natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pravidlo de minimis nelze použít na ospravedlnění použití režimu oprávněných společností.
The de minimis rule cannot be used to justify the application of the Qualifying Companies regime.
Neexistuje žádný mechanismus, který by bránil poskytnutí podpory přesahující povolenou výši podle pravidla de minimis, ani opatření nevylučuje odvětví, kde se pravidlo de minimis nepoužije.
There is no mechanism to prevent the grant of aid in excess of that allowed under the de minimis rule, nor does the measure exclude sectors where the de minimis rule does not apply.
Závěrem budiž uvedeno, že opatření musí být specifické nebo výběrové v tom smyslu, že zvýhodňuje „určité podniky nebo určitá odvětví výroby“.
Last, the measure must be specific or selective in that it favours ‘certain undertakings or the production of certain goods’.
Příjemci využívající výhod opatření jsou gibraltarské společnosti, z jejichž akcií nemůže plynout prospěch žádnému občanu Gibraltaru nebo osobě s trvalým pobytem v Gibraltaru.
The beneficiaries of the measure are Gibraltar companies in whose shares no Gibraltarian or Gibraltar resident may have a beneficial interest.
Oprávněné společnosti navíc za normálních okolností nemohou obchodovat nebo provozovat podnikatelskou činnost v Gibraltaru s občanem Gibraltaru nebo osobou s trvalým pobytem v Gibraltaru.
In addition, Qualifying Companies may not in normal circumstances trade or carry on business in Gibraltar with Gibraltarians or residents of Gibraltar.
Opatření je proto výběrové do té míry, do jaké poskytuje privilegované daňové zacházení společnostem, které nejsou vlastněny obyvateli Gibraltaru a které provádějí činnost v Gibraltaru nebo z Gibraltaru.
The measure is therefore selective, in so far as it grants privileged tax treatment to those non-Gibraltar owned companies operating in or from Gibraltar.
Připomínka, že opatření není výběrové proto, že jakákoliv osoba může založit oprávněnou společnost a že omezení týkající se dostupnosti statusu oprávněné společnosti je aktem obrácené diskriminace vůči osobám s trvalým pobytem v Gibraltaru neprokazuje, že opatření není výběrové.
The observation that the measure is not selective because any person can establish a Qualifying Company and that the limitations on the availability of Qualifying Company status is an act of reverse discrimination against Gibraltar residents fails to demonstrate that the measure is not selective.
Při zkoumání opatření se musí provést srovnání s obecně použitelným systémem, v tomto případě se standardním režimem daně právnických osob v Gibraltaru.
When examining a measure, comparison must be made with the generally applicable system, in this case the standard regime of corporation tax in Gibraltar.
Režim oprávněných společností je nepochybně výjimkou z obecného systému.
The Qualifying Company regime is clearly an exception to the general system.
Komise bere na vědomí připomínky Spojeného království o regionální specifičnosti.
The Commission notes the United Kingdom's observations on regional specificity.
Komise také bere na vědomí, že Spojené království se nepokusilo argumentovat, že režim oprávněných společností představuje obecné opatření v rámci daňové jurisdikce Gibraltaru.
The Commission also notes that the United Kingdom has not attempted to argue that the Qualifying Companies regime constitutes a general measure within the Gibraltar tax jurisdiction.
Komise proto trvá na svém závěru, že opatření je ve své podstatě výběrové v rámci Gibraltaru.
The Commission accordingly stands by its conclusion that that the measure is materially selective within Gibraltar.
Není proto nutné zkoumat v tomto případě otázku regionální selektivity, která je podrobně zhodnocena v rozhodnutí Komise ze dne 30. března 2004 o gibraltarské vládní reformě daně právnických osob [19].
It is therefore not necessary to examine in this case the question of regional selectivity which is assessed in detail in the Commission decision of 30 March 2004 on the Gibraltar Government Corporation Tax Reform [19].
Existující podpora nebo protiprávní podpora
Existing aid or illegal aid
Tato otázka byla posuzována Soudem prvního stupně, který zamítl argumenty vlády Gibraltaru vůči prozatímnímu posouzení Komise o protiprávní podpoře s ohledem na režim oprávněných společností [20].
This question has been considered by the Court of First Instance, which rejected the Government of Gibraltar's arguments against the Commission's provisional assessment of illegal aid in respect of the Qualifying Companies regime [20].
Bez ohledu na to, zda byly právní předpisy o oprávněných společnostech vytvořeny podle režimu daňově osvobozené společnosti z roku 1967, byly vydány v roce 1983, tedy po přistoupení Spojeného království ke Společenství.
Regardless of whether it was modelled on the 1967 Exempt Company regime, the Qualifying Company legislation was enacted in 1983, after the United Kingdom's accession to the Community.
Nelze je tedy považovat za „existující podporu“ ve smyslu čl. 1 písm. b) bodu i) nařízení (ES) č. 659/1999.
It therefore cannot be considered to be ‘existing aid’ within the meaning of Article 1(b)(i) of Regulation (EC) No 659/1999.
Soud prvního stupně sám rozhodl, že byly dostatečné důvody, aby Komise zahájila formální vyšetřovací řízení.
The Court of First Instance itself concluded that there were sufficient grounds for the Commission to open the formal investigation procedure.
Již v roce 1973 Evropský soudní dvůr výslovně potvrdil použitelnost pravidel státní podpory na fiskální opatření [21].
As early as 1973, the European Court of Justice expressly confirmed the applicability of the State aid rules to fiscal measures [21].
Dokonce i když bylo málo příkladů činnosti Komise vůči obecným opatřením týkajícím se daně právnických osob, neovlivní to existující nebo protiprávní povahu opatření podpory.
Even if there have been few examples of Commission action against general corporate tax measures, this does not affect the existing or illegal nature of the aid measure.
V tomto případě nejsou právní předpisy o oprávněných společnostech obecným opatřením týkajícím se daně právnických osob, jsou však značně specifické v jejich oblasti působnosti.
In this case, the Qualifying Companies legislation is not a general corporate tax measure, but quite specific in its scope.
V každém případě použití ustanovení Smlouvy poprvé na určitou situaci nepředstavuje použití nového pravidla se zpětnou platností.
In any event, the application of a Treaty provision for the first time to a particular situation does not constitute the retroactive application of a new rule.
Právní předpisy o oprávněných společnostech nebyly oznámeny Komisi v souladu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy.
The Qualifying Companies legislation was not notified to the Commission in accordance with Article 88(3) of the Treaty.
Skutečnost, že byly dány na vědomi skupině Primarolo, nemůže být považována za formální oznámení Komisi podle pravidel státní podpory.
The fact that it was brought to the attention of the Primarolo group cannot be treated as formal notification to the Commission under the State aid rules.
Pokud jde o oznámení představující správní inovaci nebo politické prohlášení, Soud prvního stupně již potvrdil [22] že „nikde v oznámení Komise neuvádí žádnou změnu postupu ohledně svých rozhodnutí týkajících se posuzování daňových opatření ve světle článků 87 a 88 Smlouvy o ES“.
As for the Notice constituting an administrative innovation or policy statement, the Court of First Instance has already confirmed [22] that ‘nowhere in (the Notice) does the Commission announce any change of practice in its decisions concerning the assessment of tax measures in the light of Article 87 EC and 88 EC’.
Z toho proto vyplývá, že Spojené království se mýlí, když prohlašuje, že opatření, jako např. režim oprávněných společností, mohla být klasifikována jako státní podpora teprve po zveřejnění oznámení.
It therefore follows that the United Kingdom is wrong to assert that measures such as the Qualifying Companies regime were not capable of being classified as State aid until after the publication of the Notice.
Před svým tvrzením, že právní předpisy o oprávněných společnostech se staly podporou až poté, kdy vstoupily v platnost v roce 1983 ve smyslu čl. 1 písm. b) bodu v) nařízení (ES) č. 659/1999, vláda Gibraltaru argumentovala s podporou Spojeného království, že opatření předcházelo liberalizaci pohybu kapitálu o 10 let.
In advancing its claim that the Qualifying Companies legislation became aid only after it was put into effect in 1983 in the sense of Article 1(b)(v) of Regulation (EC) No 659/1999, the Government of Gibraltar argues, with the support of the United Kingdom, that the measure predates the liberalisation of capital movements by 10 years.
Ovšem tato obecná připomínka nebyla podpořena specifickými argumenty týkajícími se oprávněných společností, a proto nemůže per se prokázat, že opatření v roce 1983 nepředstavovalo podporu.
However, this general observation has not been supported by specific arguments relating to Qualifying Companies and therefore cannot, per se, establish that the measure, in 1983, did not constitute aid.
Z právních předpisů samotných je zřejmé, že neexistovala žádná omezení hospodářských odvětví, ve kterých mohou oprávněné společnosti uskutečňovat činnost.
It is clear from the legislation itself that there are no limitations on the sectors of economic activity in which Qualifying Companies can engage.
V jakém rozsahu, pokud vůbec, ovlivnila nespecifikovaná omezení pohybu kapitálu v roce 1983 společnosti využívající daňové výhody poskytované opatřením, proto není patrné.
The extent to which, if at all, unspecified restrictions on capital movements in 1983 affected companies benefiting from the tax advantages granted by the measure is therefore not apparent.
I kdyby, jak tvrdí Spojené království, některé zákony o bankovnictví a devizové kontroly členských států tenkrát bránily použití takových offshore daňových výhod, existence daňových výhod by přesto posilovala postavení oprávněných společností na trzích, které nejsou předmětem takových omezení, ve srovnání s jejich konkurenty v ostatních členských státech.
Even if, as the United Kingdom maintains, some Member States’ banking laws and exchange controls, at the time, prevented the use of such offshore tax advantages, the existence of the tax benefits would nevertheless still have strengthened the position of Qualifying Companies in markets not subject to such restrictions compared with their competitors in other Member States.
V tomto ohledu předkládala vláda Gibraltaru v podstatě tytéž argumenty, které použila ve svých písemných vyjádřeních před Soudem prvního stupně.
In this respect, the Government of Gibraltar has advanced essentially the same arguments used in its pleadings before the Court of First Instance.
Soud zamítl tyto argumenty proti prozatímní klasifikaci právních předpisů o oprávněných společnostech Komisí a rozhodl, že takové „obecné argumenty nejsou právně způsobilé prokázat, že daňový systém z roku 1983 musí být vzhledem ke svým inherentní znakům klasifikován jako existující režim podpory“ [23].
The Court rejected these arguments against the Commission's provisional classification of the Qualifying Companies legislation and concluded that such ‘general arguments are not capable of establishing that the 1983 tax scheme must, owing to its intrinsic characteristics, be classified as an existing aid scheme’ [23].
Soud také odmítl paralelu s případem irské daně právnických osob [24] z důvodů, že skutkové a právní okolnosti byly dosti odlišné [25].
The Court also rejected parallels drawn with the Irish Corporation Tax case [24] on the grounds that the factual and legal circumstances were quite different [25].
Komise proto nevidí žádné důvody ke změně svého názoru.
The Commission therefore sees no grounds on which to change its view.
Pokud jde o domnělá porušení zásady proporcionality, právní jistoty a legitimního očekávání, argumenty vlády Gibraltaru předpokládají takový rozsah správního uvážení, jaký Komisi chybí.
As for the alleged infringements of the principles of proportionality, legal certainty and legitimate expectations, the arguments of the Government of Gibraltar presume a margin of discretion that the Commission does not possess.
V případě Piaggio [26] vydal Soud rozhodnutí, že klasifikace sporného režimu jako existující podpory ze strany Komise nemůže být přijata z důvodů účelnosti, když tento režim nebyl oznámen v souladu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy.
In the Piaggio case [26], the Court ruled that the Commission's classification of the scheme at issue as an existing aid, for reasons of practical expediency, when that scheme had not been notified in accordance with Article 88(3) of the Treaty, could not be accepted.
Obdobně potvrdil Soud prvního stupně [27], že klasifikace opatření jako nové nebo existující podpory musí být stanovena bez poukazu na dobu, která uplynula od doby, kdy bylo opatření vydáno, a nezávisle na jakémkoliv předchozím správním postupu, bez ohledu na jakékoliv domnělé hospodářské následky.
Accordingly, as confirmed by the Court of First Instance [27], the classification of a measure as new or existing aid must be determined without reference to the time which has elapsed since the measure was enacted and independently of any previous administrative practice, regardless of any alleged economic consequences.
Z těchto důvodů muselo být zamítnuto tvrzení předložené společností Charles A. Gomez & Co a Spojeným královstvím, že Komise jednala nepřiměřeně, když usoudila, že opatření vyžadovalo oznámení.
For these reasons, the suggestion by Charles A. Gomez & Co. and the United Kingdom that the Commission has acted excessively by considering the measure to have required notification must be rejected.
Obdobně nestanoví promlčecí lhůta v článku 15 nařízení (ES) č. 659/1999 obecnou zásadu, podle které se protiprávní podpora přemění na existující podporu, avšak pouze vylučuje navrácení podpory zavedené více než 10 roků před prvním zásahem Komise.
Similarly, the limitation period in Article 15 of Regulation (EC) No 659/1999 does not set out a general principle under which illegal aid is transformed into existing aid but merely precludes recovery of aid established more than 10 years before the Commission's first intervention.
Komise poukazuje na to, že postup podle článků 96 a 97 Smlouvy se týká rozdílů mezi obecnými předpisy členských států [28].
The Commission notes that the procedure under Articles 96 and 97 of the Treaty concerns differences between general provisions of Member States [28].
Na rozdíl od toho nejsou právní předpisy o oprávněných společnostech takovým obecným předpisem, jsou totiž výběrovým opatřením s úzce vymezenou oblastí působnosti, které nepochybně nespadá do rámce pravidel státní podpory.
In contrast, the Qualifying Companies legislation is not such a general provision but a selective measure of narrow scope falling clearly within the scope of the State aid rules.
Komise také upozorňuje na to, že její činnost je zcela v souladu s odstavcem J kodexu chování pro zdaňování podniků.
The Commission also notes that its action is entirely consistent with paragraph J of the Code of Conduct for Business Taxation.
Protože režim oprávněných společností představuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy, musí se jeho slučitelnost se společným trhem posuzovat ve světle výjimek stanovených v čl. 87 odst. 2 a čl. 87 odst. 3.
Insofar as the Qualifying Companies regime constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty, its compatibility with the common market must be evaluated in the light of the derogations provided for in Articles 87(2) and 87(3).
Výjimky stanovené v čl. 87 odst. 2 Smlouvy, které se týkají podpory sociální povahy poskytované individuálním spotřebitelům, podpory určené k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo mimořádnými událostmi a podpory poskytované určitým oblastem Spolkové republiky Německo, se v tomto případě nepoužijí.
The derogations provided for in Article 87(2) of the Treaty, which concern aid of a social character granted to individual consumers, aid to make good the damage caused by natural disasters or exceptional occurrences and aid granted to certain areas of the Federal Republic of Germany, do not apply in this case.
Zejména uzavření Naval Dockyard nelze považovat za mimořádnou událost ve smyslu čl. 87 odst. 2 písm. b) Smlouvy.
In particular, the closure of the Naval Dockyard cannot be considered to be an exceptional occurrence within the meaning of Article 87(2)(b) of the Treaty.
Podle rozhodovací praxe Komise se tato výjimka použije pouze za okolností, kdy je mimořádná událost nepředvídatelná a mimo kontrolu orgánů členských států.
The Commission's decision-making practice has established that this derogation only applies in circumstances where the exceptional occurrence is unpredictable and outside the control of the Member State's authorities.
Orgány Spojeného království oznámily uzavření loděnice v roce 1981, tedy tři roky před jejím uzavřením v roce 1984.
The United Kingdom authorities announced the closure of the Dockyard in 1981, three years before it closed in 1984.
Výjimky stanovené v čl. 87 odst. 3 písm. a) stanoví povolení podpory, která má napomáhat hospodářskému rozvoji oblastí s mimořádně nízkou životní úrovní nebo s vysokou nezaměstnaností.
The derogation provided for in Article 87(3)(a) provides for the authorisation of aid to promote the economic development of areas where the standard of living is abnormally low or where there is serious underemployment.
Bod 3.5 pokynů Komise k vnitrostátní regionální podpoře [29] stanoví metodiku, která se má použít ve vymezených oblastech, které se považují za způsobilé pro požívání výhody z výjimky čl. 87 odst. 3 písm. a) Smlouvy.
Point 3.5 of the Commission's Guidelines on national regional aid [29] establishes the methodology to be used in demarcating areas to be considered eligible to benefit from the derogation in Article 87(3)(a) of the Treaty.
Tento postup využívá údaje z minulosti.
This uses historical data.
Na rozdíl od tvrzení společnosti Charles A. Gomez & Co toto ustanovení nelze použít prospektivně a použije se pouze na oblasti, kde jsou splněny podmínky nízké životní úrovně nebo vysoké nezaměstnanosti.
Contrary to the assertion of Charles A. Gomez & Co., this provision cannot be used prospectively and applies only to areas where conditions of a low standard of living or serious underemployment already exist.
Takové oblasti jsou definovány na mapě regionální podpory Spojeného království [30].
Such areas are defined by the United Kingdom's regional aid map [30].
Orgány Spojeného království nenavrhly Gibraltar jako podporovanou oblast a přistoupily na to, že Gibraltaru na období 2000–2006 nemůže být poskytnuta žádná regionální podpora.
The United Kingdom authorities did not propose Gibraltar as an assisted area and accepted that no regional aid could be granted in Gibraltar for the period 2000 to 2006.
Vzhledem k tomu, že Gibraltar není a nikdy nebyl takovou oblastí, čl. 87 odst. 3 písm. a) se nepoužije.
Since Gibraltar is not and never has been such an area, Article 87(3)(a) does not apply.
V žádném případě nebylo argumentováno, že Gibraltar má hrubý domácí produkt na hlavu pod hranicí stanovenou v bodu 3.5 pokynů Komise k vnitrostátní regionální podpoře.
In any event, it has not been argued that Gibraltar has a per capita gross domestic product below the threshold set in point 3.5 of the Commission's Guidelines on national regional aid.
Ustanovení čl. 87 odst. 3 písm. a) nelze použít ke zmírnění nejistých a nekvantifikovatelných budoucích dopadů, kterým mohou zabránit nebo je mohou zmírnit vnitrostátní orgány při použití jiných politických nástrojů.
Article 87(3)(a) cannot be used to palliate uncertain and unquantifiable future effects which can themselves be prevented or attenuated by the national authorities through the use of other policy instruments.
Režim oprávněných společností nelze posuzovat ani jako projekt společného evropského zájmu nebo jako nápravu vážné poruchy v hospodářství členského státu, jak se uvádí v čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy.
The Qualifying Companies regime cannot be considered either to be a project of common European interest or to remedy a serious disturbance in the economy of a Member State, as referred to in Article 87(3)(b) of the Treaty.
Jak vláda Gibraltaru poznamenala, Komise a Soudní dvůr vykládají čl. 87 odst. 3 písm. b) striktně v tom smyslu, že vážná porucha musí ovlivnit celé hospodářství členského státu [31].
As the Government of Gibraltar has observed, the Commission and the Court of Justice interpret Article 87(3)(b) strictly as meaning that a serious disturbance must affect the whole economy of a Member State [31].
Zmíněná porucha, uzavření Naval Dockyard, nenarušilo celé hospodářství Spojeného království.
The disturbance in question, the closure of the Naval Dockyard, did not disturb the whole of the United Kingdom's economy.
Komise sice bere na vědomí argument vlády Gibraltaru, že je Gibraltar oddělen od Spojeného království v ústavním, politickém, legislativním, hospodářském, fiskálním a geografickém ohledu, toto však nemění nic na skutečnosti, že pro účely pravidel státní podpory tvoří Gibraltar součást Spojeného království, bez ohledu na specifický rozsah čl. 299 odst. 4 Smlouvy.
Whilst the Commission notes the Government of Gibraltar's argument that Gibraltar is separated from the United Kingdom in constitutional, political, legislative, economic, fiscal and geographic terms, this does not alter the fact that for the purposes of the State aid rules, Gibraltar forms part of the United Kingdom, regardless of the unique scope of Article 299(4) of the Treaty.
V každém případě existují jiné oblasti Společenství, které jsou také charakterizovány proměnlivými druhy a stupni oddělení od členského státu, jehož jsou součástí.
In any event, there are other areas of the Community which are also characterised by varying types and degrees of separation from the Member State of which they form part.
S žádnou z těchto oblastí se nezachází jako s členským státem podle svého vlastního práva pro účely čl. 87 odst. 3 písm. b).
None of these areas is treated as a Member State in its own right for the purposes of Article 87(3)(b).
Paralely, které vláda Gibraltaru vztahuje na opatření přijatá jako reakci na krizi nemoci šílených krav (dále jen „BSE“) ve Spojeném království, nejsou relevantní.
The parallels that the Government of Gibraltar draws with measures adopted in response to the bovine spongiform encephalopathy (BSE) crisis in the United Kingdom are not relevant.
Krize BSE byla považována za mimořádnou událost a podle toto tato opatření spadala do oblasti působnosti čl. 87 odst. 2 písm. b) Smlouvy.
The BSE crisis was considered to be an exceptional occurrence and accordingly these measures fell within the scope of Article 87(2)(b) of the Treaty.
Neexistuje žádný požadavek, že na to, aby se použil čl. 87 odst. 2 písm. b), musí mimořádná událost ovlivnit celý dotčený členský stát.
There is no requirement that, for Article 87(2)(b) to apply, the exceptional occurrence must affect the whole of a Member State concerned.
Předmětem režimu oprávněných společností není podpora určená na pomoc kultuře a zachování kulturního dědictví, jak ji stanoví čl. 87 odst. 3 písm. d) Smlouvy.
The Qualifying Companies regime does not have as its object the promotion of culture and heritage conservation as provided for by Article 87(3)(d) of the Treaty.
Režim oprávněných společností je nakonec třeba zkoumat ve světle čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy, který stanoví povolení podpor, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo určitých hospodářských oblastí, pokud takové podpory nepříznivě neovlivňují podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
Finally, the Qualifying Companies regime must be examined in the light of Article 87(3)(c) of the Treaty, which provides for the authorisation of aid to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas, where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent that is contrary to the common interest.