natgillin/translations-raw huggingface dataset:
konstatuje, že zdravotnické služby sledují cíle srovnatelné s jinými sociálními službami obecného zájmu v tom smyslu, že jsou založeny na zásadě solidarity, často jsou zabudovány do vnitrostátních systémů sociální ochrany, zaměřují se na jednotlivé osoby, zajišťují, aby mohli občané využívat svá základní práva a vysokou úroveň sociální ochrany, a posilují sociální a územní soudržnost;
Notes that health care services pursue objectives comparable to other social services of general interest in the sense that they are based on the principle of solidarity, are often embedded in national social protection systems, are person-centred, ensure that citizens can benefit from their fundamental rights, ensure a high level of social protection, and strengthen social and territorial cohesion;
je toho názoru, že jakékoli kroky Společenství týkající se zdravotnických služeb by měly být v souladu s kroky Společenství týkajícími se sociálních služeb obecného zájmu;
Is of the opinion that any Community action relating to health care services should be consistent with Community action relating to social services of general interest;
žádá, aby žádné další vyjasňování pojmů používaných v judikatuře Soudního dvora nenarušilo rovnováhu mezi nezadatelnými právy členských států v oblasti veřejného zdraví a právy jednotlivých pacientů, které dosáhl Soudní dvůr; v této souvislosti připomíná, že pokud jde o pojem "přiměřená čekací lhůta", Soudní dvůr jasně uvedl, že tato lhůta by měla být stanovena výhradně na základě posouzení léčebné situace každého pacienta a že by při tomto hodnocení neměla hrát žádnou úlohu ekonomická hlediska;
Requests that any further clarification of concepts used in the case law of the Court of Justice not alter the balance struck by the Court of Justice between Member States" prerogatives in the field of public health and the rights of the individual patient; in this respect recalls that, as regards the concept of "reasonable waiting time", the Court of Justice has clearly indicated that it should be defined exclusively in the light of an assessment of each patient's medical situation and that economic considerations should not play any role in that assessment;
žádá o další upřesnění pojmu "přiměřená čekací lhůta" a o definici nemocniční péče a péče mimo nemocnici;
Requests further clarification of concepts such as "reasonable waiting times" and definitions of in-patient and out-patient treatment;
zdůrazňuje, že pokud jde o nemocniční služby v jiném členském státě, postup pro udělování povolení musí poskytovat pacientům záruku, která je bude chránit před svévolným rozhodnutím vnitrostátních orgánů; zdůrazňuje, že s cílem usnadnit volný pohyb pacientů, aniž by byly dotčeny plánovací cíle v členských státech a s ohledem na judikaturu Soudního dvora, by měla být nemocniční lékařská péče definována více specificky, pokud jde o léčbu, která může být poskytována pouze v nemocničním zařízení, a o léčbu, která může být poskytována i mimo nemocniční infrastrukturu, například u praktického chirurga nebo v pacientově domově; zdůrazňuje zvláště, že každé odmítnutí udělit povolení musí být otevřené soudnímu přezkumu a kvazisoudním řízením a že pro účely zhodnocení léčebné situace každého pacienta by měl být vyžádán zcela objektivní a nezaujatý posudek nezávislého odborníka;
Points out that, as regards hospital services in another Member State, the procedure for granting authorisation must provide a guarantee for patients protecting them from arbitrary decisions taken by their national authorities; points out that, in order to facilitate the free movement of patients without prejudicing Member States" planning objectives, in the light of the case law of the Court of Justice, hospital treatment should be defined narrowly as treatment which can only be provided within hospital infrastructure and may not be provided, for example, in a practitioner's surgery or at the patient's home; points out, in particular, that any refusal to grant an authorisation must be open to challenge in judicial and quasi-judicial proceedings and that, for the purpose of assessing the medical situation of each patient, entirely objective and impartial advice from independent experts should be sought;
Mobilita pacientů
Patient mobility
bere na vědomí velkou rozdílnost v mobilitě pacientů a různé důvody, kvůli nimž pacienty poslal jejich vnitrostátní zdravotní systém do zahraničí, a v mobilitě pacientů vyhledávající lékařské ošetření v zahraničí ze své vlastní vůle - turistů, kteří onemocněli, migrujících pracovníků, studentů, důchodců a všech osob pobývajících v jiném členském státě, než je jejich země původu, nebo kteří žijí v příhraničních regionech a zdůrazňuje, že tyto rozdíly by se měly brát v úvahu při tvorbě politik;
Notes the great diversity in mobility and the different reasons for mobility among patients sent abroad by their national health system and among patients looking for medical treatment abroad of their own volition – tourists who fall ill, migrant workers, students, retired people and anyone living in a Member State other than their country of origin, or living in border regions – and stresses that those differences should be taken into account when formulating policy;
zdůrazňuje, že je žádoucí rozlišovat mezi přeshraničními zdravotními službami, tj. službami, které jsou poskytovány na obou stranách společné hranice mezi dvěma členskými státy s cílem udržet a nabídnout pacientům vysoký standard dostupnosti péče, a mezi mezinárodními zdravotními službami v rámci Evropské unie, které musejí nabízet zdravotní péči pro léčbu zřídka se vyskytujících a vzácných nemocí nebo nemocí, jež vyžadují neobvyklé a velmi nákladné technologie (referenční střediska péče), či poskytovat přístup k péči, kterou pacientům jejich členský stát či země trvalého pobytu nemůže v současnosti nabídnout;
Stresses that it is desirable to distinguish between, on the one hand, cross-border health services, meaning those which are situated on either side of a border common to two Member States, in order to maintain and offer patients a high standard of access and care, and, on the other hand, international health services within the European Union, which offer health care for the treatment of rare or orphan diseases or diseases which require rare and very expensive technologies (care reference centres) or provide access to care which the Member State or state of residence cannot at present offer patients;
vyzývá Komisi k poskytování každoročních statistik pohybu pacientů a počtu případů odmítnutí proplacení spolu s důvody takového odmítnutí za každý členský stát;
Calls on the Commission to provide annual statistics for each Member State on patient mobility and on the number of cases of reimbursements being refused, and the reasons therefor;
uznává, že politika v oblasti zdravotní péče sice spadá v první řadě do působnosti členských států, a zdůrazňuje, že je třeba pacientům poskytovat velmi kvalitní zdravotní péči v zemi jejich původu, přesto však vítá iniciativu Komise zahájit postup konzultace o nejvhodnějším způsobu akce na úrovni Společenství s cílem zlepšit přístup pacientů k bezpečnému, velmi kvalitnímu a účinnému rámci pro přeshraniční aspekty zdravotní péče v přijatelné lhůtě a vyzývá Komisi, aby předložila konkrétní návrhy na podporu a sledování postupu v této oblasti;
Whilst recognising that health care policy is primarily a competence of the Member States and emphasising the need for high-quality health care provision in the country of origin of the patient, nevertheless welcomes the Commission's initiative to launch a consultation on the best form of Community action with a view to improving the access of patients, within a reasonable timeframe, to a safe, high-quality and efficient framework for cross-border aspects of health care, and calls on the Commission to come up with concrete proposals to encourage and monitor progress in this area;
poznamenává, že značný počet pacientů z několika členských států nemůže získat nezbytné lékařské ošetření ve vlastní zemi v přiměřeném časovém rámci kvůli dlouhým čekacím listinám a konstatuje, že tito pacienti jsou proto závislí na lékařském ošetření v cizině;
Notes that considerable numbers of patients from several Member States are not able to receive the necessary medical treatment in their own country within a reasonable timeframe because of the length of waiting lists and notes that these patients are, therefore, dependent on medical treatment abroad;
konstatuje, že pro pacienty je obtížné získat jasné a přesné informace týkající se zdravotní péče, obzvláště pokud jde o přeshraniční zdravotní péči, a o komplexnosti všech procedur, které je třeba podstoupit; konstatuje, že tento problém, který není způsoben pouze jazykovou bariérou, může zvyšovat riziko ohrožení bezpečnosti pacienta;
Notes how difficult it is for patients to obtain clear and precise information on health care, especially on cross-border health care, and the complexity of the procedures that have to be followed; notes that this difficulty, which is not created only by language barriers, potentially increases risks to patient safety;
má za to, že EU musí sehrát důležitou roli v oblasti zlepšování přístupu pacientů k informacím o dosažitelnosti přeshraniční zdravotní péče;
Considers that the EU has an important role to play when it comes to improving patients" access to information on access to cross-border health care;
poznamenává, že účinné a transparentní sdílení a výměna informací týkajících se zdravotnictví je zásadním požadavkem pro zajištění konsistence a udržení vysoce kvalitní zdravotní péče při využívání služeb zdravotní péče v různých členských státech;
Notes that effective and transparent sharing and exchange of information on health is a vital requirement in ensuring consistency and maintaining a high quality of health care between health care services across different Member States;
žádá, aby byla přijata Evropská listina práv pacientů na základě stávajících listin členských států a na základě práce, kterou vykonávají nevládní organizace;
Calls for the adoption of a European charter of patients' rights on the basis of existing charters in the Member States and of work carried out by non-governmental organisations;
bere na vědomí stávající rozdíly mezi zdravotními systémy v členských státech a komplikované právní rámce, které regulují úhrady; vyzývá ke kodifikaci stávající judikatury v oblasti úhrad za přeshraniční zdravotní péči, aby bylo zajištěno řádné používání judikatury všemi členskými státy a zlepšení informací dostupných pacientům, vnitrostátním systémům nemocenského pojištění a poskytovatelům péče, aniž to bude pro členské státy znamenat další byrokratickou zátěž;
Acknowledges the existing differences between health care systems in Member States and the complex legal frameworks which regulate reimbursements; calls for a codification of existing case law on the reimbursement of cross-border health care in order to ensure the proper application of that case law by all Member States and to improve the information available to patients, national insurance schemes and health care providers without creating additional cumbersome bureaucratic burdens for Member States;
žádá Komisi, aby podporovala členské státy v používání stávajících postupů, pokud jde o úhradu přeshraniční zdravotní péče; je toho názoru, že by v případě nutnosti mělo být možné, aby Komise žalovala členské státy, které tak neučiní;
Calls on the Commission to encourage all Member States to apply the existing procedures for reimbursement of cross-border health care; considers that it should be possible for the Commission to start proceedings against Member States that fail to do so;
žádá o vytvoření evropského systému doporučení týkajících se úhrad, aby občané mohli srovnávat a zvolit možnost, která je pro ně nejvhodnější;
Calls for a European reference scheme to be put in place concerning reimbursement in order to allow citizens to make comparisons and to make a choice as to which treatment is most suitable for them;
vyzývá k přezkoumání způsobů aktivní podpory a propagování toho, aby se používání evropské karty zdravotního pojištění (EHIC) se standardizovanými elektronickými údaji o pacientovi stalo běžnou praxí, a zjednodušily se tak postupy poskytování zdravotní péče evropským občanům v jiných členských státech; domnívá se, že držitelé této karty se musí sami rozhodnout, které údaje budou na kartě uvedeny tak, aby se systému dalo využívat co nejefektivněji; vyzývá k přijetí evropských zdravotních ukazatelů, domnívá se, že kvůli bezpečnosti pacientů je nezbytně nutné podporovat vnitrostátní orgány ve výměně informací o registračních a disciplinárních záležitostech týkajících se poskytovatelů zdravotní péče působících v zahraničí; věří, že je žádoucí rozšířit systém evropské karty zdravotního pojištění tak, aby zahrnoval systém mezinárodní výměny údajů o pojištění pacienta;
Calls for examination of ways of actively supporting and promoting work aimed at making use of the European Health Insurance Card ("EHIC"), containing a standardised set of electronic patient data, common practice, in order to simplify procedures for European citizens to obtain health care in other Member States; considers that the holders of an EHIC must determine themselves the data which will appear on it; in order to make the most effective use of this system, calls for the adoption of European health indicators; considers that it is crucial, for reasons of patient safety, to encourage national authorities to exchange information on registration and disciplinary matters relating to health care providers operating across borders; believes that it is appropriate to expand the EHIC scheme to include a system of international exchange of data concerning the insurance status of patients;
vyzývá členské státy k zajištění toho,aby poskytovatelé zdravotnických služeb vyvěšovali (způsobem podobným označení kreditních karet v hotelích, restauracích apod.) jasně viditelný symbol znamenající, že v daném členském státě lze přijímat kartu EHIC pacienta v souladu s nařízením (ES) č. 883/2004, vyzývá k vysoké úrovni ochrany osobních údajů pacientů při přeshraniční spolupráci v oblasti zdravotnických služeb tak, aby byla zajištěna důvěrnost citlivých lékařských údajů;
Calls on the Member States to ensure that health service providers post a clearly visible symbol demonstrating, in a way similar to that used in the case of credit cards in hotels and restaurants and so on, that a patient's EHIC can be accepted in a given Member State, in line with Regulation (EC) No 883/2004; calls for a high level of data protection for patients as regards cross-border cooperation in health services in order to ensure confidentiality of sensitive medical data;
Mobilita zdravotnických pracovníků
Mobility of health professionals
připomíná, že směrnice Evropského parlamentu a Rady č. 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací Úř. věst.
Notes that Directive 2005/36/EC of the European Parliament and of the Council of 7 September 2005 on the recognition of professional qualifications OJ L 255, 30.9.2005, p.
neřeší všechny stávající nedostatky v právních předpisech na úrovni EU týkající se volného pohybu zdravotnických pracovníků, zejména pokud jde o další vzdělávání, právo usazování a poskytování záruk aktuální způsobilosti zdravotních odborníků; zdůrazňuje, že všechny budoucí právní předpisy v této oblasti by měly výrazně usnadňovat poskytování přeshraničních zdravotnických služeb a usazování poskytovatelů služeb z jiných členských států;
does not remedy all the current regulatory shortcomings at EU level concerning the free movement of health professionals, particularly with regard to continuing training, the right of establishment and providing assurances as to the competence of health professionals; stresses that any future legislation in this field should strongly facilitate the provision of cross-border health services and the establishment of service providers from other Member States;
konstatuje, že ačkoli v EU existuje vzájemné uznávání odborné kvalifikace, přetrvává nedostatečná jednotnost kvality obsahu odborného vzdělávání a způsobů výkonu povolání nebo nedostatečné zajištění takové jednotnosti;
Notes that, although mutual recognition of professional qualifications exists in the EU, there remains insufficient uniformity in the quality of the content of professional training and of the ways in which professions are pursued, or insufficient provision for such uniformity;
zdůrazňuje, že článek 35 Listiny základních práv Evropské unie uvádí, že Unie musí zajistit vysokou úroveň ochrany zdraví, a v tomto ohledu poukazuje na to, že kvalita zdravotnických služeb a schopnost zdravotnictví udržet si zaměstnance je podmíněna kvalitou práce a pracovních podmínek zdravotnických pracovníků, včetně dostatečné doby odpočinku a rozvoje kvalifikace; poukazuje na to, že by další opatření, např. kontrola kvality, dozor a využívání nových informačních technologií, měly pacientům zajistit co nejlepší zdravotnickou péči;
Stresses that Article 35 of the Charter of fundamental Rights provides that the Union shall ensure a high level of health protection and in this regard points out that the quality of health services and the ability of the sector to retain staff are conditioned by the quality of work and the working conditions of health service workers, including with reference to rest times and training opportunities; points out further that accompanying measures such as quality control, supervision and the use of new information technologies should ensure the best possible medical care for patients;
považuje za velmi důležité, aby poskytovatelé zdravotní péče, kteří jsou v přímém kontaktu s pacienty, dostatečně ovládali jazyk používaný v hostitelském členském státě;
Considers it important for health care providers directly in contact with patients to have a sufficient command of the language spoken in the host Member State;
žádá Komisi o vytvoření systému sběru dat a výměny informací mezi různými vnitrostátními orgány ohledně poskytovatelů péče a také vytvoření evropské karty, která by obsahovala informace o kompetencích zdravotnických pracovníků, a zpřístupnění těchto informací pacientům, jakož i vytvoření spolehlivého zdravotnického informačního systému pro poskytovatele služeb včetně povinnosti, aby tyto informace měly k dispozici i vnitrostátní orgány;
Calls on the Commission to set up a system for collecting data and exchanging information between the various national authorities on health care providers, and to set up a European card to provide access to information on the skills of health care professionals and to make that information available to patients, as well as to develop a reliable health information system for service providers, with an obligation for national authorities to share that information;
vyzývá Komisi, aby v souvislosti se zvyšující se profesní mobilitou v Evropě uložila vnitrostátním orgánům, v zájmu zajištění bezpečnosti pacientů, právní povinnost předávat si registrační a disciplinární informace o pracovnících v oblasti zdravotní péče;
Calls on the Commission, in the context of increased professional mobility in Europe, to establish a legal duty for national authorities to exchange registration and disciplinary information about health care professionals in order to ensure patient safety;
oceňuje práci iniciativy Health Professionals Crossing Borders jako dobrý příklad těsné mnohostranné spolupráce mezi regulátory zdravotnictví v členských státech;
Welcomes the work carried out by Health Professionals Crossing Borders as a good example of close multilateral cooperation between Member States" health care authorities;
zdůrazňuje potřebu lépe informovat zdravotnické pracovníky o jejich právu na pohyb v rámci EU prostřednictvím stávajících nástrojů vytvořených Komisí, jako je EURES (Evropské služby zaměstnanosti);
Stresses the need better to inform health care professionals of their right of mobility within the EU by using existing tools established by the Commission, such as EURES (European Employment Services);
Právní odpovědnost
Legal liability
trvá na tom, že mobilita pacientů musí být zaručena souběžnými a jasnými pravidly, která regulují odpovědnost za poskytování přeshraničních zdravotnických služeb a výsledné potřeby snadné dostupnosti mechanismů odškodnění a spravedlnosti, zejména tehdy, když se různé etapy ošetření uskuteční ve více než jedné zemi;
Insists that patient mobility needs the safeguards of concurrent and clear rules governing liability for the provision of cross-border health services and the resultant need for ease of access to redress and judicial mechanisms, particularly if the various stages of treatment have taken place in more than one Member State;
konstatuje, že kombinace současných mezinárodních právních pravidel o jurisdikci a použitelném právu a různých nástrojů Společenství založených na zásadě země původu nepodporuje snadnou dostupnost spravedlnosti; zdůrazňuje, že to je v souvislosti se zdravotnickými službami velmi vážné, jelikož tyto služby jsou osobního a individuálního charakteru; navíc poznamenává, že pacient, který usiluje o odškodnění je pravděpodobně zranitelný a sám vede řízení proti instituci či odbornému subjektu;
Notes that the combination of current rules of private international law on jurisdiction and applicable law with various Community law instruments, leads to a complex and difficult web of regimes on legal liability which does not promote ease of access to justice; stresses that this is a matter of particular concern in relation to health services which are, by their nature, both personal and individual; moreover, notes that a patient who seeks redress is likely to be both vulnerable and proceeding alone against either an institution or a professional body;
zdůrazňuje proto, že je nezbytné zaručit právní jistotu pacientů a zdravotnických pracovníků, žádá o vyjasnění odpovědnosti v případě, že by došlo k poškození zdraví, a o zavedení povinného pojištění odpovědnosti pro všechny zdravotnické pracovníky za přiměřené náklady;
Stresses therefore the need to guarantee the legal security of patients and professionals; calls for clarification of liabilities in the event of injury and for an obligation for all health professionals to have compulsory third-party liability insurance at reasonable cost;
zdůrazňuje potřebu posílení ochrany pacientů tím, že se bude vyžadovat od zdravotnických pracovníků, aby uzavírali pojištění profesní odpovědnosti; konstatuje však, že prostředky této záruky i definice zdravotnického pracovníka by měly určovat příslušné úpravy pojištění či jiných finančních záruk v každém členském státě;
Stresses the need to strengthen the protection of patients by requiring health professionals to take out professional indemnity insurance; notes, however, that both the means of guaranteeing this, and the definition of a health professional, will be determined by the relevant insurance or other financial security arrangements in place in each Member State;
upřesňuje, že zdravotní péče často vyžaduje následný léčebný postup; žádá o vyjasnění pravidel týkajících se rozdělení odpovědnosti mezi poskytovatele péče v jednotlivých etapách lékařské péče, aby byla zajištěna kontinuita péče; poukazuje na to, že telemedicína a elektronické zdravotnictví se rozvíjejí v takovém měřítku, že je třeba se dohodnout na nových pravidlech v oblasti sociální ochrany, financování a dostupnosti této péče;
Points out that health care often requires follow-up medical checks; calls for clarification of the rules on the division of responsibilities between health care providers during the various stages of treatment in order to ensure continuity in care; points out that telemedicine and e-health are developing on such a scale that new rules of play need to be agreed in the areas of social protection, funding and access to such care;