natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(oznámeno pod číslem K(2005) 1315)
(notified under document number C(2005) 1315)
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES [1], a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
Having regard to Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [1], and in particular Article 7 thereof,
poté, co Komise vyzvala zúčastněné strany, aby předložily připomínky podle těchto ustanovení [2] a s ohledem na tyto připomínky,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to those provisions [2] and having regard to their comments,
Dopisem ze dne 19. září 2002, zaevidovaným generálním sekretariátem Komise dne 20. září 2002, informovalo Německo Komisi v souladu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES o uvedeném režimu podpory.
By letter of 19 September 2002, registered as received by the Secretariat-General of the Commission on 20 September 2002, Germany notified to the Commission the aforementioned aid scheme pursuant to Article 88(3) of the EC Treaty.
Ačkoli Německo nepovažovalo toto opatření za státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, oznámilo jej z důvodů právní jistoty.
Although Germany did not regard the measure as State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty, the measure was notified for reasons of legal certainty.
Případ byl zaevidován jako státní podpora č. N 644/g/2002.
The case was registered as State aid No N 644/g/2002.
Dopisy ze dne 9. října 2002, 17. ledna 2003, 30. června 2003 a 25. září 2003 požádala Komise o doplňující informace.
By letters of 9 October 2002, 17 January 2003, 30 June 2003 and 25 September 2003, the Commission requested additional information.
Ty Německo poskytlo v dopisech ze dne 18. listopadu 2002, 11. a 12. února 2003, 24. července 2003 a 30. října 2003.
Germany replied by letters of 18 November 2002, 11 and 12 February 2003, 24 July 2003 and 30 October 2003.
V dopise ze dne 26. listopadu 2003 Německo souhlasilo s prodloužením dvouměsíční lhůty podle čl. 4 odst. 5 nařízení (ES) č. 659/1999 do 5. února 2004 a předalo další informace.
By letter of 26 November 2003, Germany agreed with a request for the extension until 5 February 2004 of the two-month time-limit pursuant to Article 4(5) of Regulation (EC) No 659/1999 and submitted additional information.
V dopise ze dne 18. února 2004 Komise sdělila Německu své rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES.
By letter dated 18 February 2004, the Commission informed Germany that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty.
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie [3].
The Commission decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union [3].
Komise vyzvala zúčastněné strany, aby v této věci předložily své připomínky.
The Commission called on interested parties to submit their comments.
Dopisem ze dne 2. listopadu 2004 zaevidovaným dne 3. listopadu 2004 Komise obdržela stanovisko od Spolkového svazu německých inovačních, technologických a podnikatelských center (ADT – Bundesverband deutscher Innovations-, Technologie- und Gründerzentren e.V.
By letter of 2 November 2004, registered as received on 3 November 2004, the Commission received comments from ADT — Bundesverband deutscher Innovations-, Technologie- und Gründerzentren e.V.
(dále jen „ADT“)).
(hereinafter ‘ADT’), an association of German innovation, technology and incubator centres.
Dopisem ze dne 15. listopadu 2004 Komise zaslala toto stanovisko Německu, které dostalo příležitost na něj reagovat.
It forwarded them to Germany by letter of 15 November 2004, giving it the opportunity to react.
Německo se však k těmto připomínkám nevyjádřilo.
However, Germany did not react to those comments.
Dne 19. března 2004 byly doručeny připomínky Německa.
Comments by Germany were received on 19 March 2004.
Dne 22. dubna 2004 se uskutečnilo jednání, po kterém na základě dvou výzev Komise ze dne 9. července 2004 a 9. září 2004 Německo zaslalo dopisem ze dne 16. září 2004, který byl zaevidován dne 22. září, doplňující informace.
A meeting was held on 22 April 2004, following which Germany, after two reminders from the Commission dated 9 July and 9 September 2004, sent additional information by letter of 16 September 2004, registered as received on 22 September.
Dne 16. prosince 2004 se konalo další jednání, po kterém na základě výzev Komise ze dne 14. února 2005 Německo zaslalo v dopisech z 3. a 23. března 2005, zaevidovaných ve stejné dny, doplňující informace a změnilo opatření.
A further meeting was held on 16 December 2004, following which the German authorities, after a reminder from the Commission dated 14 February 2005, presented additional information and amended the measure by letters of 3 and 23 March 2005, registered as received the same day.
Opatření financují společně spolková vláda a spolkové země.
The measure is financed jointly by the Federal Government and the Länder.
Je spravováno vládami spolkových zemí, takže opatření budou v jednotlivých spolkových zemích prováděna v určitých detailech s nepatrnými rozdíly.
It is administered by the Land governments, with the result that certain details of the measure are treated in a slightly different manner by the individual Länder.
Státní podpora je poskytována ve formě dotací zřizovatelům center.
The public support is made available in the form of grants for the providers of the centres.
Obnáší nejvýše 90 % nákladů na výstavbu a rozšíření center.
It is equivalent to not more than 90 % of the construction or extension costs of the centres.
Z finanční podpory poskytované v rámci opatření by měli mít prospěch uživatelé center.
The financial support granted under the scheme is intended to benefit the providers.
Nelze ji chápat tak, že by zřizovatelé nebo uživatelé center získávali podpory ve výši 90 % nákladů způsobilých k podpoře.
This is not to be understood as meaning that the providers or the users would benefit from an aid intensity of up to 90 % of eligible costs.
Opatření platí jak pro oblasti podle čl. 87 odst. 3 písm. a) a c) Smlouvy o ES, tak i pro oblasti, které nejsou způsobilé pro podporu (okolo 5 % oblastí, na které se opatření vztahuje).
The measure applies both to Article 87(3)(a) and (c) areas and to non-assisted areas (accounting for about 5 % of the area covered by the measure).
Potrvá do 31. prosince 2006; předpokládané finanční prostředky činí přibližně 120 milionů EUR ročně.
The measure runs until 31 December 2006 and has an annual budget of some EUR 120 million.
Opatření je určeno k předkládání určitých nabídek malým a středním podnikům.
The measure is designed to provide certain facilities for small and medium-sized enterprises (SMEs).
V první řadě jde o možnost malých a středních podniků najmout si v daném centru prostory.
First, SMEs will be able to rent premises in a centre.
Kromě toho mohou malé a střední podniky využívat v těchto centrech také poradenské služby, výzkumná vybavení a možnosti spolupráce zejména s vysokými školami a výzkumnými ústavy nebo propojení s jinými podniky.
Moreover, SMEs in such centres will be able to avail themselves of services such as consultancy, accommodation searches and cooperation with, for example, universities and research institutes or networking with other enterprises.
Malé a střední podniky však nejsou podporovány přímo, nýbrž v rámci souhrnnější struktury.
However, SMEs will not be supported directly but within a more complex structure.
Německo poskytuje odpovědným místům, „zřizovatelům“, finanční prostředky, které mají sloužit jako pobídka k výstavbě a/nebo rozšíření budovy, tj. obchodního, technologického nebo podnikatelského centra, aby poskytovalo uživatelům, tj. malým a středním podnikům, prostory a služby.
Germany will make financial resources available to the ‘providers’ in order to encourage them to construct and/or extend a building, i.e. an ‘industrial centre, a technology centre or an incubator centre’, so that facilities can be rented out and services provided to the users (SMEs).
Zřizovatelé musí zajistit provoz center po dobu minimálně 15 let.
The centres must be operated for at least 15 years.
Zřizovateli center jsou obvykle obce a sdružení obcí, může však jít i o veřejná nebo soukromá nezisková sdružení.
The providers are normally municipalities or local authority associations but can also be public or private non-profit bodies.
Centra jsou obecně buď neziskové komunální podniky nebo samostatné neziskové právnické osoby.
The centres are usually owner-operated or separate non-profit legal entities.
Existují různé druhy center: obchodní centra poskytují obvykle prostory pro všechny druhy malých a středních podniků určitého odvětví nebo všech odvětví, zatímco technologická centra se zaměřují na malé podniky, které provozují výzkumnou činnost; nabízejí těmto podnikům nezbytné vybavení, např. laboratoře, poradenské služby, kontakty na vysoké školy a výzkumné ústavy.
There are different types of centre. Whereas business centres usually provide premises for all kinds of SMEs in a particular sector or in all sectors, technology centres are geared to small enterprises undertaking research; all the necessary facilities are available, e.g. laboratories, consultancy services and contacts with universities and research institutes.
Cílovou skupinu podnikatelských center tvoří nově založené podniky, zejména ty nejmenší.
Incubator centres are intended for start-ups, mainly by micro enterprises.
Existují ovšem také smíšené formy.
However, there are also hybrid centres.
Pokud nemohou být všechny prostory pronajaty podnikům z určité cílové skupiny, zaměřují se centra také na jiné cílové skupiny.
Especially where not all the premises available can be rented out to the target group, centres tend to attract other target groups.
Technologické centrum by například mohlo být využito částečně jako obchodní centrum.
Thus, for instance, a technology centre could be used partly as a business centre.
Malé a střední podniky, které využívají služby center (dále jen „uživatelé“), platí za pronajaté prostory nájem a příplatky za užívání ostatních zařízení (laboratoří nebo speciálních vybavení) a/nebo případně poradenských služeb.
SMEs using the services of the centres (the users) have to pay rental for the premises occupied by them and top-ups for the use of other facilities (such as laboratories or specialised equipment) and/or consultancy services, if available.
Nájemné a/nebo cena za využívání jiných zařízení/služeb může být nižší než je tržní cena.
The rental and/or the price for other facilities/services can be below the market price.
Nájemci mohou centra využívat obvykle po dobu pěti let (ve výjimečných případech osm let).
The tenants can use the centres normally for five years (eight years in exceptional cases).
Následující graf znázorňuje fungování opatření:
The following diagram illustrates how the measure works:
Spolková vláda/
Federal government/land
Spolková země
Provider of the centre
Zřizovatelé centra Obce a sdružení obcí
Municipalities authority associations counties
Poskytování prostor, Vybavení pro výzkum, Poradenská činnost center
Provision of premises, research facilities, consultancy services by the centres
Centrum
Centre
Uživatelé
Users
Neziskové organizace
Non-profit-making establishments
DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
REASONS FOR INITIATING THE INVESTIGATION PROCEDURE
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise vyjádřila pochybnosti o slučitelnosti opatření se společným trhem, neboť Německo neposkytlo dostatek informací. Šlo především o otázky, zda se podpory vztahují na všechny úrovně opatření, zejména, zda jsou zvýhodněni zřizovatelé center a malé a střední podniky, které využívají jejich služeb, nebo zda z celé podpory těží malé a střední podniky.
In its decision to initiate the formal investigation procedure, the Commission expressed doubts as to whether the measure was compatible with the common market as Germany had not provided sufficient information on several aspects, in particular whether State aid was involved at all levels of the measure and especially whether the providers of the centres and the SMEs using the services available at the centres benefited or whether the aid was passed on in its entirety to the SMEs.
STANOVISKA ZÚČASTNĚNÝCH TŘETÍCH STRAN
COMMENTS FROM INTERESTED PARTIES
ADT prohlásil, že služby, které nabízejí centra, nejsou na trhu dostupné.
The ADT claimed that the services provided by the centres were not available on the market.
K nabízeným službám patří podle ADT poradenské služby (vypracování podnikatelských plánů, pomoc s obstaráním počátečního kapitálu atd.), krátkodobé nájemní smlouvy, spolupráce a vytváření seskupení s regionálními výzkumnými zařízeními, vysokými školami nebo jinými podniky a výzkumná vybavení (laboratoře, speciální vybavení atd.).
According to it, the services offered by the centres included consultancy services (formulation of business plans, support in obtaining start-up capital, etc.), short-term leases, cooperation and clustering with regional research establishments, universities or other enterprises, and research facilities within the centres (laboratories, specialised equipment, etc.).
Dále ADT poukázal na skutečnost, že přibližně 90 % nově založených podniků v centrech se udrží déle než tři roky, což je velmi mnoho v porovnání s nově založenými podniky kdekoli jinde.
In addition, the ADT pointed out that approximately 90 % of start-ups in the centres survive for three years, a much better figure than that for start-ups elsewhere.
V. STANOVISKO NĚMECKÝCH ORGÁNŮ
V. COMMENTS FROM GERMANY
Ve svém původním stanovisku Německo vysvětlilo, že cílem opatření bylo kompenzovat selhání trhu s nemovitostmi, na kterém nebylo pro nově založené podniky možné získat prostory za přijatelnou cenu.
In its original comments, Germany argued that the measure was aimed at rectifying market failure in the real estate sector, which was unable to provide start-ups in particular with facilities at prices they could afford.
Podle zkušeností Německa se soukromý trh zdráhá s nabídkami prostor inovačním nově založeným podnikům, neboť jsou zatíženy vysokým rizikem.
In Germany’s experience, the private market is reluctant to provide innovative start-ups with facilities as these firms are normally high-risk ventures.
Kromě toho nejsou zjevně na trhu k dispozici žádné malé prostory.
In addition, small scale facilities are not apparently available on the market.
Německo dále prohlásilo, že celá podpora by přinesla užitek uživatelům center.
Germany also claimed that all the aid would benefit the users of the centres.
Pokud jde o prvek podpory určený uživatelům prohlásilo Německo nejdříve, že míra podpory nepřesáhne u uživatelů 10–20 % srovnatelných tržních cen.
As regards the aid element for the users, it first stated that the aid intensity for the users would not exceed 10 % to 20 % of the comparable market prices.
Ve svém dopise ze dne 22. září 2004 naproti tomu uvedlo, že uživatelé obvykle platí tržní ceny (ceny na spodní hranici rozpětí tržních cen) a že podpora ve tříletém období nečiní v žádném případě více než 100000 EUR (ročně až 23000 EUR na uživatele v pětiletém období).
However, in its letter of 22 September 2004, it commented that market prices normally would be paid by the users (prices at the lower-end of the market price scale) and that, in any case, the aid granted would be below EUR 100000 over a period of three years (up to EUR 23000 per user each year over a five-year period).
Německo předalo stanoviska všech spolkových zemí, která odkazují zčásti na studie, ve kterých jsou popsány pozitivní účinky center na uživatele a na regiony.
Germany enclosed comments from each Land some of which referred to studies describing the positive effects for users and the positive regional effects of the centres.
Do tohoto okamžiku se Německo nezavázalo dodržovat všechny podmínky stanovené v nařízení Komise (ES) č. 69/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis [4], a zejména v článku 3 pokud jde o kumulaci a sledování.
Until then, Germany had not undertaken to comply with all the conditions of Commission Regulation (EC) No 69/2001 of 12 January 2001 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to de minimis aid [4], and in particular Article 3 on cumulation and monitoring.
Ve svém posledním stanovisku a především v dopise ze dne 3. března 2005 změnilo Německo původní oznámení; zavázalo se, pokud jde o dotace na poradenství pro malé a střední podniky – uživatele center, že bude uplatňovat článek 5 nařízení Komise (ES) č. 70/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory malým a středním podnikům [5].
Finally, in their most recent comments and in particular by letter of 3 March 2005, Germany amended the initial notification presented and undertook to apply Article 5 of Commission Regulation (EC) No 70/2001 of 12 January 2001 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to State aid to small and medium-sized enterprises [5] in respect of aid for consultancy grants for SMEs using the centres.
Kromě toho se Německo zavázalo, že bude na všechna ostatní opatření podpory pro malé a stření podniky, zejména na pronájmy prostor a laboratoří, využívání vybavení pro výzkum nebo jiných zařízení, uplatňovat nařízení (ES) č. 69/2001.
It also undertook to apply Regulation (EC) No 69/2001 to any other support measures for SMEs using the centres, and in particular for the renting of premises and laboratories and for the use of research facilities or other items of equipment.
Ačkoli se na podporu vztahuje výjimka na základě uvedeného nařízení, Německo požádalo z důvodů právní jistoty Komisi o konečné rozhodnutí.
Although the aid was exempt under the Regulations, Germany requested a definitive Commission decision for reasons of legal certainty.
Komise posoudila opatření ve světle článku 87 a násl. Smlouvy o ES a článku 61 a násl. Dohody o EHP a nařízení (ES) č. 69/2001 a (ES) č. 70/2001.
The Commission has assessed the measure in the light of Article 87 et seq. of the EC Treaty and Article 61 et seq. of the EEA Agreement as well as in the light of Regulations (EC) No 69/2001 and (EC) No 70/2001.
Existence podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES
Presence of State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty
Při posouzení opatření ve světle právních předpisů o státních podporách Smlouvy o ES je třeba nejprve přezkoumat, zda se u opatření jedná o státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
In order to assess the measure under the State aid rules of the EC Treaty, it has to be ascertained first whether it constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES jsou státní podpory nebo podpory poskytované v jakékoli formě ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, neslučitelné se společným trhem, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy.
According to Article 87(1), any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods is, insofar as it affects trade between Member States, incompatible with the common market.
Pojem podpory zahrnuje každé zvýhodnění, které je přímo nebo nepřímo financováno ze státních prostředků a je poskytováno samotným státem nebo subjekty, které jednají na základě zmocnění státu.
The concept of State aid applies to any direct or indirect advantage financed out of State resources and granted by the State itself or by entities acting by virtue of powers conferred on it by the State.
Za státní podporu se považuje opatření, které splňuje všechna kritéria stanovená v čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
A measure is deemed to constitute State aid if it meets all the criteria of Article 87(1).
V rámci posouzení, zda se jedná o státní podporu, je u opatření, která jsou poskytována ve formě dotace nebo půjčky, obvykle zřejmé, který podnik potenciálně zvýhodňují.
In the case of measures in the form of a grant or a loan, it is normally obvious which enterprise is potentially the beneficiary for the purpose of assessing whether State aid is involved.
Toto posuzované opatření je však složitější, jelikož německé úřady vytvářejí podněty pro skupinu účastníků trhu (zřizovatele), aby podporovala jinou skupinu (uživatele).
However, the measure under consideration is more complex as the German authorities create incentives for one group of market participants (the providers) in order to support another group (the users).
Kromě toho opatření předvídá, že bude vytvořena třetí skupina potenciálních účastníků trhu (centra), která bude existovat nezávisle na zřizovatelích a uživatelích.
In addition, the measure creates a third group of potential market participants (the centres) which exist separately from the providers and users.
Ačkoli Německo zamýšlí zvýhodnit pouze uživatele, mohou být příjemci státní podpory podniky na všech třech úrovních.
Even if Germany intends only to confer benefits on the users, entities at all three levels may be beneficiaries of State aid.
Existence státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES proto musí být posouzena na třech různých úrovních: na úrovni zřizovatelů, center a uživatelů.
The existence of State aid within the meaning of Article 87(1) EC Treaty should therefore be assessed at the three different levels: the providers, the centres and the users.
První úroveň: Zřizovatelé
First level: The providers
Není sporné, že opatření je financováno ze státních prostředků.
t is not contested that the measure will be funded out of State resources.
Procento státní podpory závisí na skutečnosti, zda je zřizovatelem obec nebo svaz obcí nebo veřejná příp. soukromá nezisková organizace.
The percentage of State aid depends on whether the provider is a municipality, an association of local authorities or a public or private non-profit body.
V prvním případě je na zřízení centra poskytnuto 100 % státních prostředků (až do výše 90 % z prostředků Spolku a spolkových zemí a nejméně 10 % z prostředků obce nebo sdružení obcí).
In the first case, the centre is built with 100 % financing from State resources (up to 90 % from Federal and Land authorities and at least 10 % from local authorities or local authority associations).
Naproti tomu účastní-li se financování nezisková organizace, musí poskytnout finanční prostředky ve výši nejméně 10 %, zatímco zbylých až 90 % hradí stát.
However, if a non-profit body is involved, it has to provide at least 10 % of the financing, with the State providing the remaining amount (up to 90 %).
Skutečnými příjemci podpory jsou ovšem malé a střední podniky; státní prostředky jsou nezbytné k pokrytí způsobilých nákladů pro výstavbu budovy a nevypovídají nic o výši poskytnuté podpory malým a středním podnikům.
However, the actual beneficiaries of the aid are SMEs; the State resources are necessary to cover the eligible costs of the construction of the building and in no way reflect the level of the aid granted to the SMEs.
Jsou dva druhy zřizovatelů: 1. obce a sdružení obcí, příp. veřejné podniky v jejich vlastnictví a 2. veřejné nebo soukromé neziskové instituce, jako např. vysoké školy nebo výzkumná zařízení.
The providers of the centres fall into two groups: (1) municipalities, local authority associations and public enterprises belonging to them, and (2) public or private non-profit bodies such as universities or research establishments.