natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Použití principu počtu zaměstnanců náhradou za ziskovost vylučuje potřebu zjišťovat zisk či obtíže při jeho stanovení.
The use of payroll as a proxy for profitability removes the need to ascertain profits or overcomes difficulties in doing so.
To ovšem není situace v Gibraltaru, kde při platnosti reformy je měřítko zisku podniku prvkem zahrnutým do pravidel výpočtu jak daně ze mzdy, tak dorovnávací daně.
This is not the situation in Gibraltar, where under the reform, measurement of company profits is a feature of the rules for both the payroll tax and the top-up tax.
Spojené království uvádí, že systém je založen na ziskovém využití pracovních sil a jako takový je logicky jednotný.
The United Kingdom states that the system is based on the profitable use of labour and as such coherent.
To nasvědčuje existenci hybridního systému, v němž jsou použity dva různé daňové základy podle situace podniků.
This suggests the existence of a hybrid system, where two different tax bases are used according to the situation of the companies.
Za těchto okolností se stává nemožným odhalit charakter a celkovou koncepci systému a uplatnit toto zdůvodnění.
Under these circumstances, it becomes impossible to detect the nature and general scheme of the system and to apply this justification.
Zejména nelze brát v úvahu, že kterýkoli daný prvek takového systému je součástí jeho celkové koncepce, poněvadž to by se rovnalo přijetí automatického zdůvodnění daného systému.
In particular, it cannot be considered that any given feature of such a system forms part of the general scheme, since this would amount to accepting an automatic justification for such a system.
Komise proto dospěla k závěru, že osvobození neziskových subjektů od odvodu daně ze mzdy a daně z držby majetku pro účely podnikání prostřednictvím omezení daňové povinnosti do výše 15 % je při splnění ostatních podmínek selektivní a může naplňovat podstatu státní podpory pro subjekty, které z ní mají prospěch.
The Commission therefore concludes that the exemption of unprofitable companies from payroll tax and business property occupation tax through the operation of the 15 % cap is selective and, if the other conditions are fulfilled, may constitute State aid to those companies that benefit from it.
Daňové omezení nemůže být uspokojivě zdůvodněno povahou či celkovou koncepcí navrhovaného daňového systému.
It cannot be justified by the nature or general scheme of the proposed tax system.
Tento závěr se nedotýká posouzení slučitelnosti takového opatření.
This is without prejudice to the assessment of the compatibility of such a measure.
Omezení daňové povinnosti na výši 15 % společného odvodu daně ze mzdy a daně z držby majetku pro účely podnikání
The 15 % cap on liability to payroll tax and business property occupation tax
Druhým důsledkem omezení sloučené povinnosti odvodu daně ze mzdy a daně z držby majetku pro účely podnikání do výše 15 % ze zisku je, že ziskové společnosti, jejichž daňová povinnost by jinak tuto hranici překročila, jsou osvobozeny od daně, kterou by nad touto hranicí musely zaplatit.
A second consequence of the limitation of the combined liability for payroll tax and business property occupation tax to 15 % of profits is that profitable companies whose tax liability would otherwise exceed this threshold are relieved of tax they would have to pay in excess of this threshold.
Toto snížení daní vytváří výhodu pro společnosti, které z něj těží, a to tím, že je zprošťuje poplatku, který by normálně hradily ze svých rozpočtů.
This tax reduction constitutes an advantage to those companies that benefit from it by relieving them of a charge that would normally be borne by their budgets.
Omezení daňové povinnosti do výše 15 % je rovněž selektivní, jelikož pouze omezený počet společností bude využívat snížení své daňové povinnosti prostřednictvím této hranice.
The 15 % cap is also selective, as only a limited number of companies will enjoy a reduction in their tax liability through its application.
Třebaže Spojené království a Gibraltar již netvrdí, že omezení bude prospívat pouze deseti podnikům, omezí nicméně působnost uplatnění daně ze mzdy a z obchodního majetku.
Although the United Kingdom and Gibraltar no longer claim that as few as 10 enterprises will benefit from the cap, it nevertheless limits the scope of application of the payroll tax and the business property tax.
Podniky využívající tohoto omezení budou společnosti s vysokým počtem pracovníků, to znamená ty, které v příslušném fiskálním roce mají nízké zisky v poměru k počtu zaměstnanců a držbě majetku pro účely podnikání.
The beneficiaries will be labour intensive companies, that is those which, for the tax year in question, have low profits in relation to their number of employees and occupation of business property.
Uplatnění daňového systému založeného čistě na dani ze mzdy a držbě majetku by pro tyto společnosti mohlo znamenat velmi vysokou úroveň zdanění.
The application of a pure payroll and business property tax system might imply a very high level of taxation for such companies.
Komise bere na vědomí argumenty Spojeného království a Gibraltaru v tom smyslu, že nelze určit specifickou skupinu podniků a že daňová pravidla platí obecně pro všechny společnosti v Gibraltaru.
The Commission notes the United Kingdom's and Gibraltar's arguments that a specific group of companies cannot be identified and that the rules are generally applicable to all companies in Gibraltar.
Tato skutečnost však nezabraňuje tomu, aby patnáctiprocentní omezení nebylo fakticky selektivní způsobem popsaným v předchozím odstavci.
However, this does not prevent the 15 % cap from being de facto selective in the manner described in the previous paragraph.
V tomto ohledu odkazy, které činí Spojené království a Gibraltar na bod 14 oznámení, nemají podstatný význam, protože uvedený bod nevylučuje možnost, že opatření, která se jeví jako obecná, mohou naplňovat podstatu státní podpory.
In this respect, the references made to point 14 of the Notice by the United Kingdom and Gibraltar are not relevant since it does not exclude the possibility that apparently general measures may constitute state aid.
Zejména bod 14 například zahrnuje daňové pobídky pro určitý typ investic a opatření ke snížení zdanění počtu pracovníků „pro všechny firmy“, což neplatí o omezení daňové povinnosti na 15 %, z níž těží pouze podniky vytvářející relativně malý zisk v porovnání s počtem jejich pracovníků.
In particular point 14 covers, for example, tax incentives for specific investment and measures designed to reduce the taxation of labour ‘for all firms’, which is not the case with the 15 % cap, benefiting only companies that make relatively small profit as compared to their number of employees.
Omezení daňové povinnosti na 15 % navíc není čistě technickým opatřením ve smyslu první odrážky bodu 13 oznámení.
In addition, the 15 % cap is not a purely technical measure in the sense of the first indent of point 13 of the Notice.
Zatímco tradiční systémy korporační daně omezují poměr zisku odvedeného na dani tím, že stanoví sazby daní (systémy daňových pásem zahrnují maximální sazbu daně), ekvivalentním technickým měřítkem v systému založeném na dani ze mzdy je sazba daně na jednoho zaměstnance, která je v případě Gibraltaru nastavena na jednotnou sazbu 3000 liber.
Whilst conventional systems of corporation tax limit the proportion of profits paid in taxes through the setting of the rates of tax (banded systems include a top or maximum tax rate), the equivalent technical measure in a payroll tax system is the rate of tax per employee, in the Gibraltar case, set at a uniform rate of GBP 3000.
Jestliže je v systému založeném na počtu zaměstnanců a majetku zavedena daňová hranice spojená s jiným kritériem, jmenovitě úrovní zisku, nelze ji srovnávat s uplatněním proměnných sazeb v systému progresivního zdanění zisku, které je zdůvodněno povahou a celkovou koncepcí tohoto systému (bod 24 oznámení).
The introduction in a payroll and property tax system of a cap linked to a different criterion, namely the level of profits, cannot be compared with the application of variable rates in a progressive system of profit taxation, which is justified by the nature and general scheme of the system (point 24 of the Notice).
Stejně tak není omezení daně do výše 15 % opatřením, které by sledovalo obecný cíl hospodářské politiky ve smyslu druhé odrážky bodu 13 oznámení, poněvadž nesnižuje daňovou zátěž spojenou s určitými výrobními náklady pro celou ekonomiku Gibraltaru, ale prospívá pouze omezenému počtu podniků.
Nor is the 15 % cap a measure pursuing a general economic policy objective, in the sense of the second indent of point 13 of the Notice, as it does not reduce the tax burden related to certain production costs for the whole economy of Gibraltar, but it only benefits a limited number of undertakings.
Dále toto omezení není přímo spojeno s náklady na pracovníky či majetkem užívaným pro účely podnikání, jako spíše se ziskovostí podniků.
Furthermore, the cap is not directly linked to the labour or business property costs but rather to the profitability of companies.
Ziskovost je přitom prvek, který nespadá do zdanění na základě počtu pracovníků a podnikatelsky využívaného majetku.
The latter is an element external to a payroll and business property tax.
Komise nepřijímá argument Spojeného království v tom smyslu, že je-li patnáctiprocentní hranice selektivní, je zdůvodněna povahou a/nebo celkovou koncepcí systému, jehož je součástí.
The Commission does not accept the United Kingdom's argument that if the 15 % cap is selective, it is justified by the nature and or general scheme of the system of which it is part.
V povaze systému zdaňujícího výdělečné využití práce a majetku neexistuje žádný logicky nedělitelný prvek, jenž by vyžadoval omezení procenta ze zisku, které musí podnik zaplatit v důsledku aplikace těchto zdanitelných faktorů.
There is nothing intrinsic in a system of taxation of the profitable use of labour and property which requires a limit on the proportion of profits which a company must pay as a result of its use of those taxable factors.
Vnitřní logika takového systému spočívá v tom, že čím více lidí podnik zaměstnává a čím větší majetek užívá, tím vyšší je daňová povinnost.
The inherent logic of such a system is that the more people a company employs and the more property it occupies, the greater the tax liability.
Argumenty přednesené Spojeným královstvím jsou v zásadě povahy ekonomické.
The arguments put forward by the United Kingdom are essentially economic in nature.
Nesouvisí s vnitřní logikou navrhovaného systému.
They are not related to the internal logic of the proposed system.
Spojené království tvrdí, že ekonomika Gibraltaru je zranitelnější než většina jiných vůči otřesům způsobeným daňovou soutěží a že podniky si snad nemohou dovolit opustit velký členský stát tak snadno, jako se mohou odstěhovat z Gibraltaru.
The United Kingdom suggests that the Gibraltar economy is more vulnerable than most to shocks created by tax competition and that companies may not be able to afford to leave a large Member State as easily as they can move out of Gibraltar.
Komise ovšem upozorňuje, že bylo zatím uvedeno jen nemnoho důkazů na podporu této hypotézy, která, pokud je pravdivá, tvrdí, že omezení daňové povinnosti na 15 % je součástí strategie, jež má v Gibraltaru udržet či do něj dokonce přilákat pohyblivý kapitál, který bude vzhledem k omezené rozloze jeho území pravděpodobně zaměřen na finanční a jiné služby.
However, the Commission notes that little evidence has been adduced to support this hypothesis, which, if true, suggests that the 15 % cap is part of a strategy designed to retain if not attract mobile capital to Gibraltar, which given the physical constraints of the territory, is likely to be targeted at financial and other services.
Podobně argument, že regresivní prvek není nutný ve zdanění veřejných služeb, které na gibraltarském trhu zaujímají monopolní či částečně monopolní postavení, nasvědčuje tomu, že patnáctiprocentní omezení je zacíleno na pohyblivý kapitál.
Similarly, the argument that a regressive element is not required in the taxation of utilities, which occupy monopoly or quasi-monopoly positions in the Gibraltar market, indicates that mobile capital is the target of the 15 % cap.
Co se týče tvrzení, že daň ze mzdy by bez regresivního prvku mohla spustit masové propouštění a nestabilitu v dobách periodického kolísání trhu, Komise k němu pouze připojuje, že tento jev je nedílným prvkem systému tohoto typu.
As for the suggestion that without a regressive element, a labour tax could trigger mass layoffs and instability in times of cyclical market fluctuations, the Commission would simply note that this is an inherent feature of such a system.
V každém případě by při poplatku 3000 liber na zaměstnance daně ze mzdy představovaly jen malé procento z celkových průměrných mzdových nákladů [34].
In any event, at GBP 3000 per employee, the payroll tax would represent only a small proportion of the overall unit labour costs [34].
Proto bude stimul ke snižování počtu pracovníků z důvodu kontroly nákladů existovat v obdobném rozsahu při zavedené dani ze mzdy stejně jako bez ní.
Therefore the incentive to shed labour in order to control costs will exist to a similar extent with or without a payroll tax.
Komise rovněž upozorňuje na dopad patnáctiprocentní hranice na příbřežní a pevninské sektory gibraltarské ekonomiky.
The Commission also notes the impact of the 15 % cap on the offshore and onshore sectors of the Gibraltar economy.
Příbřežní sektor zahrnuje podniky osvobozené od daně a podniky s podmíněným zdaněním, jejichž legislativa bude jakožto součást reformy zrušena.
The offshore sector comprises exempt companies and qualifying companies, the legislation for which will be repealed as part of the reform.
Podniky osvobozené od daně většinou fyzicky nesídlí v Gibraltaru (tj. nemají zde žádné zaměstnance či provozní prostory) a platí pevnou daň v rozmezí 200 až 300 liber ročně.
Exempt companies tend not to have a physical presence in Gibraltar (no employees or premises) and pay a fixed tax of between GBP 200 and GBP 300 per annum.
Oproti tomu podniky s podmíněným zdaněním v Gibraltaru fyzicky sídlí (jsou to významní zaměstnavatelé) a sjednávají si svou sazbu daně s příslušnými orgány.
In contrast, qualifying companies have a physical presence in Gibraltar (they are significant employers) and negotiate their rate of tax with the authorities.
Drtivá většina podniků s podmíněným zdaněním platí korporační daň v sazbě mezi 2 % a 10 % ze zisku.
The vast majority of qualifying companies pay corporation tax at a rate of between 2 % and 10 % of profits.
Patnáctiprocentní omezení proto limituje jakýkoli nárůst daně, s nímž by se podniky s podmíněným zdaněním musely vyrovnávat po zavedení reformy.
The 15 % cap therefore limits any increase that qualifying companies would face on implementation of the reform.
Oproti tomu u pevninské ekonomiky (vyjma veřejných služeb) by sazba daně klesla ze současné úrovně korporační daně ve výši 35 %.
In contrast, the onshore economy (other than utilities) would see their rate of tax fall from the current standard corporation tax rate of 35 %.
Zdá se, že vláda Gibraltaru rovněž uznává, že reforma jako celek (obsahující patnáctiprocentní omezení) je koncipována tak, aby splnila konkrétní daňové „potřeby a preference“ sektorů v rámci příbřežního průmyslu finančních služeb [35].
The Government of Gibraltar also appears to admit that the reform as a whole (which includes the 15 % cap) has been designed to suit the particular tax ‘needs and preferences’ of sectors within the offshore financial services industry [35].
Komise rovněž pozoruje, že zrušením původního záměru zavést omezení daňové povinnosti do výše 500000 liber Spojené království naznačuje, že Gibraltar následně sníží dorovnávací daň na finanční služby z 8 % na 4 — 6 %.
The Commission also observes that, in dropping the original plan for a GBP 500000 cap on tax liability, the United Kingdom has indicated that Gibraltar will, as a consequence, reduce the top-up tax on financial services from 8 % to between 4 and 6 %.
To nasvědčuje skutečnosti, že omezení daňové povinnosti má prospět podnikům finančních služeb, z nichž mnohé jsou podniky s podmíněným zdaněním, a tedy hlavním zdrojem zaměstnanosti v gibraltarském „finančním centru“.
This suggests that capping tax liability is intended to favour financial services companies, many of which are qualifying companies, the principal source of employment in the Gibraltar ‘Finance Centre’.
Z těchto důvodů Komise dospěla k závěru, že za okolností nyní posuzovaného případu má patnáctiprocentní omezení daně selektivní charakter a při splnění ostatních podmínek může naplňovat podstatu státní podpory pro ty podniky, které těží z jeho uplatnění.
The Commission therefore concludes that in the circumstances of the present case the 15 % cap is selective and, if the other conditions are fulfilled, may constitute State aid to those companies that benefit from its application.
Navrhované uplatnění daně ze mzdy a daně z držby majetku pro účely podnikání v ekonomice Gibraltaru
The proposed application of the payroll tax and of the business property occupation tax to the Gibraltar economy
Bod 13 oznámení uvádí, že „daňová opatření, která jsou přístupná všem ekonomickým subjektům činným v rámci členského státu, jsou v zásadě obecná opatření.
Point 13 of the Notice states that ‘[t]ax measures which are open to all economic agents operating within a Member State are in principle general measures.
Musí být efektivně otevřená všem podnikům na základě rovného přístupu a jejich rozsah nesmí být fakticky omezován například pravomocí státu poskytovat je na bázi volného uvážení nebo pomocí jiných faktorů, které omezují jejich praktický účinek.
They must be effectively open to all firms on an equal access basis, and they may not de facto be reduced in scope through, for example, the discretionary power of the State to grant them or through other factors that restrict their practical effect.
Tato podmínka ovšem neomezuje pravomoc členských států volit hospodářskou politiku, kterou považují za nejvhodnější, a především jejich pravomoc rozložit daňové zatížení mezi různé činitele výroby tak, jak pokládají za vhodné.
However, this condition does not restrict the power of Member States to decide on the economic policy which they consider most appropriate and, in particular, to spread the tax burden as they see fit across the different factors of production.
Za předpokladu, že následující opatření platí bez rozdílu pro všechny podniky a výrobu všeho zboží, nenaplňují podstatu státní podpory:
Provided that they apply without distinction to all firms and to the production of all goods, the following measures do not constitute State aid:
daňová opatření čistě technické povahy (např. stanovení sazby daně, pravidla amortizace a převodu ztrát; ustanovení zabraňující dvojímu zdanění či daňovému úniku),
tax measures of a purely technical nature (for example, setting the rate of taxation, depreciation rules and rules on loss carry-overs; provisions to prevent double taxation or tax avoidance),
opatření sledující obecné cíle hospodářské politiky prostřednictvím snížení daňového zatížení, které souvisí s určitými výrobními náklady (výzkum a vývoj, životní prostředí, školení, zaměstnanost)“.
measures pursuing general economic policy objectives through a reduction of the tax burden related to certain production costs (research and development (R & D), the environment, training, employment).’
Aniž by byly tím dotčeny zřetele dopadů reformních návrhů (jako celku) v odstavcích 147 — 152 nebo zřetele týkající se regionální selektivity v odstavcích 98 — 127, může být daň ze mzdy, podle níž jsou všechny podniky povinny odvádět pevnou částku daně na zaměstnance a rok, minimálně za určitých okolností považována za selektivní, je-li uplatněna při absenci obecného systému zdanění podnikatelských zisků a takový systém nahrazuje.
Without prejudice to the considerations with regard to the effects of the reform proposals (as a whole) in paragraphs 147 to 152 or those concerning regional selectivity in paragraphs 98 to 127, a payroll tax under which all undertakings are liable in the amount of a fixed sum per employee per year can at least under certain circumstances be considered as selective when it is applied in the absence of a general system of taxation of company profits and replaces such a system.
To platí v případě, vezmeme-li v úvahu specifické rysy ekonomiky Gibraltaru a zejména existenci rozsáhlého příbřežního sektoru bez jakýchkoli daňových prvků, který by unikl veškerému zdanění v rámci daňového systému na základě daně ze mzdy a majetku.
This is the case when one takes into account the specific features of the Gibraltar economy and in particular the existence of a large offshore sector without any fiscal presence, which would escape any taxation under the payroll and property tax system.
I když takový systém formálně platí bez rozdílu pro všechny podniky, fakticky prospívá současným „organizacím osvobozeným od daně“, které nemají v Gibraltaru žádné zaměstnance.
Even though such a system formally applies without discrimination to all enterprises, de facto it benefits the current ‘exempt companies’ that do not have any employees in Gibraltar.
Daný systém vytváří konkrétní zvýhodnění ve prospěch těchto podniků, které fyzicky nesídlí v Gibraltaru a v důsledku této skutečnosti jsou zproštěny povinnosti odvodu korporační daně.
It constitutes a specific advantage in favour of these undertakings with no real presence in Gibraltar, who as a consequence do not incur corporate tax.
Toto zvýhodnění není efektivně přístupné všem firmám na spravedlivém a rovném základě ve smyslu druhé věty bodu 13 oznámení.
This advantage is not effectively open to all firms on an equal basis in the sense of the second sentence of point 13 of the Notice.
A praktický dopad tohoto zvýhodnění se skutečně omezuje na určité podniky.
Indeed, the practical effect of the advantage is restricted to certain enterprises.
Vedle toho daň ze mzdy navrhovaná Gibraltarem v zásadě nevytváří daňové opatření čistě technického charakteru ve smyslu první odrážky bodu 13 oznámení, protože se nejedná o technickou úpravu obecného systému, ale týká se daňového základu.
In addition, the payroll tax proposed by Gibraltar essentially does not constitute a tax measure of a purely technical nature in the sense of the first indent of point 13 of the Notice, because it is not a technical adjustment of a general system, but it concerns the tax base.
V tomto specifickém případě osvobození od daně nepředstavuje opatření, které sleduje celkovou ekonomickou politiku ve smyslu druhé odrážky bodu 13 oznámení, protože nesnižuje žádné výrobní náklady, ale naopak zvyšuje mzdové náklady.
In this specific case the exemption does not represent a measure pursuing general economic policy in the sense of the second indent of point 13 of the Notice as it does not reduce any production costs, but rather increases the labour costs.
Stejné zdůvodnění platí také pro daň z držby majetku pro účely podnikání, uplatňovanou při absenci celkového systému zdanění zisků z podnikání a nahrazující tento systém, v němž je daňová povinnost každému podniku stanovena ve výši, která je ekvivalentní stejnému pevnému procentu jeho povinnosti odvádět obecné daně z majetku.
The same reasoning applies equally to a business property occupation tax applied in the absence of a general system of taxation of company profits and replacing such a system, under which each undertaking's liability for tax is set at a rate equivalent to the same fixed percentage of its liability to general property rates.
Toto opatření rovněž zvýhodňuje současné „podniky osvobozené od daně“, které obvykle nemají žádné fyzické sídlo v Gibraltaru.
Such a measure also advantages the current ‘exempt companies’ that normally have no physical presence in Gibraltar.