natgillin/translations-raw huggingface dataset:
je znepokojen skutečností, že mezinárodní spolupráce v boji proti terorismu často vedla ke snížení úrovně ochrany lidských práv a základních svobod, zejména základního práva na soukromí, ochranu údajů a nediskriminaci, a domnívá se, že by Unie měla rozhodněji jednat na mezinárodní úrovni, a podpořit tak skutečnou strategii založenou na dodržování všech mezinárodních norem a závazků v oblasti lidských práv a ochrany osobních údajů a soukromého života v souladu s články 7 a 8 Listiny; naléhavě tedy vyzývá Radu, aby v souladu s doporučeními Parlamentu ohledně vyšších standardů přijala návrh rámcového rozhodnutí o ochraně osobních údajů zpracovávaných v oblasti policejní a soudní spolupráce v trestních věcech; domnívá se, že tato strategie musí zohlednit potřebu účinné soudní kontroly zpravodajských služeb, aby se zabránilo využívání informací získaných na základě mučení nebo špatného zacházení či jiných podmínek neodpovídajících mezinárodním normám v oblasti lidských práv jako důkazů v rámci soudních řízení, a to i ve fázi vyšetřování;
Expresses concern at the fact that international cooperation in the fight against terrorism has often served to diminish the level of protection of human rights and fundamental freedoms, notably the fundamental right to privacy, data protection and non-discrimination, and takes the view that the EU should act with greater resolve at international level to promote a genuine strategy based on full compliance with international standards and obligations in the area of human rights and the protection of personal data and privacy in accordance with Articles 7 and 8 of the Charter; consequently urges the Council to adopt the draft framework decision on the protection of personal data processed in the framework of police and judicial cooperation in criminal matters, in line with Parliament's recommendations for higher standards; takes the view that a strategy such as this must take account of the need for effective judicial control of the intelligence services so as to avoid the use of information obtained by torture, ill-treatment or other methods not meeting international human rights standards as evidence in judicial procedures, including at the investigative stage;
usilovně žádá orgány Unie a členské státy, aby prováděly doporučení uvedená v usnesení Parlamentu ze dne 14. února 2007 o domnělém využití evropských zemí ze strany CIA (Central Intelligence Agency – ústřední americká zpravodajská služba) pro převoz a nezákonné zadržování vězňů Úř. věst.
Strongly urges the EU institutions and the Member States to implement the recommendations contained in its resolution of 14 February 2007 on the alleged use of European countries by the CIA (Central Intelligence Agency) for the transportation and illegal detention of prisoners OJ C 287 E, 29.11.2007, p.
; v této souvislosti vítá prohlášení nově zvoleného prezidenta Spojených států amerických o uzavření zadržovacího zařízení v zátoce Guantánamo a předvedení zadržovaných osob před soud; vyzývá členské státy, aby oznámily, že jsou připravené společně nalézt řešení pro zbývající zadržované osoby;
; welcomes in this context the statement by the US President-Elect on closing the Guantanamo Bay detention facility and bringing the inmates to trial; calls on Member States to declare their readiness to jointly find solutions for remaining inmates;
lituje toho, že Unie neuplatňuje rozsudky Evropského soudu prvního stupně ze dní 12. prosince 2006 a 4. prosince 2008 a rozhodnutí britského odvolacího soudu ve prospěch organizace Mudžáhidů íránského lidu ze dne 7. května 2008;
Deplores the non-implementation by the EU of the judgments of the CFI on 12 December 2006 and on 4 December 2008 and the UK Court of Appeal ruling in favour of the People's Mojahedin Organization of Iran (PMOI) on 7 May 2008;
zdůrazňuje, že existuje rozdíl mezi ochranou menšin a protidiskriminačními politikami; domnívá se, že rovnost příležitostí je základním právem pro všechny, a ne privilegiem, které mají pouze občané konkrétního členského státu; domnívá se tedy, že proti každé diskriminaci je třeba bojovat se stejným nasazením;
Stresses the difference between protection of minorities and anti-discrimination policies; considers that equality of opportunity is a fundamental right for all individuals, and not a privilege, and not only for the citizens of a particular Member State; therefore takes the view that all forms of discrimination must be combated equally resolutely;
žádá členské státy a Komisi, aby splnily všechna doporučení Agentury uvedená v kapitole 7 její první výroční zprávy Výroční zpráva Agentury Evropské unie pro základní práva za rok 2008, zveřejněná dne 24. června 2008.
Calls on the Member States and the Commission to act in full on the recommendations of the Agency as set out in Chapter 7 of its first annual report 2008 Annual Report of the European Union Agency for Fundamental Rights, published on 24 June 2008.
se znepokojením sleduje neuspokojivý stav prosazování protidiskriminačních politik a podporuje v tomto ohledu hodnocení uvedené ve výroční zprávě Agentury za rok 2008; naléhá na členské státy, které tak dosud neučinily, aby tyto politiky začaly skutečně provádět, a to zejména směrnici 2000/43/ES a směrnici 2000/78/ES, a připomíná, že tyto směrnice představují minimální standard, a měly by tedy být základem, na kterém bude vytvořena komplexní politika zaměřená proti diskriminaci;
Observes with concern the unsatisfactory situation concerning implementation of anti-discrimination policies and, in this connection, supports the assessment in the Agency's 2008 annual report; presses those Member States which have not yet done so to give tangible expression to implementation of those policies, in particular Directive 2000/43/EC and Directive 2000/78/EC, and points out that those directives establish a minimum standard and should therefore be the basis on which an exhaustive anti-discrimination policy is built;
žádá členské státy, které tak dosud neučinily, aby ratifikovaly protokol č. 12 Protokol č. 12 k Úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod, který byl podepsán dne 4. listopadu 2000.
Calls on those Member States which have not yet done so to ratify Protocol No 12 Protocol No 12 to the Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms, signed on 4 November 2000.
k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod, který předepisuje všeobecný zákaz diskriminace a zaručuje, že nikdo nebude z jakéhokoli důvodu diskriminován některým orgánem veřejné moci; v platných právních aktech Evropské unie i Rady Evropy toto ustanovení dosud chybí;
to the ECHR, given that it provides for a general prohibition of all forms of discrimination, guaranteeing that nobody will be discriminated against for any reason whatsoever by any public authority; notes that such a provision is currently absent from the legal acts in force of both the European Union and the Council of Europe;
vítá návrh směrnice Rady o provádění zásady rovného zacházení s osobami bez ohledu na náboženské vyznání nebo víru, zdravotní postižení, věk nebo sexuální orientaci( KOM(2008)0426 )předložený Komisí, který rozšiřuje oblast působnosti směrnice 2000/43/ES na všechny ostatní formy diskriminace, čímž dojde k provedení článku 21 Listiny, který poskytuje větší míru pružnosti než článek 13 Smlouvy o založení Evropského společenství, protože jsou v něm uvedeny další případy diskriminace – barva pleti, sociální původ, genetické charakteristiky, jazyk, politické nebo jiné smýšlení, příslušnost k menšině, majetek nebo rod;
Welcomes the Commission proposal for a Council directive implementing the principle of equality regardless of religion or belief, disability, age or sexual orientation ( COM(2008)0426 ), thereby extending the scope of Directive 2000/43/EC to all other forms of discrimination, thus implementing Article 21 of the Charter, which provides greater leeway than Article 13 of the EC Treaty in that it makes reference to further forms of discrimination: colour, social origin, genetic features, language, political or other opinions, membership of a minority, property and birth;
lituje, že navržená směrnice ponechává podstatné mezery v oblasti právní ochrany proti diskriminaci, zejména kvůli široké škále výjimek týkajících se veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti a veřejného zdraví, hospodářských činností, manželského a rodinného stavu a reprodukčních práv, vzdělávání a náboženského vyznání; je znepokojen skutečností, že namísto toho, aby bojovaly proti diskriminaci, mohou tyto "únikové doložky" ve skutečnosti sloužit ke kodifikaci stávajících diskriminačních přístupů; připomíná Komisi, že tato směrnice musí být v souladu se stávající judikaturou v oblasti práv homosexuálů, lesbiček, bisexuálů a transsexuálů, zejména s rozsudkem ve věci Maruko Ve věci C 267/06 Tadao Maruko v.
Regrets that the proposed directive leaves substantial gaps in legal protection against discrimination, notably through a wide range of exceptions relating to public order, public security and public health, economic activities, marital and family status and reproductive rights, education and religion; is concerned that, rather than banning discrimination, these 'escape clauses' may actually serve to codify existing discriminatory practices; reminds the Commission that the directive must be in line with existing case-law in the area of lesbian, gay, bisexual and transgender (LGBT) people's rights, notably the Maruko ruling In Case C 267/06
vyzývá Komisi, aby Agenturu zapojila do protidiskrimančního legislativního procesu Společenství, a umožnila jí tak hrát významnou úlohu pravidelného zdroje aktuálních a přesných informací, které budou relevantní při přípravě dodatečných právních předpisů, a aby Agenturu žádala o stanovisko již ve fázi přípravy návrhů právních aktů;
Calls on the Commission to involve the Agency in the Community's legislative process on anti-discrimination so as to allow it to play a significant role as a regular source of up-to-date and detailed information of relevance for drafting further legislation, consulting it at the preparatory stage in the process of drawing up draft legislation;
vítá přijetí rámcového rozhodnutí Rady 2008/913/SVV ze dne 28. listopadu 2008 o boji proti určitým formám a projevům rasismu a xenofobie podle trestního práva Úř. věst.
Welcomes the adoption of Council framework Decision 2008/913/JHA of 28 November 2008 on combating certain forms and expressions of racism and xenophobia by means of criminal law OJ L 328, 6.12.2008, p.
v návaznosti na politickou dohodu z prosince 2007; připomíná svůj postoj ze dne 29. listopadu 2007 Úř. věst.
further to the political agreement of December 2007; points to its position of 29 November 2007 OJ C 297 E, 29.11.2008, p.
, které bylo návrhu nakloněno; žádá Komisi, aby po konzultaci s Agenturou navrhla podobný právní akt pro boj proti homofobii;
, which endorsed the proposal; calls on the Commission, after consulting the Agency, to propose similar legislation to combat homophobia;
je znepokojen nízkou úrovní znalosti protidiskriminačních právních předpisů v členských státech a připomíná, že aby občané Unie mohli vykonávat svá práva, musí si osvojit právní předpisy Unie v této oblasti; vyzývá Komisi i členské státy, aby zdvojnásobily své úsilí při zvyšování úrovně této znalosti; současně zdůrazňuje, že právní předpisy jsou účinné pouze tehdy, pokud mají občané snadný přístup k soudům, protože ochranný systém založený na protidiskriminačních směrnicích závisí na iniciativě obětí;
Is concerned at the poor level of knowledge of anti-discrimination legislation in the Member States and notes that, in order to exercise their rights, citizens of the Union have to have recourse to EU legislation in this area; calls on the Commission and Member States to redouble their efforts to raise that level; stresses the fact, at the same time, that legislation is effective only if citizens have easy access to the courts, since the protection regime laid down by the anti-discrimination directives hinges on initiatives taken by victims;
domnívá se, že boj proti diskriminaci musí být vedle právních nástrojů a opravných prostředků založen na vzdělávání, podpoře osvědčených postupů a informačních kampaních zaměřených na širokou veřejnost a na ty zóny a oblasti, kde k diskriminaci dochází; žádá národní a místní orgány veřejné správy, aby při vzdělávacích akcích a akcích na podporu protidiskriminačních politik využívaly vzdělávací nástroje, které připravila Agentura a Rada Evropy;
Considers that, over and above legislative tools and the scope for appeals, the fight against discrimination must be based on education, promoting best practice and information campaigns targeting the general public and the areas and sectors where discrimination takes place; calls on national and local authorities to use the educational tools produced by the Agency and the Council of Europe when carrying out educational and anti-discrimination policy promoting measures;
zdůrazňuje, že koncept pozitivní akce, který je uznáním skutečnosti, že v některých případech je k účinnému boji proti diskriminaci nutný aktivní zásah ze strany úřadů, aby se obnovila vážně narušená rovnováha, nelze zúžit pouze na stanovování kvót; zdůrazňuje, že taková činnost může mít v praxi nejrůznější podobu, jako je záruka přijímacího pohovoru, přednostní přístup ke školení, které připravuje na práci, v níž jsou některé skupiny jen slabě zastoupeny, zohlednění odborných zkušeností, a ne jen kvalifikace;
Stresses that the notion of affirmative action, which is an acknowledgement of the fact that in some cases effective action to combat discrimination requires active intervention by the authorities to restore balance where it has been seriously compromised, cannot be reduced to the notion of quotas; stresses that such action can in practice be highly diverse, e.g. guaranteeing recruitment interviews, priority access to training leading to a job in areas where particular communities are under-represented, priority information on job offers for particular communities, and taking account of professional experience rather than qualifications alone;
domnívá se, že je důležité shromažďovat údaje o situaci menšin a znevýhodněných skupin, jak to bylo zdůrazněno v několika zprávách, které vydalo Evropské středisko pro sledování rasismu a xenofobie a Agentura; vyzývá členské státy, aby zveřejnily podrobné statistiky rasově motivovaných trestných činů a aby vedly šetření týkající se trestných činů nebo obětí trestných činů, která umožní shromažďování kvantitativních a srovnatelných údajů o obětech těchto trestných činů;
Takes the view that the gathering of data on the situation of minorities and disadvantaged groups is important, as underlined by successive reports by the European Observatory of Racism and Xenophobia and the Agency; calls on the Member States to publish detailed statistics on racist crimes and to set up inquiries into crimes and/or victims which enable quantitative, comparable data on the victims of such crimes to be collected;
připomíná, že při nedávných rozšířeních Unie se k původním padesáti menšinám, které již existovaly v patnácti starých členských státech, přidalo přibližně dalších sto menšin, a zdůrazňuje, že jelikož v členských státech střední a východní Evropy často trvale žije jen nízké procento přistěhovalců, uprchlíků a cizinců ze třetích zemí a jsou tam viditelněji přítomny autochtonní ("tradiční") menšiny, byly v těchto zemích odděleny migrační a integrační politiky od politik zaměřených na menšiny;
Observes that the recent EU enlargements have added close to one hundred minority population groups to the fifty or so which existed when there were 15 EU countries, and stresses that because of the low percentage of resident immigrants, refugees and foreign nationals from third countries and the more visible presence of indigenous "traditional" minorities in Central and Eastern European Member States, migration and integration policies have been hived off there from policies on minorities;
zdůrazňuje, že přestože je ochrana menšin součástí kodaňských kritérií, neexistuje ani společné kritérium ani minimální standardy pro práva národnostních menšin v politice Společenství ani společná definice Unie příslušnosti k národní menšině; doporučuje, aby byla tato definice vytvořena na evropské úrovni na základě doporučení č. 1201 Rady Evropy (1993); vyzývá členské státy, které tak dosud neučinily, aby podepsaly a ratifikovaly Evropskou chartu regionálních či menšinových jazyků a Rámcovou úmluvu o ochraně národnostních menšin;
Stresses that, while the protection of minorities is a part of the Copenhagen Criteria, there are neither common criteria nor minimum standards for national minorities" rights in Community policy and that there is no common EU definition either of membership of a national minority; recommends that such a definition be laid down at European level on the basis of Council of Europe Recommendation 1201 (1993); calls on all Member States that have not yet done so to sign and ratify the European Charter for Regional or Minority Languages and the Framework Convention for the Protection of National Minorities;
v této souvislosti zdůrazňuje, že stále více občanů Unie se stěhuje z jednoho členského státu do druhého a že by měli plně požívat práv stanovených ve Smlouvách, pokud jde o jejich status občanů Unie, tedy zejména práv týkajících se účasti v místních a evropských volbách a práva na volný pohyb; vyzývá členské státy, aby plně dodržovaly směrnici 2004/38/ES o volném pohybu, a orgány EU, aby přijaly další opatření k zajištění ochrany práv občanů Unie na celém území Unie;
Stresses in this context that more and more Union citizens move from one Member State to another and that they should fully enjoy the rights provided by the Treaties in relation to their status as Union citizens, notably those to participation in local and European elections and to free movement; calls on Member States to fully comply with Directive 2004/38/EC on free movement and EU institutions to take further action to ensure protection of Union citizens' rights all over the EU;
zdůrazňuje význam ochrany a podpory regionálních a menšinových jazyků s tím, že právo mluvit a být vzděláván ve svém mateřském jazyce je jedním z nejzákladnějších práv; vítá činnosti členských států vedoucí k podpoře mezikulturního a mezináboženského dialogu, který je zásadní pro to, aby kulturní a náboženské menšiny mohly plně požívat svých práv;
Underlines the importance of protecting and promoting regional or minority languages, noting that the right to speak and to be educated in one's mother tongue is one of the most basic fundamental rights; and welcomes Member State activities on endorsement of intercultural and interreligious dialogue, which is vital for full enjoyment of the rights of cultural and religious minorities;
domnívá se, že podle osvědčených postupů, které v Unii existují, jsou zásady subsidiarity a samosprávy nejúčinnějšími způsoby řešení práv osob patřících k národnostním menšinám; podporuje využívání vhodných způsobů samosprávy při plném zachování svrchovanosti a územní celistvosti členských států;
Considers that the principles of subsidiarity and self-governance are the most effective ways of handling the rights of people belonging to national minorities, following the best practices existing within the Union; encourages the use of appropriate types of self-governance solutions while fully respecting the sovereignty and territorial integrity of the Member States;
zdůrazňuje, že úkolem politiky Unie v oblasti mnohojazyčnosti by mělo být chránit a podporovat regionální a menšinové jazyky prostřednictvím cíleného financování a konkrétních programů realizovaných souběžně s programem celoživotního vzdělávání;
Stresses that the EU's multilingualism policy should protect and promote regional and minority languages by targeted funding and specific programmes alongside the Lifelong Learning Programme;
domnívá se, že lidé bez státní příslušnosti, kteří trvale žijí v členských státech, jsou v Unii ve zvláštní situaci, neboť na ně některé členské státy kladou neodůvodněné požadavky nebo požadavky, které nejsou nezbytně nutné, čímž jsou tito lidé diskriminováni oproti příslušníkům většinové společnosti; žádá tedy všechny dotčené členské státy, aby ratifikovaly úmluvy OSN týkající se právního postavení osob bez státní příslušnosti (1954, 1961) a omezení počtu osob bez státní příslušnosti; žádá ty členské státy, které získaly nebo znovu nabyly svou svrchovanost v devadesátých letech dvacátého století, aby se všemi osobami, které na jejich území trvale žily již předtím, zacházely bez jakékoli diskriminace, a vyzývá je, aby soustavně hledaly spravedlivá řešení problémů, s nimiž se potýkají všechny diskriminované osoby, jež by byla založena na doporučení mezinárodních organizací; zejména odsuzuje případy záměrného vymazání registrovaných osob s trvalým pobytem v rámci Unie a vyzývá dotčené vlády, aby přijaly účinná opatření k obnovení statusu těchto osob bez státní příslušnosti;
Considers that stateless persons permanently resident in Member States are in a unique position in the European Union, given that some Member States impose unwarranted demands on them or demands which are not strictly necessary, thus discriminating against them by comparison with citizens belonging to the majority community; calls therefore on all the Member States concerned to ratify the United Nations Convention Relating to the Status of Stateless Persons (1954), and on the reduction of statelessness (1961); calls on those Member States which gained or regained sovereignty in the 1990s to treat all persons previously resident in their territory without any discrimination, and calls on them to systematically bring about just solutions, based on the recommendations of international organisations, to the problems encountered by all victims of discriminatory practices; condemns, in particular, practices of deliberate erasure of registered permanent residents within the European Union and calls on the governments concerned to take effective measures to restore the status of those stateless persons;
domnívá se, že romská komunita potřebuje zvláštní ochranu, protože se po rozšíření Evropské unie stala jednou z nejvýznamnějších menšin EU; zdůrazňuje, že toto společenství bylo historicky marginalizováno a byl mu odepřen rozvoj v některých klíčových oblastech z důvodu diskriminace, stigmatizace a vyloučení, které se postupně zhoršovaly;
Considers that the Romani community needs special protection since, following enlargement of the Union, it has become one of the largest minorities in the EU; stresses that that community has been marginalised, historically, and prevented from developing in particular key areas because of discrimination, stigma and exclusion problems which have become more and more acute;
domnívá se, že sociální vyloučení a diskriminace romské komunity jsou známou skutečností, a to i přes právní, politické a finanční nástroje, které byly na evropské úrovni vytvořeny ve snaze bojovat proti těmto jevům; konstatuje, že rozptýlené a nekoordinované snahy Unie a členských států dosud nevedly ke strukturálnímu a trvalému zlepšení situace Romů, a to zejména v klíčových oblastech, jako je přístup ke vzdělání, ke zdravotní péči, k bydlení a zaměstnání, a že toto selhání se v současnosti veřejně uznává;
Takes the view that the social marginalisation of, and discrimination against, Romani communities is an established fact in spite of the legal, political and financial instruments introduced at European level to combat this; notes that the Union's and Member States" piecemeal and uncoordinated efforts have not succeeded, to date, in making structural and lasting improvements to the situation of the Roma, in particular in crucial areas such as access to education, health, housing and employment, a failure which is now publicly acknowledged;