazuje, že tyto obchody jsou pro rentabilitu banky podstatné.
This shows that these transactions are essential to the bank’s profitability.
Je zřejmé, že rizika inherentní těmto obchodům musí být v zájmu životaschopnosti banky adekvátně kontrolována.
Obviously, the risks inherent in such transactions must be kept properly under control in the interests of the bank’s viability.
To se provádí jednak posunutím těžiště obchodu z vlastního obchodování na činnosti na zakázku.
This is being done firstly by shifting the emphasis from own-account business to customer-related activities.
Rizikové položky banky se v této souvislosti zredukují od roku 2002 do roku 2006 o [...]*, zatímco se bude usilovat o průměrné výnosy ve výši [...]* EUR. Za další probíhá kontrola rizik v rámci systému řízení rizik, který poradci Komise považují na základě svých kontrol jako celkově přiměřený.
The bank’s risk positions are being reduced in this connection by [...]* between 2002 and 2006, while average earnings of EUR [...]* are being aimed at. The second way in which it is being done is by a risk management system that the Commission’s advisers, on the basis of their investigations, regard as being entirely adequate.
Avšak radí, aby se zredukovala závislost banky na změnách úvěrů, a to tím, že se zredukují položky v bankovní knize.
They advise, however, that the bank’s dependence on interest‐rate changes should be lessened by reducing the positions in the bank book.
Komise s přihlédnutím k těmto doporučením považuje rizika z obchodování na kapitálových trzích za řešitelná a považuje nosnost této obchodní oblasti za zaručenou.
Bearing in mind this recommendation, the Commission thus considers the risks arising out of capital market transactions to be manageable and regards the buoyancy of this business area as guaranteed.
Rizika z ocenění podílu BGB na BerlinHyp
Risks arising out of the valuation of BGB’s holding in BerlinHyp
Poradci Komise, společnost Mazars, se podrobně zabývali problémy s riziky ocenění podílu BGB na BerlinHyp.
The Commission’s advisers Mazars have discussed thoroughly the question of the risks arising out of the valuation of BGB’s holding in BerlinHyp.
Účetní hodnota podílu na BerlinHyp představuje [...]* EUR. Pokud by BerlinHyp nesplnila cílové úkoly, např. z důvodu dalšího zhoršení situace na trhu s nemovitostmi, musel by se obchodní plán přepracovat.
The book value of the holding in BerlinHyp is EUR [...]*. If BerlinHyp were to miss its targets, e.g. owing to a further worsening of the situation in the real estate market, the business plan would have to be revised.
S ohledem na rizika, zvýšená okolnostmi za tohoto případu, by se potom musel přizpůsobit i diskontní faktor a mohly by se vyskytnout přídavné rizikové prémie.
In view of the increased risks that may ensue, the discount factor would then also have to be adjusted and additional risk premiums might be incurred.
Takový scénář by mohl vést dokonce k tržní ceně BerlinHyp ve výši [...]*, [...]*.
Such a scenario might even lead to a market price for BerlinHyp of [...]*, […]* .
Rozdílná částka mezi účetní hodnotou podílu ve výši [...]* EUR a hodnotou čistého vlastního kapitálu cca [...]* EUR představuje v základním scénáři riziko devalvace.
The difference between the holding’s book value of EUR [...]* and the net own capital of approximately EUR [...]* represents the devaluation risk in a base-case scenario. This therefore amounts to EUR [...]*.
Tento rozdíl činí cca [...]* EUR. Přizpůsobený, konzervativnější obchodní plán by mohl zahrnout toto riziko devalvace a zohlednit v roční účetní závěrce za roky 2003 a 2004.
An adjusted, more conservative business plan would include this devaluation risk, as would the annual accounts for 2003 and 2004.
Na žádost Komise byl plán restrukturalizace přepracován a byla příslušně zohledněna rizika devalvace.
At the Commission’s request, the restructuring plan was revised and the devaluation risk duly taken into account.
Přitom se také, jak doporučili poradci Komise, zvýšilo maximální riziko devalvace v pesimistickém scénáři o [...]* EUR. To však nemělo žádný rozhodující vliv na celkové posouzení Komise.
As recommended by the Commission’s advisers, the maximum devaluation risk in the worst-case scenario was also increased by EUR [...]*. However, this has not had any decisive impact on the Commission’s overall assessment.
Komise považovala, z důvodů omezení rizik a nejistého dalšího rozvoje obchodů s financováním nemovitostí, pro zajištění dlouhodobé životaschopnosti banky za žádoucí, aby skupina alespoň větší část těchto obchodů prodala, resp. zredukovala.
For reasons of risk limitation and because of the uncertain further development of the real estate financing business, the Commission would consider it desirable in order to safeguard the bank’s long-term viability for at least the major part of this business to be sold by the group or reduced in size.