natgillin/translations-raw huggingface dataset:
vzhledem k tomu, že v rámci íránského jaderného program docházelo v minulosti k zatajování, která časem narušila důvěryhodnost tvrzení Íránu, že program je určen výhradně k mírovým účelům,
whereas Iran's nuclear programme has a history of concealment, which over time has eroded the credibility of Iran's claims that the programme is only for peaceful purposes,
vzhledem k tomu, že Írán musí ještě splnit své závazky podle všech příslušných rezolucí RB OSN, z nichž poslední je rezoluce č. 1929 (2010), a všechny požadavky Rady guvernérů MAAE, jež stanovují úplný a bezpodmínečný přístupu agentury ke všem místům, zařízením, osobám a dokumentům, které by umožnily řádnou inspekci íránských jaderných záměrů a umožnily by MAAE plnit její funkci dozorce v oblasti jaderné energie,
whereas Iran has still to comply with its obligations under all relevant UNSC resolutions, the most recent of which is Resolution 1929 (2010), and all the requirements of the IAEA Board of Governors, which specify full and unconditional access by the Agency to all sites, equipment, people and documents that would allow for proper inspection of Iran's nuclear purposes and would enable the IAEA to fulfil its role as nuclear watchdog,
vzhledem k tomu, že některé politiky íránské vlády představují hrozbu pro stabilitu a mír v regionu; vzhledem k tomu, že Izrael a zvláště země Perského zálivu se cítí ohroženy agresivní a cílenou rétorikou Íránu, jeho současným jaderným programem a jeho podporou Hizballáhu a Hamásu; vzhledem k tomu, že Írán by nicméně mohl mít stabilizační potenciál ve prospěch celého regionu za předpokladu, že normalizuje své mezinárodní vztahy, především se sousedními státy, že definitivně uklidní obavy týkající se skutečných cílů svého jaderného programu a zaručí dodržování lidských práv a demokracie,
whereas some of the policies of the Iranian Government pose a threat to stability and peace in the region; whereas Israel and the Gulf region in particular feel intimidated by Iran's aggressive and targeted rhetoric, its ongoing nuclear programme, and its support for Hezbollah and Hamas; whereas, on the other hand the stabilising influence which Iran could potentially regain would be beneficial to the entire region, provided that it normalises its international relations, in particular with its neighbours, dispels once and for all the concerns regarding the real aims of its nuclear programme and guarantees respect for human rights and democracy,
vzhledem k tomu, že Írán poskytl ve své zemi útočiště dvěma generacím afghánských uprchlíků, jež využívaly základní zdravotní a vzdělávací služby; vzhledem k tomu, že v roce 2010 sídlil v Íránu více než jeden milion registrovaných Afghánců; vzhledem k tomu, že v této oblasti obdržel Írán pouze omezenou mezinárodní podporu,
whereas Iran has hosted two generations of Afghan refugees in the country, which have benefitted from basic health and education services; whereas in 2010 more than one million registered Afghans were residing in Iran; whereas Iran has received only limited international support in this area,
vzhledem k tomu, že Írán patří ke třem zemím s největšími prokázanými zásobami ropy a zemního plynu na světě,
whereas Iran ranks among the world's top three holders of proven reserves of both oil and natural gas,
vzhledem k tomu, že se významným způsobem prohlubují vztahy mezi Íránem a Tureckem; vzhledem k tomu, že Írán využívá svých státních i nestátních spojenců Sýrie, Hizballáhu a Hamásu a také Muslimského bratrství k destabilizaci regionu,
whereas there has been a remarkable deepening of relations between Iran and Turkey; whereas Iran is using its state and non-state allies Syria, Hezbollah and Hamas, and also the Muslim Brotherhood, to destabilise the region,
vzhledem k tomu, že v článku IV Smlouvy o nešíření jaderných zbraní je uvedeno nezadatelné právo všech smluvních stran této smlouvy bez rozdílu na provádění výzkumu, výrobu a využívání jaderné energie k mírovým civilním účelům, a to v souladu s článkem I a II Smlouvy,
whereas Article IV of the NPT notes the inalienable right of all parties to that treaty to develop research, production and use of nuclear energy for peaceful civilian purposes without discrimination and in conformity with Articles I and II of the treaty,
Vnitřní situace
Internal situation
se znepokojením bere na vědomí vnitřní politickou situaci, zejména pokud jde o demokracii; bere na vědomí také úsilí íránského lidu o demokratické změny a hluboce lituje, že íránská vláda a parlament evidentně nejsou schopny reagovat na oprávněné požadavky íránských občanů, především mladší generace; zdůrazňuje, že nespokojenost veřejnosti s íránskou vládou, která je důsledkem vážné sociálně-hospodářské situace a neexistence svobody a základního respektování lidské důstojnosti v Íránu, představují pro pokračování režimu hlavní nebezpečí;
Notes with concern the internal political situation, in particular as regards democracy; notes also the aspirations for democratic change of the Iranian people, in particular the younger generation, and deeply deplores the fact that the Iranian Government and Parliament are apparently incapable of responding to the justifiable demands of Iranian citizens; stresses that popular discontent with the Iranian Government as a result of the grave socio-economic situation combined with an absence of liberty and of basic respect for human dignity within Iran represents the main challenge to the regime's survival;
zdůrazňuje, že demokratické změny nelze vnutit zvenčí či dokonce vojenskými prostředky, ale musí být dosaženy mírovým demokratickým procesem; obdivuje odvahu desítek tisíc Íránců, kteří i nadále riskují profesní dráhu a nasazují životy ve snaze domoci se v Íránské islámské republice větší svobody a demokratičtějších práv;
Underlines that democratic change cannot be imposed from outside or even by military means but has to be achieved through a peaceful democratic process; expresses its admiration for the courage of the tens of thousands of Iranians who continue to risk their professional careers and lives by calling for greater freedom and more democratic rights in the Islamic Republic of Iran;
poukazuje na skutečnost, že přestože byl prezident Ahmadínežád zvolen v roce 2005 na základě příslibu sociální spravedlnosti a na základě hospodářské populistické propagandy, vnitrostátní problémy Íránu se i nadále zhoršují, a to i přes rostoucí ceny nafty; lituje proto skutečnosti, že prezident Ahmadínežád se rozhodl podpořit své politické postavení tím, že bude prosazovat radikální mezinárodní agendu, přičemž očekává, že jednoznačně protizápadní a protiizraelský postoj posílí vedoucí postavení Íránu v muslimském světě;
Points out that, although President Ahmadinejad was elected in 2005 on a platform of social justice and economic populism, Iran's domestic problems have continued to worsen despite burgeoning oil prices; deplores, therefore, Mr Ahmadinejad's aim of shoring up his political position at home by embracing a radical international agenda with the expectation that a stridently anti-Western, anti-Israeli stance will enhance Iran's leadership position in the Muslim world;
konstatuje, že předchozí masová hnutí v Íránu vycházela z podvojné snahy o dosažení blahobytu a svobody a že tyto sliby revoluce z roku 1979 nebyly dodnes splněny; poukazuje na to, že hospodářské problémy, jako jsou např. inflace, korupce, vysoká nezaměstnanost, nedostatek energie, neúčinný státní sektor a plýtvání veřejnými prostředky, se v posledních letech prudce prohloubily;
Observes that previous Iranian mass movements were based on a dual quest for welfare and liberty, and that these remain unfulfilled promises of the 1979 revolution; points out that economic shortcomings such as inflation, corruption, high unemployment, energy shortages, an inefficient state sector and the waste of public funds have increased drastically over the last years;
konstatuje, že reformní hnutí se skládá z celého spektra intelektuálních trendů a politických programů, od přání postupně modernizovat íránské vládní orgány, až po zásadní přeměnu režimu;
Notes that the reformist movement covers a spectrum of intellectual trends and political agendas ranging from a wish to gradually modernise Iran's governmental institutions to the aim of thoroughly overhauling the regime;
vyjadřuje solidaritu s miliony Íránců, kteří se po prezidentských volbách konaných v červnu 2009 vydali do ulic v naději, že v Íránu dojde k politické změně;
Expresses its solidarity with the millions of Iranians who have taken to the streets since the June 2009 presidential elections in the hope of political change in Iran;
důrazně odsuzuje protiprávní zadržení vůdců iránské opozice Mira Hosseina Mousaviho a Mehdiho Karroubiho společně s jejich manželkami iránskými bezpečnostními službami a vyzývá k jejich okamžitému a bezpodmínečnému propuštění; poukazuje na skutečnost, že toto zadržení porušuje iránské právo; odsuzuje přístup iránských úřadů k opozici, jež vykonává své legitimní právo k protestu a prohlašuje solidaritu Parlamentu s íránským lidem a jeho úsilím o demokracii; odsuzuje pokrytectví íránské vlády, která používá nepřiměřenou sílu, zastrašování a svévolná zadržování proti pokojným demonstrantům, kteří vyjádřují solidaritu s egyptským lidem dne 14. února 2011, zatímco prohlašuje podporu svobody v Egyptě.
Strongly condemns the illegal detention of Iranian opposition leaders Mir Hossein Mousavi and Mehdi Karroubi together with their wives by Iranian security forces and calls for their immediate and unconditional release; points out that the detention was carried out in violation of Iranian law; condemns the attitude of the Iranian authorities to the opposition exercising its legitimate right to protest and declares its solidarity with the Iranian people in their democratic aspirations; deplores the hypocrisy of the Iranian government, which used excessive force, intimidation, and arbitrary arrests against peaceful demonstrators demonstrating in solidarity with Egyptian people on 14 February 2011, whilst claiming to support freedom in Egypt;
důrazně odmítá odsouzení demonstrantů a politických odpůrců ze strany režimu po volbách v roce 2009 jako „nepřátel Alláha“ (tzv. muharib), kteří by na základě islámského pojetí měli být co nejpřísněji potrestáni; dochází k závěru, že za vlády Šáha byla kritika režimu považována za zločin, přičemž za současného režimu je považována za rovnocennou hříchu proti Islámu;
Strongly rejects the regime's condemnation of protesters and opponents following the 2009 elections as ‘enemies of Allah’ (‘muharib’), who, in accordance with Islam, should receive the severest of punishments; concludes that, while during the Shah's reign criticism of the regime was considered a crime, under the current regime it is tantamount to a sin against Islam;
upozorňuje na skutečnost, že sbory islámských revolučních gard postupně získávají čím dál prominentnější úlohu v íránské společnosti, armádě, politických a hospodářských záležitostech, což vyvolává obavy z další militarizace státu; vyjadřuje hluboké znepokojení nad skutečností, že tyto tendence mohou vést ke stupňování násilí a represe uplatňovaných proti politickým odpůrcům;
Warns that the development of an increasingly prominent role for the Iranian Revolutionary Guard Corps (IRGC) in Iranian society, in military, political and economic respects, raises fears of further militarisation of the state; expresses its deepest concern at the fact that such tendencies might result in an escalation of violence and oppression against political opponents;
je vážně znepokojen významnou úlohou, již v íránské společnost hraje Studentská basídžská organizace (Student Basij Organization, SBO) podléhající ústřední kontrole sborů islámských revolučních gard při kontrole a potírání studentského disentu, a poukazuje na to, že íránské studentské hnutí je jedním z předních aktérů v boji za demokracii, svobodu a spravedlnost;
Is gravely concerned about the major role played by the Student Basij Organisation (SBO) in Iranian society in controlling and suppressing student dissent, under central IRGC control, and points out that Iran's student movement has been one of the most prominent actors in the struggle for democracy, freedom and justice;
naléhavě žádá Írán, aby v zemi odstranil všechny formy diskriminace; je znepokojen diskriminací a politickou a sociální represí dopadající na ženy zejména v Íránu; vyzývá íránské úřady, aby ukončily diskriminaci lidí na základě jejich sexuálního zaměření; odsuzuje nelidské a středověké praktiky spočívající v odsuzování k trestu smrti za údajné trestné činy týkající se výběru partnerů či sexuálního chování;
Urges Iran to put an end to all forms of discrimination in the country; is concerned by the discrimination and political and social repression affecting women in particular in Iran; calls on the Iranian authorities to stop discriminating against people on the basis of their sexual orientation; denounces the inhumane and medieval practice of sentencing people to death for alleged offences pertaining to choice of partners or sexual practices;
je šokován skutečností, že podle výročních zpráv o trestu smrti v Íránu byl počet poprav v roce 2009 nejvyšší za posledních 10 let, díky čemuž se Írán stal zemí s největším počtem poprav na jednoho obyvatele na světě; vyzývá Írán, aby zveřejnil oficiální statistiku týkající se uplatňování trestu smrti; vyzývá Írán, aby zcela zrušil trest smrti za trestné činy spáchané před dosažením 18 let věku pachatele a aby upravil své právní předpisy, které jsou v rozporu s mezinárodními dohodami v oblasti lidských práv, jež Írán ratifikoval, včetně Úmluvy o právech dítěte a Mezinárodního paktu o občanských a politických právech; vyzývá íránské orgány, aby v souladu s rezolucemi č. 62/149 a 63/138 Organizace spojených národů uvalily moratorium na výkon trestu smrti v očekávání jeho zrušení; zdůrazňuje skutečnost, že orgány EU musí v tomto ohledu na Írán uplatňovat trvalý nátlak;
Is appalled to learn that, according to annual reports on the death penalty in Iran, the number of executions in 2009 was the highest for the past 10 years, making Iran the country with the highest number of executions per capita in the world; calls upon Iran to issue official statistics concerning the application of the death penalty; calls on Iran to abolish definitively the death penalty for crimes committed before the age of 18 and to amend its legislation, which violates the international human rights conventions that Iran has ratified, including the Convention on the Rights of the Child and the ICCPR; calls on the Iranian authorities, in accordance with UN General Assembly Resolutions 62/149 and 63/138, to institute a moratorium on executions pending the abolition of the death penalty; underlines the fact that the EU institutions need to exert constant pressure on Iran in this respect;
rozhodně odsuzuje popravu nizozemsko-íránské občanky Zahry Bahrámíové v Teheránu dne 29. ledna 2011; je rozčarován tím, že íránské orgány odepřely konzulární přístup k paní Bahrámíové a nezajistily transparentní a spravedlivý soudní proces;
Firmly condemns the execution of Dutch-Iranian national Zahra Bahrami in Tehran on 29 January 2011; is dismayed that the Iranian authorities denied consular access to Ms Bahrami and did not ensure a transparent and fair judicial process;
bere na vědomí tvrzení íránských úřadů, že bojují proti rasové diskriminaci, avšak zdůrazňuje, že íránské etnické menšiny si stěžují na nedostatečný hospodářský rozvoj oblastí, v nichž tvoří většinu obyvatelstva; odsuzuje četné teroristické útoky spáchané v Sístánu a Balúčistánu hnutím Džundalláh od jeho založení v roce 2003; současně požaduje konkrétní důkazy prokazující oficiální íránské tvrzení, že Džundalláh je podporován tajnými službami USA a Velké Británie;
Takes note of the Iranian authorities' claim to be against racial discrimination, but stresses that Iran's ethnic minorities lament the economic underdevelopment of the provinces where they are in a majority; condemns the numerous terrorist attacks carried out by Jundullah in Sistan and Baluchistan since its establishment in 2003; at the same time, asks for concrete evidence in support of the official Iranian claim that Jundullah is supported by the American and British intelligence services;
vyjadřuje hluboké rozhořčení nad skutečností, že Írán patří spolu s Afghánistánem, Somálskem, Saudskou Arábií, Súdánem a Nigérií k nepočetné skupině zemí, které nadále vykonávají trest smrti ukamenováním; vyzývá íránský parlament, aby přijal právní předpis, který by zakázal tento krutý a nelidský trest;
Expresses profound consternation at the fact that Iran continues to be one of the very few countries, together with Afghanistan, Somalia, Saudi Arabia, Sudan and Nigeria, which still practise stoning; calls on the Iranian Parliament to pass legislation outlawing this cruel and inhuman form of punishment;
důrazně vyzývá íránské orgány, aby v zákonech i v praxi zrušily veškeré formy mučení a jiného krutého, nelidského nebo ponižujícího zacházení či trestů a aby prosazovaly řádná soudní řízení a ukončily beztrestnost za porušování lidských práv; vyzývá obzvláště íránský parlament a justici, aby zrušily kruté a nelidské tresty, jako je např. amputace končetin, ukamenování a bičování, které odporují mezinárodním závazkům Íránu; jednoznačně odsuzuje koncepci prosazovanou íránskými soudními orgány, podle níž jsou takové tresty kulturně opodstatněné;
Urges the Iranian authorities to put an end, in law and in practice, to all forms of torture and other cruel, inhuman or degrading treatment or punishment and to uphold the due process of law and end impunity for human rights violations; in particular, calls on the Iranian Parliament and judiciary to abolish such cruel and inhuman punishments as limb amputation, stoning and flogging, which are inconsistent with Iran's international obligations; firmly rejects the notion promoted by the Iranian judicial authorities that such punishments are culturally justified;
znovu poukazuje na všeobecně rozšířené – a oprávněné – heslo „Kam se poděl můj hlas“ íránských demonstrantů, kteří protestovali dne 13. června 2009 kvůli svému přesvědčení, že během voleb, jež proběhly předchozí den, došlo k podvodům, což zůstane i nadále poskvrnou druhého volebního období prezidenta Ahmadínežáda;
Recalls the widespread – and justifiable – cries of ‘Where is my vote?’ by Iranian demonstrators on 13 June 2009 with reference to their conviction that there had been widespread fraud in the previous day's elections, which will remain a stain on President Ahmadinejad's second term of office;
je zděšen skutečností, že střelba do davu protestujících v noci 15. června 2009 a později byla bezpečnostními službami považována za přípustnou, jak je vidět z videozáznamu; rok po lidovém povstání v Íránu je hluboce znepokojen sílící represí, včetně zpráv o svévolném zatýkání, mučení, špatném zacházení a popravách politických disidentů; odsuzuje snahy íránské vlády umlčet veškerou politickou opozici a její pokusy vyhnout se jakémukoli mezinárodnímu přezkumu porušování práv, k němuž došlo v průběhu nepokojů po volbách; naléhavě žádá orgány EU, aby íránským orgánům předložily podrobný seznam všech zjištěných incidentů/násilných činů proti íránským občanům, k nimž došlo po volbách, a požaduje, aby proběhlo nezávislé mezinárodní vyšetřování, jehož závěry budou zveřejněny;
Is appalled by the fact that shooting into demonstrating crowds was considered acceptable by the security forces from the night of 15 June 2009 onwards, as shown in video footage; is deeply concerned by the stepping up of repression one year after the popular uprising in Iran, including the reports of arbitrary arrests, torture, ill-treatment and executions of political dissidents; condemns the efforts of the Iranian Government to silence all political opposition, as well as its attempts to avoid all international scrutiny of the violations that occurred during the post-election unrest; urges the EU institutions to present to the Iranian authorities a detailed list of all known incidents/violent actions against Iranian civilians in the aftermath of the election and insist that there be an independent international investigation, whose findings should be made public;
vyzývá íránské orgány, aby okamžitě propustily všechny osoby zadržené za to, že pokojně uplatňovaly své právo na svobodný projev, sdružování a shromažďování, a aby vyšetřily a stíhaly vládní úředníky a příslušníky bezpečnostních sil, kteří nesou odpovědnost za zabíjení, týrání a mučení rodinných příslušníků stoupenců opozice, demonstrantů a zadržených;
Calls on the Iranian authorities immediately to free all those detained for peacefully exercising their rights to free expression, association and assembly, and to investigate and prosecute government officials and members of the security forces responsible for the killing, abuse and torture of family members of dissidents, demonstrators and detainees;
trvá na tom, že ve veškerých budoucích jednáních s Íránem by měla vysoká představitelka učinit ze situace v oblasti lidských práv v této zemi hlavní prioritu; vyzývá Komisi, aby uplatňovala veškeré nástroje, jimiž disponuje, s cílem bránit a podporovat lidská práva v Íránu; naléhavě ji vyzývá, aby především vypracovala dodatečná opatření v rámci evropského nástroje pro demokracii a lidská práva s cílem aktivně chránit ochránce lidských práv; zdůrazňuje, že je obzvláště důležité usnadnit poskytování ochrany ochráncům lidských práv a zpřístupnit jim organizační zdroje a komunikační platformy; vybízí členské státy, aby podporovaly evropský program měst poskytujících útočiště a programy usilující o vypracování opatření proti technologiím určeným k zachycení mediálního obsahu;
Insists that in any future negotiations with Iran, the High Representative should make the situation of human rights in the country a top priority; calls on the Commission to implement all the instruments at its disposal for the protection and promotion of human rights in Iran; urges it in particular to devise additional measures in the context of the European Instrument for Democracy and Human Rights in order to actively protect human rights defenders; stresses that facilitating the provision of shelter to human rights defenders and access to organisational resources and communication platforms is of particular importance; encourages the Member States to support the European Shelter City Programme and programmes to develop measures against media interception technology;
vyjadřuje hluboké politování nad skutečností, že íránští ženatí muži mohou tvrdit, že jejich cizoložný poměr je vlastně zákonným dočasným manželstvím, zatímco vdané ženy obviněné z cizoložství tuto možnost nemají; rovněž hluboce lituje skutečnosti, že podle článku 105 trestního zákoníku Islámské republiky může soudce odsoudit osobu obviněnou z cizoložství k ukamenování pouze na základě svých „poznatků“ a rovněž skutečnosti, že Írán se snaží omezit povědomí mezinárodní veřejnosti o své brutalitě tím, že rozsudky trestu smrti ukamenováním nevyhlašuje veřejně;
Deplores the fact that Iranian husbands can claim that their adulterous relationships are in fact lawful temporary marriages, whereas married women accused of adultery cannot secure a reprieve in this way; deplores also the fact that Article 105 of the Penal Code of the Islamic Republic enables a judge to sentence an adulterer to stoning based only on his ‘knowledge’, as well as the fact that Iran tries to limit international knowledge of its brutality by not announcing stoning verdicts publicly;