natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jestliže by měl podnik působit v odvětví, jež vytváří zboží nebo služby, se kterými nelze obchodovat a které nelze vyvážet, nebyl by konkurentem podnikům, jež působí v odvětvích vytvářejících uvedené zboží či služby.
Where an undertaking operated in a sector producing goods or services that cannot be traded or exported, it would not be in competition with other undertakings operating in sectors producing the same goods or services.
Italské orgány zdůrazňují, že opatření platí teprve jeden rok a že výhody poskytované podnikům účastnícím se výstavních veletrhů v zahraničí tudíž významně nenarušují fungování společného trhu.
Third, the Italian authorities stress that the measure is in force for one year only, and that therefore the advantage given to undertakings participating in trade fairs abroad does not significantly distort the functioning of the common market.
V. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
V. ASSESSMENT OF THE MEASURE
Komise po zohlednění připomínek podaných italskými orgány potvrzuje postoj vyjádřený v dopise ze dne 18. března 2004, jímž bylo zahájeno formální řízení, totiž že předmětný režim představuje státní podporu, neboť souhrnně splňuje kritéria stanovená v čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
Having considered the observations submitted by the Italian authorities, the Commission maintains the position it expressed in the letter of 18 March 2004 initiating the formal investigation procedure, namely that the scheme under examination constitutes state aid because it cumulatively fulfils all the relevant criteria laid down in Article 87(1) of the EC Treaty.
Má-li být opatření považováno za podporu, musí především příjemcům poskytovat výhodu, která snižuje náklady, které by příjemci za normálních okolností při své obchodní činnosti nesli.
First, to be considered aid a measure must afford the beneficiaries an advantage that reduces the costs they would normally bear in the course of their business.
Všechny podniky v Itálii podléhají dani z příjmu právnických osob, jež se vypočítává z čistého zisku, který je výsledkem rozdílu mezi hrubými příjmy a výdaji podniku, jak je uvedeno v jejich účtech.
All undertakings in Italy are liable for corporate income tax charged on their net profits resulting from the difference between their gross revenues and their business expenses as indicated in their accounts.
Režim poskytuje příjemcům hospodářskou výhodu, která se rovná snížení daňového základu o částku odpovídající nákladům na účast na výstavách v zahraničí, která se připočte k obvyklému odpočtu z hrubého zisku podniku, který se k daňovým účelům připouští.
The scheme affords the beneficiaries an economic advantage consisting in the reduction of their taxable profits by an amount corresponding to the costs incurred through taking part in trade fairs abroad, in addition to the ordinary deduction from gross revenues permitted for tax purposes.
Podnik, který je příjemcem podpory a který nese takové náklady, zanese do účetní rozvahy zápornou úpravu, což s sebou nese snížení daně z příjmu právnických osob v předmětném daňovém období.
A beneficiary undertaking incurring such costs posts in its accounts a corresponding negative adjustment having the effect of lowering the corporate income tax burden for the tax year in question.
Výhoda se nakonec projeví v nižší platbě daně za daňové období, což tedy příjemci přináší finanční výhodu.
This advantage finally results in lower payments of tax due for the year, constituting a financial benefit for the beneficiary.
Itálie v podaných připomínkách podotýká, že předmětný režim příjemcům nepřináší významné výhody na úrovni hospodářské soutěže, neboť má dopad pouze na skutečně hrazené náklady. Podotýká rovněž, že se uplatňují tytéž mechanismy jako pro jiné odpočty z italského zákona o dani z příjmu.
In its submissions, Italy observed that the scheme in question does not confer any significant competitive advantages on its beneficiaries in that its effects are limited to the costs actually incurred, and the same mechanisms are applied as for the other deductions allowed by the Italian Income Tax Code (TUIR).
Komise má však za to, že předmětný odpočet, jak italské orgány uznávají, je výjimečný vzhledem k obvyklému odpočtu, který se uplatňuje k daňovým účelům, a měl by být tudíž považován za výhodu, která snižuje náklady, které podniky podléhající dani z příjmu právnických osob v Itálii obvykle nesou.
The Commission considers, however, that, as the Italian authorities have recognised, the deduction at issue is extraordinary with respect to the normal deduction allowed for tax purposes and should therefore be viewed as an advantage reducing costs normally borne by undertakings liable to corporate income tax in Italy.
Komise tudíž potvrzuje své posouzení, podle něhož předmětný režim příjemcům poskytuje hospodářskou a finanční výhodu v podobě snížení daňového základu v Itálii.
The Commission therefore confirms its appraisal that the scheme in question provides its beneficiaries with an economic and financial advantage taking the form of a reduction of taxable profits in Italy.
Výhoda musí být poskytnuta státem nebo prostřednictvím státních zdrojů.
Second, the advantage must be granted by the State or through state resources.
Jelikož Itálie nepodala připomínky, Komise potvrzuje posouzení učiněné při zahájení formálního řízení, podle něhož lze výhodu přisuzovat státu, neboť spočívá v zřeknutí se daňového výnosu, který za normálních okolností italská státní pokladna inkasuje.
As the Italian authorities did not submit any objections, the Commission confirms the appraisal made when initiating the formal investigation procedure, according to which the advantage is attributable to the State as it consists in the forgoing of tax revenues normally collected by the Italian Treasury.
Opatření musí být specifické nebo selektivní, neboť podporuje „určité podniky nebo určité výroby“.
Third, the measure must be specific or selective in that it favours ‘certain undertakings or the production of certain goods’.
Italské orgány především tvrdí, že opatření je dostupné všem podnikům, které podléhají zdanění v Itálii a které uskutečňují určité investice podporované italskou vládou, a to podle cílů hospodářské politiky, jež předmětný režim sleduje.
The Italian authorities essentially maintain that the measure is open to all undertakings taxable in Italy and carrying out certain investments which are favoured by the Italian Government, according to the economic policy objectives pursued by the scheme in question.
Komise po pečlivé analýze potvrzuje, že režim výjimečného daňového odpočtu, který Itálie stanovila, je specifickým režimem podporujícím pouze podniky, které nesou určité způsobilé výdaje na účast na výstavních veletrzích v zahraničí, přičemž z něj jsou vyňaty jiné podniky, které se uvedených veletrhů neúčastní.
After attentive scrutiny, the Commission confirms its opinion that the exceptional tax deduction scheme enacted by Italy constitutes a specific scheme favouring only the undertakings incurring certain eligible expenses concerned with participation in trade fairs abroad and excluding other undertakings not participating in these fairs.
I když je režim v zásadě přístupný všem podnikům, které se na základě dobrovolnosti účastní výstavních veletrhů v zahraničí, ve skutečnosti podporuje pouze podniky, které působí v odvětví vývozů, a pro jiná hospodářská odvětví není přístupný.
Even if it is in principle open to all undertakings participating in trade fairs abroad on a voluntary basis, the scheme effectively favours only the undertakings engaged in exporting and is not open to other business sectors.
Podle judikatury Soudního dvora jsou výhody poskytované podnikům, které se věnují vývozům a které nesou určité výdaje spjaté se zmíněnými vývozy, selektivní povahy [4].
According to the case law of the Court of Justice, advantages granted to undertakings that carry on export activities and incur certain expenses related to those activities are selective in nature [4].
Komise nemůže přijmout argumentaci italských orgánů, podle níž podniky, které nevykonávají obchodní a vývozní činnost, nemohou být srovnávány s podniky, které se věnují obchodní činnosti, a že režim je tudíž obecný.
The Commission cannot accept the argument put forward by the Italian authorities that undertakings not involved in trading and exporting cannot be compared with those involved in trading and therefore that the scheme is general.
Komise má za to, že výhoda daná vynětím určitých zvláštních výdajů ze zdanitelného základu nemůže být považována za obecné opatření, jelikož se omezuje pouze na podniky, které se zabývají vývozem, a připočívává se k běžnému daňovému odpočtu.
The Commission considers that, since the advantage conferred by excluding certain specific expenses from the tax base is limited only to undertakings carrying on export activities and comes on top of the ordinary tax deduction, it cannot be considered a general measure.
Komise rovněž zdůrazňuje, že italské orgány neprokázaly, že opatření je odůvodněné povahou nebo strukturou daňového systému.
The Commission further notes that the Italian authorities have not demonstrated that the measure is justified by the nature or general scheme of the tax system.
Výhody poskytované příjemcům nejsou v žádném případě v souladu s vnitřní logikou italského daňového systému a jsou výjimečné a dočasné.
In any event, the advantages conferred on the beneficiaries are not consistent with the internal logic of the Italian tax system and are of an exceptional and temporary nature.
Komise potvrzuje, že se podle jejího názoru jedná o režim zvláštní povahy, neboť například podporuje pouze podniky, které působí v odvětví vývozů a které se tudíž „věnují vystavování výrobků“ na veletrzích v zahraničí, na rozdíl od podniků, které poskytují služby, na rozdíl od obchodníků se zbožím, které nemůže být vystavováno na veletrzích, a na rozdíl od obchodníků, kteří se zúčastňují místních veletrhů.
The Commission therefore confirms its view that the scheme is specific because, for example, it favours only undertakings that are engaged in exporting and accordingly ‘exhibit products’ at trade fairs abroad, as opposed to service undertakings, undertakings trading in goods not suitable for being exhibited at trade fairs, and undertakings taking part in trade fairs in Italy.
Komise rovněž potvrzuje, že má i nadále pochybnosti ohledně toho, že všechny podniky podléhající zdanění v Itálii mají nárok na stejnou úroveň výhod pokud jde o výstavní veletrhy, jichž se v zahraničí účastní.
The Commission also confirms its initial doubts as to whether all the companies subject to tax in Italy are entitled to the same level of benefits with respect to trade fairs in which they take part abroad.
Italské orgány potvrdily, že výdaje, které jsou způsobilé pro předmětnou pobídku, zahrnují rovněž výdaje stálé provozovny v zahraničí patřící italskému podniku, která má od ústředí stupeň nezávislosti stanovený v článku 162 italského zákona o dani z příjmu nebo v příslušných platných dohodách o daních se zemí, v níž je stálá provozovna umístěna.
The Italian authorities have confirmed that the expenses eligible for the incentive at issue also include those incurred by a foreign permanent establishment of an Italian company which assumes a degree of independence from its head office, as provided by Article 162 TUIR or under the relevant tax conventions in force with the country where the permanent establishment is situated.
Itálie však tvrdí, že předmětná výhoda se použije pouze tehdy, pokud v souladu s čl. 1 odst. 1 písm. b) nařízení č. 269/2003 předmětné výdaje hradí přímo italský příjemce.
However, Italy maintains that the advantage in question is applicable only if, in accordance with Article 1(1)(b) of DL 269/2003, the expenses in question are directly incurred by an Italian beneficiary.
Tato skutečnost nutí stálé provozovny nebo pobočky v zahraničí patřící italským podnikům, aby předmětné výdaje připsaly přímo italskému ústředí, aby mohly využít daňového odpočtu, přičemž jsou z výhody fakticky vyňaty stálé provozovny v zahraničí patřící podnikům se sídlem v Itálii.
This obliges foreign establishments or branches of Italian companies to charge the expenses in question directly to an Italian office in order to benefit from the tax reduction in question, effectively excluding foreign establishments of Italian-based undertakings from the advantage at issue.
Komise dochází k závěru, že i z tohoto důvodu režim zřejmě není přístupný pro všechny podniky podléhající zdanění v Itálii za rovných podmínek.
The Commission concludes that for this reason too the scheme does not seem open to all undertakings on an equal basis.
Opatření ovlivňuje hospodářskou soutěž a obchodní výměnu mezi členskými státy.
Finally, the measure must affect competition and trade between Member States.
Itálie především tvrdí, že opatření ani v nejmenším neovlivňuje hospodářskou soutěž nebo že jeho účinky na hospodářskou soutěž nejsou vzhledem ke krátké době trvání předmětného režimu významné.
Italy essentially maintains that the measure does not affect competition at all or, alternatively, that its effects on competition are insignificant given the short duration of the scheme in question.
Komise s přihlédnutím k účinkům opatření potvrzuje posouzení učiněné při zahájení formálního řízení.
Considering the effects of the measure, the Commission confirms the appraisal made when initiating the formal investigation.
Aby opatření narušovalo hospodářskou soutěž, je podle ustálené judikatury Soudního dvora [5] dostačující, aby příjemce podpory konkuroval ostatním podnikům na trzích, jež jsou otevřeny hospodářské soutěži.
In line with settled case law of the Court [5], for a measure to distort competition it is sufficient that the recipient of the aid competes with other undertakings on markets open to competition.
Komise zejména zdůrazňuje, že předmětné opatření narušuje hospodářskou soutěž a obchodní výměnu mezi členskými státy, protože cíle a účinky režimu mají na zřeteli právě zlepšení podmínek obchodní výměny pro příjemce při vývozu jejich zboží na zahraniční trhy a tudíž přímo postihují podniky, které se zabývají mezinárodním obchodem, a to včetně obchodu v rámci Společenství.
In particular, the Commission confirms that the measure distorts competition and trade between Member States because its objectives and effects are specifically concerned with improving the trading conditions of the beneficiaries in exporting their goods to foreign markets and therefore directly affect companies active in international trade, including intra-Community trade.
Kromě toho rovněž podpory na vývoz mimo Společenství mohou ovlivnit obchod v rámci Společenství a narušit hospodářskou soutěž uvnitř Společenství [6].
Moreover, even aid for extra-Community export activities may affect intra-Community trade and distort competition within the Community [6].
Komise nemůže přijmout argumentaci o omezených dopadech na hospodářskou soutěž, které režim způsobil, protože skutečnost, že režim zůstane v platnosti pouze jeden rok, nevylučuje, že by dotčené částky mohly být natolik významné, aby měly značný dopad na určité trhy.
The Commission cannot accept the argument concerning the scheme’s limited effects on competition, because the fact that the measure remains in force for only one year does not rule out the possibility that the amounts involved may be large enough to have significant effects on certain markets.
To platí zejména v případech, kdy příjemci jsou velké podniky, které se zpravidla účastní velkého počtu veletrhů.
This is particularly true where the beneficiaries are large companies that normally take part in many trade fairs.
Vzhledem k tomu, že podpora není v absolutních hodnotách omezena, mohla by být částka podpory podstatná.
Moreover, given that the aid is not limited in absolute terms, its amount could be substantial.
Omezená částka podpor by v každém případě nebyla dostačující, aby byla vyloučena možnost narušení hospodářské soutěže a obchodu mezi členskými státy.
In any event, the limited amount of the aid would not be enough to rule out the possibility of competition and trade between Member States being distorted.
Kromě toho se jeví jako rozumné domnívat se, že vzhledem ke krátkodobé platnosti opatření podniky, které se zpravidla neúčastní výstavních veletrhů, nebudou moci využít stanovených výhod, zejména pokud budou muset uvedené podniky přijmout rozhodnutí, zda vstoupit na nový trh.
In addition, it seems reasonable to assume that the short period of validity of the measure will not allow undertakings that do not normally take part in trade fairs to benefit from the advantage provided, in particular if these companies have to take decisions such as whether or not to enter a new market.
Zdá se tedy, že opatření má především podporovat podniky, které se již běžně účastní výstavních veletrhů, včetně podniků, které se především zabývají právě organizováním a řízením výstav výrobků na veletrzích a které by neúměrně využívaly předmětné pobídky, neboť nejsou výslovně vyňaty z působnosti čl. 1 odst. 1 písm. b) nařízení č. 269/2003.
The measure therefore seems more aimed at benefiting firms that already commonly use trade fairs, including companies whose main business objective is specifically to organise and manage the exhibition of products at trade fairs, which would disproportionately benefit from the incentive at issue because they are not expressly excluded from the scope of Article 1(1)(b) of DL 269/2003.
Oprávněnost režimu
Legality of the scheme
Italské orgány začaly režim uskutečňovat, aniž by jej Komisi předem oznámily, a tím nedodržely povinnost stanovenou v čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES.
The Italian authorities have put the scheme into effect without prior notification to the Commission and have therefore failed to fulfil their obligation under Article 88(3) of the EC Treaty.
Pokud opatření představuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES a pokud bylo uskutečňováno bez předchozího schválení Komise, jedná se o protiprávní podporu.
Insofar as the measure constitutes state aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty and has been put into effect without prior approval from the Commission, it is to be classed as illegal aid.
Pokud opatření představuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, musí být slučitelnost předmětného opatření posuzována na základě výjimek stanovených v čl. 87 odst. 2 a v čl. 87 odst. 3 Smlouvy o ES.
Insofar as the measure constitutes state aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty, its compatibility must be assessed in the light of the exceptions provided for in Article 87(2) and (3) of the EC Treaty.
Italské orgány výslovně nenapadly posouzení Komise, které bylo vyloženo v dopise ze dne 18. března 2004, jímž bylo zahájeno formální šetření a podle nějž se v daném případě nepoužije žádná z výjimek podle čl. 87 odst. 2 a 3 Smlouvy, na jejichž základě mohou být státní podpory považovány za slučitelné se společným trhem.
The Italian authorities have not explicitly challenged the Commission’s assessment, set out in its letter of 18 March 2004 initiating the formal investigation, that none of the exceptions provided for in Article 87(2) and (3) of the EC Treaty, whereby state aid may be considered compatible with the common market, applies in the present case.
Komise tudíž potvrzuje své posouzení, které je již uvedeno v bodech 25 až 32 dopisu ze dne 18. března 2004.
The Commission therefore confirms its assessment as set out in points 25 to 32 of its letter of 18 March 2004.
Výhody v daném případě souvisejí s nezpůsobilými výdaji na podpory podle nařízení o blokových výjimkách nebo podle pokynů Společenství.
The advantages in question are linked to expenses that are not eligible for aid under any of the block exemption regulations or Community guidelines.
Pokud jde zejména o účast na výstavních veletrzích, nařízení Komise (ES) č. 70/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory malým a středním podnikům [7] [8] v čl. 5 písm. b) stanoví, že podpory pro účast na veletrzích jsou jsou přípustné pouze tehdy, pokud nepřekročí 50 % způsobilých nákladů a na první účast malého nebo středního podniku na určitém veletrhu nebo výstavě, zatímco předmětná daňová pobídka se vztahuje na všechny podniky a všechny příslušné náklady na účast na jakékoli výstavě v zahraničí.
With special reference to participation in trade fairs, Article 5(b) of Commission Regulation (EC) No 69/2001 of 12 January 2001 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to de minimis aid [7] [8] provides that aid for participation in trade fairs is only admissible if it does not exceed 50 % of the eligible costs and for the first participation by an SME in a particular fair or exhibition, while the tax incentive in question concerns all companies and all costs associated with taking part in any trade fairs abroad.
Výjimky stanovené v čl. 87 odst. 2 Smlouvy o ES týkající se podpor sociální povahy poskytovaných jednotlivým spotřebitelům, podpor určených k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi a podpor poskytovaných určitým oblastem Spolkové republiky Německo se v tomto případě nepoužijí.
The exceptions provided for in Article 87(2) of the EC Treaty, which concern aid of a social character granted to individual consumers, aid to make good the damage caused by natural disasters or exceptional occurrences and aid granted to certain areas of the Federal Republic of Germany, do not apply in this case.
Nepoužije se ani výjimka podle čl. 87 odst. 3 písm. a) Smlouvy o ES, která stanoví, že mají být schváleny podpory, které mají napomáhat hospodářskému rozvoji oblastí s mimořádně nízkou životní úrovní nebo s vysokou nezaměstnaností.
Neither does the scheme qualify for the exception allowed by Article 87(3)(a) of the EC Treaty for aid to promote the economic development of areas where the standard of living is abnormally low or where there is serious underemployment.
Stejně tak nelze režim považovat za významný projekt společného evropského zájmu a není rovněž určen k nápravě vážné poruchy v hospodářství Itálie, jak stanoví čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES. Jeho cílem rovněž není pomoc kultuře a zachování kulturního dědictví, jak stanoví čl. 87 odst. 3 písm. d) Smlouvy o ES.
In the same way, the scheme cannot be considered to be a project of common European interest or to remedy a serious disturbance in Italy’s economy, as provided for by Article 87(3)(b) of the EC Treaty; nor does it have as its object the promotion of culture and heritage conservation as provided for by Article 87(3)(d) of the EC Treaty.
Režim je třeba posuzovat na základě čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES.
Finally, the scheme in question must be examined in the light of Article 87(3)(c) of the EC Treaty.
Uvededený článek upravuje schvalování podpor, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
This Article provides for the authorisation of aid to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas, where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent that is contrary to the common interest.
Daňové úlevy, které jsou prostřednictvím režimu poskytovány, nesouvisejí s konkrétními investicemi, s vytvářením pracovních míst nebo s konkrétními projekty.
The tax advantages granted by the scheme are not linked to specific investments, job creation or specific projects.
Tyto daňové úlevy představují zkrátka snížení nákladů, které by měly dotčené podniky za normálních okolností při vývozní činnosti nést, a měly by tudíž být považovány za státní podpory na provoz související s vývozem.
They simply constitute a reduction in the costs that would normally have to be borne by the firms concerned in the course of their export business and must therefore be regarded as export linked operating aid.
V souladu s běžnou praxí Komise se tyto podpory nepovažují za slučitelné se společným trhem.
In line with the Commission’s standard practice, such aid is considered to be incompatible with the common market.