natgillin/translations-raw huggingface dataset:
SLUČITELNOST DANÉ PODPORY S PRÁVNÍMI PŘEDPISY SPOLEČENSTVÍ
COMPATIBILITY OF THE AID WITH COMMUNITY LAW
Podle čl. 87 odst. 3 písm. d) Smlouvy mohou být podpory, určené k podpoře kultury a zachování dědictví slučitelné se společným trhem, pokud opatřením, které je v protikladu ke společnému zájmu, nenarušuje podmínky obchodu a hospodářské soutěže.
Under Article 87(3)(d) of the Treaty, aid to promote culture and heritage conservation where such aid does not affect trading conditions and competition in the Community to an extent that is contrary to the common interest may be compatible with the common market.
Úvodní připomínky Komise, které se týkají stanoviska třetích stran
Preliminary remarks by the Commission on the comments of third parties
Komise uvádí, že třetí strany, které se přihlásily po zveřejnění rozhodnutí o zahájení řízení, se mimo SIDE a CELF nepředstavují jako komisionáři zabývající se vývozem, ale spíše jako „velkoobchodní“ specializovaní poskytovatelé.
The Commission notes that the third parties which expressed their views, following publication of the decision to initiate the proceeding, are not, except for SIDE and CELF, export agents but rather providers of specialist ‘wholesale’ services.
Žádná ze třetích zasahujících stran neudává, že podala na ministerstvu kultury žádost o získání dané podpory.
None of the intervening third parties states that it had applied to the Ministry of Culture for the aid in question.
Podle několika stanovisek třetích stran se ukazuje, že mechanismus podpory použitý francouzskými orgány nebyl přinejmenším v počáteční době odborníky, kteří se vyjádřili, zpochybněn.
It is clear from several of the third-party comments that the mechanism of assistance set up by the French authorities was not, at least initially, called into question by those members of the profession who expressed their views.
Komise mohla rovněž zjistit, že žalující strana, stejně jako třetí strany, věděla o podpoře, která byla CELF poskytnuta při jeho založení v roce 1980.
The Commission would also observe that the complainant, like the third parties, was fully aware of the aid which CELF had been granted since it was set up in 1980.
SIDE tedy požádala ministerstvo kultury nejen v roce 1991 [43], aby jí byla rovněž poskytnuta daná podpora, Komise byla zpravena o této věci teprve o několik měsíců později, v březnu 1992.
It was only in 1991 [43] that SIDE asked the Ministry of Culture to grant it the aid as well, the Commission being informed of the case only several months later, in March 1992.
Komise připomíná, že stanoviska třetích stran jsou vzhledem k politice rozrůznění činností CELF [44] zásadně kritická.
The Commission notes that the third-party comments are basically critical of CELF's policy of diversification [44].
Je mu vytýkáno, že se spoluúčastí vydavatelů, kteří mu poskytovali přednostní slevy, postupně zasahovalo na dalších trzích než na tom, pro který bylo původně založeno, to jest trh s malými objednávkami.
CELF is accused of having gone, over a period of time and with the complicity of the publishers that granted it preferential discounts, into markets other than that for which it was originally set up, i.e. the small orders market.
Jak vyplývá z předložených údajů, v okamžiku svého založení CELF skutečně pracovalo pouze pro knihkupectví.
It is clear from the documents supplied that, when it was set up, CELF served bookshops only.
Teprve později, v průběhu roku 1990 začalo provádět průzkum dalších typů zákazníků.
It is only later, during the 1990s, that it started to canvas other types of customer.
Avšak nic neudává, že by rozrůznění činnosti CELF byla financována spornými podporami, zcela naopak, protože jejich cílem a účinkem bylo výhradně vyrovnávat vícenáklady vzniklé z malých objednávek, tak jak je prokázáno v bodu 198 odůvodnění a následujících.
However, nothing indicates that CELF financed the diversification of its business from the disputed grants, indeed the opposite is the case, since the purpose and effect of the grants was to compensate only the extra costs generated by small orders, as is shown in recital 198 et seq.
Určité třetí strany, které se představují jako velkoobchodníci-vývozci nebo také knihkupci-vývozci, zdůrazňují, aniž by nicméně byly na podporu těchto tvrzení předloženy příslušné údaje, že podpora k uspokojení poptávky byla zbytečná.
Some third parties, exporting wholesalers or exporting booksellers, point out that the aid was not appropriate for satisfying demand, though no relevant information in support of these claims was produced.
Některé třetí strany nakonec uváděly, že CELF využívalo výhod vycházejících z přednostních vztahů, které tento podnik udržoval s určitými veřejnými subjekty jako „France édition“.
Lastly, some third parties claimed that CELF benefited from the privileged relations it maintained with certain public organisations, such as France édition.
Zejména Hexalivre kritizoval postoj „France édition“, který poskytoval CELF výsadní postavení poskytnutím přístupu do svého stánku na mezinárodních veletrzích, což odmítlo udělat pro Hexalivre.
Hexalivre, in particular, criticised the attitude of France édition, which, it said, had given CELF special treatment by allowing it access to its stand at international fairs, which it refuses to do for Hexalivre.
Jak potvrzují důkazy předané francouzskými orgány, mohla Komise zjistit, že CELF, které je členem „France édition“, platilo jak za pronájem prostoru ve stánku „France édition“, tak za katalogy objednané u „France édition“.
The Commission has been able to establish, as the documents communicated by the French authorities testify, that CELF, which is a member of France édition, paid both for the space rental on France édition's stand and for the catalogues it ordered from that organisation.
Jak v každém případě zdůraznily francouzské orgány, tento druh vztahů se žádným způsobem netýkal orgánů veřejné moci.
In any event, as the French authorities have noted, this type of relation in no way concerns the public authorities.
Nicméně jelikož tyto údaje nebyly zahrnuty v rozhodnutí k zahájení řízení ze dne 30. července 1996, netýkají se problematiky „malých objednávek“.
However, as these factors did not figure in the decision to initiate proceedings of 30 July 1996, they have no bearing on the ‘small orders’ problem.
Proto se Komise v rámci tohoto jednání k této otázce nevyjádří.
Consequently, the Commission will not give an opinion on this question in the present proceedings.
Francouzským orgánům se rovněž vytýká, že upřednostňovaly CELF veřejnými objednávkami.
The French authorities are also accused of favouring CELF through public procurement.
Tato tvrzení se týkají zvláště podpory poskytnuté na provedení programu „novinky“, řízeného ministerstvem zahraničních věcí, a úlohy, kterou hrály objednávky zadávané asociacemi, spojenými s tímto ministerstvem a ministerstvem pro spolupráci, jako je Asociace pro šíření francouzského myšlení (ADPF) a Asociace pro rozvoj výuky a kultury v Africe a na Madagaskaru (l'AUDECAM).
These claims relate in particular to the assistance granted for implementing the ‘Nouveautés’ programme administered by the Ministry for Foreign Affairs and the impact of orders placed by associations linked to that Ministry and the Ministry for Cooperation (such as the Association pour le développement de la pensée française (ADPF) and the Association pour le développement de l'enseignement et de la culture en Afrique et à Madagascar (Audecam).
Jelikož tyto údaje nebyly zahrnuty do rozhodnutí k zahájení jednání ze dne 30. července 1996, netýkají se problematiky „malých objednávek“.
As these factors did not figure in the decision to initiate the proceeding of 30 July 1996, they have no bearing on the problem of small orders.
Nakonec SIDE ohlašuje „komplexní soubor podpory, který využívalo nejen CELF, ale také různé spojené subjekty, které, stejně jako ono, spojují vydavatele a veřejné orgány v největší neprůhlednosti“, stejně jako kulturní politiku vedenou orgány veřejné moci obecně.
Lastly, SIDE objects to ‘the complex bundle of aid benefiting not only CELF but also various organisations bringing together, like CELF, publishers and public authorities in the greatest obscurity’ and the cultural policy of the public authorities generally.
Na podporu svých argumentů SIDE předkládá zejména zprávu Účetního dvora z listopadu 1996.
In support of its claims, SIDE produces in particular a report by the Cour des comptes from November 1996.
Komise připomíná, že tato zpráva obsahuje hlavně obecnou kritiku způsobu, jakým byla ve Francii rozdělena podpora kultuře.
The Commission notes that the report basically contains general criticisms of the way cultural aid was awarded in France.
Neobsahuje žádný údaj o podpoře poskytované CELF na vyřizování malých objednávek.
It contains nothing about the aid granted to CELF for the processing of small orders.
CELF je uvedeno, ale pouze v souvislosti s „Programem stránka ke stránce“ a s akcí „program plus“, programy, které byly soudem v jeho rozsudku ze dne 18. září 1995 [45] prohlášeny za platné.
CELF is mentioned, but only in connection with the programme Page à page and the Programme Plus operation, which were approved by the Court of First Instance in its judgment of 18 September 1995 [45].
Komise za těchto podmínek uznává, že závěry zprávy Účetního dvora nejsou s to osvětlit její hodnocení v rámci tohoto řízení.
In the circumstances, the Commission considers that the conclusions of the Cour des comptes' report are not likely to help its assessment in these proceedings.
Obecná kritika uspořádání, vyjádřená ze strany SIDE k francouzské politice v záležitosti podpory kultuře, nebyla zahrnuta v rozhodnutí k zahájení jednání ze dne 30. července 1996, které se týká „Programu malých objednávek“.
In any event, SIDE's general criticisms of French cultural aid policy were not included in the decision to initiate proceedings of 30 July 1996 with regard to the Small Orders programme.
Proto se Komise v rámci tohoto jednání k této otázce nevyjádří.
Consequently, the Commission will not give its views on this question in these proceedings.
Odpověď na související tvrzení, vyjádřené se strany SIDE
Reply concerning SIDE's related claims
V průběhu první fáze řízení k přezkoumání podpor SIDE položila určité přesné otázky, které se týkají rekapitalizace CELF a výhod, které využívalo díky „správě veřejných programů“.
In the first stage of the aid procedure, SIDE raised certain specific questions about the recapitalisation of CELF and the advantages it would receive from ‘administering public programmes’.
SIDE zároveň zcela odmítá soubor přesných výhod, spojených s upřednostňovanými vztahy, které CELF udržovalo s orgány veřejné moci.
SIDE also challenged a whole series of specific advantages, linked to the preferential relations which CELF allegedly maintains with the public authorities.
Rekapitalizace CELF v roce 1980
Recapitalisation of CELF in 1980
Bylo by vhodné uvést, že kapitál CELF byl v roce 1980 zvýšen z 80500 FRF na 1280500 FRF.
It will be noted that CELF's capital was raised in 1980 from FRF 80500 to FRF 1280500.
Transakce byla financována ve výši 50 % ADEF a ve výši 50 % akcionáři (soukromými) CELF.
The operation was financed by ADEF to the tune of 50 % and by the (private) shareholders of CELF, also to the tune of 50 %.
Hlavním cílem ADEF, která přeskupila určitý počet vydavatelů, bylo podnítit zastoupení knih ve francouzštině v zahraničí a podpořit investice provedené vydavateli nebo vývozci.
The main objective of ADEF, which brought a number of publishers together, was to promote the presence of French books abroad and to support investments made by publishers or exporters.
Asociace využívala veřejného příspěvku, který jí byl poskytnut ministerstvem kultury.
The Association received a public grant from the Ministry of Culture.
Po provedení analýzy dokumentace, kterou jí předložily francouzské orgány, dospěla Komise k závěru, že sporné zvýšení kapitálu nebylo založeno na podpoře státu, ale že se jednalo o prosté převzetí podílu.
Having analysed the documentation submitted by the French authorities, the Commission has reached the conclusion that the disputed capital increase did not constitute State aid but simply the acquisition of a holding.
Skutečně se nelze stavět proti ani popírat, že se soukromí investoři podíleli na vytvoření podniku v jeho současné podobě.
It is not, and cannot be, disputed that private investors participated in setting up the company in its present form.
Ministerstvo kultury nezasahovalo do kapitálu CELF a ADEF, asociace, z části ovšem financované státem, nicméně jednalo jako soukromý investor v tržním hospodářství.
The Ministry of Culture, did not contribute to CELF's capital, and ADEF, an association that is admittedly financed in part by the state, always acted like a private investor in a market economy.
Úpis ADEF skutečně zcela odpovídá třetí odrážce bodu 3.2 sdělení Komise k uplatňování článků 92 a 93 Smlouvy ES o převzetí veřejného podílu [46].
ADEF's subscription fully satisfies point 3(2)(iii) of the Commission's notice on the application of Articles 92 and 93 of the EEC Treaty to public authorities' holdings [46].
Za těchto podmínek transakce neobsahovala prvky státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy.
Accordingly, the transaction contained no element of State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Tato rekapitalizace se mimo jiné uskutečnila již před více než deseti lety, když SIDE zaslala dne 20. března 1992 svůj první dopis Komisi a Komise požadovala dopisem ze dne 2. dubna 1992 informace od francouzských orgánů.
Moreover, the recapitalisation had already taken place more than 10 years before SIDE sent its first letter to the Commission, dated 20 March 1992, and before the Commission asked the French authorities for information by letter dated 2 April 1992.
V důsledku toho a v souladu s ustanoveními článku 15 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES [47], tedy Komise nemohla v takovém případě předepsat využití navýšení kapitálu, i když se jednalo o státní podporu.
Consequently, and in accordance with Article 15 of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [47], the Commission could not, if appropriate, order the recovery of the capital increase, even if State aid were involved.
Rekapitalizace CELF prostřednictvím ADEF v roce 1993
Recapitalisation of CELF via ADEF in 1993
SIDE rovněž ohlašuje podporu, která byla poskytnuta CELF v roce 1993, prostřednictvím postoupení akcií ADEF na SNE, která je spolupracovníkem CELF.
SIDE also objects to aid which was granted to CELF in 1993 via a sale of shares in ADEF to SNE, which is a collaborator of CELF.
SIDE ve svých připomínkách ze dne 5. prosince 2003 připomněla Komisi, že by se v souladu se zápisy, které založila během slyšení ze dne 4. července 2001, měla vyjádřit k podpoře, která podle ní byla poskytnuta CELF během likvidace ADEF v červnu roku 1993.
In its comments of 5 December 2003, SIDE remarked to the Commission that, in accordance with the written evidence it had deposed at the hearing on 4 July 2001, the Commission should give its opinion on the aid which, according to SIDE, had been granted to CELF when ADEF was wound up in June 1993.
Komise podotýká, že tento bod nebyl zahrnut v rozhodnutí k zahájení jednání ze dne 30. července 1996.
The Commission notes that this point was not covered by the decision to initiate proceedings of 30 July 1996.
Proto se Komise v rámci tohoto jednání k této otázce nevyjádří.
Consequently, it will not give its opinion on the question under the present proceedings.
Výhody CELF spojené se „správou veřejných programů“
Advantages to CELF associated with the ‘administration of public programmes’
SIDE vysvětluje, že CELF mohlo udržet své zastoupení na trhu a pokračovat ve stejném typu slev pro své zákazníky po zrušení „Programu malých objednávek“, neboť kromě toho neustále pobírá četné veřejné podpory nepřímými programy jako „Na východ Evropy“, který vystřídal program „Stránka ke stránce“, nebo také „Program plus“, které byly dotovány trvale navyšujícími se fondy.
SIDE explains that CELF has been able to maintain its presence in the market and continue to grant the same type of discount to its customers after the abolition of the Small Orders programme, since it continues to receive many public grants through programmes such as A l'est de l'Europe, which superseded the programme Page à page, or Programme Plus, to which constantly increasing funds are allocated.
Bylo by vhodné připomenout, že uvedené programy, které již byly schváleny Komisí rozhodnutím ze dne 18. května 1993, byly soudem v rozsudku ze dne 18. září 1995 [48] rovněž prohlášeny za platné.
It should be pointed out that these programmes, which had already been approved by the Commission in its decision of 18 May 1993, were also confirmed by the CFI in its judgment of 18 September 1995 [48].
Z toho vyplývá, že tyto aspekty nebyly v rozhodnutí k zahájení jednání ze dne 30. července 1986 připojeny.
It follows that these aspects were not reported in the decision to initiate proceedings of 30 July 1986.
Podpora malým objednávkám nebyla taková, aby narušovala podmínky obchodu a hospodářské soutěže ve Společenství rozsahem, který by byl v protikladu společnému zájmu
The aid for small orders was not such as to adversely affect trading conditions and competition in the Community to an extent that is contrary to the common interest
Mechanismus stanovený k podpoře oborem postoupené činnosti
A mechanism intended to promote an activity abandoned by the publishing trade
„Program malých objednávek“ byl sestaven v roce 1980 ministerstvem kultury v době, kdy si obor (le Groupe Hachette a les Messageries du livre) přál opuštění komisionářského trhu v oblasti vývozu.
The Small Orders programme was designed in 1980 by the Ministry of Culture, at a time when the industry (Groupe Hachette and Messageries du livre) wanted to quit the export agency market.
Sporný mechanismus byl ustaven tak, aby podporoval subjekty v práci na trhu, aby mohly být splněny všechny objednávky knih ve francouzském jazyce, které přicházejí z knihkupectví, nacházejících se v nefrankofonních oblastech.
The disputed mechanism was introduced to encourage operators to become involved in the market, so that all orders for French-language books from bookshops in non-French-speaking areas could be met.
Komise za prvé v souladu s určitými stanovisky třetích stran zasahujících do jednání zjistila, že „Program malých objednávek“, který ve skutečnosti provázel založení CELF v jeho současné podobě, byl znám odborníkům, kteří jej alespoň v prvním období uvítali [49], nebo jej přinejmenším, aniž proto požadovali zisk, nezpochybňovali.
The Commission finds firstly, in agreement with some of the comments from third parties intervening in the proceedings, that the Small Orders programme, which was in fact launched when CELF was set up in its current form, was known to practitioners, which at least initially welcomed it [49], or at the very least did not call it into question, without however applying for it themselves.
SIDE ze své strany obhajuje, že „Program malých objednávek“ byl určen výhradně pro CELF.
SIDE maintains, for its part, that the Small Orders programme was reserved exclusively for CELF.
Odmítnutí, které bylo provedeno ze strany ministerstva kultury v roce 1991 podle ní tuto skutečnost potvrdilo.
The rejection it received from the Ministry of Culture in 1991, in its view, confirmed this.
Ve stejné době SIDE nenamítá, že zamítnutí svého požadavku o poskytnutí podpor bylo odůvodněno vlastním odmítnutím podřídit se závazku transparentnosti požadovaného pro využívání zmíněných podpor.
At the same time, SIDE did not dispute that its application for aid was justified by its own refusal to accept the transparency requirement for eligibility.
Kromě toho v roce 1996 po zrušení rozhodnutí Komise ze dne 18. května 1993 ministerstvo kultury ve snaze ukončit řízení připomnělo SIDE, že režim podpory při malých objednávkách nebyl svou podstatou určen CELF.
In 1996, following the annulment of the Commission Decision of 18 May 1993, the Ministry of Culture, wanting to put an end to the proceedings, pointed out to SIDE that the scheme of aid for small orders was not reserved for CELF.
Navrhl jí dopisem ze dne 3. září 1996 rozhovor za účelem přezkoumání, zda by byla schopna za stejných podmínek transparentnosti poskytovat stejné služby, jako poskytuje CELF.
By letter dated 3 September 1996, the Ministry offered the company a meeting to examine whether it was able to provide, in the same conditions of transparency, the same services as CELF.
Během rozhovoru, který se konal dne 26. září 1996, vedoucí pracovníci SIDE návrh, který jim byl předložen, odmítli.
At a meeting held on 26 September 1996, SIDE's managers refused the proposal which was made to them.
Oznámili ministerstvu kultury, že odmítají využívat program, jehož slučitelnost s právem Společenství může být Komisí zpochybněna.
They told the Ministry of Culture that they refused to benefit from a programme whose compatibility with Community law could be called into question by the Commission.
Na podporu své argumentace SIDE předkládá zprávu Národní nadace politických věd, která hlavně kritizuje volbu uskutečněnou francouzskými orgány, nevyplácet podporu přímo knihkupcům.
In support of its claims, SIDE produces a report by the Fondation Nationale des Sciences Politiques, basically criticising the decision of the French authorities not to pay grants direct to booksellers.
Komise v tomto směru připomíná, že národní orgány mají volnost ve výběru způsobu podpory, který se jim zdá jako nejlépe uzpůsobený sledovaným cílům, s výhradou dodržení relevantního práva Společenství.
The Commission would point out in this respect that national authorities are free to choose the form of subsidy which seems to them to be best suited to the objectives they are pursuing, subject to respecting the relevant Community law.
Komise v každém případě zdůrazňuje nedostatek průkaznosti předloženého dokumentu a kromě toho oznamuje, že její vlastní redaktoři mají kritický pohled na jejich vlastní hodnocení [50].
In any event, the Commission stresses that the document produced is not relevant and notes that its authors themselves take a critical view of their own assessment [50].
SIDE nakonec trvá na tom, že podpora byla zbytečná.
Lastly, SIDE maintains that the aid was inappropriate.
Komise v tomto ohledu zdůrazňuje, že strany využívající podporu byly povinny vyřizovat všechny objednávky nižší než 500 FRF.
The Commission would emphasise in this respect that the beneficiaries of the aid were obliged to process all orders of less than FRF 500.
Toto zaručovalo, že frankofonní knihy se mohly dostat do všech knihkupectví, včetně těch nejmenších ve vzdálených zemích, i za předpokladu, kdy potřebovala pouze několik knih, často ostatně vydávaných různými vydavateli.
This ensured that French-language books could reach all bookshops, including the smallest in far-off countries, even if they only needed a few books, often published by different publishers.
Toto nebylo prostřednictvím SIDE zaručeno, která ostatně tak, jak již uvedla, nedodává do všech zemí.
This was not guaranteed by SIDE, which, as has already been stated, did not supply all countries.
Podle předcházejících údajů mohla Komise zjistit, že „Program malých objednávek“ byl v zásadě přístupný všem podnikům, které o něj požádaly, pokud přijal podmínky, týkající se poskytnutí podpor.
In light of the above, the Commission finds that the Small Orders programme was, in principle, accessible to any firm applying, provided it accepted the conditions according to which the aid was granted.
Rovněž zdůrazňuje, že SIDE od roku 1996 jasně upozorňovala, že ji nepožadovala využívat.
It also notes that, from 1996, SIDE made it clear that it did not want to qualify for the programme.