natgillin/translations-raw huggingface dataset:
PE479.400v01-00 } PE479.402v01-00 } PE479.404v01-00 } PE479.405v01-00 } PE479.408v01-00 } RC1 Usnesení Evropského parlamentu o Ázerbájdžánu, zejména o případu Rafiqa Tagiho
PE479.400v01-00 } PE479.402v01-00 } PE479.404v01-00 } PE479.405v01-00 } PE479.408v01-00 } RC1 European Parliament resolution on Azerbaijan, in particular the case of Rafig Tagi
– s ohledem na svá předcházející usnesení o Ázerbájdžánu, zejména na usnesení o lidských právech,
– having regard to its previous resolutions on Azerbaijan, in particular those concerning human rights,
– s ohledem na závěry druhého summitu o Východním partnerství, který se konal ve dnech 29.–30. září 2011,
– having regard to the conclusions of the Second Eastern Partnership Summit, held on 29-30 September 2011,
– s ohledem na dohodu o partnerství a spolupráci mezi ES a Ázerbajdžánem, která vstoupila v platnost v roce 1999,
– having regard to the Partnership and Cooperation Agreement between the EC and Azerbaijan, which entered into force in 1999,
– s ohledem na prohlášení mluvčího vysoké představitelky EU Catherine Ashtonové ze dne 12. října 2011,
– having regard to the statement by the spokesperson of the EU High Representative, Catherine Ashton, of 12 October 2011,
A. vzhledem k tomu, že Rafiq Tagi, přední ázerbajdžánský spisovatel a novinář podlehl 23. listopadu 2011 v Baku následkům zranění, která utrpěl během brutálního útoku nožem, ke kterému došlo o čtyři dny dříve;
A. whereas Rafig Tagi, a prominent Azerbaijani writer and journalist, died in Baku on 23 November 2011 from the injuries he had sustained during a brutal knife attack four days earlier;
B. vzhledem k tomu, že ázerbajdžánská vláda zahájila kriminální vyšetřování tohoto útoku;
B. whereas the Azerbaijani Government opened a criminal investigation into the attack;
C. vzhledem k tomu, že Rafiq Tagi byl údajně během týdnů, které útoku předcházely, terčem výhružek smrtí, jež byly patrně odvetou za článek, který byl mj. zveřejněn na internetových stránkách rozhlasové stanice Radio Azadlyq (Svoboda) dne 10. listopadu 2011, v němž kritizoval současnou íránskou vládu;
C. whereas Rafiq Tagi had reportedly been receiving death threats in the weeks prior to the attack, believed to be in retaliation for an article, amongst others, published on the Radio Azadlyq (Liberty) website on 10 November 2011, in which he criticised the current Iranian Government;
D. vzhledem k tomu, že Rafiq Tagi byl v květnu 2007 odsouzen k výkonu trestu na základě obvinění, že podněcuje nábožensky podmíněnou nenávist, a sice kvůli článku, který napsal pro noviny Sanat , v němž uvádí, že islámské hodnoty stojí v cestě ázerbájdžánské integraci do evropských struktur a zpomalují demokratický pokrok této země;
D. whereas Rafig Tagi served a prison sentence following his conviction in May 2007 on charges of inciting religious hatred, based on an article he had written in the newspaper Sanat , in which he argued that Islamic values were preventing Azerbaijan’s integration into European structures and stunting its democratic progress;
E. vzhledem k tomu, že po zveřejnění zmíněného článku vůdčí íránský duchovní - velký ájatolláh Fázil Lankarání, vynesl nad Rafiqem Tagim fatvu a žádal jeho smrt; vzhledem k tomu, že fatva byla rovněž vynesena nad vydavatelem novin Sanat Samirem Sadagatoglu, a je požadována i jeho smrt;
E. whereas a leading Iranian cleric, Grand Ayatollah Fazel Lankarani, issued the fatwa calling for Rafiq Tagi to be killed after Rafiq Tagi published the said article; whereas the fatwa also called for Samir Sadagatoglu, the editor of the Sanat newspaper, to be killed;
F. vzhledem k tomu, že íránské orgány tuto fatvu nikdy neodsoudily, což lze považovat za podněcování k vraždě, ani jasně nevyjádřily, že kdokoli podezřelý z podněcování, plánování, vykonání či napomáhání útokům na Rafiqa Tagiho či Samira Sadagatoglu by měl být povolán ke spravedlnosti;
F. whereas the Iranian authorities never condemned this fatwa, which appears to be an incitement to murder, nor have they clarified that anyone suspected of inciting, planning, carrying out or aiding attacks on Rafiq Tagi or Samir Sadaqatoglu should be brought to justice;
G. vzhledem k tomu, že Výbor OSN pro lidská práva, který dohlíží na provádění Mezinárodního paktu o občanských a politických právech, jehož smluvní stranou Írán je, nedávno vyjádřil obavy v souvislosti s článkem 226 íránského trestního zákoníku, kde se uvádí, že „spáchání vraždy bude pomstěno, pokud si ovšem zavražděná osoba smrt nezasloužila podle islámského práva“; vzhledem k tomu, že vynesení fatvy se používá k obhájení toho, že si daná osoba „smrt zaslouží“;
G. whereas the UN Human Rights Committee, which oversees the implementation of the International Covenant on Civil and Political Rights (ICCPR), to which Iran is a state party, recently expressed concern about Article 226 of the Iranian Penal Code, which states that ‘committing murder will result in retaliation provided the murdered person did not deserve to die in accordance with Islamic law’; whereas fatwas are used to justify the fact that an individual ‘deserves to die’;
H. vzhledem k tomu, že ázerbájdžánské orgány nikdy jasně neodsoudily fatvu ani veřejné výhrůžky smrtí, jejichž terčem se stal Rafiq Tagi v průběhu soudního procesu, který byl proti němu veden za „hanobení náboženství“ v roce 2007; vvzhledem k tomu, že o jeho smrti se ve vysílání státní televize informovalo jen minimálně a zmíněné orgány dosud jeho smrt veřejně neodsoudily;
H. whereas the Azerbaijani authorities never clearly condemned the fatwa and public death threats which Rafig Tagi received during his trial for ‘defamation of religion’ in 2007; whereas even his death has only had minimal coverage on state-controlled TV and the authorities have yet to publicly condemn his murder;
I. vzhledem k tomu, že ázerbajdžánské orgány mají nedostačující záznamy o vyšetřování útoků na novináře, což podstatně přispívá k atmosféře strachu a beztrestnosti, která se šíří mediálním prostředím v posledních letech;
I. whereas the Azerbaijani authorities have a poor record of investigating attacks against journalists, contributing significantly to the climate of fear and impunity which is spreading throughout the media landscape over recent years;
J. vzhledem k tomu, že Ázerbájdžán se aktivně účastní evropské politiky sousedství a Východního partnerství, je zakládajícím členem shromáždění Euronest a je odhodlán dodržovat demokracii, lidská práva a zásady právního státu, které jsou klíčovými hodnotami těchto iniciativ;
J. whereas Azerbaijan is actively participating in the European Neighbourhood Policy and the Eastern Partnership, is a founding member of Euronest and is committed to respecting democracy, human rights and the rule of law, that are core values of these initiatives;
K. vzhledem k tomu, že Ázerbájdžán zaujme dočasně místo v Radě bezpečnosti OSN na období 2012–2013 a že se zavázal se ctít hodnoty vyjádřené v Chartě lidských práv OSN;
K. whereas Azerbaijan will take up a non-permanent seat in the United Nations Security Council (UNSC) for the period of 2012-2013, and has committed to uphold the values as expressed in UN Human Rights Charter;
L. vzhledem k tomu, že Ázerbájdžán je členem Rady Evropy a smluvní stranou Evropské úmluvy o lidských právech, jakož i několika dalších mezinárodních smluv v oblasti lidských práv, včetně Mezinárodního paktu o občanských a politických právech;
L. whereas Azerbaijan is a member of the Council of Europe and a party to the European Convention on Human Rights (ECHR), as well as a number of other international human rights treaties, including the International Covenant on Civil and Political Rights;
1. rozhodně odsuzuje vraždu Rafiqa Tagiho a vyjadřuje obavy nad bezpečností Samira Sadagatoglu; vyjadřuje své zklamání nad tím, že ázerbájdžánské orgány vraždu Rafiqa Tagiho jasně neodsoudily a nezajistily, aby veřejnost byla informována o vyšetřování okolností jeho smrti;
Strongly condemns the murder of Rafig Tagi and expresses its concern over the safety of Samir Sadagatoglu; is disappointed with the failure of the Azerbaijani authorities to clearly condemn the murder of Rafig Tagi and ensure public awareness of the investigation of the circumstances surrounding his death;
5. opakuje, že neomezený přístup k informacím a komunikaci a necenzurovaný přístup k internetu (svoboda internetu) a všeobecná práva zcela podmiňují lidská práva, jako je svoboda slova a přístup k informacím, jakož i zajištění transparentnosti a odpovědnosti v rámci veřejného života;
Reiterates that unrestricted access to information and communication and uncensored access to the internet (internet freedom) are universal rights and are indispensable for human rights such as free expression and access to information, as well as for ensuring transparency and accountability in public life;
8. vyzývá íránské orgány, aby nabídly nezbytnou spolupráci ázerbájdžánským orgánům v průběhu vyšetřování vraždy Rafiqa Tagiho, a zajistily, aby íránští duchovní nenabádali k vraždě, ani v Íránu, ani v žádné jiné zemi;
Calls on the Iranian authorities to offer all necessary cooperation to the Azerbaijani authorities during the investigation of the murder of Rafig Tagi, and to ensure that Iranian clerics do not call for the murder of anyone, whether in Iran or in any other country;
11. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení vládám a parlamentům Ázerbájdžánské republiky a Íránské islámské republiky, ESVČ, Radě, Komisi a Radě OSN pro lidská práva.
Instructs its President to forward this resolution to the Governments and Parliaments of the Republic of Azerbaijan and the Islamic Republic of Iran, the EEAS, the Council, the Commission and the UN Human Rights Council.
o postavení žen v Afghánistánu a Pákistánu
on the situation of women in Afghanistan and Pakistan
PE479.401v01-00 } PE479.403v01-00 } PE479.406v01-00 } PE479.407v01-00 } PE479.410v01-00 } PE479.412v01-00 } RC1 Usnesení Evropského parlamentu o postavení žen v Afghánistánu a Pákistánu
PE479.401v01-00 } PE479.403v01-00 } PE479.406v01-00 } PE479.407v01-00 } PE479.410v01-00 } PE479.412v01-00 } RC1 European Parliament resolution on the situation of women in Afghanistan and Pakistan
– s ohledem na svá předchozí usnesení o lidských právech a demokracii v Pákistánu, zejména na usnesení ze dne 20. ledna 2011 a 20. května 2010, 12. července, 5. října a 15. listopadu 2007,
– having regard to its previous resolutions on human rights and democracy in Pakistan, in particular that of 20 January 2011 and those of 20 May 2010 and 12 July, 5 October and 15 November 2007,
– s ohledem na svá předchozí usnesení o Afghánistánu, zejména na usnesení ze dne 24. dubna 2009 o právech žen v Afghánistánu a ze dne 16. prosince 2010 o nové strategii pro Afghánistán,
– having regard to its previous resolutions on Afghanistan, in particular those of 24 April 2009 on women’s rights in Afghanistan and 16 December 2010 on a new strategy for Afghanistan,
– s ohledem na své usnesení ze dne 16. prosince 2010 k výroční zprávě o stavu lidských práv ve světě v roce 2009 a politice EU v této oblasti ( 2010/2202(INI) ),
– having regard to its resolution of 16 December 2010 on the Annual Report on Human Rights in the World 2009 and the European Union’s policy on the matter ( 2010/2202(INI) ),
– s ohledem na závěry Rady o svobodě náboženského vyznání nebo přesvědčení přijaté dne 16. listopadu 2009, v nichž Rada zdůrazňuje strategický význam této svobody a boje proti náboženské nesnášenlivosti,
– having regard to the Council’s conclusions adopted on 16 November 2009 on freedom of religion or belief, in which it underlined the strategic importance of this freedom and of countering religious intolerance,
– s ohledem na závěry Rady o netoleranci, diskriminaci a násilí na základě náboženství nebo víry přijaté dne 21. února 2011,
– having regard to the Council conclusions on intolerance, discrimination and violence on the basis of religion or belief, adopted on 21 February 2011,
– s ohledem na společné prohlášení EU a Pákistánu ze dne 4. června 2010, v němž obě strany znovu potvrdily své odhodlání společně řešit otázky regionální a celosvětové bezpečnosti, prosazovat dodržování lidských práv a společně pracovat na dalším posílení pakistánské demokratické vlády a institucí,
– having regard to the EU-Pakistan Joint Statement of 4 June 2010, in which both sides reaffirmed their determination to jointly address regional and global security issues, to promote respect for human rights, and to cooperate to further strengthen Pakistan’s democratic government and institutions,
– s ohledem na závěry Rady o Pákistánu a o Afghánistánu ze dne 18. července 2011 a 14. listopadu 2011,
– having regard to the Council conclusions on Pakistan and on Afghanistan of 18 July 2011 and 14 November 2011,
– s ohledem na prohlášení vysoké představitelky EU o návrhu právních předpisů týkajících se azylových domů pro afghánské ženy ze dne 5. prosince 2011, 20.února 2011 a 15. prosince 2010,
– having regard to the statements by the EU High Representative on the proposed legislation on women’s shelters in Afghanistan of 5 December 2011, 20 February 2011 and 15 December 2010,
– s ohledem na závěry mezinárodní konference konané v Bonnu ze dne 5. prosince 2011,
– having regard to the conclusions of the International Conference of 5 December 2011 in Bonn,
– s ohledem na Úmluvu OSN o odstranění všech forem diskriminace žen (CEDAW) ze dne 18. prosince 1979 a Deklaraci OSN o odstranění násilí páchaného na ženách ze dne 20. prosince 1993,
– having regard to the United Nations Convention on the Elimination of all Forms of Discrimination against Women (CEDAW) of 18 December 1979 and to the United Nations Declaration on the Elimination of Violence against Women of 20 December 1993,
– s ohledem na Mezinárodní pakt OSN o občanských a politických právech (ICCPR),
– having regard to the UN International Covenant on Civil and Political Rights (ICCPR),
– s ohledem na rezoluce Rady bezpečnosti OSN č.1325 (2000) a 1820 (2008) o ženách, míru a bezpečnosti a na rezoluci Rady bezpečnosti OSN č.1888 (2009) o sexuálním násilí páchaném na ženách a dětech v ozbrojených konfliktech, která zdůrazňuje odpovědnost všech států za ukončení beztrestnosti a za trestní stíhání osob odpovědných za zločiny proti lidskosti a válečné zločiny, včetně sexuálního a jiného násilí vůči ženám a dívkám,
– having regard to UN Security Council Resolutions 1325 (2000) and 1820 (2008) on women, peace and security, and to UN Security Council Resolution 1888 (2009) on sexual violence against women and children in situations of armed conflict, which emphasises the responsibility of all states to put an end to impunity and to prosecute those responsible for crimes against humanity and war crimes, including those relating to sexual and other violence against women and girls,
A. vzhledem k tomu, že i když jsou situace v Afghánistánu a v Pákistánu odlišné a na sobě vzájemně nezávislé, patří stále fyzické i morální násilí páchané na ženách zejména pak v některých regionech mezi zásadní projevy porušování lidských práv, o nichž jsou z Afghánistánu a Pákistánu podávány zprávy;
A. whereas, although the situations in Afghanistan and Pakistan are different and of independent relevance, both physical and moral violence against women remain among the major human rights violations reported in Afghanistan and Pakistan, particularly in certain regions;
B. vzhledem k tomu, že ženy a dívky často stále čelí kyselinovým útokům a domácímu násilí, obchodu s lidmi, nuceným sňatkům včetně sňatků dětí a prodeji v rámci urovnávání sporů; vzhledem k tomu, že policie, soudy a další představitelé z oblasti soudnictví se málokdy zabývají stížnostmi žen na zneužívání, včetně bití, znásilňování a dalších forem sexuálního násilí, a ty z nich, které se rozhodnou těmto útrapám uniknout, se mohou dostat do vězení;
B. whereas women and girls often continue to face acid attacks and domestic violence, trafficking, forced marriages, including child marriages, and being traded in settlement of disputes; whereas the police, courts and other justice-sector officials seldom address women’s complaints of abuse, including beating, rape and other forms of sexual violence, and those fleeing those hardships may even find themselves in prison;
C. vzhledem k tomu, že pachatelé násilí na ženách zůstávají nepotrestáni;
C. whereas, in most cases, the perpetrators of violence against women remain unpunished;
D. vzhledem k tomu, že uplatňování některých zákonů, zejména zákonů z oblasti rodinného práva, vede k porušování lidských práv žen;
D. whereas the application of some laws, notably family laws, leads to women’s human rights being violated;
E. vzhledem k tomu, že v srpnu 2009 afghánská vláda přijala zákon o odstranění násilí páchaného na ženách a že 5. září 2011 afghánská rada ministrů přijala právní předpis týkající se azylových domů pro ženy;
E. whereas the Government of Afghanistan enacted the law on the elimination of violence against women in August 2009 and the Afghanistan Council of Ministers approved a regulation on women’s protection centres on 5 September 2011;
F. vzhledem k tomu, že co se týče postavení žen v Afghánistánu bylo od roku 2001 dosaženo pokroku v různých oblastech, jako je zdravotnictví, vzdělávání, zastoupení žen v politice na národní a regionální úrovni a v občanské společnosti;
F. whereas progress has been achieved since 2001 as regards the situation of women in Afghanistan in various fields such as health, education and the role of women in politics at national and regional levels and in civil society;
G. vzhledem k tomu, že Afghánistán je smluvní stranou několika mezinárodních úmluv, zejména pak Úmluvy o odstranění všech forem diskriminace žen, a vzhledem k tomu, že afghánská ústava v článku 22 stanoví, že ženy a muži mají ve vztahu k právu stejná práva a povinnosti;
G. whereas Afghanistan is a party to several international conventions, particularly the Convention on the Elimination of all Forms of Discrimination against Women, and whereas Article 22 of the Afghan Constitution stipulates that men and women have equal rights and duties before the law;
H. vzhledem k tomu, že i když situace afghánských žen stále budí obavy, jelikož úmrtnost matek během těhotenství nebo při porodu i míra kojenecké úmrtnosti v Afghánistánu patří mezi nejvyšší na světě;
H. whereas, however, the situation of Afghan women remains worrying, with the rate of maternal mortality during pregnancy and childbirth and the infant mortality rate in Afghanistan being among the highest in the world;
I. vzhledem k tomu, že v některých oblastech Afghánistánu, které jsou pod kontrolou povstaleckých skupin, jsou ženy pod záminkou práva šaría kamenovány k smrti, což dokládá případ ženy a její dcery z Ghazní, který se odehrál dne 12. listopadu 2011;
I. whereas in some areas of Afghanistan under the control of insurgent formations even executions by stoning occur under the pretext of ‘Sharia Law’, as happened to a woman and her daughter in Ghazni on 12 November 2011;
J. vzhledem k tomu, že praktika zvaná “baad”, tedy prodej ženy nebo dívky jako odplata za spáchání trestného činu, který může uložit shromáždění kmenových vůdců (jirga), se stále provozuje, přestože je podle článku 517 afghánského trestního zákoníku považována za trestný čin;
J. whereas the practice of ‘baad’ – the sale of a woman or a girl in reparation for a crime or as a punishment decided by a local Jirga – is still in use, although considered a criminal offence under Article 517 of the Afghan penal code;
K. vzhledem k tomu, že nadcházející stažení západních ozbrojených sil z Afghánistánu může ohrozit pokrok dosažený v oblasti emancipace žen, jelikož by hnutí Tálibán mohlo znovu převzít kontrolu nad oblastmi, kde ženy svobodně požívají svých nově nabytých práv;
K. whereas the impending withdrawal of Western forces from Afghanistan risks endangering the progress made in the emancipation of women, as the Taliban could regain control over territories where women are freely exercising their new rights;
L. vzhledem k tomu, že v oblastech pod vládní kontrolou mají ženy lepší přístup ke vzdělání, zdravotnictví a pracovním příležitostem, zatímco v oblastech silně ovlivňovaných povstaleckými skupinami ženy čelí zásadní diskriminaci co se týče přístupu ke vzdělání, zdravotnictví a hospodářským i kulturním příležitostem;
L. whereas in government-controlled areas women have greater access to education, health care and work opportunities, but in areas heavily affected by insurgent groups women face significant discrimination in terms of access to education, health care and economic and cultural opportunities;
M. vzhledem k tomu, že zejména v některých regionech budí obavy skutečnost, že pákistánské orgány poskytují alarmující nedostatek ochrany před sociální nespravedlností menšinám a ženám, na což poukazují rozsudky jako je rozhodnutí pákistánského nejvyššího soudu ze dne 21. dubna 2011, kterým bylo zproštěno z obžaloby pět ze šesti mužů obviněných z hromadného znásilnění Mukhtar Maiové;
M. whereas, particularly in certain regions, the Pakistani authorities also show a worrisome failure to provide protection for minorities and women against social injustice, as has been underlined by court rulings such as the Pakistani Supreme Court decision of 21 April 2011, which acquitted all but one of the six men accused of gang-raping Mukhtar Mai;
N. vzhledem k tomu, že v roce 2002 vzbudil případ Mukhtar Maiové pobouření nejen u pákistánské, ale i u celosvětové veřejnosti, protože tato žena byla hromadně znásilněna na příkaz vesnické rady, čímž měl být pomstěn údajný přečin bratra, avšak později u soudů nižší instance úspěšně vznesla obvinění vůči útočníkům, kteří ji napadli;
N. whereas in 2002 the public both in Pakistan and abroad was shocked by the case of Mukhtar Mai, who was gang-raped on the order of a village council to avenge her brother’s supposed misconduct and who went on to successfully challenge her attackers in the lower courts;
O. vzhledem k tomu, že Asijská komise pro lidská práva (AHRC) poukazuje na skutečnost, že v Pákistánu, především pak v provincii Paňdžáb, alarmující měrou narostl počet znásilnění křesťanek, která je mají přimět ke konverzi k islámu a že je známo mnoho případů mladých křesťanských dívek, které byly uneseny, znásilněny a zavražděny;
O. whereas the Asia Human Rights Commission (AHRC) NGO highlights an alarming increase in Pakistan, especially in its Punjab province, in the numbers of Christian women being raped in order to force them to convert to Islam, and multiple cases of young Christian girls being kidnapped, raped, and murdered;
P. vzhledem k tomu, že tragický případ Uzmy Ayubové poukazuje na alarmující nedodržování zásad právního státu, jelikož tato žena byla před rokem unesena, držena v zajetí, opakovaně znásilňována několika příslušníky policejních složek, přičemž následně rodinní příslušníci zajatých příslušníků zavraždili bratra Ayubové poté, co tato žena odmítla mimosoudní urovnání sporu;
P. whereas the tragic example of Uzma Ayub, who was kidnapped a year ago, held captive and repeatedly raped by several members of the police force, shows a worrying disregard for the rule of law, since family members of the arrested officers killed the brother of the victim when Ayub rejected an out-of-court deal;
Q. vzhledem k tomu, že po vojenském puči roku 1977 bylo v Pákistánu zrušeno základní právo nebýt diskriminován na základě pohlaví, které zaručovala ústava z roku 1973;
Q. whereas after the 1977 military coup in Pakistan, the fundamental right to be free of discrimination on the basis of sex as guaranteed in the 1973 Constitution was suspended;
R. vzhledem k tomu, že v Pákistánu byla přijata řada zákonů, včetně nařízení Hudúd a zákona o důkazním řízení porušující postavení a práva žen, které právně kodifikují podřadné postavení žen a v některých přisuzují jejich svědectví poloviční váhu svědectví muže;
R. whereas a series of laws has been introduced in Pakistan that codify women’s status as subordinate in law and in some cases give their testimony half the weight of a man’s, including the Hudood Ordinances and the Law of Evidence, which violate the status and rights of women;