natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V případě obtíží je možné uplatnit nějakou náhradní metodu, tj. sbírat informace o rekreačních obydlích spadajících do jednoho strata a použít průměrné roční nájemné ze skutečně pronajatých rekreačních obydlí na rekreační obydlí obývaná vlastníky.
In the case of difficulties, a substitute method may be applied, i.e., to collect information on holiday homes in one stratum and to apply the average annual rental for actually rented holiday homes to the owner-occupied ones.
Za třetí, pokud rekreační obydlí představují jen velmi malou část bytového fondu nebo pokud je nelze oddělit od ostatních obydlí, je přijatelné použít plné roční nájemné z běžných obydlí, která jsou ve stejném stratu co do umístění.
Thirdly, it is acceptable to use the full annual rental for ordinary dwellings, in the same stratum of location, where holiday homes account for a very minor part of the housing stock or where they cannot be separated from other dwellings.
Tyto postupy se zdají být rozumné i pro rekreační objekty, vezme-li se v úvahu, že jsou vždy k dispozici vlastníkovi a budou je také zdarma používat jeho přátelé či příbuzní.
Even in the case of resort homes these procedures seem reasonable when taking into account that they are always available to the owner and will also be used free of charge by his or her friends or relatives.
Zásada 9:
Principle 9:
Mezi rekreační obydlí patří nejrůznější druhy obydlí určených k trávení volného času, jako jsou víkendové domky poblíž místa bydliště nebo rekreační objekty, které se nacházejí ve větších vzdálenostech.
Holiday homes cover all kinds of leisure-time dwellings like the nearby weekend-house or the more distant resort-home.
Pro odhad produkce rekreačních obydlí se přednostně používá roční průměrné nájemné z podobných objektů.
To estimate the output of holiday homes the annual average rentals of similar facilities shall preferably be used.
Přestože by zřejmě stratifikace byla žádoucí, lze rekreační obydlí seskupit do jediného strata.
Although stratification would seem desirable, holiday homes may be grouped in one stratum.
Představují-li rekreační obydlí jen velmi malou část bytového fondu, je možné použít plné roční nájemné z obyčejných obydlí, která jsou ve stejném stratu co do umístění.
If holiday homes account for a very minor part of the housing stock, the full annual rental of ordinary dwellings, in the same stratum of location, may be used.
V odůvodněných výjimečných případech, kdy pro určitá strata rekreačních obydlí chybí údaje o skutečném nájemném nebo jsou tyto údaje statisticky nespolehlivé, je možné použít jiné objektivní metody, jako je například metoda uživatelských nákladů.
In the justified exceptional case of missing or statistically unreliable actual rentals for certain strata of holiday homes, other objective methods, like the user-cost method, may be employed.
Ubytování v dočasně sdílené nemovitosti (time-sharing)
Time-sharing accommodation
V případě dočasného sdílení nemovitosti prodává realitní agent právo každoročně pobývat po pevně stanovenou dobu v určitém obydlí nacházejícím se v turistické oblasti a zabezpečuje správu této nemovitosti.
In the case of time-share, a real estate agent sells the right to stay for a fixed period each year in a certain dwelling located in a tourist area and takes care of the administration of this property.
Právo pobytu je zaručeno osvědčením, které se vydává po první platbě.
The right is guaranteed by a certificate, which is issued after the initial payment.
S osvědčením lze obchodovat za běžné ceny.
This certificate may be traded at the current price.
Po první platbě následují pravidelné platby, které kryjí správní náklady.
Periodic payments are further due to cover administrative costs.
Z uvedeného popisu vyplývá, že s první platbou je třeba zacházet jako s investicí, neboť vydané osvědčení se podobá akcii.
From this description it follows that the initial payment should be treated as an investment since the certificate issued is similar to a share.
To podporuje i skutečnost, že podle zákona alespoň jednoho členského státu nabývá kupující práva k nemovitosti.
This is supported by the fact that at least in one Member State’s law the purchaser acquires a real right.
Zdálo by se tudíž vhodné zahrnout počáteční platbu v národních účtech do nehmotných aktiv.
Thus it would seem useful to include the initial payment under intangible assets in the national accounts.
Dále by se zdálo logické pokládat službu ubytování bez nájemného za naturální dividendu placenou realitním agentem.
Further, it would seem logical to consider the rental-free accommodation service as a dividend in kind paid by the real estate agent.
Základní problém spočívá v tom, že služba je ve skutečnosti poskytovaná v rámci dočasně sdíleného ubytování, které se nezahrnuje do produkce hospodářství.
The fundamental problem is that a service is actually provided by the time-share accommodation which is not included in the output of the economy.
Tento stav je logicky nutné upravit.
Logically this requires a correction.
V prvé řadě z návrhu přijmout pravidelnou platbu za náhradní proměnnou implicitně vyplývá, že se neprovádí žádná úprava služby ubytování, neboť tato pravidelná platba pokrývá jinou službu, a sice náklady na správu.
To start with, the proposal to accept the periodic payment as a proxy implicitly means that no correction is made for the accommodation service, since the periodic payment covers a different service, namely management costs.
Další teoretickou možností by bylo považovat první platbu za předplacení poskytnuté služby a rozdělit ji na příslušná období obývání objektu.
Another theoretical possibility would be to consider the initial payment as a prepayment of the service provided and to distribute it over the relevant periods of occupation.
Kromě statistických problémů spojených se zavedením tohoto modelu do praxe zde zřejmě existuje právní rozpor, neboť implicitní výklad je nákup služby a nikoli pořízení aktiva.
Apart from the statistical problems of putting this model into practice, there seems to be a contradiction in legal terms since the implicit interpretation is a purchase of a service and not the acquisition of an asset.
Další možnost spočívá v odvození náhradní proměnné z ročního skutečného nájemného z podobných ubytovacích zařízení (která neposkytují stravování).
A further possibility consists of deriving a proxy from annual actual rentals for similar (self-catering) accommodation facilities.
Toto řešení podporuje skutečnost, že ubytování v dočasně sdílené nemovitosti se poskytuje v turistických oblastech a vyskytuje se vedle skutečně pronajímaných rekreačních bytů.
This solution is supported by the fact that time-share accommodations are located in tourist areas and coexist with actually rented holiday apartments.
V případě potíží lze pro dočasně sdílené nemovitosti také přijmout zmíněné dvě další metody navržené pro rekreační obydlí.
In the case of difficulties, the two other methods proposed for holiday homes are also acceptable for time-share properties.
Imputované nájemné by se mělo uvádět na základě čisté hodnoty, aby nedocházelo k dvojímu zápočtu poplatků zahrnutých v pravidelné platbě.
The imputed rental should be on a net basis, to avoid double-counting charges covered by the periodic payment.
Zásada 10:
Principle 10:
Pro ubytování v dočasně sdílené nemovitosti (time-sharing) se používají stejné postupy jako pro rekreační obydlí.
With regard to time-share accommodation, the same procedures shall be applied as for holiday homes.
Podnájemníci
Spare room lodgers
Ve většině zemí bydlí velké množství studentů v podnájmu.
In most countries a large number of students are accommodated in spare rooms.
V podnájmu bydlí také často i jiní mladí lidé nebo osoby, jež kvůli svému zaměstnání žijí mimo domov.
Often this extends to other younger people or those who are employed in a job which involves being away from home.
Je-li daný pokoj součástí pronajímaného obydlí, tj. je-li pronajat podnájemníkovi, nevyvstávají zpravidla větší obtíže.
If the room is a part of a rented dwelling, i.e. is sublet, no major problems seem to exist.
Nájemné za takový pronajatý pokoj lze považovat za příspěvek ke skutečnému hlavnímu nájemnému, tj. za transfer mezi domácnostmi.
The spare room rental can be considered as a contribution to the actual main rental, i.e., a transfer between households.
Pokud je však pronajatý pokoj součástí obydlí obývaného vlastníkem, zahrnutí nájemného placeného podnájemníkem i imputovaného nájemného v celém rozsahu by představovalo dvojí zápočet.
However, if the room is a part of an owner-occupied dwelling it would be double counting to include both the rental that the lodger pays as well as the imputed rental in its entirety.
Pravděpodobně správným řešením by bylo vzít skutečné nájemné placené podnájemníkem jako procentuální podíl části obydlí, kterou podnájemník obývá, a imputovat nájemné za zbylou část obydlí.
Probably the correct solution would be to take the actual rental paid by the lodger for the percentage of the dwelling he or she occupies and to impute a rental for the rest.
V praxi však může být obtížné toto řešení uskutečnit.
However, this may not be practicable to implement.
Místo toho by bylo možné pokládat nájemné za transfer, který představuje sdílení výdajů z obydlí.
Instead one could consider the rental as a transfer involving the sharing of the expenses of the dwelling.
Podobalo by se to prvnímu případu v tom, že skutečné nájemné za pokoj pronajatý podnájemníkovi se považuje za příspěvek k imputovanému hlavnímu nájemnému.
This would be similar to the first case in so far as the actual spare room rental is considered as a contribution to the imputed main rental.
V důsledku tohoto přístupu bude nutné provést úpravu, pokud bude sektor domácností členěn podle skupin.
As a consequence of this treatment, a correction will be due if the household sector is broken down by groups.
Další otázkou je, jak přistupovat k pronajímání různých pokojů podnájemníkům.
A further point is how to deal with subletting various rooms.
Zde se doporučuje používat pojem podnájemník pouze pokud samotný vlastník nebo hlavní nájemník dané obydlí také nadále obývá.
In this case, it is suggested that the term spare room lodgers only applies when the owner or the main tenant him/herself also continues to occupy the dwelling.
V ostatních případech by se pronajímání podnájemníkům mělo považovat za oddělenou hospodářskou činnost (služba bydlení nebo penzion).
Otherwise, the subletting should be considered as a separate economic activity (dwelling service or pension).
Zásada 11:
Principle 11:
Nájemné placené za pronajaté místnosti obydlí se považuje za příspěvek k hlavnímu nájemnému, pokud vlastník nebo hlavní nájemník dané obydlí také nadále obývá.
Rentals paid for spare rooms within a dwelling shall be considered as a contribution to the main rental as long as the owner or the main tenant continues to occupy the dwelling.
Prázdná obydlí
Empty dwellings
Za prvé, pronajaté obydlí se vždy považuje za obydlené, i když se nájemník rozhodne žít jinde.
First, a rented dwelling is always considered as occupied even if the tenant chooses to live elsewhere.
Za druhé, v souladu s obecným řešením přijatým pro rekreační obydlí a ubytování v dočasně sdílené nemovitosti (time-sharing) v sobě roční nájemné implicitně promítá průměrnou dobu obývání.
Secondly, in line with the general solution agreed for holiday homes and time-share accommodation, the annual rental implicitly reflects the average time of occupancy.
Problém prázdných obydlí se tudíž omezuje na nepronajatá obydlí, která vlastník nepoužívá, tj. která jsou na prodej nebo k pronájmu.
The problem of empty dwellings is therefore restricted to non-rented dwellings which are not used by the owner i.e., which are available to be sold or rented.
V takových případech se neposkytuje žádná služba bydlení a mělo by se použít nulové nájemné.
In such cases no dwelling service is provided, so a zero rental should be inserted.
Informace nezbytné k posouzení, zda je nepronajatá nemovitost prázdná či nikoli, lze získat od vlastníka nebo od sousedů.
The necessary information to determine whether a non-rented property is empty or not can be based on the declaration of the owner or neighbours.
Nejsou-li tyto informace k dispozici, lze použít přítomnost nábytku na důkaz toho, že je nemovitost obývána.
In the absence of such information, the existence of furniture may be used as an indication that the property is occupied.
Na druhou stranu lze nezařízená obydlí považovat za prázdná, neboť si lze jen těžko představit, že by se zde poskytovala služba bydlení.
In contrast, unfurnished dwellings can be considered as empty, since it is difficult to imagine that a dwelling service is being provided.
Prázdná obydlí by měla také zahrnovat obydlí, která jsou odejmuta neplatičům nebo která jsou krátkodobě prázdná, protože realitní agentura nedokáže okamžitě najít nového nájemníka.
Empty dwellings should also include dwellings which are repossessed following defaults of payments, or which are empty for a short period because a housing agency does not immediately find a new tenant.
Hraničním případem je prázdné obydlí, které je zcela zařízeno a může být vlastníkem ihned použito.
A borderline case is an empty dwelling which is fully furnished and can be used by the owner immediately.
Zde by se dalo namítat, že pokud toto obydlí není vlastníkem skutečně obýváno, nedochází k poskytování služby bydlení.
Here one might argue that no dwelling service is provided as long as it is not actually occupied by the owner.
Avšak jelikož je tento případ srovnatelný s případem pronajatého, ale prázdného obydlí, mělo by se zřejmě nájemné započítat.
But since it is comparable to the case of a rented but empty dwelling, it seems appropriate to insert a rental.
Zařízená obydlí obývaná vlastníky jsou tudíž obecně pokládána za obývaná.
Therefore, furnished owner-occupied dwellings are generally regarded as occupied.
Prázdné obydlí může přesto vyvolávat náklady, jakou jsou běžné výdaje na údržbu, elektřinu, pojistné, daně atd. Ty by se měly zahrnovat do mezispotřeby, ostatních daní z výroby atd. Stejně jako v případě podniku, který neposkytuje žádné služby, to může vést k záporné přidané hodnotě.
An empty dwelling may still incur costs, like current expenditure on maintenance, electricity, insurance premiums, taxes etc. These should be included under intermediate consumption, other taxes on production, etc. As in the case of an enterprise not producing any services, this may lead to a negative value added.
Zásada 12:
Principle 12:
U nepronajatého obydlí, které je na prodej nebo k pronajmutí, se započítává nulové nájemné.
For a non-rented dwelling, which is available to be sold or rented, a zero rental shall be inserted.
Se zařízeným obydlím obývaným vlastníkem se obecně nakládá jako s obývaným obydlím.
A furnished owner-occupied dwelling in general shall be treated as an occupied dwelling.
Garáže
Garages
Jelikož garáže jsou součástí tvorby hrubého fixního kapitálu, je vhodné do produkce hospodářství zahrnout nejen službu pronajatých garáží, ale také započítat imputovanou produkci za garáže používané jejich vlastníky.
Since garages are a part of gross fixed capital formation, it is appropriate not only to include the service of the rented ones in the output of the economy but also to calculate an imputed output for owner-occupied garages.
V obou případech představují garáže prvek komfortu obydlí jako každé jiné zařízení.
In both cases the garage represents an element of comfort of the dwelling like any other facility.
Totéž by mělo platit i pro přístřešky pro automobily a parkovací stání, neboť plní stejnou funkci.
This should include car ports and parking places since they probably have the same function.
V odstavci 3.64. ESA 95 se stanoví, že „Za garáže umístěné odděleně od domu, které vlastník používá pro účely konečné spotřeby ve spojení s užíváním obydlí, by se měla provádět podobná imputace.
paragraph 3.64 states that ‘for garages located separately from dwellings, which are used by the owner for final consumption purposes in connection with using the dwelling, a similar imputation is to be made.
Za garáže, které jejich soukromý vlastník používá pouze za účelem parkování poblíž svého pracoviště, se imputace neprovádí.“.
No imputation is to be made for garages used by their private owner only for the purpose of parking near the workplace.’
Garáž má obvykle větší množství obydlí obývaných vlastníky než obydlí pronajatých.
Usually there are more owner-occupied dwellings than rented dwellings with a garage.
Nejlepší způsob, jak tento rozdíl ve struktuře náležitě zachytit, je použít přítomnost garáže jako kritérium stratifikace.
To include this structural difference properly, the best way seems to use the existence of a garage as a stratification criterion.
Zásada 13:
Principle 13:
Garáže a parkovací stání využívaná pro účely konečné spotřeby poskytují služby, které se zahrnují do služeb bydlení.
Garages and parking places used for final consumption purposes provide services to be included in dwelling services.
MEZISPOTŘEBA
INTERMEDIATE CONSUMPTION
Mezispotřeba musí být v souladu s produkcí.
Intermediate consumption has to be consistent with output.
V souladu s klasifikací individuální spotřeby podle účelu (COICOP) by se poplatky za topení, vodu, elektřinu atd. a větší část údržby a oprav souvisejících s bydlením měly zaznamenávat zvlášť a neměly by se tedy zahrnovat do produkce služeb bydlení.
In line with the classification of individual consumption according to purpose (COICOP), charges for heating, water, electricity, etc. as well as most of the maintenance and repair associated to housing should be recorded separately and hence excluded from output of dwelling services.
V praxi je však někdy nutné různé poplatky i údržbu a opravy pokládat za součást služby pronájmu, protože je nelze oddělit.
In practice, however, various charges as well as maintenance and repair may have to be considered to be part of the rental service on the ground that they cannot be separated out.
Nemělo by to mít vliv na úroveň HND, pokud se poplatky zahrnou důsledně jak do mezispotřeby, tak do produkce.
The level of GNI should not be affected, if a gross treatment is carried out consistently for intermediate consumption and output.
Pokud jde o opravy a údržbu, měly by se rozlišovat tři kategorie.
With respect to repair and maintenance, three categories should be distinguished.
Za prvé se zlepšení vložená do používaných dlouhodobých aktiv, která převyšují požadavky na běžnou údržbu a opravy, zahrnují do tvorby hrubého fixního kapitálu (ESA 95 odstavec 3.107.).
First, improvements to existing fixed assets that go well beyond the requirements of ordinary maintenance and repairs are included in gross fixed capital formation (ESA95 paragraph 3.107).
Za druhé se výdaje na běžnou údržbu a opravy, které bydlící vlastníci vynaloží na malování, údržbu a opravu obydlí, jež nejsou obvykle prováděny nájemníky, považují za mezispotřebu produkce bydlení (ESA 95 odstavec 3.77.).
Second, expenditure on ordinary maintenance and repairs that an owner-occupier incurs on the decoration, maintenance and repair of the dwelling not typically carried out by tenants is treated as intermediate consumption in producing dwelling services (ESA95 paragraph 3.77).
Úklid, malování a údržba obydlí, pokud tyto činnosti běžně provádějí i nájemníci, se vylučují z produkce (ESA 95 odstavec 3.09.).
Finally, cleaning, decoration and maintenance of the dwelling as far as these activities are also common for tenants are excluded from production (ESA95 paragraph 3.09).
Výdaje související s těmito činnostmi by se měly zaznamenávat přímo jako konečná spotřeba domácností.
Expenses related to these activities should be recorded directly as final consumption of households.
V odstavci 3.76. se v ESA 95 uvádí, že výdaje na konečnou spotřebu domácností zahrnují materiál pro malé opravy a vnitřní vymalování obydlí, které zpravidla provádějí jak nájemníci, tak i vlastníci.
states in paragraph 3.76 that household final consumption expenditure includes the materials for small repairs to and interior decoration of dwellings of a kind typically carried out by tenants as well as owners.
Znamená to, že v případě obydlí obývaných vlastníky by mezispotřeba měla krýt stejné druhy běžné údržby a oprav, které by za mezispotřebu běžně považoval pronajímatel u podobných pronajímaných obydlí.
This means that, for owner-occupied dwellings, intermediate consumption should cover the same types of ordinary maintenance and repairs as would normally be regarded as intermediate consumption by the landlord for similar rented dwellings.
Výdaje na takové opravy a údržbu, které běžně provádějí nájemníci spíše než pronajímatelé, by se měly považovat za výdaje konečné spotřeby domácností jak u nájemníků, tak u vlastníků obývajících svá obydlí.
Expenditure on repairs and maintenance of a type typically undertaken by tenants rather than landlords should be treated as household final consumption expenditure for both tenants and owner-occupiers.
Mezispotřebu běžné údržby a oprav související s obydlími obývanými vlastníky lze odvodit od přímých zdrojů statistických informací, jako jsou například šetření rodinných účtů.
Intermediate consumption of ordinary maintenance and repairs related to owner-occupied dwellings may be derived from direct statistical sources such as household budget surveys.
Pokud se poměr mezispotřeby k produkci obydlí obývaných vlastníky značně liší od poměru pro sektor nájemního bydlení, mělo by se prošetřit, proč tomu tak je.
When the ratio of intermediate consumption to output for owner-occupied dwellings is very different from the ratio for the rented sector, the reasons for this should be investigated.
Je-li tento rozdíl způsoben rozdíly v kvalitě, kupříkladu jinou úrovní běžné údržby pro jinak podobná obydlí, mělo by se náležitě upravit imputované nájemné.
When the difference is caused by differences in quality, for example a different level of ordinary maintenance for otherwise similar dwellings, imputed rentals should be adjusted accordingly.
Mezispotřeba by měla zahrnovat nepřímo měřené finanční zprostředkovatelské služby (FISIM) v souladu s nařízením Rady (ES) č. 448/98 [3].
Intermediate consumption should include financial intermediation services indirectly measured (FISIM) in accordance with Council Regulation (EC) No 448/98 [3].
Patří sem mezispotřeba domácností v jejich postavení vlastníků obydlí v souvislosti s půjčkami na bydlení.Jak již bylo uvedeno v oddílu 1.4.5., prázdná obydlí mohou způsobovat mezispotřebu.
This includes intermediate consumption of households in their capacity as owners of dwellings in relation to dwelling loans.As stated in section 1.4.5, empty dwellings can lead to intermediate consumption.
Obecně je kladen důraz na to, že je třeba zamezit dvojímu zápočtu mezispotřeby v případě obydlí ve vlastnictví zaměstnavatele.
As a general point, it is stressed that double-counting of intermediate consumption in the case of employer-owned dwellings should be avoided.
Zásada 14:
Principle 14:
Mezispotřeba se stanoví v souladu s definicí produkce služeb bydlení.
Intermediate consumption shall be established in line with the definition of output of dwelling services.
Obecně by obě položky neměly zahrnovat poplatky za topení, vodu, elektřinu, atd. Dává-li se z praktických důvodů přednost jinému přístupu, lze to přijmout, pokud to nebude mít vliv na úrovně HDP a HND.
In general both items should exclude charges for heating, water, electricity etc. If for practical reasons a different treatment is preferred, this is acceptable as long as the levels of GDP and GNI are not affected.
TRANSAKCE SE ZBYTKEM SVĚTA
TRANSACTIONS WITH THE REST OF THE WORLD
Podle ESA 95 (odstavce 1.30. a 2.15.) se nerezidentské jednotky považují za fiktivní rezidentské jednotky v postavení vlastníků půdy nebo budov na ekonomickém území země, ale pouze pokud jde o transakce týkající se půdy nebo budov.
According to ESA95 (paragraphs 1.30 and 2.15) non-resident units are considered as notional resident units in their capacity as owners of land or buildings on the economic territory of the country, but only in respect of transactions affecting such land or buildings.