natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Z obecné koncepce Smlouvy, která se týká podpory poskytované státem nebo prostřednictvím státních zdrojů, a ze zásadní role, kterou hrají ústřední orgány členského státu v definování politického a ekonomického prostředí, v němž firmy vyvíjejí svou činnost, vzhledem k opatřením, jež tyto orgány přijímají, službám, které poskytují a případně finančním převodům, které provádějí, z výše uvedeného tedy teoreticky vyplývá, že rámec, v němž by se takové srovnání mělo provést, je hospodářství daného členského státu.
In theory it follows both from the general scheme of the Treaty, which concerns aid granted by the State or through State resources, and from the fundamental role the central authorities of the Member States play in defining the political and economic environment in which firms operate, thanks to the measures they adopt, the services they provide and possibly the financial transfers they make, that the framework in which such a comparison should be made is the economy of the Member State.
V tomto ohledu tedy text samotné Smlouvy, který v čl. 87 odst. 3 písm. a) a c) klasifikuje opatření určená „k podpoře hospodářského rozvoje“ určitého regionu jako státní podporu, kterou lze pokládat za slučitelnou s příslušnými pravidly, vyjadřuje, že výhody, jejichž působnost je omezena na část území státu podléhajícímu pravidlům poskytování podpory, mohou naplňovat podstatu selektivních výhod.
In this respect the text of the Treaty itself, which classifies measures intended ‘to promote the economic development’ of a particular region (Article 87(3)(a) and (c)) as State aid that may be considered to be compatible, indicates that benefits whose scope is limited to part of the territory of the State subject to the rules on aid may constitute selective benefits.
Je jasné, že pokud je referenčním kontextem pro posouzení územní selektivity určitého opatření samotné území, v němž toto opatření platí, v takovém případě opatření, která prospívají všem podnikům v daném území, by samozřejmě nabyla povahy obecných pravidel.
It is clear that if the reference context for assessing the territorial selectivity of a measure is the territory in which it applies, measures that benefit all the firms in the territory would by definition become general measures.
Zavedená praxe uplatňovaná Komisí a potvrzená Soudním dvorem, naopak spočívá v tom, že jako podporu hodnotí daňové koncepce platné v konkrétních regionech nebo územích, které jsou výhodné ve srovnání s obecně platnou daňovou koncepcí daného členského státu [23].
The settled practice of the Commission, confirmed by the Court of Justice, on the contrary consists of classifying as aid tax schemes applicable in particular regions or territories which are favourable in comparison to the general scheme of a Member State [23].
Za druhé, argument Spojeného království, podle kterého se výhody omezené územní působnosti stávají obecnými opatřeními v příslušné oblasti jen proto, že jsou zavedeny regionálními a nikoliv ústředními orgány, a proto, že platí na celém území spadajícím do jurisdikce tohoto regionu, nelze uvést v soulad s pojmem pomocí.
Second, the United Kingdom's argument according to which benefits of limited territorial scope become general measures in the region concerned only because they are established by the regional rather than by the central authority, and that they apply throughout the territory under the region's jurisdiction, cannot be reconciled with the concept of aid.
Tento pojem je objektivní a zahrnuje veškerou podporu, která snižuje poplatky normálně hrazené z rozpočtu jednoho nebo více podniků v různých formách, bez ohledu na její účel, zdůvodnění nebo cíl, a bez ohledu na statut veřejného orgánu, který podporu zavede nebo z jehož rozpočtu se poplatek hradí.
This concept is objective, covering all aid that reduces the charges that are normally borne from the budget of one or more firms in various forms, regardless of its purpose, justification or objective or the status of the public authority that establishes it or whose budget bears the charge.
Rozlišení založené výhradně na orgánu, který o daném opatření rozhoduje, by zbavilo veškeré účinnosti článek 87 Smlouvy, jehož smyslem je vymezit příslušná opatření pouze z hlediska jejich dopadu na hospodářskou soutěž a obchod Společenství [24].
A distinction based solely on the body that decides the measure would remove all effectiveness from Article 87 of the Treaty, which seeks to cover the measures concerned exclusively according to their effects on competition and Community trade [24].
Takovou podporu proto nelze posuzovat jinak než opatření, která mají stejné cíle, využívají stejných zdrojů a mají stejné dopady na obchod a hospodářskou soutěž, pouze podle formálního kritéria míry autonomie regionálního orgánu v rámci státu, který podporu zavádí.
Such aid therefore cannot be treated differently from measures which have the same objectives, use the same resources and have the same effects on trade and competition, according only to the formal criterion of the degree of autonomy of the infra-State authority that establishes it.
Podle výše zmíněných závěrů generálního advokáta pana Saggia ve společných případech C-400/97, C-401/97 a C-402/97 je „skutečnost, že zkoumaná opatření byla přijata regionálními orgány s výhradní pravomocí podle národního práva, je ... pouze věcí formy, která není dostatečným argumentem ke zdůvodnění zvýhodněného zacházení vyhrazeného podnikům, které spadají do pravomoci regionálních zákonů.
According to the abovementioned conclusions of Mr Advocate General Saggio in Joined Cases C-400/97, C-401/97 and C-402/97, ‘the fact that the measures at issue were adopted by regional authorities with exclusive competence under national law is (...) merely a matter of form, which is not sufficient to justify the preferential treatment reserved to companies which fall under the provincial laws.
Pokud by toto neplatilo, stát by se mohl na části vlastního území snadno vyhnout uplatnění předpisů práva Společenství týkajících se státní podpory, a to jednoduše provedením změn ve vnitřním přidělení pravomocí v určitých otázkách, čímž by pro dané území zrušil všeobecný charakter příslušného opatření“.
If this were not the case, the State could easily avoid the application, in part of its own territory, of provisions of Community law on State aid simply by making changes to the internal allocation of competence on certain matters, thus raising the general nature, for that territory, of the measure in question’.
Komise upozorňuje, že užití čistě institucionálního kritéria k rozlišení „podpory“ od „obecného opatření“ by nevyhnutelně vedlo k rozdílům v zacházení při uplatňování pravidel poskytování podpory členským státům, podle toho, zda přijaly centralizovaný nebo decentralizovaný model udělování pravomocí v oblasti daní (nebo jiných pravomocí, např. v oblasti sociálního zabezpečení).
The Commission points out that the use of a purely institutional criterion to differentiate ‘aid’ from ‘general measures’ would inevitably lead to differences in treatment in the application of the rules on aid to Member States, according to whether they had adopted a centralised or decentralised model of allocating tax competence (or other competence, such as in the area of social security).
Pokud by argumenty Spojeného království byly akceptovány, pak členské státy, jejichž vnitřní správní organizace umožňuje určitým regionálním orgánům na nižší než státní úrovni provádět změny v obecném daňovém systému formou daňového zvýhodnění uplatnitelného pro podniky činné v příslušných regionech, by unikly závaznosti pravidel regionální podpory, pokud jde o tyto regiony a příslušná opatření.
If the United Kingdom's argument were accepted, Member States whose internal administrative organisation allowed certain regional authorities below State level to make changes to the general tax system in the form of tax benefits applicable to firms that operated in the respective regions would escape the rules on regional aid in relation to those regions and measures.
Komise usuzuje, že pokud by opatření naprosto shodná ve svých cílech, technickém provedení a dopadech nebyla podrobena stejným pravidlům, bylo by tento přístup v rozporu se zásadou rovného zacházení se všemi a způsobil by závažné deformace při fungování společného trhu.
The Commission considers that if measures completely identical in their objectives, technique and effects were not subject to the same rules it would be contrary to equal treatment and would create serious distortions in the functioning of the common market.
Existence pravidel poskytování podpory v oblasti regionálního daňového zvýhodnění by měla vycházet z objektivních kritérií, a nemůže záviset na čistě institucionálním faktoru, jako je uplatnění více či méně rozsáhlé daňové autonomie v určitém období, ve prospěch regionálního orgánu v rámci daného státu, širšího či užšího teritoriálního dosahu.
The existence of the rules on aid to regional tax benefits should be based on objective criteria and cannot depend on a purely institutional factor such as the application at a particular time of more or less extensive tax autonomy in favour of an infra-State authority of more or less broad territorial scope.
Pokud by tato technika byla zevšeobecněna, podrývala by rovnost při uplatňování pravidel poskytování státní podpory a tím je zbavovala účinnosti.
If this technique were generalised it would undermine equality in applying the rules on State aid and therefore render them ineffective.
V přístupu Komise nebyla daňová autonomie regionálního orgánu, který poskytuje výhody, nikdy považována za faktor, který by umožňoval nehodnotit zavedená opatření za podporu.
In the Commission's approach the tax autonomy of the regional authority that grants the benefits has never been considered as a factor that would make it possible not to regard measures as aid.
V rozhodnutí 93/337/EHS [25] uznání skutečnosti, že „oprávněné instituce v každé ze tří baskických provincií mohou za určitých podmínek zachovat, zavést a regulovat daňový systém v rámci jejich území“, nezabránilo Komisi dospět k závěru, že příslušná daňová zvýhodnění zavedená třemi uvedenými provinciemi byla obsažena v čl. 87 odst. 1, a prohlásit se neslučitelnými s pravidly podpory, poněvadž tato zvýhodňující opatření nedodržovala pravidla podpory poskytované regionům a sektorům činnosti [26].
In Decision 93/337/EEC [25], recognition that ‘the competent institutions in each of the three Basque provinces may, under certain conditions, maintain, establish and regulate the tax system within their territory’ did not prevent the Commission from finding that the tax benefits in question created by the three provinces were covered by Article 87(1) and from declaring them incompatible because they did not comply with the rules on regional and sectoral aid [26].
V dalších případech týkajících se opatření přijatých orgány baskických provincií bylo rozhodnuto na základě hmotné selektivity [27].
Other cases concerning measures adopted by the authorities of the Basque provinces were decided on grounds of material selectivity [27].
Otázka regionální selektivity nebyla Soudními dvory Společenství při posuzování platnosti těchto rozhodnutí [28] řešena, poněvadž Komise ve svém rozhodnutí nevycházela z tohoto kritéria: vyjádření Spojeného království a vlády Gibraltaru ohledně územní pravomoci jsou proto nepodstatná.
The issue of regional selectivity was not addressed by the Community Courts when assessing the validity of such decisions [28] since the Commission had not relied upon this criterion in its decision: the comments of United Kingdom and the Government of Gibraltar on territorial competence are therefore not relevant.
V následných rozhodnutích ohledně programů daňových úlev zavedených autonomními daňovými orgány Komise, třebaže usoudila, že zkoumaná opatření naplňovala podstatu podpory vzhledem k hmotné selektivitě v nich obsažené, výslovně nechala otevřenou možnost přezkoumání jejich územní selektivity [29].
In subsequent decisions on tax concession schemes implemented by autonomous tax authorities the Commission, while taking the view that the measures examined constituted aid because of their material selectivity, expressly left open the possibility of examining their territorial selectivity [29].
V nedávném rozhodnutí ohledně daňových výhod přiznaných orgány regionu Azor Komise dospěla k rozhodnutí, že zkoumaná opatření byla selektivní, třebaže se vztahovala na všechny podniky činné v tomto regionu [30].
In a recent decision concerning tax advantages granted by the authorities of the Azores region, the Commission came to the conclusion that the measures at stake were selective although they applied to all undertakings active in that region [30].
Konečně si Komise přeje zdůraznit, že klasifikování těchto opatření jako podporu nezpochybňuje daňovou autonomii Gibraltaru, která vyplývá z příslušného ústavního uspořádání a praxe.
Lastly, the Commission would stress that classing these measures as aid does not call into question the tax autonomy of Gibraltar, resulting from the relevant constitutional arrangements and practice.
Komise se pouze snaží zabezpečit, aby v případech, v nichž Gibraltar uplatňuje svou autonomii snížením objemu odváděné daně na celostátní úrovni, dodržovalo takto poskytnuté daňové zvýhodnění pravidla Společenství ohledně regionální podpory a další relevantní soustavy na základě rovných podmínek na celém území Společenství.
It seeks merely to ensure that, in cases where Gibraltar exercises its autonomy by reducing the amount of tax levied at national level, the tax benefits granted thereby comply with the Community rules on regional aid and the other applicable frameworks on the basis of equality throughout Community territory.
Tím není nijak dotčena možnost, že podobná zvýhodnění jsou slučitelná se společným trhem.
It is without prejudice to the possibility that such benefits are compatible with the common market.
Rovněž Komise nemůže zastávat názor, že výše popsané snížení daní je zdůvodněno charakterem či celkovou koncepcí daňového systému, nebo že vzhledem ke své ekonomické racionálnosti jsou tato daňová opatření nezbytná či funkční pro efektivitu tohoto systému.
Nor can the Commission take the view that the abovementioned tax reductions are justified by the nature or the general scheme of the tax system, or that because of their economic rationality they are necessary or functional in relation to the effectiveness of that system.
Tento názor nemůže přijmout zejména proto a do té míry, v níž uvedené snížené daňové sazby nejsou odvozeny z uplatnění zásad jako proporcionalita či progresivní zdanění, poněvadž tato opatření naopak poskytují obecné zvýhodnění podnikům v určitém regionu bez ohledu na jejich finanční situaci a nelze je pokládat za základní a nedílnou součást daňového systému.
In particular, in so far as these reductions do not derive from applying principles such as proportionality or progressive taxation, since on the contrary they generally favour firms in a specific region regardless of their financial situation and cannot be considered to be inherent in the tax system.
Spojené království a vláda Gibraltaru předkládají početné argumenty na obhajobu svého stanoviska, podle nějž skutečnost, že navrhovaná reforma poskytuje obecně nižší zdanění podniků v Gibraltaru než ve Spojeném království, sama o sobě nenaplňuje podmínku státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy ES.
The United Kingdom and the Government of Gibraltar advance a number of arguments in support of their view that the fact that the proposed reform provides in general for lower company taxation in Gibraltar than in the United Kingdom does not of itself give rise to State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Tyto argumenty jsou přezkoumány v následujících bodech.
Those arguments are examined below.
Názor, že o státní podporu se jedná pouze v případě, jsou-li použity státní prostředky prostřednictvím již předem stanovené daně, přičemž v případě Gibraltaru není žádná daň předem stanovená, poněvadž neexistuje žádná sazba daně Spojeného království pro určitou činnost, jež by platila také v Gibraltaru, je rovněž argumentem zaměřeným na formu daného opatření.
To suggest that State aid is only present if State resources are used through a tax foregone and that in the Gibraltar case, no tax is foregone as there is no United Kingdom rate of tax for an activity which would also apply in Gibraltar is also an argument about the form of the measure.
Stejně formalistický dle názoru generálního advokáta Saggia je argument v tom smyslu, že dokonce i kdyby údajné opatření obsahující podporu bylo zrušeno, ani tehdy by neplatila standardní či normální sazba daně Spojeného království, a tudíž žádné srovnání pro účely zjištění státní podpory nemá význam v tomto případě, kdy daňový systém je zaveden v místních podmínkách.
Equally formalistic, in the sense of Advocate General Saggio, is the argument to the effect that even if the alleged aid measure were abolished, the United Kingdom standard or normal rate would not apply and that therefore any comparison where the tax system is devised locally is not meaningful for the purposes of State aid.
Vzhledem k tomu, že stejného výsledku lze dosáhnout různými právními postupy — stanovením výslovné derogace pro systém, který by byl jinak v platnosti, nebo zavedením formálně samostatných systémů, které platí v podobných podmínkách — selektivitu opatření nelze stanovit pouhým použitím testu, který porovnává situaci vzniklou po zavedení příslušného opatření, se situací, která by existovala bez tohoto opatření.
Given that the same result can be achieved by different legal techniques — by providing for an explicit derogation to a system that would otherwise apply or by establishing formally separate systems that apply to similar situations — the selectivity of a measure cannot be established solely by reference to a ‘but for’ test, comparing the situation resulting from the relevant measure with the situation which would exist ‘but for’ that measure.
Právě naopak je nezbytné srovnat projednávané opatření s jinými, která platí v podobných situacích, v tomto případě zdanění podniků ve Spojeném království.
On the contrary, it is necessary to compare the measure at hand with other measures which apply to similar situations, in this case company taxation in the United Kingdom.
Přestože posouzení určitého opatření podle pravidel státní podpory nezávisí na povaze opatření platných dříve, je možno pozorovat, že daňový systém současně platný v Gibraltaru se do značné míry podobá modelu Spojeného království, s výjimkou výhod poskytnutých příbřežní ekonomice.
Although the assessment of a measure under State aid rules does not depend on the nature of the measures previously in force, it can be noted that the tax system currently applied in Gibraltar largely follows the model of the United Kingdom, with the exception of the advantages granted to the offshore economy.
Stejným způsobem se argumenty vlády Gibraltaru, která zdůrazňuje rozdíl mezi regionální (nebo druhotnou) pravomocí snížit celostátní sazbu daně a svou vlastní nezávislou pravomocí stanovit si celý daňový systém, týkají vnitřních pravomocí Spojeného království a jeho závislých území.
In the same way, the arguments of the Gibraltar Government contrasting regional (or secondary) powers to reduce a national tax rate with its own, independent powers over the entire tax system concern the internal competences of the United Kingdom and its territories.
V každém případě nemůže být rozsah daňové autonomie svěřené určitému území rozhodujícím faktorem, poněvadž tento prvek je v působnosti členských států a bylo by nemožné stanovit v tomto směru jasné rozlišení, což by vedlo k nerovnému řešení podobných situací.
In any event, the extent of the tax autonomy conferred upon a given territory cannot be the decisive factor, since this element is at the disposal of Member States, it would be impossible to establish a clear distinction in this respect and this would lead to unequal treatment of similar situations.
Tento výsledek by byl rovněž v rozporu se zásadou, že pro posouzení charakteru státní podpory, kterou obsahuje dané opatření, je třeba vzít v úvahu její dopady.
Such a result would also run against the principle that, in order to assess the State aid character of a given measure, one must have regard to its effects.
Spojené království uvádí, že neexistuje žádný společný referenční systém, jemuž by gibraltarské společnosti podléhaly v případě, že by příslušné opatření bylo zrušeno.
The United Kingdom states that there is no common system of reference to which the Gibraltar companies would be subject in the case that the measure would be abolished.
Jedná se o tautologickou argumentaci, jelikož absence společného systému je důsledkem udělení fiskální autonomie a samotná existence specifické daňové jurisdikce v daném regionu je výsledkem volby, kterou učinil příslušný členský stát.
This is a circular reasoning, as the absence of a common system is a consequence of granting fiscal autonomy and the very existence of a specific tax jurisdiction in a given region is the result of a choice made by the relevant Member State.
Kdykoli se ústřední vláda rozhodne vzdát se své pravomoci za účelem vytvoření jednotného daňového rámce pro podniky a umožní regionálnímu celku snížit sazbu daně či zavést jiný daňový systém, který je výhodnější, důsledkem této decentralizace pravomoci je odchylka od společného referenčního systému.
Whenever a central government decides to give up its power to establish a uniform taxation framework for enterprises and allows a sub-national entity to reduce the tax rate or to introduce another taxation system that is more advantageous, the result of this decentralisation of power is a derogation from a common system of reference.
Přímé zavedení snížené sazby daně, umožnění určitému území snížit obecnou sazbu daně či osvobození určitého území od obecného systému, kdy je mu udělena pravomoc zavést si výhodnější systém zdanění, fakticky vede ke stejnému výsledku: kterékoli z těchto opatření umožňuje podnikům v daném regionu platit nižší daně, zatímco státní prostředky jsou předem určeny.
De facto, providing directly for a reduction of the tax rate, or granting to a territory the possibility to reduce a common tax rate, or exempting a territory from a common system and granting to it a power to establish a more advantageous taxation system comes to the same result; it allows companies in a certain region to pay lower taxes while State resources are foregone.
Komise nemůže přijmout názor Spojeného království, že daňová jurisdikce, která nezahrnuje celý členský stát, by nemohla schválit žádnou daňovou sazbu s výjimkou sazby, která platí v druhé daňové jurisdikci ve státě.
The Commission cannot accept the United Kingdom suggestion that a tax jurisdiction not covering the whole Member State would be prevented from adopting any tax rate except the one applicable in the other tax jurisdiction in the State.
Jak je popsáno výše, klíčem k jakékoli analýze státní podpory v oblasti daňových opatření je zavedení společného uplatnitelného systému, v tomto případě daňového systému Spojeného království.
As mentioned above, the key to any State aid analysis of tax measures is to establish the common system applicable, in this case, the United Kingdom tax system.
V této souvislosti je třeba upozornit, že současné rozhodnutí se netýká mechanismu, který by všem místním orgánům na určité úrovni (regionů, teritorií či jiných) umožňoval zavádět a vybírat místní daně.
In this context it should be noted that the present decision does not concern a mechanism that would allow all local authorities of a particular level (regions, territories or others) to introduce and levy local taxes.
Projednávaný případ naopak zahrnuje snížení daně platné pouze v Gibraltaru.
On the contrary, the case in point involves a reduction applicable solely in Gibraltar.
V každém případě skutečnost, že fiskální výhoda naplňuje podstatu státní podpory neznamená, že nemůže být slučitelná se společným trhem.
In any event, the fact that a fiscal advantage constitutes State aid does not mean that it cannot be held compatible with the common market.