natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Je však zapotřebí opatrnosti, pokud jde o implicitní náklady pro členské státy, a odpovídajícího časového plánu pro dosažení harmonizace v praxi.
Nevertheless, there is a need to be careful about the implied costs for the Member States and a proper schedule for achieving harmonisation in practice.
Po členských státech nelze požadovat, aby změnily své vnitrostátní předpisy podle stávající směrnice a dalších změn přijatých postupem projednávání ve výborech ve lhůtě, která je příliš krátká a v jejímž důsledku vznikají příliš vysoké náklady.
Member States cannot be called on to change their internal regulations in order to comply with the present directive and further changes adopted through comitology in a period of time that is too short and that implies too high costs.
V souladu s provedeným posouzením dopadu, veřejnými konzultacemi a stanovisky, která předložily regulační agentury členských států, se navrhovatelka ve svých návrzích soustředí na několik bodů.
In accordance with the Impact Assessment conducted, the public consultation and the position papers submitted by regulatory agencies of the Member States, proposals by the draftswoman focus on several points.
Za prvé je zapotřebí sestavit časový plán harmonizace, který bude odpovídat různému stupni připravenosti jednotlivých členských států.
Firstly, we need to achieve a schedule for harmonisation that corresponds to variations in preparedness between Member States.
V předložených dokumentech se objevují různé návrhy různých časových plánů a je zřejmé, že významný počet členských států se přiklání k dvouleté prováděcí lhůtě.
In the papers submitted, there have been different calls for different schedules and it is apparent that a 2-year period for transposition is preferred by a significant number of Member States.
To je třeba vzít v úvahu jako předpoklad skutečného uvedení jednotných postupů do praxe.
We need to take these into account as it is essential to the real implementation of harmonisation into practice.
Za druhé je zapotřebí znovu upozornit na nutnost kontroly právních předpisů přijatých postupem projednávání ve výborech ze strany Parlamentu.
Secondly, we need to further stress the need for Parliament supervision of legislation adopted under comitology.
Musíme mít možnost dohlížet na legislativní proces prostřednictvím regulativního postupu s kontrolou.
We need to be able to supervise the legislative process through the regulatory procedure with scrutiny.
Za třetí se navrhovatelka domnívá, že Parlament by měl požadovat zjednodušení nařízení o změnách.
Thirdly, the draftswoman believes Parliament should call for the simplification of the Variations Regulations.
Na tento problém poukázalo několik účastníků veřejných konzultací a my musíme zajistit, aby stávající nařízení o změnách nevytvářela zbytečnou byrokratickou zátěž pro členské státy, podniky a občany.
This issue was raised by several participants in the public consultation and we need to ensure that the Variations Regulations we have in place at the moment do not create unnecessary bureaucracy for the Member States, companies and the citizens.
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do [ 24 měsíců po vstupu této směrnice v platnost].
Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive by [ 24 months after entry into force] at the latest.
Neprodleně předá Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
They shall forthwith communicate to the Commission the text of those provisions and a correlation table between those provisions and this Directive.
o vložení nového článku 202a o používání symbolů Unie Parlamentem do jednacího řádu Parlamentu
on insertion of a new Rule 202a on the use by Parliament of the symbols of the Union
o vložení nového článku 202a o používání symbolů Unie Parlamentem do jednacího řádu Parlamentu
on insertion in Parliament's Rules of Procedure of a new Rule 202a on the use by Parliament of the symbols of the Union
– s ohledem na své usnesení ze dne 11. července 2007 o svolání mezivládní konference
– having regard to its resolution of 11 July 2007 on the convening of the Intergovernmental Conference
– s ohledem na dopis svého předsedy ze dne 12. září 2007,
– having regard to the letter from its President of 12 September 2007,
– s ohledem na to, jaký význam mají symboly pro opětovné propojení občanů s Evropskou unií a pro budování evropské identity, jež doplňuje národní identity členských států,
– having regard to the importance of symbols for reconnecting the citizens with the European Union and for building a European identity which is complementary to the national identities of the Member States,
– s ohledem na to, že všechny evropské orgány používají tyto symboly již déle než 30 let a že Evropská rada je formálně přijala v roce 1985
– having regard to the fact that the symbols have been in use for over 30 years by all European Institutions and were formally adopted by the European Council in 1985
Zasedání Evropské rady v Miláně ve dnech 28. a 29. června 1985. ,
Milan European Council of 28 and 29 June 1985. ,
– s ohledem na zprávu Výboru pro ústavní záležitosti ( A6-0347/2008 ),
– having regard to the report of the Committee on Constitutional Affairs ( A6‑0347/2008 ),
Hlava XIII - různá ustanovení – článek 202 a (nový)
Title XIII - Miscellaneous Provisions - Rule 202 a (new)
Článek 202a
Rule 202a
Parlament uznává a přijímá tyto symboly Unie:
Parliament shall recognise and espouse the following symbols of the Union :
– vlajku, na níž je znázorněn kruh dvanácti zlatých hvězd na modrém pozadí,
– the flag showing a circle of twelve golden stars on a blue background;
– hymnu vycházející z „Ódy na radost“ z Deváté symfonie Ludwiga van Beethovena,
– the anthem based on the ‘Ode to Joy’ from the Ninth Symphony by Ludwig van Beethoven;
– heslo „Jednotná v rozmanitosti“.
– the motto 'United in diversity'.
Vlajka je vyvěšována ve všech prostorách Parlamentu a při příležitosti oficiálních událostí.
The flag shall be flown at all Parliament premises and on the occasion of official events.
Hymna se hraje při zahájení každého ustavujícího zasedání a při dalších slavnostních schůzích, zejména při příležitosti vítání hlav států či předsedů vlád nebo při vítání nových poslanců po rozšíření.
The anthem shall be performed at the opening of each constitutive session and at other solemn sittings, notably to welcome heads of State or government or to greet new Members following enlargements.
Symboly ve společenském a politickém komunikačním procesu
Symbols in the social and political communication process
Symboly jsou nepostradatelnými prvky každého komunikačního procesu, zejména ve vztahu k procesům identifikace určitého společenského uskupení či organizace a jejich politických orgánů ze strany veřejnosti nebo jejího ztotožnění se s nimi.
Symbols are vital elements of any communication process, particularly in relation to the process of the public's identification of or with any social grouping or organisation, including political bodies.
Symboly skutečně mohou být rozhodujícím prvkem pro vznik emoční sounáležitosti veřejnosti s těmito organizacemi.
Indeed, symbols may be a decisive element for the public's emotional attachment to these organisations.
Vlajky, znaky, hymny, hesla, barvy a další druhy symbolů jsou tudíž zásadní k zajištění toho, aby byl jakýkoli druh společenského uskupení, ať již politického, národnostního, kulturního, sportovního či jiného, veřejností uznán, a hrají klíčovou úlohu při identifikaci veřejnosti s těmito organizacemi.
Flags, emblems, anthems, slogans, colours and other types of symbol are therefore essential in ensuring that any type of human organisation, whether political, ethnic, cultural, sporting, etc., is recognised by the public, and they play a crucial role in the public's identification with these organisations.
Symboly emočně znázorňují základní hodnoty organizace, již reprezentují, činí srozumitelnými abstraktní pojmy, usnadňují komunikaci a zapojení a pomáhají přiblížit organizaci, kterou symbolizují, občanům, čímž přispívají k její legitimitě.
Symbols convey an emotional image of the underlying values of the organisations they represent, they play a part in making abstract ideas intelligible, they facilitate communication and participation and they help to bring the organisations that they symbolise closer to the citizens, thereby contributing to their legitimacy.
Tato zkušenost, kterou sdílí všechny země, regiony, církve, strany, občanské organizace, odbory, fotbalové kluby aj., platí i na evropské úrovni.
This experience, which is shared by all our countries, regions, churches, parties, civic organisations, trade unions, football clubs, etc., is also valid at EU level.
Není proto překvapením, že již od svého založení Evropská společenství a následně Evropská unie usilovaly mimo jiné o to, aby měly své symboly, s nimiž by se mohla veřejnost ztotožnit.
It is therefore not surprising that, since their formation, the European Communities and subsequently the European Union have also sought to provide themselves with symbols that the public can identify.
Evropská vlajka
The European flag
Vlajka Evropské unie je tmavě modrá vlajka s kruhem dvanácti zlatých pěticípých hvězd, která byla již dříve symbolem Rady Evropy, tj. první organizace pro politickou spolupráci vytvořené v Evropě po druhé světové válce, a to od roku 1955.
The European Union flag is the dark blue flag with a circle of 12 five-pointed golden stars which has been the symbol of the Council of Europe, the first organisation for political cooperation set up in Europe after the world war, since 1955.
Aby nedocházelo k tříštění různých symbolů, což by mohlo vést ke zmatení a ztrátě sympatií ze strany evropských občanů namísto toho, aby byla tato organizace občanům bližší, rozhodla se Evropská rada na zasedání v Miláně v roce 1985
In order to avoid a scattering of different symbols, which might confuse and alienate citizens instead of bringing them closer, the 1985 Milan European Council
Vlajka, hymna a Den Evropy byly přijaty Evropskou radou na zasedání v Miláně v červnu 1985 na základě návrhu obsaženého v Adonninově zprávě, kterou vypracoval za tím účelem zřízený výbor pro “Evropu národů”, přičemž toto rozhodnutí bylo následně formálně potvrzeno rozhodnutím Rady v dubnu 1986.
The flag, the anthem and Europe day were adopted by the Milan European Council of June 1985, acting on the suggestion contained in the Adonnino report of the ad hoc committee on a Peoples' Europe, this decision being subsequently formalised by a Council decision of April 1986.
Od 29. května 1986 začala evropská vlajka vlát na budovách evropských orgánů a institucí spolu se státními vlajkami tehdejších dvanácti členských států Evropských společenství. následovat tento příklad a vytvořit z vlajky, která v té době existovala již téměř třicet let, vlajku Evropského společenství.
Since 29 May 1986 the European flag has been flying at the buildings of the European institutions alongside the national flags of the then 12 Member States of the European Communities. decided to follow this example and make this flag, which had by then been in existence for almost 30 years, the flag of what was then the European Community.
Vlajka měla znázorňovat dokonalost, komplementaritu a solidaritu a symbolizovat tak jednotu Evropy.
The flag was intended to represent perfection, complementarity and solidarity, thus symbolising Europe's unity.
Od roku 1986 si začali evropští občané zvykat vídat a poznávat tmavomodrou vlajku s dvanácti zlatými hvězdami jako vlajku své Evropské unie.
Since 1986, European citizens have become used to seeing and identifying the dark blue flag with 12 golden stars as the flag of their European Union.
Od té doby se vlajka vyvěšuje, s proměnlivým, avšak stále rostoucím úspěchem, na evropských a vnitrostátních, regionálních a místních veřejných budovách, ve veřejných institucích a při slavnostních příležitostech (v některých členských státech visí dokonce spolu se státní vlajkou na budově národního parlamentu) jako symbol označující programy a činnosti Společenství (např. na vnitřních hranicích mezi členskými státy, kde symbolizuje zrušení kontrol na hranicích, nebo jako informace pro veřejnost o programech veřejných prací spolufinancovaných Unií, aj.).
Since then, the flag has been used, with varying but growing degrees of success, at both European and national, regional and local public buildings, at public institutions and ceremonies (in some Member States it is even unfurled alongside the national flag in the national parliaments), as a symbol identifying Community programmes and actions (for example, at internal borders between Member States, symbolising the abolition of controls at internal borders, or on information for the public on public works programmes co-financed by the Union, etc.).
Možná překvapivě se modrá vlajka s dvanácti zlatými hvězdami stala známou i za hranicemi Unie a je symbolem, jejž obyvatelstvo, které čelí humanitárním krizím nebo přírodním katastrofám, začalo spojovat s mírem, bezpečností a solidaritou.
Perhaps surprisingly, the blue flag with the 12 golden stars has also become known beyond the Union's external borders, and it is a symbol which populations facing humanitarian crises or natural disasters have come to identify with a haven of peace, safety and solidarity.
Evropská hymna
The European anthem
Byla to rovněž Rada Evropy, kdo jako první přijal v roce 1972 za svou hymnu „Ódu na radost“ z Deváté symfonie Ludwiga van Beethovena, zkomponovanou v roce 1823 a vycházející z básně se stejným názvem, kterou napsal v roce 1785 Friedrich von Schiller.
It was also the Council of Europe, in 1972, which was the first to adopt as its official anthem the 'Ode to Joy' from the Ninth Symphony by Ludwig van Beethoven, composed in 1823 and based on the poem with the same title written by Friedrich von Schiller in 1785.
Bylo by obtížné najít jinou natolik známou skladbu i báseň, které by lépe symbolizovaly myšlenku evropské integrace, než je tato óda na „jednotu lidského rodu převedenou do subjektu“, podpořená rozjásanou a velkolepou hudbou skladatele, který je sám o sobě jedním z nejlepších symbolů evropského ducha.
It would be hard to find such a well-known piece of music and poetry that would better symbolise the idea of European integration than this ode 'to the unity of the human species transformed into the subject', heightened by the exultant and sublime music of a composer who is one of the best symbols of European genius.
Evropské orgány se tak správně rozhodly následovat příklad Rady Evropy a učinit „Ódu na radost“ hymnou Evropské unie.
The European institutions thus did well to follow the example of the Council of Europe and make the 'Ode to Joy' the anthem of the European Union.
Den Evropy
Europe D ay
Evropské orgány si rovněž brzy uvědomily, že je nezbytné, aby existoval den připomínající evropskou integraci.
The European institutions were also quick to perceive the need for a day to commemorate European integration.
Státní a veřejné občanské svátky mají obecně dvojí funkci, kterou je vyvolávat pocity sounáležitosti či evokovat hodnoty, jež jsou připomínány, a rovněž tyto pocity a hodnoty vytvářet a upevňovat pro budoucnost.
National and civic public holidays generally have a dual function of evoking an identity or value that is being remembered, but also of producing and renewing that same identity or value that is then reaffirmed for the future.
Den 9. května, kdy byla předložena Schumanova deklarace, si orgány Společenství v roce 1962 zvolily jako svůj oficiální svátek, který však platil pouze pro jejich pracovníky.
9 May, the day of the Schuman Declaration, was chosen by the Community institutions as their official holiday in 1962, but it applies only to their staff.
Za sebe zvolila Rada Evropy v roce 1964 jako Den Evropy 5. května, tedy den, kdy byla v roce 1949 ustavena, avšak tento den se nikdy v celoevropském kontextu neprosadil.
For its part, in 1964 the Council of Europe chose 5 May, the date on which it was set up in 1949, as Europe Day, but it never had any genuine European impact.
Později rozhodla Evropská rada na zasedání v Miláně o přijetí doporučení obsaženého v Adonninově zprávě a veřejně připomínaným dnem se stal 9. květen, který snad nejlépe symbolizuje okamžik, kdy byl celý proces evropské integrace zahájen.
Later, the Milan European Council decided to follow the recommendations of the Adonnino report and publicly commemorate 9 May, the date which perhaps best symbolises the moment when the whole process of European integration was launched.
9. květen se postupně začal vynořovat z prostředí orgánů a institucí a do okolního světa pronikal prostřednictvím přehlídek, výstav nebo akcí, jako je např. den otevřených dveří, kdy občané mohou navštívit evropské orgány a jejich kanceláře v členských státech, získat materiály pro informaci i zábavu apod.; uvedený den se tak krok za krokem stává pro evropské občany svátkem.
9 May has gradually been emerging out of the institutions and into the outside world through the organisation of shows, exhibitions and events such as open days when citizens can visit the European institutions and their offices in the Member States, acquire material for information and entertainment, etc., so that bit by bit it is becoming a holiday for European citizens.
Jeho hlubší význam se však skutečně v myslích evropských občanů zakoření, pouze pokud se k tomuto úsilí připojí samotné členské státy a uznají Den Evropy jako skutečný evropský veřejný svátek.
However, its deeper significance will only truly take root in the emotional memory of European citizens if the Member States themselves join efforts to this end, recognising Europe Day as a real European public holiday.
Je nasnadě, že i jednotná měna se v okamžiku, kdy se dostala do oběhu, stala symbolem evropského projektu, třebaže dosud nepokrývá všechny členské státy, a to nejenom pro obyvatele členských států, kde byla zavedena, ale zcela samozřejmě i pro obyvatele třetích zemí, kteří začínají ztotožňovat EU s eurem stejně, jako ztotožňují USA s dolarem.
Evidently, even though it does not yet cover all the Member States, the single currency could not fail to become a symbol of the European project when it came into circulation, not only for the populations of the Member States where it has been introduced, but quite clearly also among the populations of third countries, who are starting to identify the EU with the euro in the same way as they identify the US with the dollar.
Termín „euro“ byl přijat Evropskou radou na zasedání v Madridu v prosinci roku 1995 a nahradil „ecu“, o němž se zmiňuje Maastrichtská smlouva.
Adopted by the Madrid European Council of December 1995, the term ‘euro’ replaced the ‘ecu’ referred to in the Maastricht Treaty.
Euro se používá na finančních trzích od ledna 1999 a je v oběhu od 1. ledna 2002; poté, co k eurozóně přistoupilo Slovinsko, a od 1. ledna 2008 také Malta a Kypr, se stalo euro oficiální měnou patnácti členských států.
The euro has been in use in the financial markets since January 1999 and has been in circulation since 1 January 2002; after Slovenia joined the eurozone, followed by Malta and Cyprus on 1 January 2008, it became the official currency of 15 Member States.
Vedle toho je euro oficiální měnou v zemích, jako je Monako, Vatikán a Republika San Marino, a fakticky je měnou v Andoře, v Černé Hoře a také v Kosovu.
In addition, the euro is the official currency of States such as Monaco, the Vatican and San Marino and the de facto currency in Andorra, Montenegro and Kosovo.
Symbolem eura je € inspirované antickým řeckým písmenem epsilon, evokujícím počátky evropské civilizace, a zároveň prvním písmenem slova „Evropa“, k němuž byly připojeny dvě souběžné vodorovné čáry, které mají symbolizovat stabilitu evropského hospodářství i nové měny.
The symbol for the euro is €, inspired by the letter epsilon in the ancient Greek alphabet, evoking the origins of European civilisation and the first letter in the name ‘Europe’, to which were added two parallel horizontal bars which are intended to symbolise the stability of the European economy and of the new currency.
Heslo „Jednotná v rozmanitosti“
The motto: ‘United in diversity’
Nejmladší z evropských symbolů, heslo, má původ v iniciativě Evropského parlamentu.
The most recent of the European symbols, the motto, stems from an initiative by the European Parliament.
Dne 4. května 2000 na slavnostním zasedání v zasedacím sále v Bruselu oznámila tehdejší předsedkyně Nicole Fontainová konečný výsledek soutěže, které se zúčastnilo 2 200 škol z patnácti členských států, které v té době tvořily Evropskou unii: „Jednota v rozmanitosti“.
On 4 May 2000, at a formal sitting in the Brussels Chamber, the then President Nicole Fontaine announced the final result of a competition in which 2 200 schools in the 15 Member States that then comprised the European Union had taken part: ‘Union in diversity’.
Evropská ústava a Lisabonská smlouva
The European Constitution and the Treaty of Lisbon
Na návrh Evropského konventu vložila Evropská rada na zasedání v Bruselu v červnu 2004 do evropské ústavy článek I-8 o symbolech Evropské unie.
On a proposal from the European Convention, the Brussels European Council of June 2004 inserted an article (I-8) on the symbols of the European Union in the European Constitution.
Je obecně známou skutečností, že se proces ratifikace Smlouvy o ústavě nezdařil.
As we know, the process of ratifying the Constitutional Treaty collapsed.
Během jednání, jež byla znovu zahájena v roce 2007 s cílem nalézt cestu ze slepé uličky, která proces zablokovala po odmítnutí ústavy ze strany Francie a Nizozemska, se „sedmadvacítka“ pod tlakem některých členských států rozhodla, kromě jiných změn ve znění, vzdát vyhlídek na ústavní uspořádání a prvků připomínajících státní zřízení, které obsahoval návrh ústavy.
During the negotiations that recommenced in 2007 with the aim of finding a way out of the impasse that had blocked the process following the French and Dutch ‘noes’, the 27 decided, under pressure from some Member States, to abandon the constitutional perspective and the ‘quasi-state’ elements contained in the Constitution, among other changes to the text.
Symboly Unie se tak staly jednou z „vedlejších obětí“ úsilí zaměřeného na dosažení dohody, neboť do nové Lisabonské smlouvy nebyly zahrnuty.
The symbols of the Union thus became one of the ‘collateral victims’ of the efforts made to reach an agreement, since they were not included in the new Treaty of Lisbon.
Reakce Evropského parlamentu
The EP’s reaction
Je otázkou, zda by formální uznání vlajky, která je důvěrně známá všem Evropanům a je symbolem skutečně uznávaným u obyvatel v zemích na celém světě, kteří k ní vzhlížejí jako ke znamení ochrany a bezpečnosti v krizových situacích, hudební skladby, kterou si s oblibou notují milovníci hudby, evropského svátku, měny, kterou již občané nejméně třinácti zemí každodenně používají, či natolik příhodného hesla, jako je „Jednotná v rozmanitosti“, skutečně mohlo vytvořit nezdolatelnou překážku bránící v ratifikaci nové Smlouvy, jak to tvrdily některé vlády.
It is questionable whether the formal recognition of a flag which is familiar to all Europeans and that is indeed recognised by the populations of countries throughout the world, who look to it to provide protection and safety in crisis situations, of a piece of music that is hummed by all music lovers, of a European holiday, of a currency that the citizens of at least 13 countries already use every day, or of such an appropriate motto as ‘united in diversity’, could indeed constitute an insurmountable obstacle to the ratification of the new Treaty as some governments claimed.