natgillin/translations-raw huggingface dataset:
právo účastnit se prostřednictvím Evropské komise schůzí Výboru ministrů při výkonu funkce kontrolního orgánu pro výkon rozsudků Evropského soudu pro lidská práva a při rozhodování o tom, zda je třeba požádat tento soud o vyjádření, a hlasovat na schůzích jménem EU a dále právo na zastoupení v Řídícím výboru pro lidská práva (což je orgán spadající pod Výbor ministrů);
the right to attend via the European Commission, with voting rights on behalf of the EU, meetings of the Committee of Ministers when it performs its task of monitoring the execution of judgments given by the European Court of Human Rights or when it decides on the desirability of seeking an opinion from the Court and the right to be represented on the Steering Committee for Human Rights (a subsidiary body of the Committee of Ministers),
právo Evropského parlamentu jmenovat/vyslat určitý počet zástupců do Parlamentního shromáždění Rady Evropy pro účely hlasování o kandidátech na soudce Evropského soudu pro lidská práva;
the right of the European Parliament to appoint/send a certain number of representatives to the Parliamentary Assembly of the Council of Europe when the latter elects judges to the European Court of Human Rights;
je přesvědčen, že členské státy by se měly při svém přistoupení k Úmluvě mezi sebou a ve svých vzájemných vztazích s Unií zavázat, že nebudou předkládat soudu mezistátní stížnosti na porušení ustanovení Úmluvy ve smyslu článku 33, pokud jednání nebo opomenutí, které je předmětem sporu, spadá do oblasti působnosti právních předpisů Unie, neboť by to bylo v rozporu s článkem 344 Smlouvy o fungování Evropské unie;
Considers that the Member States should undertake, at the time of accession to the ECHR, with respect to one another and in their mutual relations with the Union, not to bring interstate applications concerning an alleged failure of compliance pursuant to Article 33 of the ECHR when the act or omission in dispute falls within the scope of Union law, as this would be contrary to Article 344 of the Treaty on the Functioning of the European Union;
domnívá se, že hlavní přínos přístupu EU k Úmluvě tkví v možnosti podat individuální stížnost proti aktům, jimiž orgány Unie a členské státy Unie provádějí právo na předpisy Unie; veškeré žaloby fyzických nebo právnických osob na určitý akt či nečinnost orgánu či instituce Unie musejí být tudíž směřovány výhradně proti dotyčnému orgánu či instituci; obdobně jakákoli žaloba, která se vztahuje k opatření, jímž členský stát provádí právo Unie, musí být směřována výhradně proti tomuto státu, což však nesmí bránit tomu, aby v případech, kdy by mohlo dojít k pochybnostem o rozdělení odpovědnosti, byla stížnost směřována současně proti oběma stranám;
Considers that the principal added value of the accession of the EU to the ECHR lies in recourse for individuals against acts by means of which the law of the Union is implemented by its institutions or the Member States and that consequently any application by a natural or legal person concerning an act or failure to act by an institution or body of the Union should be directed solely against the latter and that similarly any application concerning a measure by means of which a Member State implements the law of the Union should be directed solely against the Member State, without prejudice to the principle that, where there might be any doubt about the way in which responsibility is shared, an application may be brought simultaneously against the Union and the Member State;
domnívá se, že pro splnění podmínky vyčerpání všech vnitrostátních opravných prostředků podle článku 35 Úmluvy musí žalobce využít jak všechny opravné prostředky soudu dotyčného státu, tak žádost o rozhodnutí o předběžné otázce v dané věci u Soudního dvora v Lucemburku; tento krok bude považován za splněný, pokud soud dané země i přes žádost žalobce konstatuje, že není vhodné použít uvedenou žádost o rozhodnutí o předběžné otázce;
Considers that for the purposes of complying with the requirement set out in Article 35 ECHR for domestic remedies to have been exhausted, the applicant shall have exhausted the judicial remedies of the State concerned including a reference for a preliminary ruling to the Court in Luxembourg; the latter procedure shall be regarded as having been complied with where following a request to that end by the applicant the national court does not consider it appropriate for a reference for a preliminary ruling to be made;
konstatuje, že po přistoupení EU k Úmluvě může být v některých případech příslušný jak Evropský soud pro lidská práva, tak Soudní dvůr Evropské unie, a upozorňuje na to, že nebude možné předložit takový případ oběma soudům zároveň;
Notes that, following the EU's accession to the ECHR, it might occur that both the European Court of Human Rights and the Court of Justice of the European Union have jurisdiction in certain cases, and points out that simultaneous referrals to the two Courts will not be admissible;
domnívá se, že vzhledem k tomu, že Evropský soud pro lidská práva uznal platnost úmluvy i mimo území států Rady Evropy, musí se Unie snažit tuto povinnost dodržovat ve všech svých vnějších vztazích a činnostech;
Considers that, as the European Court of Human Rights has acknowledged the extra-territorial applicability of the ECHR, the Union must aim to respect this obligation fully in its external relations and activities;
je si jasně vědom skutečnosti, že Evropský soud pro lidská práva by mohl zjistit, že porušení v určitém případě, ve kterém již bylo ze strany Soudního dvora Evropské unie rozhodnuto, došlo k porušení práv, a zdůrazňuje, že by to v žádném případě neznamenalo zpochybnění důvěryhodnosti Soudního dvora Evropské unie jako soudu nejvyšší instance v soudním systému EU;
Is clearly aware of the fact that the European Court of Human Rights may find a violation in a case that has already been decided by the Court of Justice of the European Union and stresses that this would in no way cast a doubt on the credibility of the Court of Justice of the European Union as an ultimate umpire in the EU judicial system;
zdůrazňuje, že Úmluva o ochraně lidských práv a základních svobod bude po přistoupení představovat minimální úroveň ochrany lidských práv a základních svobod v Evropě a bude závazně uplatňována především v případech, kdy bude ochrana poskytovaná Evropskou unií menší než ochrana stanovená v této úmluvě; zdůrazňuje, že Úmluva o ochraně lidských práv a základních svobod upevňuje ochranu práv uznávaných Listinou základních práv Evropské unie, jež spadají do její působnosti, a že Listina rovněž uznává další práva a zásady, které nejsou součástí Úmluvy, ale jsou uvedeny v dodatečných protokolech a nástrojích s touto úmluvou souvisejících;
Stresses that, following the accession, the ECHR will constitute the minimum standard of protection for human rights and fundamental freedoms in Europe and will be crucial, in particular, in cases where the protection granted by the EU is inferior to that provided under the ECHR; points out that the ECHR reinforces protection of the rights recognised by the Charter of Fundamental Rights that come within its scope and that the Charter also recognises other rights and principles, which are not contained in the ECHR, but in the additional protocols and in instruments related to the ECHR;
připomíná, že podpora dodržování lidských práv, což je základní hodnota EU a jako taková je zakotvena v její zakládající smlouvě, představuje společné východisko pro vztahy EU se třetími zeměmi; domnívá se tudíž, že přistoupení k Úmluvě posílí důvěru občanů v Evropskou unii a důvěryhodnost EU v rámci dialogu o lidských právech se třetími zeměmi; dále zdůrazňuje, že rovněž jednotné a plné uplatňování Listiny základních práv na úrovni EU je důležité pro zajištění důvěryhodnosti Unie v rámci tohoto dialogu;
Recalls that promotion of respect of human rights, a core value of the EU as enshrined in its founding treaty, constitutes common ground for its relations with third countries; takes the view, therefore, that accession will further enhance the confidence of citizens in the European Union and the EU's credibility in talks on human rights with non-member States; stresses, furthermore, that the uniform and full application of the Charter of Fundamental Rights at EU level is equally essential to ensure the Union's credibility in this dialogue;
zdůrazňuje význam Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod a judikatury Evropského soudu pro lidská práva pro vytvoření právního rámce a formulování hlavních zásad, o něž se opírá současná i budoucí činnost EU v oblasti občanských svobod, spravedlnosti a vnitřních věcí, a to zejména s ohledem na nové formy integrace a harmonizace v oblasti občanských svobod, spravedlnosti a vnitřních věcí, jež začaly být uplatňovány poté, co vstoupila v platnost Lisabonská smlouva a byl přijat stockholmský program;
Emphasises the significance of the ECHR and the case law of the European Court of Human Rights in providing a legal framework and guiding principles for current and future EU action in the domain of civil liberties, justice and home affairs, especially in the light of the new forms of integration and harmonisation in civil liberties, justice and home affairs initiated by the entry into force of the Treaty of Lisbon and the adoption of the Stockholm Programme;
zdůrazňuje, že toto přistoupení v první řadě přispěje k jednotnějšímu vnitřnímu systému lidských práv v Evropské unii; domnívá se, že toto přistoupení zvýší důvěryhodnost Evropské unie v oblasti ochrany lidských práv v očích vlastních občanů, neboť zajistí úplné a účinné dodržování základních práv, kdykoli budou ve hře právní předpisy EU;
Stresses that the accession will, first and foremost, contribute to a more coherent human rights system within the EU; takes the view that the accession will strengthen the EU's credibility in the eyes of its own citizens in the field of human rights protection, ensuring full and effective respect for fundamental rights whenever EU law is in play;
zdůrazňuje, že po přistoupení již nebude pravomoc Evropského soudu pro lidská práva při rozhodování o záležitostech, na které se vztahuje Úmluva o ochraně lidských práv a základních svobod, nedotknutelná na základě vnitřní struktury právních předpisů EU; zdůrazňuje rovněž, že pravomoc Evropského soudu pro lidská práva se nesmí omezovat na evropské občany či na zeměpisnou oblast Evropské unie (například v případech misí nebo delegací);
Underlines that, after the accession, the competence of the European Court of Human Rights when judging matters coming under the ECHR may not be contested on the basis of the internal structure of EU law; underlines also that the competence of the European Court of Human Rights must not be limited to European citizens or to the geographical area of the European Union (for example in the case of missions or delegations);
konstatuje, že přistoupení EU k Úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod poskytne další mechanismus na prosazování lidských práv, a sice možnost podat stížnost u Evropského soudu pro lidská práva v souvislosti s jednáním či nečinností orgánu EU nebo členského státu při provádění právních předpisů EU, pokud toto jednání současně spadá do oblasti působnosti Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod; zdůrazňuje však, že to nemění stávající systém jurisdikce Soudního dvora Evropské unie ani Evropského soudu pro lidská práva a že podmínkou přípustnosti jakékoli žádosti nadále zůstává požadavek, aby byly vyčerpány všechny opravné prostředky u vnitrostátních soudů; požaduje, aby žaloby a stížnosti byly vyřizovány v přiměřené lhůtě; vybízí Komisi, aby na základě konzultací se Soudním dvorem Evropské unie a Evropským soudem pro lidská práva poskytla pokyny ohledně vhodných vnitrostátních opravných prostředků v EU a ohledně rozhodování o předběžných otázkách podle právních předpisů EU; v této souvislosti zdůrazňuje, že bude nutné zajistit, aby soudy členských států postupovaly případy, u nichž se vyskytne sporná otázka základních práv, Soudnímu dvoru Evropské unie;
Notes that EU accession to the ECHR will provide an additional mechanism for enforcing human rights, namely the possibility of lodging a complaint with the European Court of Human Rights in relation to an act, or a failure to act, by an EU institution or a Member State implementing EU law and falling within the remit of the ECHR; stresses, however, that this does not alter the present system of jurisdiction of the Court of Justice of the European Union nor that of the European Court of Human Rights, and that the requirement that all domestic judicial remedies should have been exhausted will remain the condition for the admissibility of any application; calls for applications and complaints to be dealt with in a reasonable period of time; encourages the Commission to provide some guidance, in consultation with the Court of Justice of the European Union and the European Court of Human Rights, on what constitutes the appropriate domestic remedy within the Union and on preliminary rulings under EU law; stresses, in this context, that it will be necessary to ensure that Member State courts refer cases to the Court of Justice of the European Union when there is arguably a fundamental rights issue at hand;
zdůrazňuje, že vnitrostátní soudy, Soudní dvůr Evropské unie a Evropský soud pro lidská práva budou po přistoupení EU muset v rámci ochrany základních práv více spolupracovat; konstatuje, že spolupráce těchto dvou evropských soudů přispěje k vytváření jednotného systému judikatury v oblasti lidských práv;
Stresses that, at the same time, the accession will require enhanced cooperation between national courts, the Court of Justice of the European Union and the European Court of Human Rights in protecting fundamental rights; points out that cooperation between the two European courts will further the development of a coherent case-law system in the field of human rights;
dále vítá, že článek 1 Úmluvy by neměl zaručovat ochranu jen občanům EU a jiným osobám na území Unie, ale také každé další osobě spadající do jurisdikce soudů Unie, a to i mimo její území;
Welcomes, further, the fact that Article 1 of the ECHR would not only guarantee protection to EU citizens and other individuals within Union territory, but also outside Union territory to any individuals who come under its jurisdiction;
je si vědom skutečnosti, že přistoupení jako takové nevyřeší velmi závažné problémy, jimž čelí systém Úmluvy, tj. přílišné pracovní vytížení způsobené obrovským nárůstem individuálních stížností a reforma struktury a fungování Soudu, která je reakcí na toto vytížení; poznamenává, že Evropský soud pro lidská práva si je vědom toho, že pracuje ve spletitém právním a politickém prostředí, a bere na vědomí, že vstup v platnost protokolu č. 14 dne 1. června 2010 sice napomůže snížení počtu neukončených řízení, všechny problémy však neodstraní; zdůrazňuje v rámci reformy Evropského soudu pro lidská práva důležitost deklarace z Interlakenu, zejména jejího odstavce 4, který oprávněně připomíná, že kritéria přípustnosti a jurisdikce Soudu musí být uplatňována jednotně a důsledně;
Is aware that accession as such will not resolve the extremely serious problems facing the ECHR system, namely on the one hand the excessive workload due to an exponential increase in the number of individual requests and on the other hand the reform of the structure and functioning of the Court to cope with it; notes that the European Court of Human Rights recognises that it operates in a complex legal and political environment, and notes that the entry into force of Protocol No 14 on 1 June 2010 will certainly help to reduce the number of uncompleted procedures but will not eliminate them; stresses, in the context of the reform of the European Court of Human Rights, the importance of the Interlaken Declaration, with particular reference to paragraph 4 thereof, which rightly calls for a uniform and rigorous application of the criteria concerning admissibility and the Court's jurisdiction;
je přesvědčen, že je zásadní zachovat nezávislost Evropského soudu pro lidská práva, co se týče personální a rozpočtové politiky;
Considers it essential to maintain the independence of the European Court of Human Rights in terms of personnel and budgetary policy;
upozorňuje na skutečnost, že vzhledem k ústavně právnímu významu přistoupení Unie k Úmluvě stanoví Smlouva o fungování Evropské unie pro toto přistoupení přísné podmínky, neboť Rada přijímá rozhodnutí o uzavření dohody o přistoupení jednomyslně po obdržení souhlasu Evropského parlamentu a tato dohoda vstoupí v platnost až po schválení členskými státy v souladu s jejich ústavními předpisy;
Draws attention to the fact that, in view of the constitutional importance of accession by the Union to the ECHR, the Treaty on the Functioning of the European Union lays down stringent conditions for this, the Council being required to adopt the decision concluding the agreement unanimously after approval has been given by the European Parliament, and the agreement entering into force only after its approval by the Member States in accordance with their respective constitutional rules;
vyzývá vnitrostátní parlamenty členských států EU, aby jasně vyjádřily svou vůli a připravenost k usnadnění procesu přistoupení tím, že se ho budou účastnit jejich vnitrostátní soudy a ministerstva spravedlnosti;
Encourages the national parliaments of the EU Member States to clearly express their will and readiness to facilitate the accession process by involving their national courts and ministries of justice;
konstatuje, že přistoupení Unie k Úmluvě znamená, že EU uznává celý systém ochrany lidských práv tak, jak byl vyvinut a kodifikován četnými dokumenty a subjekty Rady Evropy; v tomto smyslu je přistoupení Unie k Úmluvě prvním zásadním krokem, který by měl být následně doplněn, mimo jiné, přistoupením Unie k Evropské sociální chartě podepsané dne 18. října 1961 v Turíně a revidované ve Štrasburku dne 3. května 1996 v souladu s právy, která již byla uznána v Listině základních práv a v právních předpisech Unie v sociální oblasti;
Notes that accession by the Union to the ECHR signifies the recognition by the EU of the entire system of protection of human rights, as developed and codified in numerous documents and bodies of the Council of Europe; in this sense, accession by the Union to the ECHR constitutes an essential first step which should subsequently be complemented by accession by the Union to, inter alia, the European Social Charter, signed in Turin on 18 October 1961 and revised in Strasbourg on 3 May 1996, which would be consistent with the progress already enshrined in the Charter of Fundamental Rights and in the social legislation of the Union;
dále vyzývá Unii, aby přistoupila k orgánům Rady Evropy jako je Evropský výbor pro zabránění mučení (CPT), Evropská komise proti rasismu a nesnášenlivosti (ECRI) a Evropská komise pro efektivnost soudnictví (CEPEJ); zdůrazňuje také, že je nezbytné, aby byla Unie zapojena do práce Komisaře pro lidská práva, Evropského výboru pro sociální práva (ECSR), Vládního sociálního výboru a Evropského výboru pro přistěhovalectví, a požaduje, aby byl řádně informován o závěrech a rozhodnutích těchto orgánů;
Calls, further, for the Union to accede to Council of Europe bodies such as the Committee on the Prevention of Torture (CPT), the European Commission against Racism and Intolerance (ECRI) and the European Commission on the Efficiency of Justice (CEPEJ); stresses also the need for the Union to be involved in the work of the Commissioner for Human Rights, the European Committee of Social Rights (ECSR), the Governmental Social Committee and the European Committee on Migration, and asks to be duly informed of the conclusions and decisions of these bodies;
soudí, že je třeba v zájmu občanů, demokracie, lidských práv v Evropě i v EU a ve prospěch jejich dodržování a ochrany posílit spolupráci mezi orgány Evropské unie a specializovanými orgány Rady Evropy, čímž by se na celoevropské úrovni zvýšila koherence a komplementarita v oblasti lidských práv;
Takes the view that, for the benefit of citizens, democracy and human rights in Europe and the EU, and to guarantee respect for and the safeguarding of human rights, cooperation between the institutions of the European Union and the specialised bodies of the Council of Europe should be strengthened in order to help bring about greater consistency and greater complementarity in the sphere of human rights at pan-European level;
navrhuje, aby v zájmu zvýšení povědomí o přínosech, které přistoupení představuje pro občany, Rada Evropy a Evropská unie vytvořily pokyny, jež srozumitelně vysvětlí všechny důsledky a dopady přistoupení; trvá na tom, aby Komise a členské státy poskytly občanům EU informace, které jim umožní pochopit, co je dodatečný mechanismus a jak jej správně používat;
Suggests that, in order to raise awareness of the added value of the accession to citizens, the Council of Europe and the EU should develop guidelines with clear explanations of all the implications and effects of accession; maintains that the Commission and Member States should provide EU citizens with information ensuring that they are fully aware of what the additional mechanism means and how to use it adequately;
34zdůrazňuje, že je důležité mít neformální orgán, který by koordinoval sdílení informací mezi Evropským parlamentem a Parlamentním shromážděním Rady Evropy; 35.
34.Stresses that it is important to have an informal body in order to coordinate information sharing between the European Parliament and the Parliamentary Assembly of the Council of Europe; 35.
vítá odhodlání stávajícího španělského předsednictví zabývat se přistoupením jako „naléhavou záležitostí“ a pozitivní postoj a ochotu spolupracovat, které projevila Rada Evropy; vyzývá belgické a maďarské předsednictví, aby udělala vše, co bude v jejich možnostech, aby byl postup přistoupení dokončen co nejdříve a co nejjednodušším a nejsrozumitelnějším způsobem, aby mohli mít občané Unie prospěch z přistoupení Unie k Úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod co nejrychleji;
Welcomes the commitment shown by the current Spanish Presidency in treating the accession as a ‘matter of urgency’ and the positive and cooperative attitude of the Council of Europe in this respect; calls on the Belgian and Hungarian Presidencies to do their utmost to finalise the accession at the earliest suitable opportunity and in as simple and accessible a manner as possible, so that EU citizens may benefit as soon as possible from the Union's accession to the ECHR;
naléhavě žádá, aby byl Evropský parlament s ohledem na významnou roli, kterou mu přisuzuje Lisabonská smlouva, pokud jde o uzavírání přístupové smlouvy, řádně informován o vymezení mandátu k jednáním o přistoupení k Úmluvě a aby byl v souladu s ustanoveními článku 218 Smlouvy o fungování Evropské unie úzce zapojen do přípravných diskusí a do vedení jednání o tomto dokumentu;
Insists, in view of the important role that the Lisbon Treaty confers on the European Parliament as regards conclusion of the accession agreement, that it be duly informed of the definition of the negotiating mandate for accession to the ECHR and that it be closely involved in the preliminary discussions and also in the conduct of negotiations on that text, in accordance with the provisions of Article 218 of the Treaty on the Functioning of the European Union;
s ohledem na předchozí usnesení a zprávy hodnotící konference a zejména na usnesení ICC-ASP/7/Res.2 o postupu pro jmenování a volbu soudců, žalobce a zástupců žalobců ICC,
having regard to previous resolutions and reports on the Review Conference, and in particular Resolution ICC-ASP/7/Res.2 on the procedure for the nomination and election of the judges, the prosecutor and the deputy prosecutors of the ICC,
s ohledem na svá předchozí usnesení o Mezinárodním trestním soudu, zejména na usnesení ze dne 19. listopadu 1998 Úř. věst.
having regard to its previous resolutions on the International Criminal Court, in particular those of 19 November 1998 OJ C 379, 7.12.1998, p.
, 28. února 2002 Přijaté texty, P5_TA(2002)0082 .
, 28 February 2002 Texts adopted, P5_TA(2002)0082 .