natgillin/translations-raw huggingface dataset:
K slučitelnosti konstatuje Sdružení rakouského průmyslu, že dodržování minimálních sazeb, jak je zadáno ve směrnici Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny [6] (dále „směrnice o zdaňování energie“), je možné považovat za podstatnou část daně.
On the question of compatibility, the Austrian Industry Association notes that compliance with the minimum rates laid down by Council Directive 2003/96/EC of 27 October 2003 restructuring the Community framework for the taxation of energy products and electricity [6] (hereinafter called the energy taxation Directive) should be regarded as a significant amount of the tax.
Stanovisko společnosti Stahl- und Walzwerk Marienhütte Ges.m.b.H
Comments by Stahl- und Walzwerk Marienhütte GmbH
Společnost Stahl- und Walzwerk Marienhütte Ges.m.b.H popisuje ekonomický kontext zdaňování energií zvláště pro ocel a uplatňuje, že aplikace regulérních rakouských sazeb daní z energií pro energeticky intenzivní podniky by měla za následek neprodlené zastavení výroby v Rakousku.
Stahl- und Walzwerk Marienhütte GmbH describes the economic context of energy taxation, in particular for steel, and claims that application of the normal Austrian energy tax rates to energy-intensive undertakings would lead immediately to closure of production in Austria.
Mechanismus korektur pro energeticky intenzivní podniky nemá žádné negativní účinky na řídicí efekt systému energetických daní.
The correction mechanism for energy-intensive undertakings has no negative impact on the steering effect of the energy tax system.
Náklady na energii jsou samy dostatečným podnětem, aby bylo možné učinit možná substituční opatření, a energetická daň neplní žádné další efekty.
Energy costs themselves are a sufficient incentive to take any possible substitution measures and an energy tax has no additional steering effect.
Toto se má zohledňovat, pokud se kontroluje, zda je opatření zdůvodněné charakterem daňového systému.
This will have to be taken into account when assessing whether the measure is justified by the nature of the tax system.
Soudní dvůr Evropských společenství se ve věci C-143/99 chtěl jasně vyjádřit také k rozdílu mezi energeticky intenzivními podniky a ostatními podniky.
The Court of Justice of the European Communities apparently wanted to rule in Case C-143/99 also on the distinction between energy-intensive and other undertakings.
Jinak by byl nezodpověděl druhou otázku předložení rakouského Ústavního soudu, neboť tato otázka není relevantní pro rozhodovací proces v případu projednávaném před rakouským soudem.
Otherwise it would not have answered the second question referred by the Austrian Constitutional Court, this question being irrelevant to the settlement of the case pending before the Austrian court.
I když je jedno opatření zařazeno jako státní podpora, musí Komise respektovat oprávněná očekávání dotčených podniků.
Even if a measure is classified as State aid, the Commission has to respect the legitimate expectations of the undertakings concerned.
Tyto podniky by se mohly opírat o zákon, který byl v Rakousku výslovně schválen, aby bylo možné realizovat rozsudek Adria-Vídeň.
These undertakings could rely on a law which was explicitly adopted in Austria in order to implement the Adria-Wien ruling.
Od podniku nelze požadovat, aby se zabýval otázkami evropského práva podrobněji než legislativa v dobré víře.
It cannot be asked of an undertaking that it examine questions of European law in greater depth than a bona fide legislator.
Kromě toho Soudní dvůr sám jako evropský orgán vzbudil oprávněná očekávání tím, že zodpověděl druhou otázku předloženou rakouským Ústavním soudem.
Furthermore, the Court of Justice itself, as an EU institution, raised legitimate expectations by answering the second question referred by the Austrian Constitutional Court.
Stanovisko společnosti Jungbunzlauer GmbH
Comments by Jungbunzlauer GmbH
Společnost Jungbunzlauer GmbH ve svém stanovisku uvádí, že sleva z energetické daně není podporou ve smyslu přímé peněžní platby státu.
Jungbunzlauer GmbH points out that the energy tax rebate is not aid in the sense of a direct monetary payment by the State.
Ekonomické zatížení zdaněním energií má ležet na koncových spotřebitelích energií.
The economic burden of the energy taxation is meant to be on the end-user of energy.
Aby bylo možné tohoto dosáhnout, má legislativa k dispozici několik možností volby.
In order to achieve this, the legislator chose between several administrative options.
Aby bylo možné zjednodušit správní náklady, vybírala se daň u dodavatelů energií.
In order to facilitate the administration of the tax, the tax is levied at the level of the energy supplier.
Podniky by daň platily dodavatelům energií společně s cenou za energie a poté by jim stát hradil přeplatek.
Undertakings pay the tax together with the price for energy to the energy supplier and are repaid afterwards by the State the amounts exceeding their tax obligation.
Na základě této struktury byl zákon o slevě z energetických daní koncipován ve formě jedné slevy.
It is due to this structure that the energy tax rebate law is designed in the form of a rebate.
Legislativa by se byla také mohla rozhodnout pro to, že daň z energií bude vybírána přímo u konečného spotřebitele.
The legislator could also have chosen to levy the tax directly at the level of the end user.
V tomto případě by sleva nebyla bývala nutná.
In that event, a rebate would not have been necessary.
Je na vnitrostátní legislativě, aby omezila daňové zatížení.
The national legislator is free to set a maximum tax burden.
Horní hranice daná kritériem 0,35 % čisté hodnoty výroby není za právních aspektů podpory relevantní, nýbrž stanovuje zatížení daní z energií při průmyslovém používání na 0,35 % čisté hodnoty výroby.
The upper limit established by the criterion of 0,35 % of net production value is irrelevant from a State aid point of view, but establishes the energy tax burden, where energy is used for business purposes, at 0,35 % of net production value.
Toto platí také pro stanovené minimální zatížení ve výši 363 EUR.
This also applies to the minimum tax burden of EUR 363 set by the measure.
Evropský soudní dvůr ve svém rozsudku Adria-Vídeň rozhodl o rakouském opatření v jeho celku.
The European Court of Justice decided in its Adria-Wien ruling on the Austrian measure in its entirety.
Pokud by toto nebylo bývalo zamýšleno, byl by se Soudní dvůr nejprve tázal, zda je sleva z energetických daní selektivní, potom by se byl zabýval tím, zda vyloučení podniků služeb v rámci slev z energetických daní způsobí selektivitu.
If this had not been the intention, the Court would have first asked whether the energy tax rebate was per se selective and only then would it have dealt with the question whether the exclusion of the service sector made the measure selective.
Dále je v bodě 36 rozsudku objasněno, že rakouské opatření, které bylo Soudnímu dvoru známo v plném rozsahu, nepředstavuje státní podporu.
In addition, paragraph 36 of the ruling makes clear that the Austrian measure, with which the European Court was fully acquainted, does not constitute State aid.
Opatření není selektivní, nýbrž se jedná o všeobecné ekonomické opatření.
The measure is not selective but is a general economic measure.
Tento názor sdělil také generální advokát ve věci C-143/99.
This view was also shared by the Advocate General in Case C-143/99.
Opatření neznehodnocuje hospodářskou soutěž a neomezuje obchod.
The measure does not distort competition and does not affect trade.
Podobná opatření existují také v jiných členských státech.
Similar measures exist in other Member States.
Kromě toho by směrnice ke zdanění energetických produktů rovněž stanovila snížení daní a vrácení přeplatku daní pro podniky, aby mohly chránit investice a pracovní místa.
Furthermore, the energy taxation Directive provides for tax reductions and rebates for businesses in order to protect investments and employment.
STANOVISKO RAKOUSKA
COMMENTS BY AUSTRIA
Rakousko považuje slevu z energetické daně za všeobecné opatření
Austria considers the energy tax rebate to be a general measure
Dopisem ze 4. července 2003, který byl Komisi doručen dne 4. července 2003, potvrdilo Rakousko svůj názor, že sleva z energetické daně je všeobecným opatřením.
By letter dated 4 July 2003, received by the Commission on 4 July 2003, Austria confirms its view that the energy tax rebate is a general measure.
Ve druhé předložené otázce rakouský Ústavní soud vysvětlil i svůj motiv, tzn., pokud původní opatření představovalo státní podporu, mohl by Ústavní soud zrušit omezení na podniky, jejichž těžiště spočívá ve výrobě hmotného majetku.
By asking its second question, the Austrian Constitutional Court also explained its motive, namely that, if the original measure constituted State aid, the Constitutional Court might abolish the restriction to those companies whose activity consists primarily in the manufacturing of goods.
Rakouský Ústavní soud chtěl vědět, zda by zrušením omezení vznikla protiprávní státní podpora nebo by byla rozšířena.
The Austrian court needed to know whether, by removing the restriction, it would create or extend an illegal State aid.
Evropský soudní dvůr si toho byl vědom, protože to ve zprávě zpravodaje Watheleta znamená, že Ústavní soud vychází z toho, že v případě zrušení omezení je rozšíření na všechny podniky přípustné pouze tehdy, pokud to nepředstavuje žádnou novou podporu, která musí být předem oznámena.
The European Court was aware of this motive, as can be seen from the report by the Rapporteur, Mr Wathelet, who notes: ‘The Constitutional Court assumes that, in case of removing the restriction …, an extension to all undertakings is only allowed if this does not constitute a new aid which has to be notified beforehand.’
Jinak by byla bývala druhá předložená otázka čistě teoretická a byla by musela být Evropským soudním dvorem zamítnuta.
Without this motive, the second question would have been theoretical and would have had to be rejected by the European Court.
Dále rakouský Ústavní soud zrušil pouze omezení na původní okruh oprávněných ke slevě a ne celý zákon o slevě z energetických daní.
As a consequence, the Austrian Constitutional Court abolished only the restriction to the original group of beneficiaries and did not abolish the entire Energy Tax Rebate Act.
Na tomto pozadí není možné argumentovat, že Evropský soudní dvůr nebyl o struktuře rakouského opatření informován nebo že byl informován špatně.
Knowing this background it cannot be argued that the European Court did not know or erred about the design of the Austrian measure.
Naopak Soudní dvůr v bodě 7 rozsudku popsal rakouský systém správně a v bodě 36 odpověděl na druhou otázku, že „vnitrostátní opatření jako taková nepředstavují ve výchozím řízení státní podpory“.
On the contrary, the Court itself described in paragraph 7 of the ruling the Austrian system correctly and replied in paragraph 36 to the second question that ‘national measures such as those at issue in the main proceedings do not constitute State aid.’
Rakousko oznamuje, že slevu z energetické daně změní se zpětnou účinností
Austria commits itself to retroactively modifying the energy tax rebate
Dopisem ze dne 5. prosince 2003 Rakousko Komisi sdělilo, že ministerstvo financí navrhne rakouskému parlamentu, aby slevu z energetických daní na elektřinu a zemní plyn změnila pro obě skupiny oprávněných osob se zpětnou účinností.
By letter dated 5 December 2003, Austria informed the Commission that the Ministry of Finance would be proposing to the Austrian Parliament that it modify retroactively the rebate of the energy taxes on electricity and natural gas for the two groups of beneficiary.
Podniky, pro které nebylo možné zákon o slevě z energetických daní aplikovat do 31. prosince 2001, získají nárok na stoprocentní daňovou slevu pro daně, které překročí 0,35 % jejich čisté hodnoty výroby v roce 2002.
Undertakings to which the Energy Tax Rebate Act was not applicable until 31 December 2001 will be entitled to a 100 % tax rebate for the tax exceeding 0,35 % of their net production value in 2002.
V roce 2003 tyto podniky zaplatí 20 % vnitrostátních daňových sazeb pro zemní plyn a elektřinu.
In 2003, these companies will pay 20 % of the national tax rates on natural gas and electricity.
Toto minimální zatížení respektuje minimální daňové sazby „směrnice pro zdaňování energií“, která vstupuje v platnost 1. ledna 2004.
This minimum tax burden will respect the minimum tax rates of the energy taxation Directive, which entered into force on 1 January 2004.
Podle směrnice je částka minimální daně v porovnání s vnitrostátní daní přibližně 3,3 % pro elektřinu a cca 14 % pro zemní plyn.
The ratio between the minimum tax under the Directive and the national tax is about 3,3 % for electricity and about 14 % for natural gas.
Podniky, pro které bylo možné zákon o slevě z energetických daní aplikovat před 31. prosincem 2001, zaplatí v letech 2002 a 2003 120 % minimální sazby daně pro zemní plyn a elektřinu, jak je stanoveno v dodatku I tabulky C směrnice pro zdaňování energií („ustanovení o 120 %“).
Undertakings to which the Energy Tax Rebate Act was applicable before 31 December 2001 will pay in 2002 and 2003 120 % of the minimum tax rates on natural gas and electricity as established by Annex I, table C, of the energy taxation Directive (the 120 % provision).
Zatížení 120 % minimální sazby daně pro zemní plyn a elektřinu statisticky odpovídá průměrnému daňovému zatížení pro podniky podle směrnice pro zdaňování energie, včetně zdaňování elektřiny, zemního plynu a uhlí.
The tax burden of 120 % of the minimum tax rates on natural gas and electricity corresponds statistically to the average tax burden on companies under the energy taxation Directive, including taxation on electricity, gas and coal.
Ustanovení o 120 % povede k dalšímu daňovému zatížení od cca 10 do 15 % současného čistého příjmu z daní.
The 120 % provision will lead to an additional tax burden of about 10 to 15 % of current net tax revenue.
Další zatížení není tak vysoké, protože většina dotčených podniků platí podle platných pravidel již značně více než těchto 120 %.
The additional burden is not so high as most of the companies concerned already pay significantly more than the 120 % under the current rules.
Ale podniky, pro které ustanovení o 120 % vede ke zvýšení kvůli daňovému zatížení, budou v průměru platit přibližně o 50 % více než dosud, některé dokonce podstatně více.
However, those companies for which the 120 % provision leads to an increase in the tax burden will pay on average about 50 % more than before, while for some companies the financial impact will even be far greater.
Rakousko Komisi sdělilo, že všechny průběžné platby byly bezprostředně po zahájení formálního kontrolního řízení zastaveny.
Austria informed the Commission that all payments under the current provisions had been stopped immediately after the initiation of the formal investigation procedure.
Rakousko ovšem nemohlo podat žádné údaje k počtu podniků, které musí vrátit část již zaplacené slevy, nebo k dotyčným částkám.
However, Austria could not provide information on the number of companies which will have to repay a part of the rebate already paid to them, or about the amounts involved.
Rakousko potvrdilo, že pro všechny zpětné platby budou aplikovány platné referenční úrokové sazby EU.
Austria confirmed that every repayment will bear interest according to the applicable EU reference rate.
V. UZNÁNÍ PODPOR
V. ASSESSMENT OF THE AID
Uznání na léta 2002 a 2003
Assessment for the years 2002 and 2003
Ačkoli se zahájené řízení vztahuje na ustanovení 158. spolkového zákona z roku 2002, která byla aplikovatelná v roce 2002, považuje Komise za odůvodněné zkontrolovat i rok 2003, aniž by bylo nutné učinit zvláštní rozhodnutí o rozšíření formálního kontrolního postupu na toto časové období.
Although the Commission initiated the procedure in respect of the provisions of Law No 158/2002 applicable in 2002, it considers it justified to assess also the year 2003 without taking a separate decision extending the formal investigation procedure to this period.
Komise konstatuje, že 71. spolkový zákon z roku 2003 nechává ustanovení zavedená 158. spolkovým zákonem 2002 zcela bez změn.
The Commission notes that Law No 71/2003 leaves the provisions laid down by Law No 158/2002 completely unchanged.
Takto jsou ustanovení z let 2002 a 2003 identická.
Thus, the provisions applicable in 2002 and 2003 are identical.
Komise je proto toho názoru, že účastníci měli možnost se vyjádřit ke všem aspektům relevantním pro uznání režimu.
The Commission considers, therefore, that interested parties had the opportunity to comment on all aspects relevant to the assessment of the provisions.
Časové prodloužení uvedlo Rakousko v platnost po rozhodnutí Komise o zahájení formálního kontrolního řízení.
The extension in time was put into effect by Austria after the Commission decided to initiate the formal investigation procedure.
To lze srovnávat se situací, kde jeden členský stát mění právní předpisy, které jsou předmětem řízení o porušení smlouvy, ale změnou neodstraňuje všechna domnělá porušení a skutkové podstaty, jak jsou popsány ve stanovisku opatřeném důvody, jsou po předání tohoto stanoviska zachovány.
This situation is comparable to a situation where a Member State modifies legislation which is the subject of an infringement procedure, but by this modification does not remove all of the alleged infringement, or where facts as described in the reasoned opinion occur after the submission of that opinion.
V takových případech soud Komisi dovolí, aby v řízení pokračovala a aby své závěry uzpůsobila změněným okolnostem [7].
In such cases, the Court allows the Commission to continue the procedure and to adapt its conclusions to the changed circumstances [7].
Ve svém dopise z 5. prosince 2003 se Rakousko odvolává výslovně na dobu od 1. ledna 2002 do 31. prosince 2003 a hájí tak svá práva na obhajobu s ohledem na celé časové období.
In its letter of 5 December 2003, Austria referred explicitly to the period 1 January 2002 to 31 December 2003. It exercised its rights of defence therefore with regard to the whole period.
V praxi se k aplikaci režimu jak v roce 2002, tak i v roce 2003 mohou vyjádřit i třetí osoby.
In practice, third parties were also able to comment on the application of the scheme both for 2002 and for 2003.
Sdružení rakouského průmyslu sice v roce 2002 dne 12. srpna předložilo své písemné stanovisko ke slevě z energetické daně, tzn. před zveřejněním 71. spolkového zákona 2003 o prodloužení slevy z energetické daně.
In particular, the Austrian Industry Association presented its written comments on the energy tax rebate for 2002 on 12 August, i.e. before the publication of Law 71/2003 extending the duration of the energy tax rebate.
V dalším sledu bylo sdružení zastoupeno při několika poradách mezi Komisí a rakouskou vládou a při této příležitosti se vyjádřilo i k roku 2003.
Subsequently, the Association was represented at several meetings between the Commission and the Austrian Government and commented on these occasions also on the year 2003.
Právo na vyjádření bylo takto respektováno.
Its right to submit observations has therefore been respected.
Ve stanovisku společnosti Jungbunzlauer GmbH ze 14. srpna 2003 je popsán podnik a je konstatováno, že údaje skutkové podstaty se týkají „zvláště (také) roku 2002“.
The comments made by Jungbunzlauer GmbH on 14 August 2003 described the situation of the company, noting that the described facts were valid ‘in particular (also) for the year 2002’.
Podnik se vyjádřil k existenci podpory a přednesl argumenty, které jsou v podstatě nezávislé na roku aplikace.
The company commented on the existence of aid, submitting arguments which are in substance independent of the year of application.
Společnost Marienhütte GmbH zaujala k zahájení řízení stanovisko dne 18. srpna, tedy rovněž před publikováním 71. spolkového zákona 2003.
Marienhütte GmbH commented on the initiation of the procedure on 18 August 2003, hence also before the publication of Law 71/2003.
Poznámky jsou rovněž v podstatě nezávislé na roku aplikace ustanovení o slevě z energetické daně.
Its comments are also in substance independent of the year of application of the energy tax rebate provisions.
Komisi nebyla doručena ani opožděná stanoviska, ani nebylo požadováno předložení stanoviska po uplynutí lhůty stanovené v rozhodnutí o zahájení řízení.
The Commission did not receive any late submissions or any requests to submit comments after the expiry of the deadline laid down in the decision to initiate the procedure.
Po uzavřené kontrole dochází Komise k závěru, že dotyčné opatření představuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
After an in-depth examination, the Commission concludes that the measure under examination constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Podle názoru Komise prospívá daňová sleva, i když teoreticky platí pro všechny podniky, které dosahují prahovou hodnotu 0,35 % čisté hodnoty výroby, ve skutečnosti podnikům, které vykazují vysokou spotřebu energií v poměru k čisté hodnotě výroby, a je tedy selektivní.
The Commission considers that the tax rebate, even if it is, in theory, applicable to all undertakings reaching the threshold of 0,35 % of net production value, de facto benefits undertakings which have a high energy consumption in relation to their net production value and is therefore selective.
Podle názoru Komise se Soudní dvůr ve věci C-143/99 nevyjádřil ke všem aspektům původního režimu daňových slev, nýbrž toliko k omezení na podniky, jejichž těžiště spočívá ve výrobě materiálního majetku.
The Commission considers that in Case C-143/99 the Court of Justice did not rule on all aspects of the original tax rebate measure, but only on the restriction to undertakings whose activity consisted mainly in the production of goods.
Pro zodpovězení obou otázek předložených rakouským Ústavním soudem nebylo požadováno, aby Soudní dvůr hodnotil další aspekty opatření.
In order to answer the two questions referred by the Austrian Constitutional Court, it was not necessary for the Court to assess any other aspects of the measure.
Otázky se nevztahovaly na rakouský systém celkově, nýbrž v podstatných bodech na omezený rozsah aplikace.
The questions did not refer to the Austrian system as a whole, but concentrated on its limited scope.
Není možné vycházet z toho, že Soudní dvůr pouze proto, protože existovaly rozsáhlejší informace, zaujal k jedné otázce implicitně stanovisko, kterým se nezabýval.
It cannot be assumed that, simply because more extensive information was presented to the Court, it implicitly took a position on a question which had not been asked.
Rozsudek Soudního dvora se vztahoval obecně na „všeobecná opatření, která stanoví slevu z energetických daní“.
The Court explicitly ruled on ‘national measures which provide for a rebate of energy taxes’ in general.
Pokud by byl Soudní dvůr zamýšlel vyjádřit se ke všem aspektům rakouského opatření, je možné vycházet z toho, že by se byl vyjádřil explicitněji.
If it had been the Court’s intention to rule on all aspects of the Austrian measure, it can be assumed that it would have made this more explicit.
Komise nesdílí názor, že by byl Soudní dvůr druhou otázku předloženou rakouským Ústavním soudem nezodpověděl, pokud by byl neměl v úmyslu se vyjádřit ke všem aspektům slevy z energetické daně.
The Commission does not share the view that the Court would not have answered the second question referred by the Austrian Constitutional Court if it had not intended to rule on all aspects of the energy tax rebate.
Soudní dvůr nejprve zodpověděl druhou otázku předloženou rakouským Ústavním soudem.
The Court first of all answered the second question referred by the Austrian Constitutional Court.
Tato otázka se nevztahovala na projednávané řízení.
This question did not refer to the case under examination by the Court.