natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Obdobně bylo zdůvodněno prominutí pohledávek Spolkovým úřadem práce (Bundesanstalt für Arbeit) a zdravotními pojišťovnami ve skupině PBS 3 předpokládanými budoucími příjmy ze zákonem předepsaných příspěvků na sociální pojištění.
Similarly, the full waivers of the Federal Employment Agency and the Health Insurance Funds in Group PBS 3 were motivated by the future revenue from statutary social security payments.
Stejné argumenty předložily i spolková země Berlín a pozemkový fond.
The same arguments were used to justify the full waivers of the Land of Berlin and the Liegenschaftsfonds.
Podle Německa byl očekávaný poplatek podnikatelského seskupení Herlitz za dědičné právo stavby důvodem pro zmíněné prominutí pohledávek ve skupině PBS 3.
According to Germany, the prospect of future ground rent revenue from the Herlitz Group was the reason for their waivers in group PBS 3.
Německo má za to, že prominutí pohledávek věřiteli z veřejného sektoru do výše 100 % ve skupinách HAG 3 a PBS 3 spočívalo na racionálním základě a nelze jej srovnávat s jednáním ostatních skupin věřitelů.
Germany claims that the public creditors who waived 100 % of their claims in groups HAG 3 and PBS 3 acted in a rational way and were not comparable to the other creditor groups.
Důvodem pro stoprocentní prominutí pohledávek byly budoucí příjmy z daní, z příspěvků na sociální pojištění a z poplatku za dědičné právo stavby, které mohli věřitelé z veřejného sektoru předpokládat na základě pokračujícího provozu podniku.
The motive behind their 100 % waiver was the future revenue (tax, social security and ground rent) that the public creditors could expect by maintaining the operations of the company.
Podle Německa jsou budoucí příjmy jedním z nejdůležitějších důvodů věřitele, aby prominul své pohledávky.
In Germany’s view, future revenue is one of the most important motives for a creditor when deciding on a waiver of claims.
Poněvadž úřady měly lepší vyhlídky na budoucí příjmy z plateb sekupení Herlitz než věřitelé ze soukromého sektoru, lze lépe ospravedlnit prominutí pohledávek z jejich strany.
Since the public authorities had a much higher chance of obtaining future revenue from the Herlitz Group than private ones, a higher proportion of public waivers was justifiable.
Podle stanoviska Německa se rozlišování mezi rolí státního orgánu a rolí veřejného investora týká pouze srovnání s jednáním soukromého investora a nikoliv s jednáním věřitele ze soukromého sektoru.
Germany claims that the rule of avoiding the confusion between the roles of public authority and public investor applies only to the market economy investor test but not to the private creditor test.
Pokud by věřitelé z veřejného sektoru nemohli budoucí příjmy zohlednit při odepisování svých pohledávek, znamenalo by to diskriminaci mezi věřiteli, takže by věřitelé nemohli být efektivně srovnáváni.
If public creditors could take into account future revenue when writing off past claims, this would be tantamount to discrimination between creditors, so that no effective comparison of creditors could be carried out.
Odkazem na stanovisko správce konkurzní podstaty Německo upozornilo na skutečnost, že bez plného prominutí pohledávek věřiteli z veřejného sektoru ve skupinách HAG 3 a PBS 3 by věřitelé s návrhy na nucené vyrovnání nesouhlasili.
Referring to the opinion of the insolvency administrator, Germany pointed out that without such a full waiver by the public creditors in groups HAG 3 and PBS 3 the creditors would not have approved the insolvency plans.
Věřitelé ze soukromého sektoru požadovali větší oběť od věřitelů z veřejného sektoru, protože nadále existující seskupení Herlitz zajišťuje většině věřitelů z veřejného sektoru zákonem zaručené příjmy, se kterými věřitelé ze soukromého sektoru nemohli počítat.
In fact the private creditors had demanded a bigger sacrifice from the public creditors, because the continuance of the Herlitz Group ensured statutorily guaranteed revenue for most of these creditors, while the private creditors did not have such a guaranteed future income from the firm.
Další důvod úplného prominutí pohledávek těchto skupin věřitelů spočíval v tom, že v okamžiku souhlasu věřitelů nebyly vymezeny žádné daňové pohledávky, takže po odstranění těchto nejistot bylo možné s návrhy souhlasit.
Another justification for the full waivers in these creditor groups was that the public tax claims were not clear at the time of the creditors’ agreement, therefore, by eliminating these uncertainties, the plans could be agreed.
Německo zdůrazňuje, že s věřiteli z veřejného sektoru, kteří prominuli část svých pohledávek ve skupinách HAG 2 a PBS 5, se zacházelo stejně jako s věřiteli ze soukromého sektoru v těchto skupinách.
Germany submitted that all public creditors that undertook partial waivers in groups HAG 2 and PBS 5 were treated equally as private creditors in those groups.
Do těchto skupin byly zahrnuty pohledávky Spolkového úřadu práce (Bundesanstalt für Arbeit), zdravotních pojišťoven, hlavního celního úřadu, Finančního úřadu Alfeld, Finančního úřadu Berlín a pozemkového fondu.
These groups contained claims of the Federal Employment Agency, the Health Insurance Funds, the Main Customs Office and the tax authority of Alfeld, the Land of Berlin and the Liegenschaftsfonds.
Německo nakonec podpůrně uvedlo, že i když by Komise prominutí pohledávek věřiteli z veřejného sektoru za společností Herlitz AG nebo společností Herlitz PBS AG považovala za podpory, tato opatření splňují předpoklady ke schválení jako podpora restrukturalizace podle čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES a podle Pokynů.
Finally, Germany argued in the alternative that, even if the Commission found that State aid was provided in the form of waivers of public claims to Herlitz AG or Herlitz PBS AG, the measures fulfilled the conditions for approval as restructuring aid under Article 87(3)(c) of the Treaty and the Guidelines.
Předpoklady Pokynů jsou podle uvedeného stanoviska splněny, protože existoval skutečný a účinný plán restrukturalizace, protože se obnovila rentabilita podnikatelského seskupení Herlitz, odbouraly se kapacity a prominutí pohledávek věřiteli z veřejného sektoru se omezilo na minimum.
The conditions of the Guidelines were met according to Germany because there was an effective and genuine restructuring plan, the viability of the Herlitz Group had been restored, there had been capacity reduction and the waivers of public claims had been limited to the minimum.
Seskupení Herlitz navíc nezískalo žádnou nadměrnou likviditu a v minulosti nepřijalo ani žádnou podporu na restrukturalizaci, ani žádnou podporu určenou k záchraně seskupení
Furthermore, no excess liquidity had been given to the Herlitz Group and the group had not received any restructuring or rescue aid in the past.
Připomínky týkající se spolkové země Berlín a pozemkového fondu
Germany’s comments on the Land of Berlin and the Liegenschaftsfonds
K dědičnému právu stavby na pozemku v městské části Berlín-Tegel Německo předložilo výpisy z dohody o vzniku tohoto práva.
As regards the emphyteusis on the real estate in Berlin-Tegel, Germany submitted an excerpt of the agreement establishing this right.
Pozemkový fond poplatek za dědičné právo stavby nezvýšil, protože prodej budov na pozemku v městské části Berlín-Tegel společnosti GGB nepovažoval za změnu v užívání pozemku namířenou proti zájmům vlastníka.
Germany stated that the Liegenschaftsfonds did not increase the ground rent for the emphyteusis because it did not consider the sale of the Berlin-Tegel buildings to GGB a change in the use of the land that was contrary to the interests of the owner.
V souvislosti s půjčkou na stěhování Německo sdělilo, že odklad této půjčky oznámen nebyl, protože spolková země Berlín vystupovala jako věřitel ze soukromého sektoru.
Concerning the loan for the move, Germany informed the Commission that the deferral of this loan was not notified because the Land of Berlin acted as a private creditor.
Vyplývá to ze skutečnosti, že odklad byl zajištěn úrokovou sazbou, uznáním dluhu a poplatkem za úroky vzniklé z částky odváděné za dědičné právo stavby.
This was supported by the fact that the deferral was accompanied by an interest rate, an acknowledgment of debt and a land charge for the amount of the accrued interest on the emphyteusis.
Podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES jsou státní podpory nebo podpory poskytnuté ze státních prostředků, které zvýhodněním určitých podniků nebo výrobních odvětví narušují hospodářskou soutěž nebo hrozí jejím narušením, neslučitelné se společným trhem bez ohledu na jejich podobu, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy.
Under Article 87(1) of the Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market.
Podle judikatury evropských soudů je kritérium ovlivnění obchodu splněno tehdy, jestliže příjemce podpory vykonává hospodářskou činnost, která se týká obchodu mezi členskými státy.
Pursuant to the established case-law of the European Courts, the criterion of trade being affected is met if the recipient firm carries out an economic activity involving trade between Member States.
V rámci Společenství se obchoduje s výrobky podnikatelského seskupení Herlitz a členské státy přitom zachovávají pravidla hospodářské soutěže.
The products of the Herlitz Group are traded within the Community and there is competition between Member States.
Půjčka určená k záchraně společnosti, překlenovací půjčka na stěhování a prominutí některých pohledávek věřiteli z veřejného sektoru v rámci konkurzních řízení představují státní opatření nebo se opírají o státní zdroje.
The rescue aid loan, the deferred loan for the move and certain waivers of public claims in the insolvency proceedings are State measures or derive from State resources.
Pokud tímto dochází ke zvýhodnění, narušuje se tak hospodářská soutěž a ovlivňuje se obchod.
If these confer an advantage, this would distort competition and affect trade.
To, jestli zvýhodnění existuje nebo nikoliv, musí být zjištěno podle měřítek tržně orientovaného investora a věřitele ze soukromého sektoru.
The existence of advantage has to be assessed in accordance with the market economy investor and private creditor principles.
V souvislosti s poskytnutím půjčky na stěhování v roce 1989 se v rozhodnutí o zahájení řízení konstatovalo, že půjčka spadala do desetileté lhůty a že byla existující podporou podle čl. 1 písm. b) bodu iv) nařízení (ES) č. 659/99.
As regards the granting of the loan for the move in 1989, the decision to initiate proceedings found that it was covered by the 10-year limitation period and constituted existing aid under Article 1(b)(iv) of Regulation (EC) No 659/99.
Proto nebylo nutné zkoumat poskytnutí této půjčky.
The granting of this loan therefore fell outside the investigation’s scope.
Kromě toho nebylo možné žádat podle čl. 15 uvedeného nařízení o navrácení jakékoliv části podpory, která souvisela s nabídkou pozemku seskupení Herlitz v roce 1989.
Furthermore, any State aid element that might be involved in the offering of land to the Herlitz Group in 1989 could not be recovered in conformity with Article 15 of the said Regulation.
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise upozornila na to, že se v roce 2002 mohlo jednat o poskytnutí státní podpory a sice tím, že nedošlo ke zvýšení poplatku za dědičné právo stavby na pozemku v městské části Berlín-Tegel.
The decision to initiate proceedings mentioned the possibility that the non-increase of the ground rent for the land in Berlin-Tegel in 2002 might have involved aid.
Tato domněnka byla ale vyvrácena odkazem na doložky smlouvy o dědičném právu stavby.
This was later proved not to be the case by the terms of the ground rent contract.
Podle této smlouvy mohl být poplatek za dědičné právo stavby zvýšen pouze tehdy, jestliže se změnilo užívání pozemku.
The contract provided for the possiblity of a rent increase only if the use of the land was changed.
K tomu však nedošlo, protože pozemek i s budovami byl nadále užíván ke stejnému účelu.
Such a change did not take place because the land and the buildings on it were used for the same purpose as before.
Jediná změna spočívá v tom, že budovy, které podnikatelskému seskupení Herlitz dříve patřily, má toto seskupení nyní v nájmu.
The Herlitz Group now simply leases the same buildings which it used to own previously.
V souvislosti s odkladem půjčky na stěhování v roce 1999 Německo uvedlo, že půjčka byla poskytnuta za tržních podmínek.
Regarding the deferral of the loan for the move in 1999, Germany argued that it was granted under market conditions.
Odklad byl povolen v okamžiku, kdy se seskupení Herlitz ještě nenacházelo v obtížích a kdy úroková sazba byla vyšší než referenční úroková sazba.
The deferral was granted at a time when the Herlitz Group was not yet in difficulty with an interest rate still higher than the reference rate applicable.
Úrok byl zajištěn a byl pravidelně splácen až do prohlášení konkurzních řízení.
The interest was secured and in any case regularly paid until the insolvency proceedings.
Komise proto tento odklad nepovažuje za novou podporu.
The Commission therefore considers that the deferral was not new aid.
Podpory obsažené v půjčce určené k záchraně společnosti a prominutí pohledávek v rámci konkurzních řízení
Aid in the rescue aid loan and the waivers of the insolvency proceedings
Půjčka určená k záchraně přinesla podnikatelskému seskupení Herlitz takové výhody, které by podnik v obtížích jinak na trhu nezískal.
The rescue aid loan provides the Herlitz Group with advantages that a company in difficulties would not have obtained on the market.
Německo s tímto tvrzením souhlasí.
Germany agrees on this.
Jak je vysvětleno níže, bylo nepřiměřeným prominutím některých pohledávek věřiteli z veřejného sektoru seskupení Herlitz zvýhodněno (prominutí se opírá o veřejné zdroje).
Furthermore, as will be shown below, in the insolvency proceedings of Herlitz AG and Herlitz PBS AG, the disproportionate waivers by certain public creditors derive from State resources and confer an advantage on the group.
Jedná se tak o státní opatření ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
They therefore constitute aid measures within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Věřitelé z veřejného sektoru
Public creditors
S cílem zjistit, jaká opatření se opírají o veřejné prostředky, resp. jaká opatření lze přičíst státu, byl jednotlivě přezkoumán každý věřitel.
In order to establish which measures concern State resources and are imputable to the State, each creditor was analysed.
Skupina věřitelů z veřejného sektoru, kterou vyčlenila Komise, byla větší než ta, kterou uvedlo Německo.
The Commission finds that the group of public creditors is larger than submitted by Germany.
Vedle veřejných bank, Finančního úřadu Berlín, Finančního úřadu Alfeld, Spolkového úřadu práce (Bundesanstalt für Arbeit), zdravotních pojišťoven, spolkové země Berlín, včetně jejího pozemkového fondu, a hlavního celního úřadu existují další dva věřitelé – Sdružení pro zajištění důchodů (Pensionssicherungsverein) a Profesní sdružení zaměstnavatelů (Berufsgenossenschaft der Arbeitgeber).
Apart from the public banks, the tax authority of Berlin, the tax authority of Alfeld, the Federal Employment Agency, the Health Insurance Funds, the Land of Berlin (including the Liegenschaftsfonds) and the Main Customs Office, there are two more public creditors. These are the Mutual Insurance Association (Pensionssicherungsverein) and the Employer’s Liability Insurance Association (Berufsgenossenschaft).
Podle ustanovení článku 14 zákona o zlepšení podnikového důchodového zabezpečení (BetrAVG) [19] patří pojištění proti předlužení do působnosti Sdružení pro zajištění důchodů.
The Mutual Insurance Association was designated by paragraph 14 of the 1974 Occupational Pensions Schemes Act (Gesetz zur Verbesserung der betrieblichen Altersversorgung, BetrAVG) [19] as the institution in charge of the insolvency insurance.
Podle ustanovení čl. 10 odst. 1 a 2 uvedeného zákona musí všichni zaměstnavatelé platit zákonné příspěvky do vyrovnávacího fondu.
In accordance with paragraphs 10(1) and 10(2) of that Act, the Mutual Insurance Association receives, through an Ausgleichfonds, compulsory contributions under public law from all employers.
Podle ustanovení článku 144 SBG 7 (zákonné úrazové pojištění) [20] patří zákonné úrazové pojištění do působnosti profesního sdružení.
The Employer’s Liability Insurance Association was designated by paragraph 144 of the SGB 7 (German Social Code, Seventh Book on Statutory Accident Insurance) [20] as the institution in charge of statutory accident insurance.
Podle ustanovení čl. 150 odst. 1 SGB 7 musí všichni zaměstnavatelé platit zákonné příspěvky.
In accordance with paragraph 150(1) of the SGB 7 act, the Employer’s Liability Insurance Association receives compulsory contributions made under public law from all employers.
Sdružení pro zajištění důchodů a profesní sdružení jsou v takové situaci, jak je popsáno v bodě 58 rozsudku Evropského soudního dvora ze dne 13. března 2001, C-79/98 (PreussenElektra) [21].
The situation of the Mutual Insurance Association and the Employer’s Liability Insurance Association corresponds to the one envisaged in paragraph 58 of the judgment of the Court of Justice in Case C-379/98 (PreussenElektra) [21].
Prominutí pohledávek těchto subjektů nebylo provedeno bezprostředně státem, ale veřejným nebo soukromým subjektem, které bylo státem k tomuto určeno nebo zřízeno.
In the case of these associations, waivers were not granted directly by the State, but by a public or private body designated or established by the State.
Prominutí pohledávek spočívalo v prominutí státních příjmů ve formě zákonných příspěvků do státem určeného fondu.
These waivers were the foregoing of State resources in the form of statutary contributions to a fund designated by the State.
Podle rozsudku Evropského soudního dvora ze dne 29. dubna 1999, C-342/99 (Španělsko v. Komise) [22], lze také uvedené prominutí pohledávek přičíst státu, protože dozor nad nezávislými fondy sociálního pojištění (Sozialversicherungseinrichtugen) vykonává stát a protože fondy jsou financovány zákonnými příspěvky podniků.
The waivers are also imputable to the State in accordance with the judgment of the Court of Justice in Case C-342/96 (Spain v Commission) [22], because these independent social security associations are supervised by the State and financed by contributions paid by undertakings.
Použití zásady věřitele ze soukromého sektoru
Application of the private creditor principle
V souladu s judikaturou Evropského soudního dvora [23] Komise porovnala, jak věřitelé z veřejného sektoru a věřitelé ze soukromého sektoru postupovali v konkurzních řízeních prohlášených na majetek podnikatelského seskupení Herlitz.
In accordance with the case-law of the European Court of Justice [23], the Commission first compared each public creditor in the insolvency proceedings of the Herlitz Group with similar private creditors.
Nemuselo se provádět srovnání s předpokládanými věřiteli ze soukromého sektoru, protože každý věřitel z veřejného sektoru měl k sobě srovnatelný protějšek ze soukromého sektoru.
Given that for each public creditor there were comparable private creditors, there was no need to perform a comparison with hypothetical private creditors.
Zásada věřitele ze soukromého sektoru byla zachována v řízeních o likvidaci dceřiných společností Herlitz Diplomat, HKV a Susy, protože všem věřitelům byl z konkurzní podstaty vyplacen stejný podíl.
The private creditor principle was satisfied in the liquidation procedures of the Herlitz Group subsidiaries Diplomat, HKV and Susy, because all creditors received an equal share of the liquidation proceeds.
Věřitelé ze soukromého a veřejného sektoru postupovali vůči pohledávkám za konkurzní podstatou srovnatelným způsobem, protože tyto pohledávky byly uspokojeny beze zbytku.
Private and public creditors behaved in a similar way with regard to the debts of the insolvency assets because these claims were fully satisfied.
Zásada byla dodržena také vůči pohledávkám II. třídy, protože všichni věřitelé z veřejného i soukromého sektoru je prominuli.
Similarly, the private creditor principle was respected with regard to the lower-ranking claims because all the public and private creditors concerned waived them.
Srovnání mezi věřiteli I. třídy vedlo k podobnému výsledku v řízeních prohlášených na majetek společnosti Herlitz AG a společnosti Herlitz PBS AG.
The comparison of non-lower-ranking creditors produced a similar result in the procedures of Herlitz AG and Herlitz PBS AG.
Většina skupin obsahovala rovnocenné věřitele v pořadí jejich nároků, ale někteří věřitelé se stejnými nebo obdobnými nároky byli zařazeni do jiných skupin.
Most groups contained creditors with equal ranking in the order of satisfaction, but some of the creditors with identical and comparable rights were placed in different groups.
Tak došlo k tomu, že věřitelé z veřejného sektoru nepřiměřeně prominuli pohledávky ve skupinách věřitelů HAG 3 a PBS 3.
As a consequence, public creditors made a disproportionate waiver in creditor groups HAG 3 and PBS 3.
V přezkumném řízení podle zásady věřitele ze soukromého sektoru s výjimkou těchto dvou skupin se ukázalo, že věřitele ze všech ostatních skupin věřitelů lze srovnávat s věřiteli ze skupin věřitelů zjištěných v konkurzních řízeních.
With the exception of these two groups, all other creditor groups established in the insolvency proceedings correspond to comparable creditors for the purpose of analysing the private creditor principle.
Podle bodu 168 rozsudku HAMSA rozhodovaly o stejném druhu věřitelů tyto faktory: druh a částka zajištění, přednost pohledávek, odhad pravděpodobné rekapitalizace podniku a podílu na likvidačním zůstatku, který očekávali věřitelé.
As set out in paragraph 168 of the HAMSA judgment, the factors determining the similarity of creditors are the type and amount of securities, the privileged nature of claims, the creditors’ evaluation of the chances of recapitalising the company and the share of the liquidation revenue they can expect.
Podle zmíněných hledisek lze věřitele ze skupin HAG 3 a HAG 2 srovnávat a měli by být zařazeni do jedné skupiny se stejným nárokem na uspokojení svých pohledávek.
Judging by these criteria the creditor groups HAG 3 and HAG 2 are similar and should belong to a single group with an equal right to satisfaction.
Totéž platí pro věřitele ze skupin PBS 3 a PBS 5.
The same can be said about creditors in PBS 3 and PBS 5.
Věřitelé těchto skupin měli nezajištěné pohledávky I. třídy, které se nevyznačovaly žádnými přednostními právy; v případě likvidace by obdrželi buď stejný podíl, nebo žádný.
All these groups comprised unsecured non-lower ranking claims, which were non-privileged and which would have received an equal share or nothing at all in the event of liquidation.
Hypotekární dluh pozemkového fondu zařazený do II. třídy nepředstavuje v konkurzním řízení žádné zajištění, které by hodnotou zajištění plně pokrylo přednostní hypotéku bank a právo na oddělení.
The lower-ranking land charge of the Liegenschaftsfonds represents no security in an insolvency scenario where the banks’ first-ranking mortgage and right to separate satisfaction fully covered the value of the security.
Kromě toho měli všichni věřitelé v těchto skupinách stejný zájem na tom, aby zabránili likvidaci a aby dosáhli nezbytného podílu v řízení o podání návrhu na nucené vyrovnání.
Furthermore, all creditors in these groups had an equal interest in avoiding liquidation and obtaining a quota in the going concern settlement.
Podíl podle svých stávajících konkurzních pohledávek však získali pouze věřitelé skupin PDS 5 a HAG 2.
Nevertheless, only the creditors in groups PBS 5 and HAG 2 got a quota on the basis of their existing insolvency claims.