natgillin/translations-raw huggingface dataset:
SODIGA dostává od IGAPE granty, které do roku 2000 dosáhly výše 6861574,89 EUR. Tyto granty musí být použity na financování zvláštních investic, tj. investic, jež jsou riskantnější než investice běžně financované společností nebo s delší dobou splatnosti či odpisování, nebo investic v určitých zeměpisných oblastech.
SODIGA receives grants from IGAPE which up to 2000 amounted to EUR 6861574,89. These grants must be used in the financing of special investments, i.e. investments riskier than those normally financed by the company or with longer maturities or amortisation periods or investments in certain geographical areas.
Dne 1. března 2002 byl akciový kapitál společnosti Siderúrgica Añón navýšen o dalších 4207140 EUR. Stávající tři akcionáři ho upsali podle svých podílů (SODIGA se podílela částkou 495180 EUR) a za stejných podmínek pro všechny tři akcionáře, pokud jde o cenu za akcii a platbu.
On 1 March 2002 Siderúrgica Añón’s share capital was increased by a further EUR 4207140. The three shareholders subscribed according to their stakes (SODIGA contributed EUR 495180) and on the same terms for all three shareholders as to price per share and payment.
Strany rovněž podepsaly dohodu, v níž Hierros Añón a Rodonita (nebo samotná společnost Siderúrgica Añón) přislíbily společnosti SODIGA nejpozději do dne 19. dubna 2007 odkoupit podíl společnosti SODIGA za vyšší z následujících dvou hodnot: a) za teoretickou účetní hodnotu firmy stanovenou v případě potřeby nezávislým znaleckým posudkem; nebo b) za 133,82 % počátečního podílu, tj. za 662650 EUR. SODIGA obdrží od společnosti Siderúrgica Añón ode dne 30. prosince 2003 čtyři roční splátky ve výši 41867 EUR jako zálohu na konečnou částku.
The parties also signed an agreement whereby Hierros Añón and Rodonita (or Siderúrgica Añón itself) promised SODIGA to buy SODIGA’s stake by no later than 19 April 2007 for the higher of the following two amounts: (a) the theoretical accounting value of the firm, as determined, if necessary, by an independent expertise; or (b) 133,82 % of the initial contribution, i.e. EUR 662650. SODIGA will receive from Siderúrgica Añón as from 30 December 2003 four annual instalments of EUR 41867 as an advance payment against the final amount.
Ve svých rozhodnutích o zahájení řízení Komise vyjádřila pochyby, zda je možno získaný podíl společnosti SODIGA na akciovém kapitálu společnosti Siderúrgica Añón považovat za skutečné poskytnutí rizikového kapitálu podle běžné investiční praxe v tržním hospodářství a zda byla cena zaplacená za záruku tržní cenou.
In its decisions initiating proceedings, the Commission expressed its doubts whether the stake acquired by SODIGA in the share capital of Siderúrgica Añón could be regarded as a genuine provision of risk capital according to usual investment practice in a market economy and whether the price paid for the guarantee was a market price.
Kromě toho Komise vyjádřila své pochyby, zda jsou uvedená opatření včetně ostatních opatření uvedených v oddíle 1, která přijaly španělské orgány za účelem financování investic, slučitelná se společným trhem.
Moreover, the Commission expressed its doubts as to the compatibility with the common market of those measures as well as the other measures adopted by the Spanish authorities for financing the investment, listed in the previous section.
Ve svém dopise ze dne 22. února 2002 se Evropské sdružení nezávislých oceláren (EISA) domnívá, že podpora není slučitelná se společným trhem zejména proto, že a) trh s ocelovými pruty trpí nadbytkem kapacit; b) investice nikdy nebudou výnosné a povedou pouze k narušení hospodářské soutěže a c) žádný soukromý investor nebude na výrobu těchto produktů za současných podmínek na trhu riskovat kapitál.
In their letter of 22 February 2002, the European Independent Steelworks Association (EISA) considered that the aid was incompatible with the common market mainly because (a) the market for steel bars was suffering from overcapacity, (b) the investment would never be profitable and would lead only to distortions of competition and (c) no private investor would risk capital in current market conditions for the production of these products.
Ve svém dopise ze dne 5. března 2002 se Svaz ocelářských závodů (UNESID) domnívá, že není logické, aby byly veřejné prostředky používány na budování nových kapacit v odvětví, ve kterém byly značné částky z veřejných prostředků vynaloženy na snížení pracovních sil a kapacit.
In their letter of 5 March 2002, the Unión de Empresas Siderúrgicas (UNESID) considered it illogical that public funds should be used to build new capacities in a sector where substantial amounts of public funds had been devoted to reducing the workforce and capacities.
Ve svém dopise ze dne 8. března 2002 svaz italských oceláren Federacciai tvrdí, že trh s ocelovými tyčemi trpí nadbytkem kapacit, a investice do tohoto odvětví tudíž představují velké riziko a jejich výnosnost lze očekávat jen stěží.
In their letter of 8 March 2002, Federacciai, the federation of Italian steel companies, argued that the market for steel bars was suffering from overcapacity and that investments in the sector therefore involved high risk and could hardly be expected to be profitable.
Kromě toho se domnívá, že v zapojení společností SODIGA a INESGA sehrály roli politické okolnosti.
Moreover, it considered that the involvement of SODIGA and INESGA was prompted by political considerations.
Navíc úroková sazba půjčky poskytnuté prostřednictvím INESGA a pojistné zaplacené za záruku neodpovídaly tržním podmínkám.
Finally, the interest rate of the loan granted through INESGA and the premium paid for the guarantee did not correspond to market conditions.
Ve svém dopise ze dne 17. října 2002 společnost UK Steel Enterprise Ltd. (dále jen „UK Steel“) uvedla, že se toto odvětví vyznačuje nadbytkem kapacit, přílišnou konkurencí ze strany třetích zemí a nízkými cenami a že všechny tyto znaky ukazují na to, že běžný soukromý investor by k vytvoření nové kapacity svůj kapitál neposkytl.
In their letter of 17 October 2002, UK Steel Enterprise Ltd. (hereinafter UK Steel) submitted that overcapacity, excessive third-country competition and low prices were the features of this sector and all indicated that a normal private investor would not have contributed capital towards the creation of new capacity.
Je třeba se zamyslet nad tím, zda by Hierros Añón a Rodonita samy investovaly do tohoto projektu, kdyby neměly k dispozici protiprávní státní podporu.
It should be questioned whether Hierros Añón and Rodonita themselves would have invested in this project had it not been for the availability of illegal state aid.
Rovněž skutečnost, že Hierros Añón a Rodonita měly použít 70 % výroby pro své vlastní vnitřní účely, musela vést k zamyšlení nad pravděpodobnou ziskovostí společnosti Siderúrgica Añón.
Furthermore, the fact that Hierros Añón and Rodonita were to use 70 % of the output for their own internal purposes had to put a question mark over the likely profitability of Siderúrgica Añón.
Vnitropodnikové oceňování výrobků by bylo neprůhledné a pravděpodobně by se zaměřilo více na maximalizaci ziskovosti společností Hierros Añón a Rodonita než na ziskovost společnosti Siderúrgica Añón.
Transfer pricing of the product would be untransparent and would presumably be geared more towards maximising the downstream profitability of Hierros Añón and Rodonita than that of Siderúrgica Añón.
Ve svém dopise ze dne 31. července 2002 Siderúrgica Añón uvedla toto:
By letter dated 31 July 2002, Siderúrgica Añón made the following submissions:
Podle společnosti se na ocelářský průmysl ode dne 23. července 2002 vztahovalo nařízení Komise (ES) č. 70/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory malým a středním podnikům [6] (dále jen „nařízení o malých a středních podnicích“).
According to the company, as from 23 July 2002, Commission Regulation (EC) No 70/2001 of 12 January 2001 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to state aid to small and medium sized enterprises [6] (hereinafter the SME Regulation), applied to the steel sector.
Skutečnost, že podpora byla poskytnuta před ukončením platnosti Smlouvy o ESUO, neměla žádný význam, protože podle ustálené judikatury musela být rozhodnutí Komise o slučitelnosti podpory založena na skutečnostech a právních předpisech existujících v okamžiku, ve kterém bylo přijato rozhodnutí, nikoli v okamžiku, ve kterém byla podpora poskytnuta.
The fact that the aid was granted before the expiry of the ECSC Treaty was of no consequence since according to settled case-law, Commission decisions on compatibility of aid had to be based on the elements of fact and law existing at the moment when the decision was adopted and not at the moment when the aid was granted.
Kromě toho oznámení Komise o stanovení prováděcích pravidel pro posouzení protiprávní státní podpory [7], na které odkazovalo sdělení Komise týkající se určitých aspektů řešení případů hospodářské soutěže vzniklých následkem ukončení platnosti Smlouvy o ESUO [8], zmiňovalo pouze rámce, pokyny, sdělení a oznámení, nikoli však nařízení.
Moreover, the Commission notice on the determination of the applicable rules for the assessment of unlawful state aid [7], to which the communication from the Commission concerning certain aspects of the treatment of competition cases resulting from the expiry of the ECSC Treaty [8] referred, mentioned only frameworks, guidelines, communications and notices but not regulations.
Za těchto okolností, kdy Siderúrgica Añón patřila k malým a středním podnikům a míra poskytnuté podpory [9] byla nižší než míra uvedená v článku 4 nařízení o malých a středních podnicích, by byla podpora slučitelná se společným trhem (a vyňata z oznamovací povinnosti).
In these circumstances, since Siderúrgica Añón was an SME and the intensity of the aid granted [9] was lower than the intensity mentioned in Article 4 of the SME Regulation, the aid was compatible with the common market (and exempted from the notification obligation).
Navíc, pokud jde o grant poskytnutý ze strany IGAPE a bezúročnou půjčku poskytnutou ministerstvem vědy a technologie, společnost tvrdí, že byly poskytnuty podle režimů schválených Komisí dne 5. července 1995 (státní podpora č. 21/95) a dne 18. května 2001 (státní podpora č. 182/01), a jsou proto slučitelné se společným trhem.
Moreover, as to the grant awarded by IGAPE and the interest-free loan granted by the Ministry of Science and Technology, the company argued that they were granted under schemes approved by the Commission on 5 July 1995 (state aid N 21/95) and 18 May 2001 (state aid N 182/01) respectively and were therefore compatible with the common market.
Pokud jde o podíl získaný společností SODIGA na kapitálu společnosti Siderúrgica Añón, společnost uvedla, že skutečnost, že zájmy soukromých a veřejných akcionářů mohly být rozdílné, nehrála roli, protože podstatné bylo, že účast soukromých i veřejných investorů probíhala za stejných podmínek.
As to the stake acquired by SODIGA in the capital of Siderúrgica Añón, the company claimed that the fact that the interests of the private and public shareholders might be different was of no relevance since the essential factor was that the private and public investors participated on the same terms and conditions.
Aby dále podpořila tento postoj, společnost tvrdí, že se Komise domnívala, že se v případě podílu získaném Bavorskem spolu s dalšími třemi výrobci oceli na kapitálu NMH nejednalo o státní podporu (rozhodnutí ze dne 26. července 1988 zmíněné v rozhodnutí Komise ze dne 31. října 1995) a že Komise při zahájení řízení proti podílu nabytém valonským regionem v Carsid nebrala v úvahu rozdílné zájmy soukromých a veřejných akcionářů.
To support this position the company contended that the Commission had considered that there was no state aid involved in the stake acquired by Bavaria in the capital of NMH along with three other steel producers (Decision of 26 July 1988, mentioned in the Commission Decision of 31 October 1995) and that when it initiated proceedings against the stake acquired by the Walloon Region in Carsid, the Commission did not take into account the different interests of the private and public shareholders.
Ve svém dopise ze dne 30. září 2002 společnost tvrdila, že Komise již nebyla oprávněna přijmout rozhodnutí o opatření, které zamýšlela ve svém dopise ze dne 20. prosince 2001, protože již uplynula tříměsíční lhůta pro přijetí rozhodnutí stanovená v čl. 6 odst. 5 kodexu podpor ocelářskému průmyslu.
In its letter of 30 September 2002, the company argued that, since the three-month period established in Article 6(5) of the Steel Aid Code for adopting a decision had elapsed, the Commission was no longer entitled to adopt a decision on the measures referred to in its letter of 20 December 2001.
Dopisem ze dne 23. června 2003 předložila společnost Siderúrgica Añón další připomínky.
By letter dated 23 June 2003, Siderúrgica Añón submitted further comments.
Za prvé uvedla, že podpora nemohla být analyzována na základě Smlouvy o ESUO nebo kodexu podpor ocelářskému průmyslu.
Firstly, it claimed that the aid could not be analysed in the light of the ECSC Treaty or the Steel Aid Code.
Za druhé trvala na tom, že na podporu se vztahuje nařízení o malých a středních podnicích.
Secondly, it maintained that the aid fell within the scope of the SME Regulation.
Za třetí uvedla, že tato podpora je existující podporou ve smyslu čl. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES [10] (dále jen „procesní nařízení“), protože byla poskytnuta předtím, než v ocelářství vstoupila v platnost pravidla pro státní podporu Smlouvy o ES.
Thirdly, it argued that the aid was existing aid within the meaning of Article 1(b) of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [10] (hereinafter the Procedural Regulation) because it was granted before the entry into force for the steel sector of the state aid rules of the EC Treaty.
Pokud jde o nabytí podílu na akciovém kapitálu společnosti Siderúrgica Añón společností SODIGA, španělské orgány tvrdí, že tak bylo učiněno v souladu s běžnou praxí v tržním hospodářství.
As regards the acquisition by SODIGA of a stake in the share capital of Siderúrgica Añón, the Spanish authorities argued that this was done following normal practice in a market economy.
Investiční rozhodnutí byla přijata pouze po zvážení uskutečnitelnosti projektů a předpokládané výnosnosti.
Investment decisions were taken considering only the viability of the projects and the expected profitability.
V tomto případě byl podíl společnosti SODIGA v Siderúrgica Añón převzat v okamžiku navýšení kapitálu a zároveň se stávajícími akcionáři, kteří společně upsali 83,4 % nových akcií.
In the present case, SODIGA’s stake in Siderúrgica Añón was acquired at the time of the increase in capital and simultaneously with the existing shareholders which, together, subscribed to 83,4 % of the new shares.
Za těchto okolností španělské orgány argumentovaly tím, že podle judikatury byla splněna kritéria soukromého investora.
In these circumstances, the Spanish authorities maintained that, according to the case-law, it fulfilled the private investor criteria.
Kromě toho španělské orgány prohlásily, že touto dohodou o zpětném odkoupení SODIGA zajistila minimální návratnost investic ve výši 7,2 % ročně, což je více než úrok ze státních dluhopisů za období deseti let v době podepsání smlouvy (5,3 %).
Moreover, the Spanish authorities claimed that, through the repurchase agreement, SODIGA ensured a minimum return on the investment of 7,2 % per year, which was higher than the interest on 10-year Treasury bonds at the time the contract was signed (5,3 %).
V každém případě, pokud by se jednalo o státní podporu, byla by slučitelná se společným trhem podle bodu VIII odst. 3 podbodu ii) sdělení Komise o státní podpoře a rizikovém kapitálu [11], protože se týká středního podniku při zahájení jeho činnosti v podporované oblasti.
In any case, if state aid was involved it would be compatible with the common market according to point VIII.3 (ii) of the information from the Commission on state aid and risk capital [11] because it involved a medium-sized enterprise in its start-up stage in an assisted area.
Pokud jde o skutečnost, že SODIGA zaplatila vyšší cenu za akcii a okamžitě ji uhradila, španělské orgány prohlásily, že se tím kompenzovala minimální návratnost investic do společnosti SODIGA, ze kterých ostatní akcionáři neměli prospěch.
As to the fact that SODIGA paid a higher price per share and disbursed it immediately, the Spanish authorities maintained that this compensated for the minimum return on investment granted to SODIGA, from which the other shareholders did not benefit.
V každém případě trvaly na tom, že se jednalo o běžnou praxi, kdy nový akcionář zaplatí za nově vydané akcie vyšší cenu, což odráží značné úsilí vložené do projektu původními akcionáři (například v souvislosti se smlouvami s dodavateli zařízení a s pořizováním pozemků).
In any case, they maintained that it was only normal practice that a new shareholder should pay a higher price for the newly issued shares, reflecting the substantial impetus imparted to the project by the original shareholders (for example in contracts with suppliers of equipment and in the acquisition of land).
Pokud jde o účast společnosti SODIGA na druhém navýšení kapitálu společnosti Siderúrgica Añón, španělské orgány namítly, že se SODIGA účastnila úměrně svému podílu a za stejných podmínek jako ostatní akcionáři.
As for SODIGA’s participation in the second increase in the capital of Siderúrgica Añón, the Spanish authorities argued that SODIGA participated in proportion to its holding and on the same terms and conditions as the other shareholders.
Za těchto okolností se nejednalo o státní podporu.
In these circumstances there was no state aid.
Pokud jde o přiřaditelnost činností společnosti SODIGA orgánům veřejné moci, španělské orgány tvrdily, že podle judikatury měla Komise předložit důkazy, že do rozhodnutí investovat do Siderúrgica Añón zasahovaly.
Concerning the imputability of the actions of SODIGA to the public authorities, the Spanish authorities contended that, according to the case-law, the Commission had to provide evidence that they intervened in the decision to invest in Siderúrgica Añón.
Pokud jde o půjčku poskytnutou prostřednictvím INESGA, španělské orgány prohlásily, že prostředky pocházely výhradně ze soukromých zdrojů (zúčastněné banky), že se tyto banky mohly podílet na financování jakýchkoli operací a že zapojení INESGA bylo omezeno na následné sledování.
With regard to the loan granted through INESGA, the Spanish authorities maintained that the funds came exclusively from private sources (the participating banks), that those banks were free to participate in the financing of any operation and that INESGA’s involvement was limited to the follow-up.
V tomto smyslu došly k závěru, že nebyly použity veřejné prostředky.
In this sense, they concluded that no public funds were involved.
Kromě toho prohlásily, že porovnání s referenční sazbou používanou Komisí nebylo přiměřené, protože tato referenční sazba odpovídala průměru za pětileté mezibankovní swapové sazby za měsíce září, říjen a listopad 2000 navýšené o 75 procentních bodů.
Moreover, they maintained that the comparison with the reference rate used by the Commission was not appropriate since that reference rate corresponded to the average of the five-year interbank swap rates for the months of September, October and November 2000 increased by 75 percentage points.
Protože pětiletá mezibankovní swapová sazba ke dni poskytnutí půjčky byla 4,769 %, opravená referenční sazba by měla být 5,519 %.
Since the five-year interbank swap rate at the date of granting the loan was 4,769 %, the corrected reference rate should be 5,519 %.
Konečně pak tvrdily, že úroková sazba byla podobná jako u dalších půjček poskytnutých společnostem náležícím do skupiny Añón, nebo byla dokonce vyšší.
Finally, they contended that the interest rate was similar to, or even higher than, other loans granted to companies belonging to the Añón group.
Pokud jde o záruku poskytnutou ze strany IGAPE, španělské orgány prohlásily, že byla v souladu s tržními podmínkami.
On the guarantee given by IGAPE, the Spanish authorities claimed that it was in line with market conditions.
Tvrdily, že provize soukromých bank u těchto druhů projektů dosahovala 0,15 % za čtvrtletí.
They contended that the commission applied by private banks to these types of projects amounted to 0,15 % per quarter.
Rozdíl oproti provizi v případě této transakce měl původ v následujících faktorech: a) podmínky pro využití záruky byly mnohem přísnější než podmínky bankovních záruk, protože bankovní záruky byly vynutitelné na první požádání a záruka IGAPE byla vynutitelná pouze dodatečně (jakmile byl na příjemce vyhlášen konkurz), b) riziko převzaté IGAPE bylo velmi nízké, poněvadž pokrývalo pouze 30 % půjčky a půjčkou se financovalo pouze 40 % investic a c) projekt byl podporován skupinami známými svou platební schopností.
The difference with the commission applied in the present transaction stemmed from the following factors: (a) the conditions for calling on the guarantee were much stricter than those of the bank guarantees, since these were enforceable at first request and IGAPE’s guarantee was enforceable only in a subsidiary capacity (once the beneficiary was declared insolvent); (b) the risk assumed by IGAPE was very low since it covered only 30 % of the loan and the loan financed only 40 % of the investment; and (c) the project was promoted by groups known for their solvency.
Španělské orgány poskytly vyjádření od dvou bank (Caixa Galicia a Banco Pastor) v tom smyslu, že s ohledem na podmínky půjčky a totožnost akcionářů by v případě takové záruky uplatnily provizi ve výši 0,20 % ročně.
The Spanish authorities provided statements from two banks (Caixa Galicia and Banco Pastor) to the effect that, in view of the conditions of the loan and the identity of the shareholders, they would have applied a commission of 0,20 % per year for such guarantee.
Pokud jde o subvenci IGAPE ve výši 0,25 % a poplatek za schválení, španělské orgány trvaly na tom, že tato podpora byla poskytnuta v rámci režimů schválených Komisí a že s výjimkou částky ve výši 14299,44 EUR spadala do působnosti nařízení Komise (ES) č. 69/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis [12], která se vztahovala také na sektor ESUO.
As regards the IGAPE subsidy of 0,25 % and the formalisation fee, the Spanish authorities maintained that this aid was granted under schemes approved by the Commission, and that, except for EUR 14299,44, it fell within the scope of Commission Regulation (EC) No 69/2001 of 12 January 2001 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to de minimis aid [12], which applied also to the ECSC sector.
Dále tvrdily, že trh s těmito výrobky nebude ovlivněn, protože většina výrobků bude použita v rámci skupiny a téměř všechna zbývající výroba bude vyvážena mimo EHP.
They also contended that the market for those products would not be affected since the majority of the products would be used within the group and almost all the rest would be exported outside the EEA.
Pokud jde o grant poskytnutý ze strany IGAPE, španělské orgány namítly, že byl poskytnut v rámci režimu schváleného Komisí, a že je proto slučitelný se společným trhem.
As to the grant provided by IGAPE, the Spanish authorities argued that it was awarded under a scheme approved by the Commission and was therefore compatible with the common market.
V každém případě španělské orgány prohlásily, že podpora byla slučitelná se společným trhem, protože spadala do působnosti nařízení o malých a středních podnicích, které se vztahuje také na ocelářství ESUO.
In any event, the Spanish authorities maintained that the aid was compatible with the common market because it fell within the scope of the SME Regulation, which applied also to the ECSC steel sector.