natgillin/translations-raw huggingface dataset:
zásada neutrality, tj. to, že humanitární činnost nesmí zvýhodňovat jakoukoli stranu v ozbrojených konfliktech či jiných sporech v místě, kde je vykonávána, a
the principle of neutrality, meaning that humanitarian action must not favour any side in an armed conflict or other dispute where such action is carried out; and
zásada nezávislosti, tj. nezávislost humanitárních cílů na cílech politických, hospodářských, válečných či jiných, které by mohl v dané oblasti, kde se humanitární činnost uskutečňuje, kdokoli sledovat;
the principle of independence, meaning the autonomy of humanitarian objectives from the political, economic, military or other objectives that any actor may hold with regard to areas where humanitarian action is being implemented;
naléhavost, tj. je třeba klást větší důraz na odstranění veškerého, nikoli nezbytného prodlení v poskytování humanitární pomoci a popř. kritizovat případná prodlení,
immediacy, meaning a stronger emphasis on the elimination of all unreasonable delays in the supply of humanitarian aid and on questioning any delays when appropriate;
účinnost, tj. je třeba, aby výstupy byly měřitelné, a mohla tak být zajištěna demokratická kontrola;
effectiveness, meaning that there is a clear measurability of output against which democratic accountability can be properly directed; and
domnívá se, že EU by měla vzhledem ke svému politickému významu a vlivu jako hlavní mezinárodní dárce trvale prosazovat uvedené zásady s cílem zajistit jak přístup ke skupinám obyvatelstva postiženým krizí, tak dodržování humanitárního prostoru;
considers that, in view of its political weight and influence as the largest international donor, the EU should consistently promote these principles in order to ensure access to crisis-affected populations and respect for humanitarian space;
vítá iniciativu Komise zahájit řádné humanitární partnerství podporující celosvětovou reformu v oblasti humanitární činnosti prostřednictvím sbližování dárců a zapojení partnerů a příjemců na společné platformě, vítá rovněž pracovní zásady na podporu dodržování mezinárodního humanitárního práva (IHL), které EU přijala v roce 2005; přeje si, aby EU v monitorování, obraně, podpoře, šíření a prosazení dodržování mezinárodního humanitárního práva, mimo jiné nevládními aktéry, hrála klíčovou roli s cílem chránit humanitární prostor; přeje si, aby všechny členské státy, které tak dosud neučinily, bez výhrad přijaly výše zmíněné zásady a osvědčené postupy humanitárního dárcovství; zdůrazňuje, že je zapotřebí, aby tyto zásady byly uvedeny do praxe a za účelem dodržování v pravidelných (dvouletých) intervalech hodnoceny orgány EU a stálým zpravodajem Parlamentu pro humanitární pomoc;
Welcomes the Commission's initiative to launch a Good Humanitarian Partnership, enhancing global humanitarian reform by bringing together donors, implementing partners and beneficiaries in a joint platform and the adoption by the EU in 2005 of operational guidelines on the promotion of respect for IHL; wishes to see the EU play a leading role in monitoring the defence, promotion, dissemination and enforcement of respect for IHL, including by non-State actors, in order to preserve the humanitarian space; wishes to see all the Member States which have not yet done so subscribe without reservation to the above-mentioned Principles and Good Practice of Humanitarian Donorship (GHD); stresses the need for these principles to be translated into practice and for their observance to be assessed on a regular (biennial) basis by the EU institutions and Parliament's standing rapporteur on humanitarian aid;
domnívá se, že bezpečnosti a ochraně dobrovolníků, kteří musí pravidelně působit v nebezpečných oblastech, by měla být věnována větší pozornost ; lituje toho, že se dosud příliš často stávají oběťmi zbytečného násilí, věznění či jsou bráni jako rukojmí; důrazně odsuzuje veškeré akce namířené proti dobrovolníkům;
Considers that more attention should be paid to the safety and protection of aid workers, who regularly have to venture into dangerous areas; deplores the fact that they are far too frequently the victims of senseless violence, imprisonment or hostage-taking; roundly condemns any action taken against aid workers;
konstatuje, že uznání konceptu "odpovědnost chránit" zavedlo OSN ve své rezoluci 60/1 zejména v důsledku rostoucího počtu případů porušování mezinárodního humanitárního práva a lidských práv nebo v důsledku nedostatečné vůle vlád chránit vlastní občany; připomíná, že humanitární pomoc je jedním z prostředků, kterými může mezinárodní společenství přispět k ochraně ohrožených obyvatel, a zdůrazňuje, že EU tomuto porušování nebude nečinně přihlížet; žádá, aby se uskutečnila hlubší politická diskuse v členských státech a v orgánech EU o právu, či dokonce povinnosti, zasahovat v případech vážného porušování mezinárodního humanitárního práva nebo lidských práv, rovněž se zohledněním závěrů a doporučení zprávy Mezinárodní vyšetřovací komise pro zasahování a státní svrchovanost nazvané "Odpovědnost chránit " z prosince roku 2001;
Notes the recognition of the concept of the 'responsibility to protect' in the above-mentioned UN Resolution 60/1 in response to the increase in violations of IHL and human rights and to the powerlessness or unwillingness of governments to protect their own citizens; recalls that humanitarian aid is one of the ways in which the international community can contribute to the protection of threatened peoples and stresses the EU's concern not to remain inactive in the face of such violations; calls for a thorough political debate in the Member States and EU institutions on the right, or indeed the duty, of intervention in cases of serious violation of IHL and/or human rights, taking also into account the conclusions and recommendations of the above-mentioned Report of December 2001 by the International Commission on Intervention and State Sovereignty on "The responsibility to protect";
domnívá se, že by se EU měla angažovat za účelem uskutečnění konceptu "odpovědnost chránit", přičemž bude upřednostněna prevence, civilní prostředky a podpora vlád třetích zemí při naplňování jejich závazků chránit své obyvatelstvo; zdůrazňuje, že donucovací opatření, včetně vojenského zásahu, lze použít výhradně jako krajní prostředek a v přísném souladu s mezinárodním právem; zdůrazňuje zejména, že pokud Rada bezpečnosti zvažuje použití síly, měla by vždy brát v úvahu pět kritérií legitimity navržených ve výše zmíněné zprávě generálního tajemníka OSN z 21. března 2005, která Parlament podporuje a jimiž jsou: vážnost hrozby, vlastní účel, krajní případ, přiměřenost použitých prostředků a rozumná vyhlídka na úspěch; souhlasí s tím, že zásady, které se vztahují na použití síly a její schválení, by měly být stanoveny v rezoluci Rady bezpečnosti;
Believes that the EU should develop initiatives to make the concept of 'responsibility to protect' a reality, while giving precedence to preventive action, civilian means and support for third-country governments in fulfilling their obligations to protect their populations; stresses that coercive measures, including military intervention, may only be used as a last resort and strictly in accordance with international law; in particular, reiterates that, when considering the use of force, the Security Council should always take into account the five criteria of legitimacy proposed by the above-mentioned report of 21 March 2005 by the UN Secretary-General and supported by Parliament: seriousness of threat, proper purpose, last resort, proportional means and a reasonable chance of success; agrees that the principles relating to the use of force and its authorisation should be laid down in a resolution of the Security Council;
Část II: Převádění zásad do praxe: společný rámec EU pro humanitární pomoc
Part II: Translating Principles into Practice: a common framework for EU Humanitarian Aid
domnívá se, že by konsensus měl posílit zásady koordinace, politické soudržnosti, komplementarity a harmonizace postupů mezi členskými státy, jak již stanovil Evropský konsensus o rozvoji; domnívá se také, že by Společenství mělo plně využít článek 10 výše zmíněného nařízení (ES) 1257/96 a kapacity GŘ ECHO v jeho roli prostředníka; zdůrazňuje však, že mechanismy koordinace EU musí posilovat mezinárodní úsilí o koordinaci uskutečňované Organizací spojených národů, především snahu Úřadu pro koordinaci humanitárních záležitostí OSN (OCHA), a nikoli je zdvojovat, a zapojit vnitrostátní a místní orgány; vyzývá EU, aby vytvořila přehled dárců humanitární pomoci ze zemí EU, stejně jako tomu bylo v případě rozvojové pomoci EU;
Considers that the Consensus should enshrine the principles of coordination, policy coherence, complementarity and harmonisation of procedures among the Member States, as already stated in the above-mentioned European Consensus on Development, and that the Community should make full use of Article 10 of the above-mentioned Council Regulation (EC) No 1257/96 and exploit the capabilities of DG ECHO in its federating role; stresses, nevertheless, that EU coordination mechanisms must reinforce the international coordination efforts of the United Nations, particularly those of OCHA rather than duplicate them, and include national and local authorities; calls on the EU to establish an EU humanitarian aid donors' atlas, similar to the exercise undertaken for EU development aid;
vítá skutečnost, že předsednictví Evropské rady, která se uskutečnila v Bruselu ve dnech 21. a 22. června 2007 ve svých závěrech ze zasedání uznalo, že je zapotřebí, aby politika humanitární pomoci byla plně uznávána jako politika EU se svými vlastními právy, a domnívá se proto, že by Společenství a členské státy měly podpořit diskusi o strategické politice v oblasti humanitární činnosti v rámci odpovídajícího fóra Rady tím, že vytvoří zvláštní pracovní skupu Rady (např. COHUMA, tj. pracovní skupinu Rady pro humanitární pomoc), což umožní vytvoření soudržných metod zajišťujících pohotovou a důslednou činnost;
Welcomes the recognition in the Presidency conclusions of the European Council held in Brussels on 21 and 22 June 2007 of the need for humanitarian aid policy to be fully recognised as an EU policy in its own right, and considers therefore that the Community and the Member States should foster strategic policy discussion of humanitarian action in an adequate Council forum through the creation of a specific Council Working Group (e.g. a COHUMA, i.e. a Council Working Group on Humanitarian Aid), which will allow cohesive methods ensuring swift and consistent action to be drawn up;
Poskytování přiměřené a účinné pomoci
Providing adequate and effective aid
domnívá se, že by se EU měla v konsensu zavázat k poskytování adekvátní humanitární pomoci a k adekvátní předvídatelnosti a pružnosti ve financování, a to pomocí přiměřené předem vyčleněné rozpočtové rezervy na daný rok; zdůrazňuje, že by EU měla upřednostňovat pomoc u humanitárních krizí, které jsou nedostatečně financované, zanedbávané nebo opomíjené, a že by měl být použit inovativní mechanismus za účelem vyčíslení rozdílu mezi potřebami a existujícími fondy a zajištění toho, aby byly naplněny humanitární potřeby v celosvětovém měřítku;
Considers that the Consensus should include a strong commitment by the EU to adequate provision of humanitarian aid as well as to adequate predictability and flexibility in funding, through adequate annual up-front budgetary provisions; stresses that the EU should prioritise those humanitarian crises which are underfunded, neglected or forgotten and that innovative mechanisms should be explored to better quantify the gap between needs and existing funds and to ensure that global humanitarian needs are met;
domnívá se, že by EU sama měla zaujmout jasné stanovisko k celosvětovému reformnímu procesu v oblasti humanitární činnosti, a zejména podpořit ústřední Fond pro naléhavé zásahy (CERF) jako užitečný doplněk škály dostupných finančních nástrojů, přičemž v jejich rámci představuje dodatečné financování nenahrazující podporu jiných humanitárních operací a partnerů, uvítat postup vytvoření skupin (the clusters approach) a podpořit zapojení širokého okruhu humanitárních aktérů;
Considers that the EU should clearly position itself in the global humanitarian reform process, and in particular to support the Central Emergency Response Fund (CERF) as a useful supplement to a range of available financing instruments, where this represents additional financing that does not displace support to other humanitarian operations and partners, to welcome the 'clusters approach' and to promote the inclusiveness of a broad range of humanitarian actors;
vítá návrh Komise vytvořit společný rámec EU pro posuzování potřeb a pro sdílení expertních analýz; připomíná, že by EU měla upřednostňovat využívání místních a regionálních zdrojů, kdykoli je to možné;
Welcomes the Commission's proposal to establish an EU common framework for the assessment of needs and sharing of expert analysis; recalls that the EU should give preference to local and regional sourcing whenever possible;
zdůrazňuje, že v naléhavých situacích, zejména v případě krizí způsobených přírodními katastrofami, je pro ochranu lidských životů klíčových prvních 48 hodin a že mezinárodní společenství ukázalo, že jeho okamžitá reakce není dostatečně účinná; domnívá se, že by EU měla reagovat na tuto výzvu na jedné straně posílením místní prevence, připravenosti a schopnosti reakce, na druhé straně pak zlepšením spolupráce, mechanismů včasného varování a vhodného předzásobení se materiálem a zásobami na mezinárodní úrovni; vyzývá EU, aby podporovala a doplňovala mezinárodní úsilí vedené Úřadem pro koordinaci humanitárních záležitostí a OSN zaměřené na posílení schopnosti rychlé reakce, jež v sobě zahrnuje bezodkladné zpřístupnění fondů a pohotovostní týmy pro naléhavé operace;
Emphasises that in emergency situations, and especially in the case of emergencies caused by natural disasters, the first forty-eight hours are crucial in order to save lives, and that the international community has demonstrated that its immediate response is not efficient enough; considers that the EU should meet this challenge, on the one hand, by strengthening local prevention, preparedness and response capacity and, on the other , by improving coordination, early warning mechanisms and adequate pre-positioning of material and stocks at international level; calls on the EU to support and complement international efforts led by OCHA and the UN to strengthen rapid response capabilities, including instant access to funding as well as stand-by teams for emergency operations;
domnívá se, že by EU měla více investovat do znalosti a sledování skutečností, které působí na zranitelnost obyvatelstva; vyzývá EU zejména k tomu, aby zajistila, že při veškerých humanitárních operacích budou naplněny naléhavé potřeby v oblasti ochrany zdraví v souladu s odpovídajícími normami SPHERE, zejména pokud jde o reprodukční zdraví;
Considers that the EU should invest more in understanding and monitoring the vulnerability factors of the population; calls in particular on the EU to ensure that in all humanitarian operations emergency health needs are met, in particular as regards reproductive health, in line with the respective SPHERE standards;
podporuje mezinárodní federaci a národní organizace Červeného kříže a Červeného půlměsíce v jejich snaze zjišťovat problémy a poskytovat doporučení v oblasti mezinárodního práva, předpisů a zásad týkajících se reakce na katastrofy a očekává výsledky 30. mezinárodní konference Červeného kříže a Červeného půlměsíce, která se má konat v listopadu 2007;
Supports the efforts by the International Federation and National Red Cross and Red Crescent Societies to identify problems and make recommendations in the field of International Disaster Response Laws, Rules and Principles (IDRL), and looks forward to the results of the 30th International Conference of the Red Cross and Red Crescent, to be held in November 2007;
Rozmanitost a kvalita v partnerství
Diversity and quality in partnership
vítá návrhy Komise, jejichž účelem je upozornit na to, že EU podporuje pluralitu zapojených dárců, zejména nevládních organizací, OSN a hnutí Červeného kříže a Červeného půlměsíce, a podporuje Komisí navrhovaná kritéria pro výběr partnerů; vyzývá Komisi, aby napomohla prováděcím agenturám v nových členských státech (EU-12), tj. deseti novým členským státům, které do EU vstoupily v roce 2004, a Bulharsku a Rumunsku, které do EU vstoupily v roce 2007), aby se plně zapojily do činností v oblasti humanitární pomoci; je toho názoru, že by v konsensu měly být uznány a dále definovány různé úkoly, mandáty a specifické výhody různých poskytovatelů humanitární pomoci, aby se předešlo konfliktu mandátů a soupeření o zdroje mezi těmito aktéry; dále se domnívá, že by EU měla podporovat vytváření kapacit v rámci humanitárního společenství, přičemž je třeba věnovat zvláštní pozornost možnostem na místní a regionální úrovni; je přesvědčen, že by zvláštní pozornost měla být věnována úloze nevládních organizací a společností Červeného kříže a Červeného půlměsíce a aktérů občanské společnosti ze severu i jihu, a to nejen při poskytování pomoci, ale také při přípravě politik, které odrážejí skutečné potřeby a obavy místních partnerů na jihu, a při získávání podpory evropských občanů;
Welcomes the Commission's proposals to underline the EU's support for a plurality of implementing partners, in particular NGOs, the UN and the Red Cross and Red Crescent Movement, and supports its proposed criteria for partner selection; calls on the Commission to help implementing agencies from the new Member States (the EU-12, i.e., the ten new Member States, which acceded to the EU in 2004, and Bulgaria and Romania, which acceded to the EU in 2007) become fully integrated into humanitarian aid activities; considers that the Consensus should recognise and further define the different roles, mandates and comparative advantages of the various humanitarian actors, in order to avoid a conflict of mandates and competition for resources among them, and that the EU should support capacity-building within the humanitarian community, with particular attention to local and regional capacity; believes that special attention should be given to the role of NGOs, the National Red Cross and Red Crescent Societies and civil society actors, both from the South and the North, not only in the delivery of aid, but also in developing policies that reflect the real needs and concerns of local partners in the South and in gaining the support of European citizens;
je přesvědčen, že by EU měla vypracovat strategie na oslovení netradičních dárců, jejichž prostředky jsou často účelově vázané nebo podmíněné, za účelem prosazování modelu poskytování pomoci podle potřeb, prosazování zásad mezinárodního humanitárního práva a koncepce partnerství; zdůrazňuje však, že tyto nové zdroje financování nesmí způsobit snížení finančních prostředků od členských států EU a Komise;
Believes that the EU should develop strategies to reach out to non-traditional donors whose funding is often earmarked and/or conditional, with the aim of promoting a model of needs-based aid, the principles of IHL and the concept of partnership; stresses however that these new sources of funding must not result in a reduction in the funds coming from the EU Member States and the Commission;
domnívá se, že by se humanitární pomoc EU měla realizovat prostřednictvím humanitárních organizací, které řádně dodržují osvědčené postupy a jsou zavázány k podpoře odpovědnosti, účinnosti a efektivity při uskutečňování humanitární činnosti;
Considers that EU humanitarian aid should be implemented via humanitarian organisations which fully adhere to good practice and are committed to promoting accountability, efficiency and effectiveness in implementing humanitarian action;
Efektivita, kvalita a odpovědnost
Effectiveness, quality and accountability
je přesvědčen, že smyslem jakéhokoli hodnocení efektivity humanitární pomoci je odpovědný přístup vůči společnostem, které byly postiženy katastrofou a které jsou primárními příjemci pomoci, a že konsensus by měl tuto zásadu náležitě odrážet; domnívá se, že by EU měla podporovat zejména dobrovolné iniciativy nevládních organizací v této oblasti;
Believes that accountability to disaster-affected communities as primary beneficiaries lies at the heart of any evaluation of humanitarian aid effectiveness, and that the Consensus should duly reflect this principle; considers in particular that the EU should encourage voluntary accountability initiatives carried out by NGOs;
domnívá se, že by EU měla podporovat používání pokynů a zásad meziagenturního stálého výboru týkajících se humanitární činnosti, směrnic k problematice vnitřního vysídlování, Kodexu vedení záchranných operací Mezinárodního hnutí Červeného kříže a Červeného půlměsíce a nevládních organizací v reakci na katastrofy z roku 1994 a Humanitární charty (SPHERE);
Considers that the EU should promote the use of Inter-Agency Standing Committee guidelines and principles on humanitarian activities, the Guiding Principles on Internal Displacement, the 1994 Code of Conduct for the International Red Cross and Red Crescent Movement and Non-Governmental Organizations (NGOs) in Disaster Relief and the Humanitarian Charter (SPHERE);
Využití civilní ochrany a vojenských prostředků a kapacit mimo území EU
Use of civil protection and military assets and capabilities outside the territory of the EU
znovu připomíná, že prostředky civilní ochrany a vojenské prostředky a kapacity EU musí být využívány tak, aby doplňovaly a podporovaly práci humanitárních organizací, a musí se omezovat na ty případy nebo oblasti, kde mohou být skutečným přínosem, a to na základě předchozí podrobné analýzy situace;
Reaffirms that EU civil protection and military assets and capabilities must be deployed in a way which complements and supports the work of humanitarian organisations and limited to those cases or areas where they can provide real added value, and after a thorough prior analysis of the situation;
domnívá se, že by EU měla jasně definovat roli a mandát aktérů civilní ochrany a vojenských aktérů a zajistit jejich dodržování, zejména v situacích konfliktu, kdy jsou nestrannost a nezávislost klíčové pro zajištění bezpečného přístupu k obětem katastrof a účinného poskytování humanitární pomoci;
Considers that the EU should clearly define and ensure respect for the roles and mandates of the civil protection and military actors in humanitarian operations, particularly in conflict situations where impartiality and independence are crucial to guarantee safe access to disaster victims and the efficient delivery of humanitarian aid;
je přesvědčen, že by se EU měla sama zavázat k aktivní podpoře uplatňování zásad MCDA a zásad z Oslo ze strany všech aktérů zapojených do humanitárních operací a k zajištění toho, že žádné z těchto hlavních zásad nebudou oslabeny;
Believes that the EU should commit itself to actively advocate the application of the MCDA and Oslo Guidelines by all actors involved in humanitarian operations and to ensure that the main principles contained therein are not weakened;
v souladu s mezinárodními pokyny se domnívá, že k použití státem vlastněných prostředků civilní ochrany ve složitých naléhavých situacích by mělo docházet spíše výjimečně, přičemž vojenské prostředky a kapacity na podporu humanitárních operací by měly být použity pouze jako krajní prostředek, a to vždy pod dozorem humanitárních organizací OSN a v souladu se zásadou vnímavosti ke konfliktům;
Considers that, in accordance with international guidelines, recourse to State-owned civil protection assets in complex emergencies should be the exception, while military assets and capabilities in support of humanitarian operations should be used only as a 'last resort', and, in both cases, always under the guidance of UN humanitarian organisations and according to the principle of conflict sensitivity;
Podporování připravenosti a snižování nebezpečí, pokud jde o katastrofy
Promoting disaster risk reduction and disaster preparedness