natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Podpory obdržené France 2
Grants received by France 2
(v milionech francouzských franků (FRF)) [6]
(FRF million) [6]
Podpory na investice
Investment grants
Jiné podpory
Other grants
Podpory celkem
Total grants
Podpory obdržené France 3
Grants received by France 3
(v milionech FRF) [7]
(FRF million) [7]
Kapitálové příspěvky
Capital injections
V uvedeném období využil televizní kanál France 2 rovněž tři kapitálové příspěvky. První kapitálový příspěvek poskytl stát v roce 1991 ve výši 500 milionů FRF, druhý v roce 1993 ve výši 55 milionů FRF a třetí v roce 1994 ve výši 355 milionů FRF.
During the period under consideration, France 2 also received three capital injections from the French State, in 1991 (FRF 500 million), 1993 (FRF 55 million) and 1994 (FRF 355 million).
Po ověření a s výjimkou poplatku neobdržely televizní kanály France 2 a France 3 další veřejné finance, které by jim umožňovaly financování jejich činnosti.
With the exception of the licence fee, the investigation has shown that France 2 and France 3 did not receive other public funding enabling them to finance their activities.
PŘIPOMÍNKY TŘETÍ ZÚČASTNĚNÉ STRANY
COMMENTS FROM INTERESTED PARTIES
V rámci formálního vyšetřovacího řízení obdržela Komise dopisem ze dne 1. února 2000 připomínky ACT, která zastupuje největší podíl komerčních televizních kanálů ve Společenství.
In the course of the formal investigation procedure, the Commission received, by letter dated 1 February 2000, comments from the ACT, which represents most of the commercial television broadcasters in the Community.
ACT se předběžně domnívá, že soukromé televizní kanály TF1, M6 a Canal+ si uložily plnit povinnosti veřejné služby, aniž by obdržely státní finanční náhradu, a proto povinnosti veřejné služby, které spočívají na France 2 a France 3, nijak neospravedlňují jejich veřejné financování.
By way of introduction, the ACT stated that the private broadcasters TF1, M6 and Canal + had been required to fulfil public service obligations without receiving any corresponding financial compensation from the State and that the public service obligations imposed on France 2 and France 3 therefore in no way justified their public funding.
Ostatně lituje, že některé informace, jako jsou dodatečné náklady vynaložené veřejnoprávními televizními kanály na jejich veřejné služby nebo na obsah reorganizačního plánu televizních kanálů, nejsou uvedeny v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení.
It also regretted that certain items of information, such as the additional costs incurred by the public broadcasters on account of their public service remits or the content of their reorganisation plan, did not appear in the decision to initiate the formal investigation procedure.
Naproti tomu potvrzuje analýzu Komise, co se týče účinku dotyčných podpor na hospodářskou soutěž a jejich vlivu na obchod mezi členskými státy.
It nevertheless confirmed the Commission’s analysis of the effect of the aid measures in question on competition and trade between Member States.
ACT především tvrdí, že od liberalizace audiovizuálního odvětví je poplatek státní podporou a že se jedná o podporu novou, neboť poplatek je vyplácen televizním kanálům každý rok. Dochází z toho k závěru, že by Komise měla zahrnout poplatek mezi opatření, která jsou předmětem formálního vyšetřovacího řízení.
The ACT claimed, firstly, that the licence fee constituted State aid following the liberalisation of broadcasting and that it was new aid, since the licence fee was paid to France 2 and France 3 each year.
Kromě toho se domnívá, že poplatek nemůže být prohlášen za slučitelný se společným trhem na základě čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy ani na základě čl. 86 odst. 2 Smlouvy.
It concluded from this that the Commission should have included the licence fee among the measures covered by the formal investigation procedure and took the view that the licence fee could not be declared compatible with the common market under Article 87(3)(c) or Article 86(2) of the Treaty.
Veřejné financování France 2 a France 3 se jí totiž zdá neoprávněné, jakmile soukromé televizní kanály mají podobné povinnosti veřejných služeb, jako jsou povinnosti veřejnoprávních televizních kanálů, aniž by se na ně zato vztahovala stejná státní finanční podpora.
The public funding of France 2 and France 3 was unjustified in its opinion insofar as the private broadcasters had similar public service obligations to those of the public broadcasters but did not receive the same financial compensation from the State.
Pokud se jedná o dotyčné podpory na investice a kapitálové příspěvky, domnívá se ACT, že tyto podpory nejsou spojeny s přesným kulturním projektem a nemohou být proto oprávněné na základě čl. 87 odst. 3 písm. d) Smlouvy.
As regards the investment grants and capital injections, the ACT took the view that such aid was not linked to a precise cultural project and consequently could not be justified pursuant to Article 87(3)(d) of the Treaty.
Rovněž má za to, že představují provozní podpory a že osvobození stanovené pro podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků, které mají obtíže, nelze v tomto případě uplatňovat, pokud francouzské orgány nesdělily Komisi plán restrukturalizace televizních kanálů.
It also considered that the measures constituted operating aid and that the exemption for rescue and restructuring aid to firms in difficulty could not be applied to the case in point since the French authorities had not communicated the restructuring plan for the broadcasters to the Commission.
Konečně poté, co byla připomenuta metodologie, kterou musí Komise při posuzování státní podpory sledovat s ohledem na čl. 86 odst. 2 Smlouvy, se ACT domnívá, že podpory na investice a kapitálové příspěvky zkoumané v tomto případě nevyhovují kritériím stanoveným v uvedeném článku, pokud se jedná o mimořádné, dočasné podpory a pokud nebyly vyplaceny za účelem financovat dodatečné veřejné služby.
Lastly, after recalling the methodology that the Commission should follow for assessing State aid in the light of Article 86(2) of the Treaty, the ACT argued that the investment grants and capital injections under examination did not meet the criteria laid down by that provision insofar as they constituted exceptional, temporary aid and were not paid in order to finance additional public service tasks.
Závěrem tedy ACT žádá Komisi, aby přijala záporné konečné rozhodnutí vzhledem k podporám na investice vyplaceným France 2 a France 3 a kapitálovým příspěvkům vyplaceným France 2, aby zahájila formální vyšetřovací řízení proti poplatku a poskytla jí co nejúplnější informace, co se týče povinností veřejných služeb obou televizních kanálů a obsahu jejich reorganizačního plánu.
In conclusion, the ACT therefore called on the Commission to adopt a negative final decision on the investment grants paid to France 2 and France 3 and the capital injections granted to France 2, to initiate the formal investigation procedure in respect of the licence fee and to provide it with fuller information on the public service obligations of the two broadcasters and the content of their reorganisation plan.
PŘIPOMÍNKY FRANCIE
COMMENTS FROM FRANCE
O zahájení formálního vyšetřovacího řízení
Decision to initiate the formal investigation procedure
Francouzské orgány sdělily své připomínky k zahájení formálního vyšetřovacího řízení dopisem ze dne 10. prosince 1999.
The French authorities commented by letter dated 10 December 1999 on the decision to initiate the formal investigation procedure.
Uvádějí, že jejich dopisy ze dne 20. prosince 1996 a 29. dubna 1999 tvoří nedílnou součást těchto připomínek.
They stated that their letters dated 20 December 1996 and 29 April 1999 formed an integral part of those comments.
Rozpracování zahrnutá v těchto dvou dopisech zde budou shrnuta, pouze pokud již nejsou uvedena v dopise ze dne 10. prosince 1999.
The points developed in those two letters will be summarised here only where they did not appear already in the letter of 10 December 1999.
Francouzské orgány se nejprve vrací k důsledkům liberalizace audiovizuálního odvětví.
The French authorities began by reviewing the consequences of the liberalisation of broadcasting.
Uznávají, že privatizace TF1 násilně a nečekaně oslabila ekonomickou rovnováhu France 2, jelikož se TF1 od roku 1987 silně zvýšily příjmy z reklamy, zatímco růst příjmů z reklamy France 2 byl narušen.
They considered that the privatisation of TF1 had suddenly and unexpectedly weakened France 2’s financial stability since, from 1987 onwards, TF1’s advertising income rose steeply while that of France 2 stagnated.
Francouzské orgány uvádějí dvojí vysvětlení tohoto vývoje: na jedné straně byla programová skladba TF1 z komerčních důvodů zaměřena na diváky typu „žena v domácnosti mladší padesáti let“ a diváky, o něž se nejvíce zajímají inzerenti, zatímco veřejnoprávní vysílající organizace se zaměřují na široký a ve svém složení rozdílný okruh diváků; na straně druhé právní předpisy stanoví pro veřejnoprávní vysílající organizace omezenější přístup ke zdrojům z reklamy než pro soukromé vysílající organizace.
The French authorities ascribed that trend to two factors: on the one hand, TF1’s programme schedule had been redirected, for commercial reasons, towards housewives under 50 years of age, the audience of most interest to advertisers, whereas the target audience for the public broadcasters was broad and diversified; on the other hand, the rules laid down by law and regulatory action allowed public broadcasters more limited access to advertising resources than private broadcasters.
Kromě toho náklady na nákup a produkci programů zaznamenaly silnou inflaci.
Programme purchase and production costs had also risen sharply.
Počet vysílajících organizací se v průběhu čtyř let zdvojnásobil, na trhu s programy se zvýšila konkurence, zatímco nové vysílající organizace přispívaly na tento trh dodatečnou hotovostí.
Since the number of broadcasters had doubled in the space of four years, competition had become keener on the programmes market, while the new operators had injected additional cash into that market.
Výsledek – náklady na programy jakéhokoliv druhu se zvýšily.
As a result, the costs of programmes of all types had increased.
S cílem vyrovnat tuto inflaci čerpaly dva veřejnoprávní televizní kanály ze svých zásob programů.
To compensate for such inflation, the two public broadcasters drew from their stock of programmes.
Tím, že tyto programy využívaly menší finanční prostředky a často méně obnovitelné, se staly méně atraktivními, což vedlo zejména k propadu počtu diváků televizního kanálu France 2, a tedy ke snížení jeho zdrojů z reklamy.
Since they received less funding and were less frequently renewed, those programmes became less attractive, causing among other things a slump in France 2’s audience and therefore a fall in its advertising revenue.
Snížení zdrojů z reklamy a zdražení nákladů se tak projevilo zhoršením zdravého finančního stavu těchto dvou veřejnoprávních televizních kanálů.
Falling advertising incomes and rising costs thus brought about a deterioration in the financial situation of the two public broadcasters.
Francouzské orgány tvrdí že stát byl nucen zasáhnout, aby se zajistilo trvání veřejnoprávních televizních kanálů a jejich veřejných služeb, a umožnilo se tak zachování plurality.
The French authorities claimed that the State was forced to intervene in order to ensure the continued operation of the public channels and performance of their public service tasks, thereby maintaining pluralism.
Tyto veřejné služby se projevují v obecné povinnosti týkající se kvality a ve zvláštním programovém složení.
Those public service tasks were reflected in a general obligation to achieve certain quality standards and to broadcast specific types of programme.
Vyplývají z koncepce, podle níž existence veřejnoprávních televizních kanálů se všeobecným zaměřením a shromažďujících dost rozdílnou veřejnost je nezbytnou podmínkou plurality informací, rozmanitosti programů a rozlišené podpory audiovizuální a filmové tvorby.
They derived from the notion that the existence of general-interest public channels reaching a sufficiently wide audience was a necessary condition for pluralism of information, variety of programmes and diversified support for TV and film production.
Provádění těchto služeb představuje pro veřejnoprávní televizní kanály dodatečné náklady a zároveň ušlý zisk z reklamy.
The performance of these tasks resulted in both an additional cost and a loss of advertising income for the public broadcasters.
Od roku 1988 do roku 1994 došlo k takovému zhoršení jejich ekonomické situace, které v daném případě ohrožovalo jejich existenci a také poškozovalo řádné plnění jejich veřejných služeb.
Between 1988 and 1994, the deterioration in their economic situation threatened to jeopardise their survival and thus obstruct the performance of their public service tasks.
Stát tedy musel zasáhnout ve formě podpor na investice a kapitálových příspěvků.
The State therefore had to intervene through investment grants and capital injections.
Živelný růst poplatku nemohl totiž zaplnit rychlý růst nákladů na programy a zastavit ekonomický úpadek televizních kanálů.
The spontaneous growth of the licence fee could not absorb the rapid increase in programme costs and halt the broadcasters’ economic decline.
Francouzské orgány považuji zásah státu ve prospěch France 2 a France 3 za slučitelný se společným trhem jak na základě čl. 86 odst. 2, tak na základě čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a s hlavními zásadami podpor na záchranu a restrukturalizaci podniků, které mají obtíže [8].
The French authorities considered that the State intervention in favour of France 2 and France 3 was compatible with the common market pursuant to both Article 86(2) and Article 87(3)(c) of the Treaty and the Community guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty [8].
Francouzské orgány odůvodňují vyplacené podpory na investice pro France 2 a France 3 nezbytností pomoci televizním kanálům čelit zvýšení nákladů na programy.
They argued that the investment grants awarded to France 2 and France 3 were justified by the need to help them cope with the increase in programme costs.
Ostatně na základě auditu kanceláře Coopers & Lybrand připravily oba veřejnoprávní televizní kanály v červenci 1991 strategický plán, který obsahuje pro každý televizní kanál návrh vnitřní reorganizace a sociální plán k vytvoření úspor a který stanoví strategii s cílem lépe odpovědět na očekávání televizních diváků a který přitom potvrzuje jejich zvláštnost veřejnoprávního televizního kanálu.
Furthermore, following an audit by the consultants Coopers & Lybrand, the two public broadcasters drew up a strategic plan in July 1991, comprising for each channel an internal reorganisation plan and a redundancy programme designed to generate savings, and setting out a strategy for meeting viewers’ expectations more effectively while asserting their specific identity as public service broadcasters.
Stát doprovodil provádění tohoto strategického plánu dodatečnými financemi ve formě již zmíněných podpor na investice a pro France 2 kapitálovým příspěvkem, aby vyrovnal strukturu bilanční sumy France 2.
The State supported the implementation of this strategic plan with additional finance in the form of the abovementioned investment grants and in the case of France 2, a capital injection in order to consolidate the structure of its balance sheet.
Tento první příspěvek ve výši 500 milionů FRF se ukázal jako nedostatečný, stát se rozhodl poskytnout France 2 další dva kapitálové příspěvky v roce 1993 a 1994, ten poslední byl proveden na základě nového auditu kanceláře Coopers & Lybrand a byl provázen novým úsporným plánem.
The first injection of FRF 500 million having proved insufficient, the State decided to grant France 2 two more capital injections in 1993 and 1994, the latter being implemented following a fresh audit by Coopers & Lybrand and at the same time as a further cost cutting plan.
Tato rekapitalizační opatření umožnila ozdravit finanční situaci France 2.
These recapitalisation measures enabled France 2’s financial situation to be put onto a sounder footing.
Francouzské orgány se domnívají, že uvedená finanční opatření umožnila dvěma veřejnoprávním televizním kanálům přizpůsobit se novému prostředí hospodářské soutěže.
The French authorities consider that these financing measures enabled the two public broadcasters to adjust to the new competitive environment.
Francouzské orgány připomínají, že tyto podpory ve prospěch veřejnoprávních televizních kanálů jsou poskytnuty ve všeobecné souvislosti opětovného vymezení jejich veřejných služeb a jejich vztahů se státem prostřednictvím uzavření cílových smluv.
The French authorities pointed out that the aid measures for the public broadcasters were granted against a general background of the redefinition of their public service tasks and their relations with the State through the conclusion of target-setting contracts.
Francouzské orgány konečně uvádějí, že trhy s televizními diváky, programy a audiovizuální reklamou představují trhy s národním rozměrem a vytýkají Komisi, že neprokázala, jak byl obchod uvnitř Společenství ovlivněn těmito státními finančními opatřeními.
They stated, lastly, that the markets in television audiences, programmes and advertising were national in size and claimed that the Commission had not demonstrated how intra-Community trade had been affected by the public financing measures in question.
Francouzské orgány uvedly připomínky k postavení France 2 a France 3 na trzích, kde se nabývají audiovizuální a reklamní práva, ve své odpovědi ze dne 29. dubna 1999.
In their reply dated 29 April 1999, the French authorities commented on the position of France 2 and France 3 on the markets in the acquisition of broadcasting rights and advertising.
Uvádějí, že veřejnoprávní televizní kanály nejsou na trhu, kde se nabývají audiovizuální a reklamní práva, s to ohrozit postavení komerčních televizních kanálů, pokud jsou jejich finanční možnosti menší nebo pokud jejich sestavení programu odpovídá požadavku náročnosti a rozmanitosti, zatímco komerční televizní kanály předkládají divákům pouze atraktivní programy.
They stated that the public broadcasters were unable to threaten the positions of the commercial channels on the markets in the acquisition of broadcasting rights, since their financial capacities were smaller and their programming had to meet standards of quality and diversity, whereas the commercial channels offered only programmes that were attractive in terms of audience ratings.
Francouzské orgány rovněž popírají, že by France 2 a France 3 měly „uměle nízkou“ politiku sazeb při prodeji reklamních časů. Zejména zdůraznily, že prodejní ceny za reklamní časy France 2 jsou celkově nižší pouze o 5 až 10 % než prodejní ceny TF1, zatímco reklamní bloky France 2 jsou dvakrát méně účinnější. Rozdíl skutečně dosahovaných cen mezi dvěma veřejnoprávními televizními kanály a TF1 by pouze odrážel rozdílnou účinnost reklamních bloků.
The French authorities also denied that France 2 and France 3 had pursued an ‘artificially low’ pricing policy in the sale of advertising slots: they argued among other things that France 2’s advertising rates were on the whole only 5 to 10 % lower than TF1’s, although the latter’s slots were twice as powerful; the difference between the prices applied by the two public broadcasters and TF1 merely reflected the difference in the power of their advertising slots.
O připomínkách ACT
Comments from the ATC
Francouzské orgány zaslaly dopisem ze dne 15. června 2000 Komisi svá vyjádření k připomínkám ACT.
By letter dated 15 June 2000, the French authorities sent the Commission their reactions to the comments from the ATC.
Připomínají své stanovisko, podle něhož poplatek tvoří stávající podporu, a popírají, že by soukromé televizní kanály vysílající pomocí pozemních systémů podléhaly povinnostem, které jsou srovnatelné s povinnostmi veřejnoprávních televizních kanálů.
They reiterated their view that the licence fee constituted existing aid and denied that the private terrestrial channels were subject to similar obligations to those of the public broadcasters.
Potvrzují svou analýzu, podle níž jsou podpory na investice a kapitálové příspěvky, které jsou předmětem tohoto rozhodnutí, slučitelné se společným trhem na základě čl. 86 odst. 2 a čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a uvádějí, že nepožadovaly použití čl. 87 odst. 3 písm. d), který se týká podpor učených na pomoc kultuře.
They maintained that the investment grants and capital injections covered by this Decision were compatible with the common market pursuant to both Article 86(2) and Article 87(3)(c) of the Treaty and pointed out that they had not requested the application of Article 87(3)(d) concerning the promotion of culture.
Konečně uvádějí, že je na Komisi, aby posoudila, zda informace, které má k dispozici, jsou dostačující k ukončení řízení a zda mohou být ACT předány veřejné dokumenty.
They ended by stating that it was for the Commission to assess whether the information in its possession was sufficient in order to bring the procedure to an end and whether the public documents could be communicated to the ACT.
V. POSOUZENÍ DANÝCH OPATŘENÍ
V. ASSESSMENT OF THE MEASURES
Ustanovení čl. 87 odst. 1 Smlouvy uvádí, že „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné se společným trhem, nestanoví-li tato smlouva jinak“.
Article 87(1) of the Treaty provides that ‘save as otherwise provided in this Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, insofar as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market’.
Dále, aby finanční opatření tvořilo státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy, musí být splněny tyto podmínky:
Consequently, for a measure to constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty, all of the following conditions must be met:
podpora musí být poskytnuta členským státem nebo ze státních prostředků,
the aid must be granted by a Member State using State resources,
podpora musí zvýhodňovat určité podniky nebo určitá odvětví, a tak narušovat nebo hrozit narušením hospodářské soutěže,
it must favour certain undertakings or certain sectors and thereby distort or threaten to distort competition,
podpora musí ovlivňovat obchod mezi členskými státy.
it must affect trade between Member States.
O státních prostředcích
State resources
Podpory a kapitálové příspěvky, které jsou předmětem tohoto rozhodnutí, pocházejí ze státního rozpočtu.
The grants and capital injections covered by this Decision come from the French national budget.
Poskytnutí těchto podpor nebo těchto příspěvků vyplývalo buď z právního aktu, nebo ze správního aktu.
They were awarded by virtue of a legislative instrument or a regulatory decision.
O charakteru státních prostředků dotyčných opatření a jejich přičtení státu tak není pochyb.
Consequently, there can be no doubt that they involve State resources and can be imputed to the State.
O selektivní výhodě a narušení hospodářské soutěže
Selective advantage and distortion of competition
Veškeré podpory, které obdržely France 2 a France 3 od roku 1988 do roku 1994, tvořily pro dva veřejnoprávní televizní kanály finanční prostředky, které mohly využívat na financování své činnosti nebo na investice a které obdržely, aniž by musely čerpat ze svých vlastních prostředků nebo si půjčovat na trhu.
All the grants received by France 2 and France 3 between 1988 and 1994 constituted financial resources which the public broadcasters were able to use in order to finance their activities or make investments and which they obtained without having to draw on their own resources or borrow on the market.
Tyto podpory tedy představovaly výhodu.
The grants therefore constituted an advantage.