natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Podpora omezená na minimum:
Aid limited to the minimum necessary
Během restrukturalizace se nesmí příliš přecenit rizika. Ta byla stanovena především na znalostech LPFV z ledna roku 2002.
Germany argued that the risks had not been overstated in the course of the restructuring, although they were based on the information on LPFV available in January 2002.
Jejich ohodnocení se může během doby garancí změnit na základě makroekonomických faktorů a intenzivním managementem nemovitostí.
Assessment of the risks could change during the period covered by the guarantees as a result of macroeconomic factors and intensive real estate management.
Bude ale zajištěno, jak uvolněním smluv LPFV s IBG, tak také díky modalitě odstínění LPFV zemí Berlín, že zemí Berlín bude možno uhrazovat jen skutečné nároky z garancí.
However, LPFV’s indemnification agreements with IBG and the detailed arrangements of the Land of Berlin’s risk shield for LPFV served to ensure that only the actual claims on guarantees by the Land of Berlin were refundable.
Pro zajištění vysoce kvalitního managementu má země Berlín u LPFV práva zásahu i udělování pokynů.
The Land of Berlin had the right to intervene and issue instructions in respect of LPFV in order to guarantee high‐quality management.
Byla zavedena také přiměřená kontrolní opatření pro skutečné vyloučení vícenásobného krytí rizik.
Furthermore, appropriate control measures had been introduced to rule out multiple risk coverage in practice.
Rizika z revitalizace a práva nabídky se totiž nekupí aditivně, naopak se násobí.
The risks arising from renewal and the right of offer were not cumulative but interchangeable.
To je zohledněno v nástinu rizik u LPFV.
This factor was taken into account in the description of LPFV’s risks.
Skutečné vícenásobné riziko krytí naproti tomu spočívá v garanci nájmů a úvěrů skupiny BGB.
However, there was actually multiple risk coverage in the case of rent guarantees and credit guarantees for the BGB group.
LPFV zkoumá správnost nároků právně, věcně a účetně.
LPFV verified claims on rent guarantees to ensure they were legally and factually in order and calculated correctly.
Kontrola, která by vyloučila současné nároky z garance kreditů, již probíhá na základě příkazu země Berlín od ledna roku 2003 a je prováděna společností „BCIA Berliner Gesellschaft zum Controlling der Immobilien-Altrisiken mbH“, kterou má tato země jako jediná ve svém podílovém vlastnictví.
Since January 2003 the BCIA Berliner Gesellschaft zum Controlling der Immobilien‐Altrisiken mbH, wholly owned by the Land of Berlin and acting on its behalf, had carried out checks to rule out simultaneous calls on the loan guarantee.
Veškeré výkony LPFV, na které se vztahuje převzetí plnění zemí, budou BCIA detailně prozkoumány z právního, věcného a účetního hlediska, stejně jako legitimita každého nároku z garance úvěrů a bilančních garancí. BCIA je pro zemi silným a účinným aparátem pro minimalizaci škod.
All services performed by LPFV for which the Land had assumed obligations were checked by BCIA in detail from a legal, factual and accounting standpoint, with further checks on the legality of each claim on the credit guarantee and on balance‐sheet guarantees.
Zákon o garancích ze dne 16. dubna 2002 totiž výslovně předpokládá, že v souvislosti a odstíněnými riziky nesmí být provedena žádná platba třetí osobě, pokud k tomu není právní nárok.
BCIA provided the Land with a powerful and effective means of minimising damage, as the Garantiegesetz (Guarantee Law) of 16 April 2002 explicitly stated that no payments may be made to third parties in connection with risk‐shielding, except where there is a legal obligation to do so.
Konkrétně disponuje země, resp. BCIA, o jejíž činnosti musí být čtvrtletně informována poslanecká sněmovna, na základě podrobné dohody vůči společnostem podporovaným pro odstínění rizik, následujícími schvalovacími, kontrolními, příkazními a podobnými právy, jejichž výkon je podrobněji uspořádán podle odpovědnosti a postupu:
More specifically, under the detailed agreement, the Land or BCIA, on whose activities the Land Parliament must receive a report every quarter, enjoyed the following rights with regard to approval, inspection, the issuing of instructions, etc. vis‐à‐vis companies protected by the risk shield, the exercise of which was more closely regulated by a regulation on responsibilities and procedures:
podmínka schválení výplat úvěrových příslibů, pokud jsou překročeny určité mezní hodnoty,
right to reserve approval of payments on loan commitments, where certain value limits were exceeded,
spoluúčast při stanovení seznamu pozitiv a ročního vyúčtování pro bilanční garance,
right to have a say in drawing up the positive list and the annual accounts for balance‐sheet guarantees,
podmínka schválení prodeje aktiv, která podléhají garancím účetní hodnoty, pokud jsou překročeny určité mezní hodnoty,
right to reserve approval of sales of assets underlying the book value guarantee, where certain value limits were exceeded,
podmínka schválení investic, které vedou k dodatečným pořizovacím a výrobním nákladům, pokud jsou překročeny určité mezní hodnoty,
right to reserve approval of investments which lead to additional acquisition and production costs, where certain value limits were exceeded,
podmínka schválení určitých plateb LPFV,
right to reserve approval of certain payments by LPFV,
právo udělovat pokyny IBG a LPFV ohledně obrany proti nárokům,
right to issue instructions to IBG and LPFV on protection against claims,
podmínka schválení odstoupení a jiných dispozic ohledně požadavků podrobné dohody,
right to reserve approval of assignments and other measures concerning claims arising from the detailed agreement,
komplexní informační a dozorová pravomoc,
comprehensive rights to information and inspection,
pravomoc souhlasu ohledně ustanovování auditorů u IBG, IBAG a LPFV,
right to reserve agreement on the appointment of auditors by IBG, IBAG and LPFV,
právo kontroly účetního dvora Berlín,
right of audit by the Berlin Audit Court (Rechnungshof),
podmínka schválení restrukturalizace.
right to reserve approval of restructuring operations.
Banka poskytne významný vlastní příspěvek prodejem majetku nebo dceřiných společností, které nejsou nezbytné pro dlouhodobou životaschopnost.
The bank made its own significant contribution by selling assets or subsidiaries which were not essential for its long‐term viability.
Zde se jedná o významné, i ziskové podíly, které se zpeněží cestou veřejného a transparentního řízení.
The holdings in question were both substantial and profitable and were sold by open and transparent procedures.
K tomu se přidává předpokládaný prodej oblasti služeb spojených s nemovitostmi.
It was also planned to sell the real estate services business.
Další vlastní příspěvek není možný, protože BGB již v roce 2001 vyvinula cestou redukce rizikových aktiv veškeré možné aktivity pro to, aby co nejvíce zabránila další ztrátě vlastních prostředků a aby podpořila kvótu vlastních prostředků.
BGB could make no further contribution of its own, having already done its utmost in 2001 to counter the extensive loss of own resources and to prop up its own‐funds ratio by reducing its risk‐bearing assets.
Byla také potřebná kvóta základního kapitálu a poměr aktiv k vlastnímu kapitálu, předběžně schválené jako záchranná podpora a od roku 2003 vyžadované plánem restrukturalizace.
The core capital and own‐funds ratios targeted from 2003 under the restructuring plan and provisionally approved as rescue aid were also necessary.
Dosažení předběžně schválené kvóty základního kapitálu ve výši 5 % a poměru aktiv k vlastnímu kapitálu ve výši 9,7 %, jakož i od roku 2006 vyžadované kvóty základního kapitálu přibližně 7,5 % a poměru aktiv k vlastnímu kapitálu ve výši přibližně 12 %, je bezpodmínečně nutné pro další chod podniku, včetně solidního hodnocení ratingovými agenturami.
If the undertaking was to survive and obtain a solid rating from rating agencies, it was vital that it achieved the provisionally approved core‐capital ratio of 5 % and the own‐funds ratio of 9,7 % and, from 2006, the target core‐capital ratio of around 7,5 % and the own‐funds ratio of around 12 %.
Zejména s ohledem na [...]* a na [...]* schopnosti likvidity BGB je nepostradatelné nadprůměrné vybavení vlastními prostředky, [...]*.
Given [...]* and BGB’s [...]* liquidity situation, an above‐average capital base was essential if [...]*.
Průměrná kvóta vlastního kapitálu, resp. poměr aktiv k vlastnímu kapitálu zemských bank/spořitelen se v období 1995 až 2000 pohybovala v rozmezí 5,7 % až 6,8 %, resp. 8,9 % až 10,2 %.
Between 1995 and 2000 the average core capital and own‐funds ratios of Land banks/saving banks ranged from 5,7 % to 6,8 % and from 8,9 % to 10,2 % respectively.
Kvóta vlastního kapitálu předběžně povolená pro BGB ve výši 5 % tak leží pod dlouhodobým průměrem se srovnatelnými bankami, zatímco předběžně schválený poměr aktiv k vlastnímu kapitálu představuje rozdíl pouze o 0,1 % oproti střední hodnotě období 1995 až 2000.
BGB’s provisionally approved core‐capital ratio of 5 % was therefore below the long‐term average of comparable banks, while the provisionally approved own‐funds ratio was a mere 0,1 % above the mean value for the years 1995 to 2000.
Tyto kvóty se zdají být velice konzervativní a nezohledňují specifické problémy BGB.
These ratios appeared to be very conservative and failed to take account of BGB’s specific problems.
Kvóty solventnosti celého trhu, tj. soukromých a státních bank v Německu, se pohybovaly — mj. z důvodu v bankovním sektoru chybějící odpovědnosti ručitelů — v rozmezí od 6,3 do 7,3 % (kvóta základního kapitálu), resp. 10,4 % až 11,3 % (poměr aktiv k vlastnímu kapitálu).
In the market as a whole, i.e. private and public banks in Germany, solvency ratios ranged between 6,3 % and 7,3 % (core‐capital ratio) and between 10,4 % and 11,3 % (own‐funds ratio), partly because of the absence of guarantor liability in private banking.
Již s vyhlídkami na odpadnutí odpovědnosti ručitelů pro státní banky se kvóty solventnosti zemských bank/spořitelen pravděpodobně pomalu srovnají s vyšší úrovní soukromých bank.
Even before the guarantor liability for public banks was discontinued, it was likely that the solvency ratios of Land banks/saving banks would gradually be aligned on the higher ratios of private banks.
Díky tomuto efektu se průměrná sazba pro poměr aktiv k vlastnímu kapitálu zemských bank/spořitelen v roce 2006 ceteris paribus (za stejných ostatních podmínek) zvýší z 9,6 % na přibližně 10,9 %.
As a result, the average own‐funds ratios of Land banks/saving banks would ceteris paribus increase from 9,6 % to around 10,9 % in 2006.
Tím se omezí nárazník vlastních prostředků BGB, za předpokladu poměru aktiv k vlastnímu kapitálu předpovídanému v sanačním konceptu pro rok 2006, z [...]* % na pouze přibližně [...]* %.
The restructuring plan estimates BGB’s own‐funds ratio in 2006 at [...]* %; on this basis, BGB’s own resources cushion would be reduced to no more than around [...]* %.
Pro posouzení poměru aktiv k vlastnímu kapitálu tedy nebude relevantní regulační minimum ve výši 8 %, které bylo BAFin fakticky navýšeno na 8,4 % a z důvodu nestabilnosti prakticky leží kolem 8,6 %.
When it came to assessing the own‐funds ratio, what counted therefore was not the statutory minimum of 8 %, which BAFin had in fact increased to 8,4 % and which, allowing for volatility, actually lay around 8,6 %.
Kapitálový trh, resp. ratingové agentury se typicky mnohem více orientují na vhodné orientační body (benchmarky), které ukazují na podstatně vyšší poměr aktiv k vlastnímu kapitálu a podle toho snižují zdánlivě vyšší nárazník vlastních prostředků ve výši téměř [...]* % na přibližně [...]* %.
Instead, the capital market and rating agencies tended to use appropriate benchmarks which entailed considerably higher own‐funds ratios and hence reduced the apparently large own resources cushion from just under [...]* % to around [...]* %.
V roce 2006 byl nezbytný nadprůměrný poměr aktiv k vlastnímu kapitálu [...]*.
An above‐average own‐funds ratio in 2006 was vital [...]*.
Ratingové agentury přikládají při vydání svého hodnocení značný význam struktuře kapitálu a již v minulosti připomínaly zlepšení kvóty základního kapitálu BGB.
Rating agencies attached considerable importance to capital structure and in the past have called for improvements in BGB’s core‐capital ratio.
Na základě těsné korelace mezi ratingem finanční síly a také dlouhodobým ratingem a budoucího odpadnutí záruk ručení je nutné významné zlepšení ratingů finanční síly, aby se zabránilo negativnímu účinku na rozsah a náklady refinancování.
Given the close correlation between the financial strength rating and the long‐term rating, on the one hand, and the forthcoming end of guarantor liability, on the other, a significant improvement in the financial strength rating was required to avoid negative consequences for the scale and cost of refinancing.
K tomu z nového ohodnocení rizikových aktiv podle Basel II vychází výhledově od roku 2006, z důvodu velké nestálosti rizikových aktiv, zvýšená potřeba vlastních prostředků.
Moreover, the reappraisal of risk‐bearing assets under Basel II would probably result in a higher own resources requirement from 2006 onwards because of the increasing volatility of risk‐bearing assets.
STANOVISKA OSTATNÍCH ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
COMMENTS FROM OTHER INTERESTED PARTIES
Na základě zveřejnění rozhodnutí o zahájení řízení v Úředním věstníku Evropských společenství obdržela Komise stanoviska dvou dalších zúčastněných stran, totiž od Berliner Volksbank a od třetí osoby, která požádala o utajení své identity.
In response to the publication of the decision to initiate proceedings in the Official Journal of the European Communities, the Commission received comments from two other interested parties, namely Berliner Volksbank and a third party which asked for its identity to be kept secret.
Stanovisko Berliner Volksbank:
Comments from Berliner Volksbank
Berliner Volksbank namítla, že povolení ohlášené podpory na restrukturalizaci podle čl. 87 odst. 3 Smlouvy o ES nepřichází v úvahu.
Berliner Volksbank argued that there could be no question of authorising the notified restructuring aid under Article 87(3) of the EC Treaty.
Podpory nespadají do kategorie právních institutů odpovědnosti za instituce veřejného práva a ručení za instituce veřejného práva, a tedy neexistují jako podpora.
The aid was also not covered by the statutory arrangements of institutional liability (Anstaltslast) and guarantor liability (Gewährträgerhaftung) and hence was not existing aid.
Opatření pro podporu ve prospěch BGB přesahují dosud známé dimenze.
The aid measures for BGB were on a completely new scale.
Finanční nesnáze BGB souvisí především s mimořádně ztrátovými obchody podniku s uzavřenými fondy nemovitostí.
The bank’s financial difficulties were due in the first place to its extremely exposed business in closed‐end real estate funds.
Příčina ztrát u BGB spočívá v tom, že při pořizování se neprováděly prakticky žádné kontroly.
The reason for BGB’s losses was that virtually no checks had been made when the property had been acquired.
Tím byly garantovány příjmy vkladatelům do fondů.
Yet investors had been guaranteed an income.
Podnik byl považován — možná hlavně kvůli výhodným podmínkám pro vkladatele — za vedoucí podnik na trhu ve spolkovém měřítku.
The undertaking had been regarded throughout the Federal Republic as the market leader — primarily, in all probability, on account of the favourable conditions for investors.
Podpora na restrukturalizaci by sice v jednotlivých případech mohla být ospravedlnitelná, a to vzhledem k rostoucím negativním důsledkům nesolventnosti banky na systém bank a na důvěru veřejnosti.
Restructuring aid could be justified in individual cases given the serious negative consequences of a bank failure for the banking system and public confidence.
Na druhé straně se podle dosavadních rozhodnutí Komise jednalo o příjemce podpory s omezenou regionální působností, takže účinky podpory se koncentrovaly na několik málo konkurentů.
Unlike in previous cases decided by the Commission, however, the aid recipient here operated on a limited regional scale so that the effect of the aid was concentrated on only a few competitors.
Ti byli o to více postiženi důsledky narušení soutěže, zejména Berliner Volksbank, která s BGB konkuruje ve všech svých obchodních oblastech.
These would be hit all the harder by the distortive effects, especially Berliner Volksbank, which competed with the BGB right across its business.
Výše a intenzita podpory by se musely omezit na minimální míru, nutnou na restrukturalizaci.
The level and intensity of the aid should be limited to the minimum necessary for the restructuring.
To však není možno rozeznat.
But this was not apparent.
Garance země za rizika z oblasti nemovitostí odpovídá neomezené doplatkové povinnosti, protože s tím spojená pořizovací povinnost země Berlín v současné době nemůže být vyčíslena, a tak odpovídá „bianko šeku“ pro budoucí ztráty.
The Land guarantee for risks in the property sector was an unlimited additional funding commitment since the Land of Berlin’s associated liability could not currently be estimated and was therefore a ‘blank cheque’ for future losses.
Podniku však nesmí být poskytnuta žádná přebytečná hotovost.
No excess liquidity could be allocated to the undertaking, however.
Již svou výší (21,6 miliard EUR) a délkou trvání (třicet roků) je garance nepřiměřená, zajišťuje bance prakticky neomezenou platební schopnost a tím má významné účinky na narušení trhu.
Given its amount (EUR 21,6 billion) and its duration (30 years), the guarantee was already disproportionate: it gave the bank virtually unlimited creditworthiness and distorted competition quite considerably.
Díky úplnému zbavení banky rizik z obchodů se službami v oblasti nemovitostí v operativním bankovním obchodování získá BGB „bezpodmínečnou licenci“ k předkládání nabídek za libovolných podmínek, např. při prodeji nebo pronájmu nemovitostí.
By being completely indemnified against the risks of property servicing in operational banking, BGB was receiving an ‘unconditional licence’ to submit offers on whatever terms it wanted, e.g. when selling or leasing property.
Zejména pokud by takto banka dosáhla ztrát, byly by tyto ztráty zemí Berlín znovu plně kompenzovány.
Even if the bank were to make losses in the process, these would be fully compensated by the Land of Berlin.
Ve svém výsledku tím garance svou výší odpovídá neomezené doplatkové povinnosti, která již ve své podstatě nemůže být schválena a chybí v ní nutná konkretizace ve smyslu příslušného zákona.
Consequently, the guarantee was an additional funding commitment of unlimited amount which, by its very nature, could not be authorised and which was also not defined in the underlying legislation.
Kumulativní záruka přísunu kapitálu a záruka odstínění rizik by dále vedly k dvojitému krytí.
In addition, the capital injection combined with the risk‐hedging guarantee provided double cover.
Při stanovení subvenčního ekvivalentu záruky by se muselo zohlednit to, že by to byla zcela jistě otázka velkého objemu dluhů.
When determining the grant equivalent of the guarantee, the fact that much of it would definitely be used should be taken into account.
V nejnepříznivějším případě vychází země z částky 6,1 miliard EUR. Pokud se musí realisticky počítat s výskytem případu ručení (což zjevně nelze vyčíslit), odpovídá výše podpory garance jejímu nominálnímu obnosu.
In the least favourable scenario, the Land was assuming EUR 6,1 billion. Since it was realistic to expect that the guarantee would be invoked (though, plainly, a precise figure could not be given), its aid intensity would correspond to the nominal amount.
Trh finančních služeb se vyznačuje silnou konkurencí mezi podmínkami s významným tlakem na marže.
The market for financial services was characterised by strong competition on terms, with considerable pressure on margins.
Proto lze očekávat, že BGB předá dál svoji výhodu získanou podporou a tím dojde k významnému narušení hospodářské soutěže na úkor jejích soutěžitelů.
It was therefore to be expected that BGB would pass on the full advantage conferred by the aid to the market and thus considerably distort competition to the detriment of its competitors.
To je mimořádně vážné, protože podpora bude poskytnuta subjektu s vedoucím postavením na trhu v regionu Berlín/Braniborsko, jehož podíl na trhu je podle vlastního ohodnocení téměř 50 % a který má více než 50 % všech poboček kreditních ústavů v Berlíně.
This was a particular cause for concern because the aid was being granted to the market leader in the Berlin/Brandenburg region, whose market share in that region relative to the lending business as a whole was, on BGB’s own estimation, just under 50 % and which owned just over 50 % of all branches of credit institutions in Berlin.
BGB stojí s Berliner Volksbank a se svými hlavními oblastmi obchodu — obchodu se soukromými zákazníky a se zákazníky z vrstev středních podniků — v bezprostředním centru soutěže a obsazuje k dnešnímu dni podíl na trhu, který je mnohokrát vyšší než podíl Berliner Volksbank.
BGB was a direct competitor of Berliner Volksbank in the latter’s main fields of business, i.e. personal banking and banking for medium‐sized corporate clients, and already had a market share many times larger than Berliner Volksbank’s.
Podpora tím přispívá k další hospodářské „konsolidaci moci“ na berlínském bankovním trhu.
The aid thus contributed to a further economic ‘consolidation of power’ in the Berlin banking market.
Poměrně silná pozice BGB na trhu je také důsledkem strategie více obchodních značek BGB, která se objevuje ve spojení s více ústavy pod různými obchodními značkami, resp. firmami.
The bank’s comparatively strong market presence was also a consequence of the multibrand strategy of BGB, which was operating with several institutions under different brands or business names.
BGB sleduje takovou obchodní strategii, která se oddělila od strategie rentability a díky svým subvenčním podmínkám vedla k vytlačení konkurence.
BGB was pursuing a business strategy which had detached itself from profitability strategies and, through its subsidised conditions, had become predatory.
Předložený plán restrukturalizace není vhodný z důvodu nedostatku konečného konceptu trvalého ozdravení, které by umožnilo obnovení životaschopnosti podniku. Je založen na optimistických předpokladech, není dostatečně konkrétní a nadměrně zdůrazňuje pozitivní aspekty.
Because it lacked a cogent plan for a sustained recovery, the proposed restructuring programme would not restore the long‐term profitability of the undertaking.
Kromě toho není určen k tomu, aby zajistil dlouhodobou rentabilitu a tím životaschopnost podniku, protože vychází pouze z cílové rentability cca.
It was based on overly optimistic assumptions, was not sufficiently specific and overemphasised positive aspects.
6 — 7 %, což je pouze polovina průměru běžného v oboru.
Moreover, it was not suited to ensuring the long‐term profitability and hence the viability of the undertaking since it set out to achieve a target profitability of only some 6 to 7 %, which was only half as much as the usual average for the sector.
Konečně se koncept restrukturalizace nezmiňuje ani o budoucích právně-podpůrných povinnostech splatnosti ohledně související kontroly přesunu WBK na zemskou banku v roce 1993.
Lastly, the restructuring programme did not mention future aid reimbursement obligations associated with the pending investigation of the transfer of WBK to the Land bank in 1993.
Nutnost zmírnění nepříznivých účinků na soutěžitele, daná pokyny Komise, omezením přítomnosti příjemce podpory na relevantních trzích po ukončení restrukturalizace, nebyla dostatečně zohledněna, protože obchodní aktivity na relevantních trzích budou dokonce rozšířeny.
Insufficient attention was paid to the need, identified in the Commission’s guidelines, to reduce the adverse effects on competitors by limiting the presence of the aid recipient on the relevant markets after restructuring since business activities in the relevant markets would actually expand.