natgillin/translations-raw huggingface dataset:
vítá vyjádření vysoké komisařky OSN pro lidská práva během její první návštěvy okupovaného palestinského území a Izraele a zejména důrazné vyjádření, které učinila při své kritice izraelské politiky osídlování, v tom smyslu, že o „mezinárodním právu v oblasti lidských práv a mezinárodním humanitárním právu nelze smlouvat“; zdůrazňuje důležitost procesu demokratizace Blízkého východu poklidnou cestou;
Welcomes the statements by the UN High Commissioner for Human Rights on her first visit to the occupied Palestinian territory and Israel and, in particular, the strong message that she conveyed with her criticism of Israeli settlement policy, and that ‘international human rights law and international humanitarian law are not negotiable’; underlines the importance of a peaceful democratisation of the Middle East;
lituje skutečnosti, že ačkoliv kritéria pro členství v UNHRC stanovená rezolucí Valného shromáždění č. 60/251 požadují plnou spolupráci s tímto orgánem, přináší stávající přístup založený na dobrovolných závazcích velmi nesourodé a neuspokojivé výsledky; znovu proto opakuje, že všichni členové by jako minimální požadavek pro členství měli kromě spolehlivě osvědčeného postoje v otázce dodržování lidských práv mít i platné stálé pozvání pro držitele mandátů pro zvláštní postupy OSN; zdůrazňuje význam skutečně konkurenčního prostředí při volbách; vyzývá ke zrušení možnosti, aby regionální skupiny předkládaly předem stanovený seznam kandidátů na členství v UNHRC;
Regrets that while membership criteria for the UNHRC as established by General Assembly Resolution 60/251 implies full cooperation with the body, the current practice of voluntary pledges has had very disparate and inadequate results; reiterates therefore that all members should have effective standing invitations to Special Procedures as a minimum threshold for membership, in addition to a solid record of commitment to human rights; stresses the importance of a truly competitive environment in the election process; calls for the abolition of the possibility for regional groups to present a predetermined slate of candidates for UNHRC membership;
vyzývá členské státy EU a ESVČ, aby se aktivně zapojily do hodnocení UNHRC v roce 2011, a podpořily tak plnění jejího mandátu; zdůrazňuje, že UNHRC by měla více fungovat jako mechanismus včasného varování a prevence a že by za tímto účelem měly být využity zkušenosti získané ze zvláštních postupů; znovu opakuje, že je třeba, aby byl proces hodnocení transparentní a komplexní a aby v jeho rámci byly vzaty v potaz i názory nevládních organizací, občanské společnosti a všech ostatních zainteresovaných stran; vyzývá ESVČ, aby pravidelně informovala podvýbor Evropského parlamentu pro lidská práva o aktuálním stavu tohoto hodnocení;
Calls on the EU Member States and the EEAS to actively engage in the 2011 review of the UNHRC to strengthen compliance with its mandate; stresses that the UNHRC should be more of an early warning and preventive mechanism and that the expertise of Special Procedures should be used for this purpose; reiterates that there is a need for a transparent and all-inclusive review process, taking into account the views of NGOs, civil society and all other relevant stakeholders; calls on the EEAS to keep the Subcommittee on Human Rights of the European Parliament informed on the state of play of the review;
znovu opakuje svůj postoj, že v rámci tohoto hodnocení je třeba zachovat nezávislost Úřadu vysoké komisařky pro lidská práva, a staví se proti všem pokusům změnit jeho statut, což by mohlo negativně ovlivnit jeho financování a následně i jeho nezávislost; vítá nedávné jmenování asistenta generálního tajemníka OSN odpovědného za lidská práva, který povede pobočku Úřadu vysoké komisařky pro lidská práva v New Yorku; domnívá se, že tato nová pobočka pomůže posílit kontakty, dialog a transparentní vztahy mezi Valným shromážděním OSN a ostatními útvary OSN, včetně Rady bezpečnosti a Úřadu vysoké komisařky pro lidská práva; zdůrazňuje, že je třeba zajistit dostatek finančních prostředků k zachování regionálních a místních poboček UNHCR, aby mohly pokračovat ve své práci v terénu;
Reiterates its position that the review should preserve the independence of the Office of the High Commissioner for Human Rights (OHCHR) and opposes any attempts to change the status of the OHCHR which could impact negatively on the funding and consequently on its independence; welcomes the recent appointment of a UN Assistant Secretary General on Human Rights who leads the OHCHR office in New York; considers that this new office will help strengthen contact, dialogue and transparency between the UN General Assembly and the other UN entities, including the Security Council and the OHCHR; underlines the need to ensure sufficient funding to keep regional and field OHCHR offices open, so that they may be able to continue their work on the ground;
trvá na tom, aby byly zachovány a posíleny zvláštní postupy a aby byla zaručena možnost UNHRC reagovat na konkrétní případy porušení lidských práv prostřednictvím rezolucí a mandátů pro jednotlivé země; zdůrazňuje nedělitelnost lidských práv, ať už se jedná o práva sociální, hospodářská, kulturní, občanská či politická; se znepokojením konstatuje, že mechanismus pro podávání stížností, jenž je jedinečným celosvětovým mechanismem na podporu obětí, zatím ve srovnání s velkým počtem přijatých podnětů vykázal minimální výsledky; zdůrazňuje, že je třeba se tomuto problému věnovat v rámci hodnocení UNHRC;
Insists on the safeguarding and strengthening of the Special Procedures and on the guaranteeing of the possibility for the UNHRC to address specific human rights violations through country resolutions and country mandates; stresses the importance of the indivisibility of human rights, whether social, economic, cultural, civil or political; notes with concern that the Complaints Mechanism, a unique universal victim-oriented mechanism, has produced little in the way of outcome in relation to the large number of submissions it has received; underlines the need to address this issue in the UNHRC review;
uznává přínos všeobecného pravidelného přezkumu jako společné zkušenosti pro všechny vlády, neboť v jeho rámci je se všemi členy OSN jednáno rovnocenně a všichni jsou podrobováni stejné kontrole, a to navzdory tomu, že státy musí dobrovolně souhlasit s tím, že se podrobí přezkumu a že se budou vydanými doporučeními řídit; připomíná, že do prosince 2011 se podrobí přezkumu v rámci tohoto mechanismu všechny členské státy Organizace Spojených národů;
Recognises the added value of the UPR as a shared experience for all governments, which submits all UN members to equal treatment and scrutiny despite the fact that the countries have to voluntarily accept to be submitted and to follow up the recommendations; points out that by December 2011 all United Nations Member States will have been reviewed under this mechanism;
trvá na tom, že je nezbytné zachovat v rámci Rady OSN pro lidská práva prostor pro občanskou společnost za účelem posílení její účasti na dialogu, díky čemuž se otevřou i nevládním organizacím nové možnosti k navázání dialogu v jednotlivých státech;
Insists that it is essential to maintain a space for civil society in the UNHRC in order to enhance civil society participation in the dialogue, opening up new opportunities for non-governmental organisations (NGOs) to enter into dialogue within particular States;
podporuje větší zapojení nevládních organizací do všeobecného pravidelného přezkumu prostřednictvím písemných doporučení, která by předkládala k posouzení pracovní skupině, a účasti na jejích diskusích;
Supports further involvement of NGOs in the UPR by allowing the submission of written recommendations for consideration by the Working Group and participation in its deliberations;
bere na vědomí, že všeobecný pravidelný přezkum poskytuje jednotlivým státům možnost, aby se zavázaly k plnění svých povinností v oblasti lidských práv a aby jednaly v souladu se závěry smluvních subjektů a zvláštních postupů;
Takes note of the possibility the UPR offers for States to commit to implementing their human rights obligations, and following up on the conclusions of treaty bodies and Special Procedures;
znovu potvrzuje, že doporučení by měla být více zaměřena na výsledky, a žádá, aby do všeobecného pravidelného přezkumu byli ve větší míře zapojeni nezávislí odborníci a vnitrostátní instituce činné v oblasti lidských práv, aby se zajistilo, že tento přezkum bude účinným nápravným mechanismem; domnívá se, že nezávislé odborné poradenství může v rámci procesu všeobecného pravidelného přezkumu probíhat tak, že odborníci budou sledovat jeho průběh a při schvalování konečné zprávy předloží shrnutí a analýzu všeobecného pravidelného přezkumu;
Reaffirms the fact that recommendations should be more results-oriented and calls for more involvement by independent experts and national human rights institutions in the UPR to ensure it is an effective follow-up mechanism; considers that independent expertise can be brought into the UPR process by having experts observe the review process and present a summary and analysis of the UPR during the adoption of the final report;
lituje skutečnosti, že první fáze přezkumu určitých zemí nesplnila očekávání transparentního, neselektivního a nekonfrontačního procesu; uznává v tomto ohledu úlohu, kterou sehrály členské státy ve snaze o překonání „blokové mentality“; vybízí členské státy EU, aby poskytly technickou pomoc s cílem pomoci realizovat vydaná doporučení;
Regrets that the first cycle of the review of certain countries has not lived up to the expectations of a transparent, non-selective and non-confrontational process; acknowledges in this regard the role EU Member States have played in trying to break through the ‘bloc mentality’; encourages EU Member States to provide technical assistance to help the recommendations to be implemented;
vyzývá členské státy EU, aby se i nadále podílely na hodnocení UNHRC, a zajistily tak, aby nebyla přerušena návaznost druhé fáze všeobecného pravidelného přezkumu na první fázi, a zároveň aby zajistily, aby se druhá fáze přezkumu zaměřila na provádění doporučení a následná opatření; souhlasí s názorem, že země, u nichž se všeobecný pravidelný přezkum provádí, by měly předkládat jasné odpovědi ke každému z doporučení a časové harmonogramy pro provádění doporučení vydaných pracovní skupinou; konstatuje, že pro tento proces může být přínosem předložení zprávy o stavu provádění v polovině období;
Calls on EU Member States to continue to engage in the review of the UNHRC, to ensure there is no gap between the first and second cycles of the UPR, and to ensure the second cycle focuses on the implementation and follow-up of recommendations; supports the view that States submitted to the UPR should provide clear responses to each recommendation and timetables for implementation of the Working Group's recommendations; notes that the submission of a mid-term report on the status of implementation may contribute to this process;
opakovaně prohlašuje, že zvláštní postupy jsou základem systému OSN pro ochranu lidských práv a že důvěryhodnost a účinnost ochrany lidských práv ze strany UNHRC závisí na spolupráci na zvláštních postupech a jejich plném uplatňování; v této souvislosti zdůrazňuje, že posílení nezávislosti držitelů mandátů pro zvláštní postupy a jejich interaktivity s radou je zásadní;
Restates that Special Procedures lie at the core of the UN human rights machinery, and that the credibility and effectiveness of the UNHRC in the protection of human rights rests on cooperation with Special Procedures and their full implementation; stresses, in this context, that strengthening the independence and interactivity of the Special Procedures with the Council is fundamental;
odsuzuje pokusy o oslabení nezávislosti zvláštních postupů tím, že se vlády staví do pozice, kdy nad nimi vykonávají dohled; zdůrazňuje, že kontrola v jakékoli podobě by zpolitizovala a oslabila účinnost tohoto systému;
Condemns attempts to undermine the independence of Special Procedures by putting governments in an oversight position over the Special Procedures; stresses that any sort of control would politicise and damage the effectiveness of the system;
opakuje, že zvláštní postupy pro situaci v jednotlivých zemích jsou základním nástrojem pro posílení lidských práv tamních obyvatel; zdůrazňuje, že s ohledem na jejich zásadní charakteristiky, jako jsou pravidelnost a odbornost, z nichž vycházejí, nemohou být mandáty pro jednotlivé země nahrazeny všeobecným pravidelným přezkumem;
Reiterates that the Special Procedures on country situations are an essential instrument for improving human rights on the ground; stresses that due to crucial elements like their periodicity and the expertise they are based on, country mandates cannot be replaced by the UPR;
vyzývá členské státy EU, aby během přezkumu chránily integritu a odpovědnost UNHRC tím, že podpoří vytvoření mechanismu následných opatření v souvislosti s prováděním doporučení vyplývajících ze zvláštních postupů, a aby kromě toho také přijaly výběrová kritéria a zavedly transparentnější postup jmenování, který bude založen na profesní dráze, dovednostech, kvalifikaci a zkušenostech kandidátů; schvaluje návrh nevládních organizací, aby se posílila schopnost zvláštních postupů včas varovat prostřednictvím mechanismu, který jim umožní automaticky zahájit proces posouzení situace ze strany UNHRC;
Calls on EU Member States to defend the integrity and accountability of the UNHRC in the review by supporting the establishment of a follow up-mechanism on the implementation of recommendations of Special Procedures, in addition to the adoption of selection criteria and a more transparent appointments process based on the background, skills, qualifications and experience of nominees; endorses the proposal by NGOs to strengthen the early warning capacity of Special Procedures through a mechanism that allows them to trigger the automatic consideration of a situation by the UNHRC;
vítá účast vysoké představitelky / místopředsedkyně EU na 16. zasedání UNHRC;
Welcomes the participation of the EU HR/VP in the UNHRC 16th session;
trvá na tom, aby ESVČ, a zejména delegace EU v Ženevě a New Yorku, zlepšila koherenci, viditelnost a důvěryhodnost činnosti EU v rámci UNHRC tím, že rozšíří přeshraniční dosah a spolupráci a zejména spolupráci ve věci ovlivňování umírněných států ve všech skupinách;
Insists on the EEAS, and notably the EU delegations in Geneva and New York, increasing the coherence, visibility and credibility of the EU's action in the UNHRC by further developing cross-regional outreach and cooperation and especially on lobbying the moderate states in all groups;
podporuje meziregionální prohlášení, které bude předloženo k problematice práv lesbiček, homosexuálů, bisexuálů a transsexuálů;
Supports the cross-regional statement that will be presented on the LGBTI rights;
znovu vyjadřuje podporu aktivní účasti EU na práci UNHRC již od jejího zřízení, konkrétně prostřednictvím prosazování či společného prosazování rezolucí, vydávání prohlášení a zapojení do interaktivních dialogů a diskusí; oceňuje, že se EU v rámci UNHRC zavázala k řešení situace jednotlivých zemí, a zdůrazňuje, že je důležité, aby těmto svým závazkům se vší rozhodností dostála;
Reiterates its support for the EU's active participation in the work of the UNHRC since its establishment, namely through sponsoring or co-sponsoring resolutions, issuing statements, and intervening in interactive dialogues and debates; recognises the commitments made by the EU to addressing country situations in the UNHRC and stresses the importance that these commitments be strongly implemented;
podporuje společnou iniciativu EU a skupiny GRULAC (latinskoamerická a karibská skupina) navrhnout rezoluci o dětech, které žijí a pracují na ulici;
Supports the joint initiative of EU and GRULAC (Latin American and Caribbean Group) for a resolution on children living and working on the street;
vyzývá členské státy EU, aby učinily vše, co je v jejich silách, pro zachování veškerých mandátů pro zvláštní postupy, a žádá zejména o obnovení mandátu zvláštního zpravodaje OSN pro situaci obhájců lidských práv;
Calls on EU Member States to do their utmost to preserve all special procedures mandates and calls in particular for the renewal of the mandate of the UN Special Rapporteur on the situation of human rights defenders;
vyjadřuje politování nad tím, že EU ve své snaze o dosažení konsenzu často vyvolává mylný dojem, že upouští od svých ambicí, a domnívá se, že by EU při předkládání a prosazování rezolucí o jednotlivých zemích měla být mnohem důraznější;
Regrets that as a side-effect of its efforts to seek consensus, the EU often appears to be lowering its ambitions, and believes the EU should be much bolder in putting forward and/or running with country resolutions;
se znepokojením konstatuje, že EU není schopna účinně uplatňovat svůj vliv v rámci širšího systému OSN; zdůrazňuje, že je třeba, aby EU z UNHRC učinila prioritu a aby lépe koordinovala členské státy, a vyzývá Radu, aby přijala pokyny, kterými v této souvislosti usnadní koordinaci a přijímání rozhodnutí, aby usilovala o vytvoření koalic/spojenectví s významnými regionálními partnery a všemi umírněnými státy ve snaze překonat logiku bloků uvnitř UNHRC;
Notes with concern that the EU has been unable to exercise influence effectively within the wider UN system; stresses the need for the EU to make the HRC a priority and to coordinate better among the Member States, and calls on the Council to adopt guidelines in order to facilitate coordination and decision-making in this context, and to seek to build coalitions/allegiances with key regional partners and all moderate states in an effort to overcome the logic of blocs within the HRC;
upozorňuje na to, že z praktického hlediska je důležité, aby EU měla v Ženevě a New Yorku početnější a dobře zajištěnou delegaci; zdůrazňuje, že politika prováděná v Ženevě a New Yorku musí být nedílnou součástí zahraniční politiky EU a že v tomto ohledu je nutné se soustředit na zlepšení interní koordinace, a rovněž zdůrazňuje potřebu dobré souhry mezi bilaterální a multilaterální rovinou;
Draws attention, on a practical level, to the importance of having a larger, well-resourced EU Delegation in Geneva and New York; stresses that what happens in Geneva and New York must be an integral part of EU foreign policy, with a focus on improving internal coordination, and stresses, too, the need for good interplay between the bilateral and multilateral levels;
lituje skutečnosti, že byla odložena rezoluce, kterou EU v září 2010 předložila Valnému shromáždění OSN s cílem posílit své postavení tak, aby bylo v souladu s novým institucionálním uspořádáním vyplývajícím z Lisabonské smlouvy; poukazuje na to, že toto posílené postavení by umožnilo, aby EU měla stálé zastoupení (v osobě předsedy Evropské rady a/nebo vysoké představitelky) a vystupovala jednotně, a zvýšila by se tak viditelnost a vliv EU jako globálního aktéra; trvá na tom, že je nutné, aby zvláštní pracovní skupina ESVČ v úzké spolupráci s členskými státy EU i nadále prosazovala přijetí této rezoluce;
Deplores the fact that the resolution tabled by the EU for the UN General Assembly in September 2010 with the aim of reinforcing its ‘status’ in order to be consistent with the new institutional arrangements arising from the Lisbon Treaty has been postponed; points out that this enhanced status would give the EU the possibility of being represented by a constant figure (the President of the European Council and/or the High Representative) and of speaking with one voice, and would raise the visibility and influence of the EU as a global actor; insists on the need to continue efforts made by the EEAS ‘special task force’ to promote the adoption of the resolution in close cooperation with the EU Member States;
pověřuje svou delegaci, aby na 16. zasedání UNHRC přednesla obavy vyjádřené v tomto usnesení; vyzývá tuto delegaci, aby podala zprávu o své cestě podvýboru pro lidská práva, a považuje za nezbytné, aby Evropský parlament i nadále vysílal své delegace na významná zasedání UNHRC;
Mandates its delegation to the 16th Session of the UNHRC to voice the concerns expressed in this resolution; calls on the delegation to report to the Subcommittee on Human Rights regarding its visit, and considers it indispensable to continue sending a European Parliament delegation to relevant sessions of the UNHRC;
znovu vyzývá členské státy EU, aby zajistily, aby v rámci jejich vnitřních politik byla dodržována lidská práva, aby se tak předešlo uplatňování dvojích standardů, a také s ohledem na probíhající proces přistoupení EU k Evropské úmluvě o lidských právech, neboť neúspěch by v tomto případě mohl zásadně oslabit postavení EU v UNHRC;
Reiterates its call on the EU Member States to ensure that human rights are respected in their own internal policies in order to avoid double standards and in view of the current accession process of the EU to the European Convention on Human Rights (ECHR), as failure to do so fundamentally could weaken the EU's position in the UNHRC;
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení vysoké představitelce / místopředsedkyni Komise, Radě, Komisi, vládám a parlamentům členských států, Radě bezpečnosti OSN, generálnímu tajemníkovi OSN, předsedovi 64. zasedání Valného shromáždění, předsedovi Rady OSN pro lidská práva, vysoké komisařce OSN pro lidská práva a pracovní skupině EU-OSN zřízené Výborem pro zahraniční věci.
Instructs its President to forward this resolution to the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy, the governments and parliaments of the Member States, the UN Security Council, the UN Secretary-General, the President of the 64th General Assembly, the President of the UN Human Rights Council, the UN High Commissioner for Human Rights and the EU–UN Working Group established by the Committee on Foreign Affairs.
B7-0166 , 0175 , 0176 , 0177 , 0178 a 0179/2011
B7-0166 , 0175 , 0176 , 0177 , 0178 and 0179/2011
s ohledem na svá předchozí usnesení o lidských právech a demokracii v Pákistánu, zejména na usnesení ze dne 20. ledna 2011 Přijaté texty, P7_TA(2011)0026 .
having regard to its previous resolutions on human rights and democracy in Pakistan, in particular that of 20 January 2011 Texts adopted, P7_TA(2011)0026 .
s ohledem na své usnesení ze dne 16. prosince 2010 Přijaté texty, P7_TA(2010)0489 .
having regard to its resolution of 16 December 2010 Texts adopted, P7_TA(2010)0489 .
s ohledem na závěry Rady o netoleranci, diskriminaci a násilí na základě náboženství nebo víry přijaté dne 21. února 2011,
having regard to the Council Conclusions on intolerance, discrimination and violence on the basis of religion or belief, adopted on 21 February 2011,
s ohledem na prohlášení vysoké představitelky EU Catherine Ashtonové o vraždě ministra pro menšiny v Pákistánu, pana Šahbáze Bhátího ze dne 2. března 2011,
having regard to the statement of 2 March 2011 by EU High Representative Catherine Ashton on the assassination of the Minister for Minorities in the Government of Pakistan, Mr Shahbaz Bhatti,
s ohledem na prohlášení předsedy Evropského parlamentu Jerzyho Buzka ze dne 2. března 2011,
having regard to the statement by the President of the European Parliament, Jerzy Buzek, of 2 March 2011,
s ohledem na Mezinárodní pakt OSN o občanských a politických právech z roku 1966 (ICCPR),
having regard to the UN International Covenant on Civil and Political Rights (ICCPR),
s ohledem na článek 19 pákistánské ústavy, který se týká svobody projevu,
having regard to Article 19 of the Pakistani Constitution on freedom of speech,