natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ve věcech dědictví ve všech členských státech
in succession matters
Bude proto záležet na právu členského státu původu, jaké důkazní účinky by konkrétní úřední listina měla mít v jiném členském státě.
The evidentiary effects which a given authentic instrument should have in another Member State will therefore depend on the law of the Member State of origin.
„Pravost“ úřední listiny by měla být samostatným pojmem, který by měl zahrnovat prvky jako její původnost, splnění formálních náležitostí, pravomoc orgánu, jenž listinu vyhotovil, a postup, jímž je vyhotovena.
The ‘authenticity’ of an authentic instrument should be an autonomous concept covering elements such as the genuineness of the instrument, the formal prerequisites of the instrument, the powers of the authority drawing up the instrument and the procedure under which the instrument is drawn up.
Zároveň by měl zahrnovat faktické prvky zapsané do úřední listiny příslušným orgánem, jako např. skutečnost, že uvedené strany byly tímto orgánem vyslechnuty v uvedený den a učinily uvedená prohlášení.
It should also cover the factual elements recorded in the authentic instrument by the authority concerned, such as the fact that the parties indicated appeared before that authority on the date indicated and that they made the declarations indicated.
Strana, jež si přeje napadnout pravost úřední listiny, by tak měla učinit u příslušného soudu v členském státě původu této úřední listiny podle právních předpisů tohoto členského státu.
A party who wishes to challenge the authenticity of an authentic instrument should do so before the competent court in the Member State of origin of the authentic instrument under the law of that Member State.
Termíny „právní akty nebo právní vztahy zapsané v úřední listině“ by měly být vykládány jako odkaz na věcný obsah zapsaný v dané úřední listině.
The terms ‘the legal acts or legal relationships recorded in an authentic instrument’ should be interpreted as referring to the substantive contents recorded in the authentic instrument.
K právním aktům zapsaným ve úřední listině může patřit například dohoda mezi stranami o rozdělení pozůstalosti, závěť nebo dědická smlouva nebo jiný projev vůle.
The legal acts recorded in an authentic instrument could be, for instance, the agreement between the parties on the sharing-out or the distribution of the estate, or a will or an agreement as to succession, or another declaration of intent.
K právním vztahům může patřit například určení dědiců a jiných oprávněných osob dle práva rozhodného pro dědění, jejich příslušných podílů, existence povinného dědického podílu nebo jakýkoli jiný prvek stanovený právem rozhodným pro dědění.
The legal relationships could be, for instance, the determination of the heirs and other beneficiaries as established under the law applicable to the succession, their respective shares and the existence of a reserved share, or any other element established under the law applicable to the succession.
Strana, jež si přeje napadnout právní akty nebo právní vztahy zapsané v úřední listině, by tak měla učinit u soudů příslušných podle tohoto nařízení, které rozhodnou v souladu s právem rozhodným pro dědění.
A party wishing to challenge the legal acts or legal relationships recorded in an authentic instrument should do so before the courts having jurisdiction under this Regulation, which should decide on the challenge in accordance with the law applicable to the succession.
Je-li při řízení u soudu členského státu vznesena předběžná otázka související s právními akty nebo právními vztahy zapsanými v úřední listině, měl by být tento soud příslušný o ní rozhodnout.
If a question relating to the legal acts or legal relationships recorded in an authentic instrument is raised as an incidental question in proceedings before a court of a Member State, that court should have jurisdiction over that question.
Úřední listina, která byla napadena, by neměla až do rozhodnutí o napadení vyvolávat žádné důkazní účinky v jiném členském státě, než je členský stát původu.
An authentic instrument which is being challenged should not produce any evidentiary effects in a Member State other than the Member State of origin as long as the challenge is pending.
Týká-li se napadení pouze určité záležitosti související s právními akty či právními vztahy zapsanými v úřední listině, neměla by úřední listina, která byla napadena, až do rozhodnutí o napadení vyvolávat žádné důkazní účinky v jiném členském státě, než je členský stát původu, pokud jde o napadenou část.
If the challenge concerns only a specific matter relating to the legal acts or legal relationships recorded in the authentic instrument, the authentic instrument in question should not produce any evidentiary effects in a Member State other than the Member State of origin with regard to the subject-matter of the challenge as long as the challenge is pending.
Pokud byly orgánu v souvislosti s použitím tohoto nařízení předloženy dvě neslučitelné úřední listiny, měl by tento orgán posoudit otázku, které úřední listině by měla být dána přednost, nebo rozhodnout o tom, že nepoužije žádnou z nich, a to s ohledem na okolnosti daného případu.
Where an authority, in the application of this Regulation, is presented with two incompatible authentic instruments, it should assess the question as to which authentic instrument, if any, should be given priority, taking into account the circumstances of the particular case.
Pokud není z daných okolností jasné, které úřední listině by měla být dána přednost nebo zda nemá být použita žádná z listin, rozhodnou o této otázce soudy příslušné podle tohoto nařízení, nebo, pokud je otázka v rámci řízení vznesena jako předběžná otázka, soud, u něhož toto řízení probíhá.
Where it is not clear from those circumstances which authentic instrument, if any, should be given priority, the question should be determined by the courts having jurisdiction under this Regulation, or, where the question is raised as an incidental question in the course of proceedings, by the court seised of those proceedings.
V případě neslučitelnosti úřední listiny s rozhodnutím je třeba zohlednit důvody pro neuznání rozhodnutí podle tohoto nařízení.
In the event of incompatibility between an authentic instrument and a decision, regard should be had to the grounds of non-recognition of decisions under this Regulation.
a účinné vypořádání dědictví s
with cross-border implications
přeshraničními dopady
within the Union
toto nařízení
this Regulation should
umožnit ustanovením o vytvoření
provide for the creation of
(dále jen „osvědčení“), jež se bude vydávat pro použití v jiném členském státě.
(hereinafter referred to as ‘the Certificate’) to be issued for use in another Member State
Orgán, který vydává osvědčení, by měl zohlednit formální náležitosti nezbytné pro zápis nemovitého majetku v členském státě, v němž se nachází příslušný rejstřík.
The authority which issues the Certificate should have regard to the formalities required for the registration of immoveable property in the Member State in which the register is kept.
Použití osvědčení by nemělo být povinné.
The use of the Certificate should not be mandatory.
Žádný orgán nebo osoba, kterému či které bylo předloženo osvědčení vydané v jiném členském státě, by však neměla mít právo požadovat, aby namísto osvědčení bylo předloženo rozhodnutí, úřední listina nebo soudní smír.
However, no authority or person presented with a Certificate issued in another Member State should be entitled to request that a decision, authentic instrument or court settlement be presented instead of the Certificate.
Osvědčení by se mělo vydávat v členském státě, jehož soudy jsou příslušné podle tohoto nařízení.
The Certificate should be issued in the Member State whose courts have jurisdiction under this Regulation.
Členské státy by měly ve svých vnitrostátních právních předpisech určit, které orgány mají pravomoc osvědčení vydávat – zda se má jednat o soudy ve smyslu definice pro účely tohoto nařízení, nebo o jiné orgány nadané pravomocemi v dědických záležitostech, jako jsou např. notáři.
It should be for each Member State to determine in its internal legislation which authorities are to have competence to issue the Certificate, whether they be courts as defined for the purposes of this Regulation or other authorities with competence in matters of succession, such as, for instance, notaries.
Osvědčení by ve všech členských státech mělo vyvolávat stejné účinky.
The Certificate should produce the same effects in all Member States.
Důkazní účinky osvědčení by se neměly vztahovat na prvky, které neupravuje toto nařízení, jako je např. otázka rodičovství nebo to, zda byl určitý majetek ve vlastnictví zůstavitele.
The evidentiary effect of the Certificate should not extend to elements which are not governed by this Regulation, such as, for instance, questions of affiliation or the question whether or not a particular asset belonged to the deceased.
Jakékoli osobě, která učiní platbu nebo předá majetek z pozůstalosti osobě uvedené v osvědčení jako osoba oprávněná obdržet tuto platbu nebo majetek jakožto dědic či závětní dědic, by měla být zaručena odpovídající ochrana, pokud jednala v dobré víře a spoléhala se při tom na pravdivost informací potvrzených v osvědčení.
Any person who makes payments or hands over succession property to a person indicated in the Certificate as being entitled to accept such payment or property as an heir or legatee should be afforded appropriate protection if he acted in good faith relying on the accuracy of the information certified in the Certificate.
Stejná ochrana by měla být zaručena jakékoli osobě, která se spoléhá na pravdivost informací potvrzených v osvědčení a koupí či obdrží majetek z pozůstalosti od osoby uvedené v osvědčení jako osoba oprávněná s tímto majetkem nakládat.
The same protection should be afforded to any person who, relying on the accuracy of the information certified in the Certificate, buys or receives succession property from a person indicated in the Certificate as being entitled to dispose of such property.
Tato ochrana by měla být zaručena v případě, že jsou předloženy dosud platné ověřené kopie osvědčení.
The protection should be ensured if certified copies which are still valid are presented.
Příslušný orgán by měl osvědčení vydávat na požádání.
The competent authority should issue the Certificate upon request.
Originál osvědčení by měl zůstat u vydávajícího orgánu, který by měl vydat jednu nebo více ověřených kopií osvědčení žadateli a jakékoli jiné osobě, která prokáže oprávněný zájem.
The original of the Certificate should remain with the issuing authority, which should issue one or more certified copies of the Certificate to the applicant and to any other person demonstrating a legitimate interest.
Je-li osvědčení opraveno, pozměněno či staženo, měl by o tom vydávající orgán informovat osoby, jimž byly vydány ověřené kopie, s cílem zamezit nezákonnému využití těchto kopií.
Where the Certificate is rectified, modified or withdrawn, the issuing authority should inform the persons to whom certified copies have been issued so as to avoid wrongful use of such copies.
mezinárodních úmluv, jejichž smluvní stranou je jeden nebo více členských států v
international conventions to which one or more Member States are party
Zejména pak členské státy, jež jsou smluvními stranami Haagské úmluvy ze dne 5. října 1961 o kolizních právních předpisech týkajících se formy závěti, by měly mít možnost pro otázku formální platnosti závětí a spojených závětí nadále používat ustanovení uvedené úmluvy namísto ustanovení tohoto nařízení.
In particular, the Member States which are Contracting Parties to the Hague Convention of 5 October 1961 on the Conflicts of Laws Relating to the Form of Testamentary Dispositions should be able to continue to apply the provisions of that Convention instead of the provisions of this Regulation with regard to the formal validity of wills and joint wills.
Soulad s obecnými cíli tohoto nařízení nicméně vyžaduje, aby toto nařízení mělo ve vzájemných vztazích členských států přednost před úmluvami
Consistency with the general objectives of this Regulation requires, however, that this Regulation take precedence, as between Member States, over conventions
Toto nařízení by nemělo bránit členským státům, jež jsou stranami úmluvy z 19. listopadu 1934 mezi Dánskem, Finskem, Islandem, Norskem a Švédskem o ustanoveních mezinárodního práva soukromého ve věcech dědění, závětí a správy pozůstalostí, aby nadále uplatňovaly některá ustanovení této úmluvy ve znění revize, která byla provedena mezivládní dohodou uvedených států, jež jsou stranami dané úmluvy.
This Regulation should not preclude Member States which are parties to the Convention of 19 November 1934 between Denmark, Finland, Iceland, Norway and Sweden comprising international private law provisions on succession, wills and estate administration from continuing to apply certain provisions of that Convention, as revised by the intergovernmental agreement between the States parties thereto.
Aby bylo usnadněno použití tohoto nařízení, měla by být členským státům stanovena povinnost oznamovat některé informace o jejich
In order to facilitate the application of this Regulation, provision should be made for an obligation for the Member States to communicate certain information regarding their
právních předpisech a postupech vztahujících se k
legislation and procedures relating to
Aby se umožnilo včasné zveřejnění všech informací podstatných pro praktické uplatňování tohoto nařízení v Úředním věstníku Evropské unie, měly by členské státy tyto informace rovněž předat Komisi dříve, než se toto nařízení začne uplatňovat.
In order to allow for the timely publication in the Official Journal of the European Union of all information of relevance for the practical application of this Regulation, the Member States should also communicate such information to the Commission before this Regulation starts to apply.
Aby bylo usnadněno používání tohoto nařízení a umožněno používání moderních komunikačních technologií, měly by být rovněž určeny standardní formuláře pro potvrzení, která bude třeba předložit spolu s žádostí o prohlášení vykonatelnosti rozhodnutí, úřední listiny či soudního smíru, a pro žádost o evropské dědické osvědčení, jakož i pro samotné osvědčení.
Equally to facilitate the application of this Regulation and to allow for the use of modern communication technologies, standard forms should be prescribed for the attestations to be provided in connection with the application for a declaration of enforceability of a decision, authentic instrument or court settlement and for the application for a European Certificate of Succession as well as for the Certificate itself.
Při výpočtu lhůt a termínů stanovených v tomto nařízení by se mělo použít nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1182/71 ze dne 3. června 1971, kterým se určují pravidla pro lhůty, data a termíny
In calculating the periods and time-limits provided for in this Regulation, Regulation (EEC, Euratom) No 1182/71 of the Council of 3 June 1971 determining the rules applicable to periods, dates and time limits
Jelikož cílů tohoto nařízení, kterými jsou volný pohyb osob, možnost pro ▌ občany předem uspořádat své dědictví ▌ v
Since the objectives of this Regulation, namely the free movement of persons, the organisation in advance by citizens of their succession in an EU ▌context and the
rámci EU
protection of the
dosaženo členskými státy, a proto, z důvodu rozsahu a účinků tohoto nařízení, jich může být lépe dosaženo na úrovni
by the Member States and can therefore, by reason of the scale and effects of this Regulation, be better achieved at
Toto nařízení ctí základní práva a dodržuje zásady uznané Listinou základních práv Evropské unie.
This Regulation respects the fundamental rights and observes the principles recognised in the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
členských států musí při uplatňování tohoto nařízení uvedená práva a zásady dodržovat.
of the Member States in observance of those rights and principles.
V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s
In accordance with Articles 1 and 2 of the Protocol on the position of the United Kingdom and Ireland
ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva
in respect of the area of freedom, security and justice,
Tímto však není dotčena možnost, aby Spojené království a Irsko oznámily svůj záměr přijmout toto nařízení po jeho přijetí v souladu s
the possibility for the United Kingdom and Ireland of notifying their intention of accepting this Regulation after its adoption in accordance with
Oblast působnosti a definice
Scope and definitions
rodinný stav fyzických osob, rodinné vztahy a vztahy
the status of natural persons, as well as family relationships and relationships
způsobilost fyzických osob k právům a právním úkonům
the legal capacity of natural persons,
2 písm. c) a
Article 19(2)
článek 19c
and to Article 19c
otázky vztahující se ke
questions relating to the
vztahující se k úpravě
relating to
považovaných rozhodným právem za
by the law applicable to such relationships
vztahy s účinky srovnatelnými s manželstvím;
to have comparable effects to marriage;
, než která vyplynula z důvodu smrti
other than those arising by reason of death
formální platnost ústně provedených pořízení pro případ smrti;
the formal validity of dispositions of property upon death made orally;
a majetek vytvořený nebo převedený jiným způsobem než děděním ▌, jako například
and assets created or transferred
daru, společného vlastnictví s
of gifts, ▌joint ownership with
, důchodového pojištění, pojistné smlouvy a podobných ujednání
, pension plans, insurance contracts and arrangements of a similar nature,
2 písm. j);
Article 19(2);
zakládání, správa a rušení trustů;
the creation, administration and dissolution of trusts;
povaha věcných práv
the nature of rights
jakýkoli zápis práv k nemovitému či movitému majetku do rejstříku, včetně právních požadavků pro takový zápis, a účinky zápisu nebo neprovedení zápisu těchto práv do rejstříku.
any recording in a register of rights in immovable or movable property, including the legal requirements for such recording, and the effects of recording or failing to record such rights in a register.
Pravomoc v dědických záležitostech uvnitř členských států
Competence in matters of succession within the Member States
přechodu majetku
all forms of transfer of
, práv a závazků
assets, rights and obligations by reason
„dědickou smlouvou“ smlouva
‘agreement as to succession’
, a to i smlouva vyplývající ze vzájemných závětí
means an agreement, including an agreement resulting from mutual wills, which,
, která s protiplněním nebo bez něj
with or without consideration,
práva k budoucí
rights to the future
pozůstalosti nebo k budoucím pozůstalostem
estate or estates of
„pořízením pro případ smrti“ závěť, spojené závěti nebo dědická smlouva;
‘disposition of property upon death’ means a will, a joint will or an agreement as to succession;
nebo ve kterém bylo vydáno evropské dědické osvědčení
established or the European Certificate of Succession issued
„členským státem
‘Member State
“ členský stát, v němž má být
the Member State in which
„soudním smírem“ smír v dědických věcech, který schválil soud nebo který byl v průběhu řízení uzavřen před soudem;
‘court settlement’ means a settlement in a matter of succession which has been approved by a court or concluded before a court in the course of proceedings;
„úřední listinou“ dokument
‘authentic instrument’
týkající se dědických věcí
means a document in a matter of succession
, který byl formálně vyhotoven nebo registrován jako úřední listina v
which has been formally drawn up or registered as an authentic instrument
některém členském státě a
in a Member State
jehož pravost:
and the authenticity of which:
Pro účely tohoto nařízení se pojmem „soud“ rozumí veškeré soudní orgány a všechny ostatní orgány a právní odborníci příslušní pro dědické záležitosti, kteří vykonávají soudní funkce nebo jednají na základě zmocnění soudním orgánem nebo pod dohledem soudního orgánu, jestliže tyto orgány a právní odborníci nabízejí záruky nestrannosti a práva všech stran být vyslechnuty a jestliže jejich rozhodnutí vydaná podle práva členského státu, v němž působí:
For the purposes of this Regulation the term ‘court’ means any judicial authority and all other authorities and legal professionals with competence in matters of succession which exercise judicial functions or act pursuant to a delegation of power by a judicial authority or act under the control of a judicial authority, provided that such other authorities and legal professionals offer guarantees with regard to impartiality and the right of all parties to be heard and provided that their decisions under the law of the Member State in which they operate:
mohou být napadena před soudním orgánem nebo přezkoumána soudním orgánem; a dále
may be made the subject of an appeal to or review by a judicial authority; and
mají obdobnou platnost a účinnost jako rozhodnutí soudního orgánu v téže záležitosti.
have a force and effect comparable to those of a decision of a judicial authority on the same matter.
▌ Soudy členského státu, na jehož území měl zůstavitel obvyklý pobyt v době úmrtí, mají příslušnost k
habitual residence at the time of ▌death shall
Pokud si zůstavitel v souladu s článkem 17 zvolil pro řízení o svém dědictví právo některého členského státu, mohou se dotčené strany dohodnout, že soud či soudy členského státu, jehož právo bylo zvoleno, jsou výlučně příslušné k rozhodování o kterékoli otázce související s dědictvím.
Where the law chosen by the deceased to govern his succession pursuant to Article 17 is the law of a Member State, the parties concerned may agree that a court or the courts of the Member State of the chosen law are to have exclusive jurisdiction to rule on any succession matter.
Uvedené dohody o volbě soudu se sjednávají písemně s uvedením data a podpisem dotčených stran.
Such a choice-of-court agreement shall be expressed in writing, dated and signed by the parties concerned.
Prohlášení nepříslušnosti v případě volby práva
Declining of jurisdiction in the event of a choice of law
Pokud si zůstavitel v souladu s článkem 17 zvolil pro řízení o svém dědictví právo některého členského státu, soud, který zahájil řízení podle článku 4 nebo 6:
Where the law chosen by the deceased to govern his succession pursuant to Article 17 is the law of a Member State, the court seised pursuant to Articles 4 or 6:
může na žádost jedné ze stran řízení prohlásit, že není příslušný, pokud má za to, že soudy členského státu, jehož právo bylo zvoleno, jsou vhodnější pro rozhodnutí o dědictví s ohledem na praktické okolnosti dědictví, jako je místo obvyklého pobytu stran a místo, kde se pozůstalost nachází, nebo
may, at the request of one of the parties to the proceedings, decline jurisdiction if it considers that the courts of the Member State of the chosen law are better placed to rule on the succession taking into account the practical circumstances of the succession, such as the habitual residence of the parties and the location of the assets, or
prohlásí, že není příslušný, jestliže se strany řízení dohodly v souladu s článkem 5a na svěření příslušnosti soudu nebo soudům členského státu, jehož právo bylo zvoleno.
shall decline jurisdiction if the parties to the proceedings have agreed, in accordance with Article 5a, to confer jurisdiction on a court or the courts of the Member State of the chosen law.
Příslušnost v případě volby práva
Jurisdiction in the event of a choice of law
soud, u něhož bylo řízení zahájeno dříve, prohlásil ve stejné věci na základě článku 5b, že není příslušný, nebo
a court previously seised has declined jurisdiction in the same case pursuant to Article 5b, or
se strany řízení v souladu s článkem 5a dohodly, že svěří příslušnost soudu nebo soudům uvedeného členského státu, nebo
the parties to the proceedings have agreed, in accordance with Article 5a, to confer jurisdiction on a court or the courts of that Member State, or
strany řízení výslovně uznaly příslušnost soudu, u něhož bylo zahájeno řízení.
the parties to the proceedings have expressly acknowledged the jurisdiction of the court seised.
Článek 5d
Article 5d