natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Čl. 11 odst. 2 zákona č. 21/92 pouze potvrzuje uplatnění článku 1 nařízení vlády č. 404/90, podle kterého může být podnikům poskytnuto osvobození od daně z převodu a jiných poplatků souvisejících s majetkem potřebným při sloučení či spolupráci.
Article 11(2) merely confirms the applicability of Article 1 of Decree-Law No 404/90, under which undertakings could be exempted from transfer tax and other legal charges payable on assets necessary for the concentration or cooperation in question.
Nařízení vlády č. 404/90 platí pro všechny podniky, které přistoupily k aktům sloučení nebo spolupráce po 31. prosince 1993.
Decree-Law No 404/90 applied to all undertakings that carried out acts of concentration or cooperation before 31 December 1993.
Osvobození od dalších registračních poplatků poskytnuté společnosti RTP jí nedává žádnou zvláštní výhodu, protože se vztahuje na všechny podniky ve stejné situaci.
The exemption from payment of other registration fees granted to RTP does not confer a specific advantage on RTP since it was applicable to all undertakings in the same situation.
Po vyhodnocení připomínek třetích stran a portugalských orgánů došla Komise k závěru, že počáteční dohodu mezi Správou sociálního zabezpečení a společností RTP nelze považovat za výsledek typického chování soukromého provozovatele.
After considering the comments from third parties and the Portuguese authorities, the Commission concludes that the initial agreement between the social security scheme and RTP cannot be regarded as representing typical behaviour of a private operator.
Spor se týkal otázky, zda výklad určitých norem Správy sociálního zabezpečení, tak jak byly stanoveny v prováděcím nařízení č. 12/83, byly správné z právního hlediska.
The dispute was whether or not the interpretation of certain social security rules as laid down in Implementing Decree No 12/83 was legally correct.
Tato dohoda potvrdila výklad společnosti RTP, kterou potvrdil i posudek odborníka na daňovou oblast, který došel k závěru, že prováděcí nařízení je protiústavní.
The agreement confirmed RTP's interpretation, which was supported by the analysis of a tax expert who concluded that the Implementing Decree was unconstitutional.
Po dohodě však toto prováděcí nařízení nebylo zrušeno.
However, following the agreement, the Implementing Decree was not revoked.
Proto je nutné dojít k závěru, že opatření bylo uplatněno na společnost RTP selektivně bez dopadu na použitelnost výkladu norem Správy sociálního zabezpečení v jiných podnicích.
Therefore, it has to be concluded that the measure was selectively applied to RTP without affecting the applicability of the social security scheme's interpretation to other companies.
Navíc nemůže Komise souhlasit s portugalskými orgány, že povolení splátkového kalendáře dluhu a zřeknutí se pokut a úroků byly uděleny v rámci všeobecného systému použitelného pro všechny podniky v obdobné situaci na základě nařízení vlády č. 411/91 a že proto neposkytlo společnosti RTP zvláštní výhodu.
Furthermore, the Commission cannot agree with the Portuguese authorities that the authorisation for the debt rescheduling and for the waiver of fines and interest was given within the framework of a general system applicable to all undertakings in a similar situation on the basis of Decree-Law No 411/91 and therefore did not confer a specific advantage on RTP.
Cílem tohoto rozhodnutí je určit, zda uplatnění takového režimu vůči společnosti RTP bylo selektivní, aniž by byla předjímána selektivní nebo všeobecná povaha tohoto režimu.
Without prejudging the selective or general nature of such a scheme, the purpose of the present decision is to determine whether the application of the scheme to RTP was selective.
Aby se prokázalo, že stanovení splátkového kalendáře dluhu je nezbytné k zabezpečení životaschopnosti společnosti, vyžaduje nařízení vlády č. 411/91 vypracování hospodářské a finanční studie.
In order to prove that the rescheduling is indispensable to ensure the viability of the company, Decree-Law No 411/91 requires a financial/economic study to be carried out.
Společnost RTP nikdy takovou studii o životaschopnosti ve smyslu čl. 2 odst. 3 nařízení vlády č. 411/91 nevypracovala.
RTP never carried out such a study of its viability pursuant to Article 2(3) of Decree-Law No 411/91.
Kromě toho podmínku uvedenou v čl. 2 odst. 1 písm. d) nebylo možné uplatnit na společnost RTP, protože k regulaci dluhu nedošlo po zásahu státu.
Furthermore, the condition laid down in Article 2(1)(d) was not applicable to RTP as the debt regularisation did not follow state intervention.
Komise nesouhlasí s portugalskými orgány, které uvádějí, že zásahy státu měly vliv na chod dlužné společnosti a že společnost RTP se v čase zásahů států řídila vládním nařízením.
The Commission does not agree with the Portuguese authorities, which claim that the history of state intervention affected the operation of the debtor enterprise and that RTP was governed by statutory rules at the time of the state intervention.
Ačkoliv společnost RTP podléhala v roce 1997 osobitému režimu řízení [66], byl tento režim ukončen přijetím stanov společnosti RTP v roce 1980, zatímco dluh vůči Správě sociálního zabezpečení se nahromadil v období 1983–1989.
Although RTP was subject to a special management regime in 1977 [66], this regime came to an end with the adoption of the 1980 statutes, whereas the debt to the social security scheme was built up in the period 1983 to 1989.
Komise se domnívá, že povolení regulace dluhu společnosti RTP se nemůže chápat v rámci všeobecného režimu v souladu s nařízením vlády č. 411/91, protože společnost RTP nesplňovala kritéria stanovená v zákonu o povolení regulace dluhu.
The Commission considers that the debt regularisation for RTP cannot be considered part of a general regime under Law No 411/91 as RTP did not meet the criteria laid down in this Law for such authorisation.
Z toho vyplývá, že opatření bylo na společnost RTP uplatněno selektivním způsobem.
Therefore, the measure was applied in a selective manner to RTP.
Navíc povolením splátkového kalendáře dluhu se měl stát chovat jako veřejný nebo soukromý věřitel, který se snaží získat dlužné částky a který za tímto účelem uzavírá dohody o splátkovém kalendáři dluhu s cílem usnadnit jeho splácení [67].
Furthermore, by granting the debt rescheduling, the State should have acted like a public or private creditor that seeks to recover sums due to it and, to that end, concludes debt rescheduling agreements to facilitate payment [67].
Úroková sazba úroků z prodlení uplatněná státem by měla být totožná se sazbou, kterou by uplatnil za stejných okolností soukromý věřitel.
The rate of default interest applied by the State should be equal to the rate a private creditor would apply in similar circumstances.
Komise se domnívá, že soukromý věřitel, který by měl v úmyslu podniknout právní kroky za účelem zaplacení dluhu, by uplatnil přinejmenším zákonnou úrokovou sazbu.
The Commission considers that a private creditor that pursued the recovery of the debt by legal means would obtain at least the statutory interest rate.
Portugalské orgány se tudíž nevymáháním zaplacení úroků i přes existenci exekučních mechanismů nechovaly tak, jak by se choval soukromý věřitel, který by se úrokovou sazbu snažil maximalizovat.
Therefore, by not requiring any interest payments at all, despite available enforcement mechanisms, the Portuguese authorities did not act like a private creditor would have done in order to maximise the rate of interest.
Kromě toho se dluh vůči Správě sociálního zabezpečení nahromadil v období 1983–1989 a ke změně harmonogramu došlo až v roce 1993.
Furthermore, the debt with the social security scheme built up in the period 1983 to 1989 and a rescheduling arrangement was agreed only in 1993.
Za takových podmínek by soukromý věřitel nepovolil, aby došlo k podobnému nahromadění zpožděného dluhu během takového dlouhého období bez toho, aniž by podnikl nějaké kroky na jeho vymáhání.
Under the same conditions a private creditor would not have allowed a similar accumulation of outstanding debt over such a long period without initiating collection procedures.
Z toho tedy vyplývá, že opatření představovalo pro společnost RTP zvláštní výhodu.
Therefore, it seems that the measure conferred a specific advantage on RTP.
Pokud jde o platby za převod vysílací sítě a přenos televizního signálu, Komise nemůže vzít v úvahu připomínky třetích stran, které zpochybňují výpočet hodnoty sítě.
As regards the payments for the hiving-off of the television signals network, the Commission cannot take into account the comments of third parties that question the calculation of the value of the broadcasting network.
Komise již ve svém rozhodnutí týkajícím se financování společnosti RTP ze dne 2. října 1996 došla k závěru, že cena za síť, kterou stát zaplatil společnosti RTP, odpovídala tržní hodnotě a nepředstavuje státní podporu [68].
The Commission already concluded in its decision of 2 October 1996 on the financing of RTP that the price paid by the State to RTP for the network represented the market value and did not constitute state aid [68].
Tento závěr nebyl u Soudu prvního stupně ze strany společnosti SIC napaden [69].
This conclusion was not contested by SIC before the Court of First Instance [69].
Komise také nesouhlasí s tvrzeními, že kompenzace není opodstatněná vzhledem ke skutečnosti, že síť pro vysílání a přenos televizního signálu byla vybudována pomocí státního financování.
Furthermore, the Commission does not agree with the comments to the effect that the compensation is not justified because the television network has been built with the help of state financing.
Komise se domnívá, že funkce státu jako investora by se neměla zaměňovat s funkcí veřejného orgánu.
It considers that the function of the State as an investor should not be confused with its function as a public authority.
Ačkoliv stát vlastnil 100 % akcií společnosti RTP a stal se také stoprocentním vlastníkem společnosti TDP, z důvodu transparentnosti byly oba podniky právně i finančně nezávislé.
Although the State is the sole owner of RTP and became the sole owner of TDP, the two companies should, for transparency reasons, be legally and financially independent.
Síť byla součástí aktiv společnosti RTP.
The network was part of the assets of RTP.
Kompenzace poskytnutá státem veřejnému podniku RTP na základě tržní hodnoty sítě, která se měla oddělit od aktiv společnosti RTP, nebyla tedy finančním zvýhodněním tohoto podniku, poněvadž kompenzace odpovídala skutečné hodnotě těchto aktiv.
Therefore, the compensation granted by the State to the public company RTP in respect of the market value of the network, which it had decided to split off from the assets of RTP, does not confer any financial advantage on RTP as the compensation matched the real value of those assets.
Z toho tedy vyplývá, že opatření nepředstavuje pro společnost RTP výhodu a ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES se nepovažuje za státní podporu.
And so, the measure does not confer an advantage on RTP and does not, therefore, constitute state aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Po posouzení připomínek třetích stran a portugalských orgánů došla Komise k závěru, že navýšení kapitálu v období 1994–1997 představovalo pro RTP finanční výhodu.
After considering the comments from third parties and the Portuguese authorities, the Commission concludes that the capital increases in the period 1994 to 1997 provided a financial advantage for RTP.
Jak je zřejmé z tabulky 3 a vezme-li se v úvahu slabá finanční situace společnosti RTP během realizace kapitálových navýšení, je možné tvrdit, že žádný soukromý investor by nevložil kapitál do podniku, pokud by se v rozumné časové lhůtě nedala očekávat jeho návratnost.
As can be seen from Table 3, considering the weak financial position of RTP in the period when the capital increases were made, no private investor would have injected capital into the company as no normal return could be expected from the company within a reasonable time.
Ve skutečnosti se finanční situace společnosti RTP i přes navýšení kapitálu zhoršila.
In fact, despite the capital injections, the financial position of RTP deteriorated.
Ani portugalské orgány ani třetí strany neuvedly, že by se Portugalsko během navyšování kapitálu podniku chovalo jako soukromý investor.
Neither the Portuguese authorities nor third parties alleged that the Portuguese State acted as a private investor when injecting capital into the company.
Komise nesouhlasí s portugalskými orgány, že by půjčka poskytnutá v roce 1998 odpovídala tržním podmínkám.
The Commission does not agree with the Portuguese authorities that the loan granted in 1998 was in conformity with market conditions.
Aby půjčka nepředstavovala státní podporu, měly by související podmínky (zabezpečení půjčky a úroková sazba) odrážet riziko, které nastává při poskytování půjček jakémukoliv podniku [70].
For the loan not to constitute state aid, the conditions attached to it (the security sought and the interest rate) should reflect the inherent risk of lending to an undertaking [70].
Riziko a následně i úroková sazba se zvýší, pokud se podnik nachází v hospodářské a finanční situaci s nižším stupněm důvěryhodnosti, než který by finanční instituce pro poskytnutí půjčky vyžadovala.
The risk and subsequently the interest rate are higher when a company is in an economic and financial situation the soundness of which is below the level at which a financial institution would lend to it.
Jak je zřejmé z tabulky 3, v době, kdy byla poskytnuta půjčka, se společnost RTP nacházela v obzvláště těžké finanční situaci a to do té míry, že dluhy převyšovaly hodnotu aktiv společnosti a společnost vykazovala záporný výsledek.
As can be seen from Table 3, at the time the loan was agreed, RTP was in severe financial difficulties to the extent that its debts exceeded the value of its assets and net equity was negative.
Z tohoto hlediska byl podnik prakticky v úpadku.
Technically, the company was bankrupt.
V první řadě je třeba podotknout, že půjčka sestávala z „přidružené“ půjčky, jinými slovy z půjčky bez záruky podložené majetkem a v případě úpadku podniku by byla pro účely splacení řazená až za všechny věřitele, ale před akcionáře.
Firstly, it should be borne in mind that the loan was a subordinated loan, i.e. it had no asset-based security and, in the case of bankruptcy, it ranked for repayment purposes after all creditors but before shareholders.
Neexistence přiměřené záruky podložené majetkem znamená v rámci této půjčky, že nebyla poskytnutá podle tržních podmínek a že se jednalo o podporu.
The absence of appropriate asset-based security was a clear indication that the loan was not granted at market conditions and that aid was involved.
Vezme-li se v úvahu praktický úpadek společnosti RTP při poskytnutí půjčky, žádná finanční instituce by ji neposkytla„přidruženou“ půjčku, pokud by se výrazně snížily předpoklady jejího splacení ze strany RTP.
In view of the technical bankruptcy of RTP at the time the loan was granted, no financial institution would have granted a subordinated loan to the company as there was little likelihood of RTP being able to repay it.
Ve skutečnosti půjčku neposkytla soukromá finanční instituce, ale Fond regulace veřejného dluhu.
Indeed, the loan was not granted by a private financial institution but by the Public Debt Stabilisation Fund.
Zadruhé se dá namítnout, že úroková sazba uplatněná na půjčku zjevně neodráží její skutečné riziko.
Secondly, it can be argued that the interest rate applied to the loan clearly does not reflect its intrinsic risk.
Nejenže je pod referenční sazbou, kterou Komise běžně používá pro výpočet prvku podpory obsaženého v režimu bonifikace úroků [71], ale běžný tržní subjekt by kromě jistých záruk vyžadoval i úrokovou sazbu, která by kompenzovala zvýšené riziko návratnosti.
Not only is it below the reference rate that the Commission normally uses to calculate the aid element in interest subsidy schemes for loans [71], but also a normal market operator would require, on the top of sound guarantees, an interest rate that compensated for such a high risk of non-repayment.
Vzhledem k tomu, že finanční situace společnosti RTP za normálních okolností neumožňuje poskytnutí „přidružené“ půjčky, půjčka se prakticky rovná finanční podpoře a pro společnost RTP představuje výhodu.
Given that its financial position was such that RTP would not have been able to obtain a subordinated loan under normal circumstances, the loan effectively equates to the payment of a grant and constitutes an advantage for RTP.
Vzhledem k výše uvedenému se Komise domnívá, že stanovení splátkového kalendáře dluhu vůči Správě sociálního zabezpečení, navýšení kapitálu během období 1994–1997 a půjčka poskytnutá v roce 1998 představovaly hospodářskou a finanční výhodu v porovnání s konkurenčními podniky, kterým nebyly poskytnuty stejné prostředky.
Accordingly, the Commission considers that the debt rescheduling with the social security scheme, the capital injections in the period 1994 to 1997 and the loan granted in 1998 provided a financial and economic advantage as compared with competitors that did not receive the same funds.
Narušení hospodářské soutěže
Distortion of competition
Portugalský televizní trh se otevřel hospodářské soutěži nejpozději v roce 1992, proto na něm byly přítomní konkurenti v období, ve kterém byla společnost RTP zvýhodněna určitými opatřeními.
Since the Portuguese television market was open to competition by 1992 at the latest, there were competitors on the market during the period that RTP benefited from the different measures.
V únoru roku 1992 byly uděleny licence na vysílání soukromým televizním společnostem SIC a TVI a v říjnu roku 1992 začala společnost SIC v Portugalsku vysílat.
In February 1992 broadcasting licences were granted to the commercial broadcasters SIC and TVI and in October 1992 SIC started broadcasting in Portugal.
Komise nesouhlasí s postojem portugalských orgánů v tom smyslu, že dohoda o dluhu vůči Správě sociálního zabezpečení by neměla spadat pod státní podporu, protože samotný dluh vznikl ještě před otevřením portugalského televizního trhu.
The Commission does not agree with the Portuguese authorities that the agreement on the debt with the social security scheme would fall outside the concept of state aid, as the debt itself had been created before the Portuguese broadcasting market was opened up to competition.
Finanční výhoda byla společnosti RTP poskytnuta v květnu 1993 po otevření televizního trhu, čímž jí vlastně byla poskytnuta ekonomická výhoda.
The financial advantage was granted to RTP in May 1993 after the opening-up of the broadcasting market and was therefore able to confer an economic advantage on RTP.
Na základě shora uvedeného došla Komise k závěru, že opatření poskytnutá státem mohla společnosti RTP zabezpečit hospodářskou a finanční výhodu v porovnání s konkurenty, kterým takové prostředky poskytnuty nebyly, a tím byla narušena hospodářská soutěž ve smyslu čl. 87 odst. 1.
Accordingly, the Commission concludes that the measures granted by the State were able to confer an economic and financial advantage on RTP compared with competitors not receiving the same funds and thereby to distort competition within the meaning of Article 87(1).
Dopad na obchodní výměnu mezi členskými státy
Effect on trade between Member States
Opatření státu spadají pod ustanovení čl. 87 odst. 1, neboť ovlivňují obchodní výměnu mezi členskými státy.
State measures fall within the scope of Article 87(1) in so far as they affect trade between Member States.
K tomu dochází vždy, když jsou dané aktivity předmětem obchodu v rámci Společenství.
This is the case whenever the activities in question are subject to intra-Community trade.
V tomto případě společnost RTP, která je příjemcem, vyvíjí aktivity na mezinárodním trhu.
In the present case, the beneficiary RTP is itself active on the international market.
Ve skutečnosti vyměňuje televizní programy prostřednictvím UER (Unie evropských veřejnoprávních televizí) a účastní se systému Eurovize [72].
Indeed, through the European Broadcasting Union it exchanges television programmes and participates in the Eurovision system [72].
Kromě toho je společnost RTP přímým konkurentem soukromých televizních stanic, které vyvíjí činnost na mezinárodním televizním trhu a které mají mezinárodní strukturu vlastníků [73].
Furthermore, RTP is in direct competition with commercial broadcasters that are active on the international broadcasting market and have an international ownership structure [73].
Z toho se tedy dá vyvodit, že opatření ve prospěch společnosti RTP ovlivnila obchodní výměnu mezi členskými státy ve smyslu čl. 87 odst. 1.
Accordingly, it can be concluded that the measures granted to RTP affect trade between Member States within the meaning of Article 87(1).
Závěr o charakteru podpory v rámci opatření ad hoc
Conclusion on the aid nature of the ad hoc measures
Vzhledem k výše uvedenému se musí dojít k závěru, že kromě případných povinností v rámci veřejné služby uložených společnosti RTP představují státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES následující opatření: stanovení splátkového kalendáře dluhu vůči Správě sociálního zabezpečení, navýšení kapitálu v období 1994–1997 a půjčka poskytnutá v roce 1998.
It transpires from the above that, leaving aside possible public service obligations imposed on RTP, the following measures involve state aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty: the debt rescheduling with the social security scheme, the capital injections during the period 1994 to 1997 and the loan granted in 1998.
Jak však již bylo dříve zmíněno, má společnosti RTP uloženu povinnost televizního vysílání v rámci veřejné služby.
However, as mentioned above, RTP is entrusted with a public service broadcasting obligation.
Soudní dvůr Evropských společenství v rámci rozsudku ve věci Altmark prohlásil, že opatření státu, která kompenzují náklady na veřejnou službu, nespadají pod pojem státní podpory v souladu s čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, pokud jsou zároveň splněny tyto podmínky [74]:
The European Court of Justice ruled in Altmark that state measures compensating for public service costs do not qualify as state aid under Article 87(1) of the EC Treaty when the following four conditions are all satisfied [74]:
příjemce musí být účinně pověřen plněním povinností veřejné služby a tyto povinnosti musí být jasně definovány,
the recipient undertaking must actually have public service obligations to discharge, and the obligations must be clearly defined,
parametry, na základě kterých se vypočítá výše kompenzace, musí být předem stanoveny objektivní a transparentní formou,
the parameters on the basis of which the compensation is calculated must be established in advance in an objective and transparent manner,
výše kompenzace nesmí překročit výši prostředků, které jsou zapotřebí na pokrytí celkových anebo částečných nákladů způsobených plněním veřejné služby při zohlednění přiměřeného zisku z plnění těchto povinností,
the compensation cannot exceed what is necessary to cover all or some of the costs incurred in the discharge of public service obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging those obligations,
pokud výběr podniku neproběhne formou veřejné soutěže, úroveň potřebných kompenzací se musí určit na základě analýzy nákladů, které by průměrný, dobře spravovaný a průměrně vybavený podnik potřeboval k plnění těchto povinností.
when the company is not chosen pursuant to a public procurement procedure, the level of compensation needed must be determined on the basis of an analysis of the costs which a typical undertaking, well run and adequately equipped, would have incurred in discharging those obligations.
Pomineme-li první a třetí podmínku, zdá se, že opatření ad hoc uvedená v bodě 151 nesplňují druhou a čtvrtou podmínku rozsudku ve věci Altmark a to z dále uvedených důvodů.
Leaving aside the first and third conditions, the ad hoc measures mentioned in paragraph 151 do not seem to fulfil the second and fourth conditions of Altmark for the reasons given below: