natgillin/translations-raw huggingface dataset:
připomíná, že na základě současných trendů investic může být Asie do roku 2025 v čele vědeckého a technického vývoje; připomíná však, že tyto změny představují nejen velké úkoly, ale také příležitosti, například pokud jde o výrazný růst vývozního potenciálu pro EU; konstatuje, že Unie zaostává v terciárním akademickém a profesním vzdělávání, protože pouze asi 30 evropských univerzit patří mezi prvních 100 tvořících světovou špičku; zdůrazňuje, že Evropa zaostává také v dovednostech, a upozorňuje na skutečnost, že do roku 2020 bude 16 milionů pracovních míst vyžadovat vysokou kvalifikaci, zatímco poptávka po nízké kvalifikaci poklesne o 12 milionů pracovních míst;
Recalls that on current investment trends, Asia may by 2025 be at the forefront of scientific and technological developments; recalls however that these changes not only represents huge challenges but also opportunities, such as a sharp growth in export potential for the EU; notes that in tertiary-level academic and vocational education, the Union are lagging behind as only about 30 European universities rank amongst the world's top 100; stresses that Europe is also falling behind in the skills race and draws attention to the fact that by 2020, 16 million more jobs will require high qualifications while the demand for low skills will drop by 12 million jobs;
domnívá se, že jednou z velkých výzev, před nimiž Evropská unie stojí, je udržení konkurenceschopnosti, zvýšení růstu, boj proti vysoké nezaměstnanosti, zaměření na náležité fungování trhů práce a na sociální podmínky s cílem zlepšit stav zaměstnanosti, podpořit důstojnou práci, zaručit pracovníkům v celé Evropě jejich práva, jakož i pracovní podmínky, a snížit chudobu;
Considers that one of the great challenges facing the European Union is that of maintaining its competitiveness, increasing growth, combating high unemployment, focusing on properly functioning labour markets and on social conditions to improve employment performance, promoting decent work, guarantee workers' rights throughout Europe as well as working conditions and reducing poverty;
trvá na tom, že Unie musí řešit své demografické problémy; konstatuje, že kombinace menšího počtu pracujících a vyššího podílu lidí v důchodu bude stále více zatěžovat její systémy sociálního zabezpečení a ekonomickou konkurenceschopnost;
Insists that the Union must tackle its demographic challenge; notes that the combination of a smaller working population and a higher share of retired people will place additional strains on its welfare systems and its economic competitiveness;
vyjadřuje obavu, že zvýšení světové populace z 6 na 9 miliard zesílí globální konkurenci o přírodní zdroje a ještě více zatíží globální i místní životní prostředí; konstatuje, že do roku 2050 vzroste poptávka po potravinách pravděpodobně o 70 % a že neefektivní a neudržitelné využívání surovin a komodit a hospodaření s nimi vystaví občany škodlivé konkurenci mezi potravinami, ochranou přírody a výrobou energie, a také nákladným cenovým šokům; může to mít závažné důsledky pro průmysl, pokud jde o obchodní příležitosti, včetně omezení přístupu k surovinám, což ohrozí ekonomickou bezpečnost a přispěje ke změně klimatu; zdůrazňuje tudíž, že je potřeba, aby EU přijala okamžitá opatření a aby se ujala vůdčí úlohy v procesu směřujícímu k hospodářství založenému na udržitelném využívání zdrojů;
Is concerned that the expansion of the world population from 6 to 9 billion will intensify global competition for natural resources and put additional pressure on the global and local environment; notes that demand for food is likely to grow by 70 % by 2050 and that the inefficient and unsustainable use and management of raw materials and commodities exposes citizens to harmful competition between food, nature preservation and energy production, as well as costly price shocks; it can have also severe consequences for industry with regard to business opportunities, including restrictions on access to raw materials, threatening economic security and contributing to climate change; stresses therefore the need for the EU to immediately take action and lead the process towards an economy based on sustainable use of resources;
upozorňuje na rostoucí globální spotřebu energie a na skutečnost, že závislost na dovozu energie se bude dále zvyšovat, přičemž Unie bude do roku 2050 dovozem pokrývat téměř dvě třetiny svých potřeb, pokud nebudou současné energetické politiky adekvátně změněny a pokud EU a členské státy nevyvinou větší úsilí na získání vlastních obnovitelných zdrojů energie a nerealizují svůj vlastní potenciál energetické účinnosti, a to při plném zohlednění závazků EU v oblasti energie a klimatu, jakož i bezpečnostních aspektů; varuje, že v důsledku politické nestability v zemích bohatých na zdroje energie se rovněž zhorší kolísání cen a nejistota dodávek; žádá proto diverzifikaci zásobovacích tras a obchodních partnerů;
Draws attention to the increasing global consumption of energy and to the fact that dependence on energy imports is set to increase, with the Union importing by 2050 nearly two thirds of its needs if current energy policies are not adequately altered and if the EU and Member States do not increase efforts to develop their own renewable energy sources and to realize their energy efficiency potential, taking full account of the EU's energy and climate commitments as well as safety aspects; warns that price volatility and supply uncertainties will also be exacerbated by political volatility in energy-rich countries; asks therefore to diversify supply routes and trading partners;
podporuje myšlenku, že by veškeré finanční prostředky EU jako celek měly vést ke zlepšení obecného stavu evropského životního prostředí, a tím i ke snížení emisí skleníkových plynů, které bude přinejmenším odpovídat cílům vytýčeným ve stávajících právních předpisech EU; navrhuje proto, aby byla vypracována celková analýza pozitivních a negativních dopadů, jež mají výdaje EU na klima a životní prostředí;
Supports the idea that the ensemble of all EU funding taken together should lead to an improvement in the general state of the European environment hereunder a reduction in GHG emissions that at least corresponds to the objectives in the present EU legislation; proposes therefore that positive and negative climate and environment effects of the spending of EU-funds should be analysed on aggregated levels;
zastává názor, že zrušením hranic mezi vnitřní a vnější formou svobody, spravedlnosti a bezpečnosti zvýšila globalizace pocit zranitelnosti; je přesvědčen, že řešení problémů bezpečnosti 21. století při zachování základních práv a osobních svobod proto vyžaduje globální a preventivní reakce, které může poskytnout jen subjekt o velikosti Evropské unie; je přesvědčen, že vnější rozměr bezpečnosti EU je úzce spojen s demokracií, právním státem a řádnou správou věcí veřejných ve třetích zemích a že EU má zvláštní odpovědnost k nim přispívat;
Takes the view that globalisation has increased a sense of vulnerability by dissolving the boundaries between internal and external forms of freedom, justice and security; is convinced that addressing 21st century security challenges while safeguarding fundamental rights and personal freedoms therefore requires global and anticipatory responses, which only an actor the size of the Union can provide; is convinced that the external dimension of EU security is closely connected to democracy, rule of law and good governance of third countries and that the EU has a special responsibility to contribute to this;
je přesvědčen, že Evropská unie jako velká politická, hospodářská a obchodní mocnost musí hrát v plné míře svou roli na mezinárodní scéně; připomíná, že Lisabonská smlouva poskytuje nové nástroje k lepšímu prosazování evropských zájmů a hodnot ve světě; zdůrazňuje, že Unie bude znamenat přidanou hodnotu pro globální scénu a bude ovlivňovat globální politická rozhodnutí pouze v případě, že bude jednat kolektivně; trvá na tom, že silnější vnější zastoupení bude muset jít ruku v ruce s větší vnitřní koordinací;
Is convinced that the Union, as a major political, economic and trading power, must play its full role on the international stage; recalls that the Treaty of Lisbon gives new tools to better project European interests and values worldwide; emphasises that the Union will add value on the global scene and influence global policy decisions only if it acts collectively; insists that stronger external representation will need to go hand in hand with stronger internal co-ordination;
je přesvědčen, že upevňování pocitu příslušnosti k Unii musí být hnacím motorem ve společných postupech; věří, že „řádná správa věcí veřejných“ je zdaleka nejsilnějším prostředkem Unie k zajištění trvalé angažovanosti a zapojení občanů;
Is convinced that strengthening the sense of public ownership of the Union must become a driving force of collective action; believes that delivering ‘good governance’ is by far the Union's most powerful means of ensuring the continuous commitment and engagement of its citizens;
Evropská přidaná hodnota a cena neexistence Evropy
European added value and the cost of non-Europe
zdůrazňuje, že hlavním účelem rozpočtových výdajů EU je vytvářet evropskou přidanou hodnotu, a to díky sdružování zdrojů, katalyzačním účinkům, úsporám z rozsahu a pozitivnímu přeshraničnímu a dominovému efektu, a tím přispívat k dosažení dohodnutých společných politických cílů efektivněji či rychleji a snižovat státní výdaje; připomíná, že je třeba se vyhnout jakémukoli zdvojování výdajů a překrývání přidělených rozpočtových prostředků v rámci různých rozpočtových linií a že cílem výdajů EU musí být vždy vytvoření větší hodnoty, než kolik činí souhrn výdajů jednotlivých členských států; domnívá se, že správně používaný víceletý finanční rámec představuje velmi důležitý nástroj pro dlouhodobé plánování evropského projektu s ohledem na evropskou perspektivu a přidanou hodnotu Unie;
Underlines that the main purpose of EU budgetary spending is to create European added value (EAV) by pooling resources, acting as a catalyst and offering economies of scale, positive transboundary and spill-over effects thus contributing to the achievement of agreed common policy targets more effectively or faster and reducing national expenditure; recalls that, as a principle, any duplication of spending and overlapping of allocated funds in various budget lines must be avoided and that EU spending must always aim at creating greater value than the aggregated individual spending of Member States; considers that the multi-annual financial framework, rightly used, constitutes a very important instrument for long-term planning of the European project by taking into account the European perspective and added value of the Union;
upozorňuje na následující oblasti jako potenciální kandidáty na větší součinnost a úspory z rozsahu: Evropská služba pro vnější činnost, humanitární pomoc, a zejména schopnost rychlé reakce EU, sdílení zdrojů na obranu, výzkum, vývoj a inovace, velké projekty v oblasti infrastruktury (zejména v oblasti energetiky a dopravy) a dohled nad finančním trhem;
Draws attention to the following areas as potential candidates for greater synergy and economies of scale: the European External Action Service, humanitarian aid and more specifically an EU rapid response capability, the pooling of defence resources, research, development and innovation, big infrastructure projects (particularly in the field of energy and transport) and financial market oversight;
domnívá se, že vedle kontroly subsidiarity prostřednictvím vnitrostátních parlamentů zakotvené v Lisabonské smlouvě musí být u každého legislativního návrhu s rozpočtovým významem provedeno posouzení evropské přidané hodnoty, neboť se jedná o osvědčený postup; trvá však na tom, že posouzení evropské přidané hodnoty vyžaduje víc než „tabulkový přístup“ a že politické hodnocení musí přezkoumat, zda plánované opatření bude účinně a účelně přispívat ke společným cílům EU a zda bude vytvářet veřejné statky EU; konstatuje, že hlavní a nejdůležitější prvky evropské přidané hodnoty, jako je mír, stabilita, svoboda a volný pohyb osob, zboží, služeb a kapitálu, nelze kvantifikovat;
Considers that, alongside the subsidiarity check through the national parliaments anchored in the Treaty of Lisbon, an assessment of the EAV must be undertaken for each legislative proposal with budgetary relevance as a matter of best practice; insists, however, on the fact that the assessment of EAV needs more than a ‘spreadsheet's approach’ and that a political evaluation needs to examine whether the planned action will contribute efficiently and effectively to common EU objectives and whether it will create EU public goods; notes that the main and most important elements of the EAV, such as peace, stability, freedom, freedom of movement of people, goods, services and capital, cannot be assessed in numerical terms;
jednoznačně se domnívá, že investice na úrovni EU mohou vést k výrazně vyšším úsporám na vnitrostátní úrovni, zejména v oblastech, v nichž má EU bezpochyby větší přidanou hodnotu než rozpočty jednotlivých států; je pevně přesvědčen, že by na zásadě evropské přidané hodnoty měla být postavena veškerá budoucí jednání o rozpočtu EU; vítá proto závazek Komise zahájit komplexní analýzu „ceny neexistence Evropy“ pro členské státy a vnitrostátní rozpočty; vyzývá Komisi, aby tuto zprávu zveřejnila včas, aby mohla být zohledněna v průběhu vyjednávacího procesu o příštím VFR;
Is strongly of the opinion that investments at EU level can lead to significantly higher savings at national level, notably in areas where the EU has undeniably more added value than national budgets; strongly believes that the EAV principle should underpin all future negotiations on the EU budget; welcomes, therefore, the Commission's commitment to launch a comprehensive analysis of the ‘costs of non-Europe’ for the Member States and the national budgets; calls on the Commission to publish this report in due time to allow taking it into account during the negotiation process of the next MFF;
vyzývá k lepší koordinaci mezi rozpočtem EU a vnitrostátními rozpočty členských států při financování společných politických priorit; znovu opakuje, že je třeba koordinovat veřejné výdaje od plánování až po provádění s cílem zajistit doplňkovost, větší účinnost a viditelnost, jakož i zefektivnění rozpočtu EU; je přesvědčen, že nový mechanismus koordinace hospodářské a rozpočtové politiky („evropský semestr“) by měl hrát důležitou roli při slaďování cílů politik v celé Evropě, a to i s cíli EU, a pomoci tak dosáhnout požadovaných rozpočtových synergií mezi rozpočty EU a členských států;
Calls for a better coordination between the EU budget and the Member States' national budgets in financing the common political priorities; reiterates the need to coordinate the spending of public funds from planning to implementation in order to assure complementarity, a better efficiency and visibility, as well as a better streamlining of the EU budget; believes that the new economic and budgetary policy coordination mechanism (the ‘European semester’) should play an important role in aligning the policy targets across Europe and with the EU goals and thus help achieving the desired budgetary synergies between the EU and the national budgets;
domnívá se, že zatímco by princip evropské přidané hodnoty měl být použit jako vodítko pro budoucí rozhodování o prioritách ve výdajích, efektivní a účelné využívání přidělených prostředků by mělo být určující pro provádění různých politik a činností;
Considers that, while the principle of EAV should be used to guide future decisions determining priorities in expenditure, the efficient and effective use of appropriations should lead the implementation of different policies and activities;
zdůrazňuje, že pro dosažení optimálních výsledků v oblasti udržitelného růstu a vývoje v místních podmínkách, solidarity a soudržnosti by měla být dána přednost zlepšování součinnosti mezi veškerými finančními prostředky rozpočtu EU, jež mají dopad na hospodářský rozvoj, a integrovanému přístupu mezi jednotlivými sektory, vytváření politik zaměřených na dosažení výsledku a v případě potřeby využívání podmíněnosti, zásad „neškodit“ a „znečišťovatel platí“, faktorů úspěšnosti a ukazatelů výkonnosti a výsledků;
Stresses that in order to achieve optimal results for sustainable growth and development on the ground, solidarity and cohesion; priority should be given to the improvement of synergies between all funds of the EU budget that have an impact on economic development and to an integrated approach between different sectors, the development of result-oriented policies and, where appropriate, the use of conditionalities, the ‘do no harm’ and ‘polluter pays’ principles, success factors and performance and outcome indicators;
připomíná, že rozpočet EU je v první řadě investičním rozpočtem, který může generovat více investic z veřejných či soukromých zdrojů; domnívá se, že pro dosažení významných investic nezbytných pro splnění cílů politiky EU 2020 bude mimořádně důležité přilákání dalšího kapitálu; zdůrazňuje zejména, že je třeba maximalizovat dopad financování EU uvolněním, spojením a zvýšením veřejných a soukromých finančních zdrojů pro infrastruktury a velké projekty evropského zájmu, aniž by došlo k narušení hospodářské soutěže;
Reminds that the EU budget is primarily an investment budget, which can generate more investment from public or private sources; considers that attracting additional capital will be crucial to reach the significant amounts of investment needed to meet the Europe 2020 policy objectives; emphasises, in particular, the need to maximise the impact of EU funding by mobilising, pooling and leveraging public and private financial resources for infrastructures and large projects of European interest, without distorting competition;
bere na vědomí vývoj institucionalizovaných partnerství veřejného a soukromého sektoru (PPP) v Unii od 90. let, zejména v odvětví dopravy, v oblasti výstavby veřejných budov a zařízení a v oblasti životního prostředí, jako formy spolupráce mezi orgány veřejné správy a soukromého sektoru a dodatečného nástroje na poskytování infrastruktury a strategických veřejných služeb; je však znepokojen některými zásadními problémy, které vznikly v důsledku PPP, a trvá na tom, že při navrhování budoucích PPP je třeba zohlednit získané zkušenosti a napravit dřívější nedostatky;
Takes note of the development since the 1990‘s of institutionalised public-private partnerships (PPPs) in the Union, inter alia in the transport sector, in the area of public buildings and equipment, and the environment, as forms of cooperation between public authorities and the private sector and an additional delivery vehicle for infrastructure and strategic public services; is, however, concerned about some underlying problems incurred by PPPs and insists that the design of future PPPs must take into account lessons learned and rectify past deficiencies;
bere na vědomí předchozí všeobecně pozitivní zkušenosti z využívání inovativních finančních nástrojů – včetně mechanismů pro kombinování grantů a půjček a sdílení rizika, jako je například nástroj pro úvěrové záruky pro projekty Transevropské dopravní sítě (LGTT), finanční nástroj pro sdílení rizika (RSFF) a nástroje politiky soudržnosti (JEREMIE, JESSICA, JASMINE a JASPERS) – s cílem řešit konkrétní politické cíle; domnívá se, že by Unie měla přijmout opatření především pro posílení využívání finančních prostředků EU jako katalyzátoru pro získání dalších finančních prostředků z EIB, EBRD, dalších mezinárodních finančních institucí a soukromého sektoru;
Takes note of the previous generally positive experience of the use of innovative financial instruments -including grant and loan blending and risk-sharing mechanisms, such as the Loan Guarantee Instrument for Trans-European Transport Network projects (LGTT), the Risk Sharing Finance Facility (RSFF) and the instruments of cohesion policy (JEREMIE, JESSICA, JASPERS and JASMINE)- in order to address a specific policy objective; considers that the Union should take action notably to enhance the use of the EU funds as a catalyst for attracting additional financing from the EIB, EBRD, other international financial institutions and the private sector;
vyzývá proto Komisi, aby po důkladném posouzení a přesném zhodnocení veřejných a soukromých investičních potřeb navrhla opatření na rozšíření systému inovativního financování i metodu pro koordinaci financování z různých zdrojů; vyzývá členské státy, aby zajistily, aby jejich vnitrostátní právní rámec umožnil zavedení těchto systémů; požaduje proto podstatné posílení regulačního, rozpočtového a provozního rámce těchto mechanismů, aby byla zajištěna jejich účinnost, pokud jde o podporu investic, udržitelnost a správné využívání zdrojů EU, a aby bylo zaručeno odpovídající monitorování, podávání zpráv a skládání účtů; kromě toho trvá na tom, že je potřebné zajistit kvantifikaci a náležité zohlednění podkladových rizik;
Calls therefore on the Commission to propose measures to extend the system of innovative financing, after its detailed examination and following a precise assessment of public and private investment needs as well as a methodology for the coordination of funding from different sources; calls on Member States to ensure that their national legal framework enables the implementation of these systems; calls, therefore, for substantive strengthening of the regulatory, budgetary and operational framework of these mechanisms, in order to ensure their effectiveness in terms of leveraging investment, sustainability, proper use of EU resources and to guarantee adequate monitoring, reporting and accountability; insists moreover on the need to ensure that underlying risks are quantified and duly taken into account;
poukazuje na tradiční problémy s hledáním soukromých investorů pro velké projekty EU; uznává, že se v důsledku finanční krize soukromí investoři více zdráhají financovat projekty EU a že tato krize ukázala, že je nutné obnovit dostatečnou důvěru, aby velké investiční projekty získaly potřebnou podporu; zdůrazňuje, že podpora z rozpočtu EU bude nezbytná v krátkém i delším období, aby byly přilákány a mobilizovány soukromé finanční prostředky na projekty v zájmu EU, zejména na projekty s evropskou přidanou hodnotou, které jsou ekonomicky realizovatelné, ale nejsou považovány za komerčně životaschopné;
Notes the historical difficulties of finding private investors for large scale EU projects; recognises that the financial crisis has made private investors even more reluctant to finance EU projects and has revealed the need to rebuild sufficient confidence to allow major investment projects to attract the support they need; stresses that the support of the EU budget will be needed, in short as well as longer term, to attract and mobilise private funds towards projects of EU interest, especially for those projects with European added value that are economically viable but are not considered commercially viable;