natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Navíc se Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 9. března 2005 vyjádřil v tom smyslu, že by EU měla podpořit vypracování Vzorové úmluvy o jaderných zbraních.
In addition, the EP has argued in its resolution of 9 March 2005, that the EU should support the establishment of the Model Nuclear Weapons Convention.
2 V usnesení ze dne 9. března 2005 v bodě 10 „naléhavě vyzývá EU, aby se usilovně snažila o založení příkladné úmluvy o jaderných zbraních, jak již byla uložena v OSN, která by mohla poskytnout rámec opatření, jež by byla součástí právně závazného procesu odzbrojení“.
2 resolution of 9 march 2005 (para 10) "urges the EU to work hard for the establishment of the Model Nuclear Weapons convention, as has already been deposited at the UN and which could provide a framework of steps within a legally binding disarmament process.
Evropský parlament rovněž podpořil iniciativy týkající se jaderného odzbrojování, které vyvinuli primátoři prostřednictvím mezinárodní kampaně.
The EP has also supported disarmament initiatives from the international Mayors' campaign.
Ve svém usnesení ze dne 10. března 2005 Parlament uvádí, že „obnovuje svou podporu mezinárodní kampaně primátorů, kterou zahájili primátoři Hirošimy a Nagasaki a která se týká jaderného odzbrojení, a doporučuje, aby mezinárodní společenství důkladně zvážilo „Projekt Vize 2020“, který je součástí této kampaně a jenž vyzývá k vytvoření harmonogramu pro odstranění všech jaderných zbraní“
In its resolution of 10 March 2005, it states "renews its support for the international Mayors' campaign -initiated by the Mayors of Hiroshima and Nagasaki - on nuclear disarmament and recommends the international community to carefully consider the Campaign's 'Project Vision 2020', urging a scheduled program of elimination of all nuclear weapons."
3 Usnesení Evropského parlamentu o konferenci k revizi Smlouvy o nešíření jaderných zbraní konané v roce 2005 – jaderné zbraně v Severní Koreji a Íránu, P6_TA(2005)0075 , bod 20. .
3 EP Resolution, Review of the Non-proliferation Treaty - Nuclear arms in North Korea and Iran , P6_TA(2005)0075 paragraph 20.
Co je Úmluva o jaderných zbraních a jak vznikla?
What is the Nuclear Weapons Convention and how did it come about?
Úmluva o jaderných zbraních je navrhovaná mezinárodní smlouva, jež by zakázala vývoj, zkoušky, výrobu, ukládání, převoz a používání jaderných zbraní a hrozbu použitím jaderných zbraní a stanovila by povinnost jejich likvidace.
A Nuclear Weapons Convention is a proposed international treaty that would prohibit the development, testing, production, stockpiling, transfer, use and threat of use of nuclear weapons, as well as provide for their elimination.
Formou by se podobala stávajícím úmluvám, které zakazují jiné kategorie zbraní, jako jsou zbraně biologické a chemické, protipěchotní miny a tříštivé munice.
It would be similar in form to existing conventions outlawing other categories of weapons, such as biological weapons, chemical weapons, anti-personnel mines and cluster-munitions.
Kromě zákazu jaderných zbraní by úmluva zakazovala rovněž výrobu štěpného materiálu vhodného k výrobě jaderných zbraní, konkrétně vysoce obohaceného uranu a odděleného plutonia.
As well as outlawing nuclear weapons, the convention would prohibit the production of fissile materials suitable for making them, namely highly enriched uranium and separated plutonium.
Úmluva by zřídila agenturu, která by dohlížela na to, aby státy plnily podmínky úmluvy.
It would establish an agency to ensure that countries comply with the terms of the treaty.
Tento subjekt by přijímal zprávy o pokroku od států, které vlastní jaderné zbraně, prováděl kontroly zařízení, kde se zbraně nacházejí, získával informace pomocí satelitních snímků a dálkových senzorů a sledoval výrobu a převoz materiálů vhodných k výrobě jaderných zbraní.
This body would receive progress reports from nuclear-armed states, conduct inspections of weapons facilities, acquire intelligence through satellite photography and remote sensors, and monitor the production and transfer of materials suitable for making nuclear weapons.
Historické souvislosti Úmluvy o jaderných zbraních
Background to the Nuclear Weapons Convention
Již od roku 1996 vydává Valné shromáždění OSN každý rok rezoluci, v níž vyzývá všechny země k okamžitému splnění své povinnosti odzbrojení, jak je vyjádřeno v poradním stanovisku Mezinárodního soudního dvora z roku 1996 „zahájením mnohostranných jednání, jež povedou k brzkému uzavření úmluvy o jaderných zbraních“.
Each year since 1996, the UN General Assembly has passed a resolution calling on all countries immediately to fulfil their disarmament obligation, as articulated in a 1996 advisory opinion of the International Court of Justice, "by commencing multilateral negotiations leading to an early conclusion of a nuclear weapons convention".
V roce 1997 hlasovalo 127 zemí ve prospěch rezoluce, a to včetně čtyř zemí, které vlastní jaderné zbraně: Číny, Indie, Pákistánu a Severní Koreje.
In 2007, 127 countries voted in favour of the resolution, including four countries with nuclear weapons: China, India, Pakistan and North Korea.
Konsorcium odborníků na právo, vědu, odzbrojení a vyjednávání vypracovalo v roce 1997 návrh Vzorové úmluvy o jaderných zbraních , kterou jako návrh k projednání předložila Kostarika generálnímu tajemníkovi OSN.
In 1997, a consortium of experts in law, science, disarmament and negotiation drafted a Model Nuclear Weapons Convention , which Costa Rica submitted to the UN Secretary-General as a discussion draft.
V roce 2000 předložily vlády Kostariky a Malajsie hodnotícím konferencím Smlouvy o nešíření jaderných zbraní pracovní dokument
In 2000, the governments of Costa Rica and Malaysia submitted a working paper
1 NPT/Conf.2000/MC.I/SB.1/WP.4, 8. května 2000, hodnotící konference stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní konaná v roce 2000.
1 NPT/Conf.2000/MC.I/SB.1/WP.4, 8 May 2000, 200 Review Conference of the Parties to the Treaty on the Non Proliferation of Nuclear Weapons.
Follow up to the advisory opinion of the International Court of Justice on the Legality of the Threat or Use of Nuclear Weapons.
Follow up to the advisory opinion of the International Court of Justice on the Legality of the Threat or Use of Nuclear Weapons.
Vzorová úmluva o jaderných zbraních byla popsána jako užitečný dokument, který má napomoci při takových vyjednáváních.
The Model NWC was outlined as a useful document to assist in such negotiations.
Aktualizované znění vzorové úmluvy bylo představeno v roce 2007 (Vídeň, 30. dubna–11. května 2007) na první schůzi přípravného výboru pro hodnotící konferenci stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, která se bude konat v roce 2010.
An updated version of the model convention was released in 2007 at the first meeting of the Preparatory Committee for the 2010 Review Conference of the Parties to the Treaty on the Non-Proliferation of Nuclear Weapons (Vienna, 30 April – 11 May 2007).
Na této schůzi Kostarika opět předložila pracovní dokument, který zohledňuje a znovu opakuje výzvy předešlých dokumentů.
At that occasion Costa Rica again submitted a working paper taking into account and reiterating the calls made in the previous working papers.
2 NPT/Conf.2010/PC.I/WP.17.
2 NPT/Conf.2010/PCI/WP.17.
Tento pracovní dokument popsal, jakým způsobem by Úmluva o jaderných zbraních vycházela ze stávajících mechanismů a opatření, jako jsou Smlouva o nešíření jaderných zbraní, zóny bez jaderných zbraní, Smlouva o všeobecném zákazu jaderných zkoušek, bezpečnostní záruky vydané Mezinárodní agenturou pro atomovou energii, Smlouva o jaderných zbraních středního dosahu (INF) a Smlouva o omezení strategických zbraní (START).
The working paper outlined how a Nuclear Weapons Convention would build upon existing nuclear non-proliferation and disarmament mechanisms and measures such as the NPT, nuclear weapon free zones, Comprehensive Test Ban Treaty, International Atomic Energy Agency safeguards, Intermediate Nuclear Forces Treaty (INF) and Strategic Arms Reduction Treaty (START).
Krom toho se dokument zabývá dalšími mechanismy a opatřeními, které by bylo třeba přijmout.
It then explores additional mechanisms and measures that would be required.
Pracovní dokument konkrétně vyzývá „ signatářské státy , aby zahájily mnohostranná jednání, jež povedou k uzavření úmluvy o jaderných zbraních, a vybízí ty státy, které nepřistoupily ke Smlouvě o nešíření jaderných zbraní, aby se těchto jednání účastnily“
The working paper specifically calls for: “States Parties to commence multilateral negotiations leading to the conclusion of a nuclear weapons convention and invite those States that have not acceded to the Treaty on the Non-Proliferation of Nuclear Weapons to join in such negotiations.”
3 Ibid, bod 5.B. .V zájmu usnadnění tohoto procesu vyzývá také pracovní dokument signatářské státy, aby zahájily přípravné práce pro úmluvu o jaderných zbraních, a to tím, že „zváží právní, technické a politické faktory nezbytné pro úmluvu o jaderných zbraních nebo pro rámec nástrojů“
3 Ibid, point 5.B. In order to assist this process the working paper also calls on States Parties to undertake preparatory work for a nuclear weapons convention by giving “further consideration to the legal, technical and political elements required for a nuclear weapons convention or a framework of instruments."
4 Ibid, bod 5.C. .
4 Ibid, point 5.C.
V dokumentu se uznává, že úplné jaderné odzbrojení je složitý proces, k jehož dosažení je zapotřebí podniknout mnoho kroků a zavést řadu mechanismů.
The paper recognises that complete nuclear disarmament is a complex process that will take a number of steps and mechanisms to achieve.
Proto Kostarika v dokumentu navrhuje přístup, jenž by spojil postupný proces s procesem komplexním.
They thus suggest an approach that combines a step-by-step process with a comprehensive process.
Dle názoru autorů je důležité zaměřit mezinárodní pozornost na konkrétní kroky, které povedou k jadernému odzbrojení, čehož lze dosáhnout již v krátkodobém horizontu.
In their view, what is important is to concentrate international attention on concrete steps towards nuclear disarmament, which are achievable in the short term.
Mají-li se správně a definitivně určit kroky, jež povedou k jadernému odzbrojení, je také zásadní zároveň zvažovat požadavky komplexního režimu pro jaderné odzbrojování.
It is also vital to simultaneously consider the requirements for a comprehensive nuclear disarmament regime in order to have an understanding of the final destination of nuclear disarmament steps.
Dne 24. října 2008 vyjádřil generální tajemník OSN Ban Ki-moon na akci OSN, kterou pořádal East-West Institute, jako první z pěti bodů z plánu pro jaderné odzbrojení svoji podporu Úmluvě o jaderných zbraních, že „státy, které jsou signatáři Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, by mohly zvážit jednání o úmluvě o jaderných zbraních, jež bude podpořena pevným systémem kontroly a kterou OSN již dlouho navrhuje.
On 24 October 2008, at an event at the UN organised by the East-West Institute, the UN Secretary-General Ban Ki-moon announced his support for the NWC as the first point in his five-point plan for nuclear disarmament "[NPT member states] could consider negotiating a nuclear-weapons convention, backed by a strong system of verification, as has long been proposed at the United Nations.
Na žádost Kostariky a Malajsie jsem zaslal všem členským státům OSN návrh takové úmluvy, jenž může sloužit jako dobrý výchozí bod.“
Upon the request of Costa Rica and Malaysia, I have circulated to all UN member states a draft of such a convention, which offers a good point of departure."
Co je Protokol Hirošima-Nagasaki a jakou má spojitost s návrhem Úmluvy o jaderných zbraních?
What is the Hiroshima Nagasaki Protocol and how does it relate to the proposal for a Nuclear Weapons Convention?
Protokol Hirošima-Nagasaki, který vypracovali Starostové za mír na druhé schůzi přípravného výboru v květnu roku 2008, sleduje tři hlavní cíle: prvním je naléhavě požadovat a zajistit, aby státy, které jsou signatáři Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, přijaly na hodnotící konferenci v roce 2010 odpovědnost za zahájení jednání o úmluvě o jaderných zbraních; druhým cílem je naléhavě požadovat uskutečnění dříve přijatých závěrů týkajících se jaderného odzbrojení; a třetím cílem je určit opatření, která by mohla být přijata již před začátkem jednání nebo během nich.
The Hiroshima-Nagasaki Protocol, which was launched by Mayors for Peace at the second PrepCom in May 2008, has three key aims: first, to urge and ensure that the NPT State Parties take responsibility at the 2010 Review Conference for launching the negotiations for the Nuclear Weapons Convention; second, to urge for the implementation of the previously agreed results in the area of nuclear disarmament; third, to identify measures that could already be agreed before the beginning of or during the negotiations.
Jednoduše řečeno, Protokol Hirošima-Nagasaki se zasazuje o urychlené diplomatické úsilí, které by zajistilo, aby se dala do pohybu jednání vedoucí k uplatnění návrhů předložených dříve i nově.
In simple words, the Hiroshima-Nagasaki Protocol pushes for fast-track diplomatic efforts to ensure that actions are taken to implement previous and new disarmament proposals.
Protokol Hirošima-Nagasaki se skládá ze tří článků:
The Hiroshima-Nagasaki Protocol consists of three articles:
Článek I vyzývá státy s programy týkající se jaderných zbraní ke krokům, které lze učinit rychle a s malými či nulovými náklady, které ovšem prokáží odhodlání přestat se spoléhat na jaderné zbraně.
Article I calls for steps by states with nuclear weapon programs that can be taken rapidly and at little or no cost, but which demonstrate determination to end reliance upon nuclear weapons.
Programy k získání jaderných zbraní, stejně jako příprava k jejich použití mají být zastaveny.
Acquisition programs are to be stopped as well as preparations for use.
Jako preventivní opatření mají být všechny jaderné zbraně a materiály využitelné k výrobě jaderné zbraně umístěny na bezpečné a zabezpečené místo.
As a precautionary measure, all nuclear weapons and weapon-usable nuclear materials are to be placed in safe and secure storage.
Článek II dává mandát k zahájení jednání o úmluvě o jaderných zbraních s jednoznačnými kritérii, podle kterých bude na hodnotící konferenci Smlouvy o nešíření jaderných zbraní v roce 2015 posouzen pokrok, kterého bylo dosaženo v úsilí o vytvoření světa bez jaderných zbraní do roku 2020.
Article II mandates negotiation to start of a Nuclear Weapons Convention with clear benchmarks for the 2015 NPT Review Conference to judge progress toward the achievement of a nuclear-weapon-free world in 2020.
Článek III zdůrazňuje, že Protokol vychází ze Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, a výslovně uvádí, že v žádném případě neslevuje z povinnosti signatářských států Smlouvy o nešíření jaderných zbraní vyplývající z této Smlouvy.
Article III underscores that the Protocol builds upon the NPT, stating explicitly that it is not to be construed as lessening in any way the NPT obligations of any State Party.
Protokol bude předložen na třetí schůzi přípravného výboru a měl by být přijat na hodnotící konferenci v roce 2010, ať už jako samostatný protokol, nebo jako dodatek ke Smlouvě.
The Protocol, which will be tabled at the 3rd Prepcom, aims to be adopted at the 2010 Review Conference, either as a self-standing protocol or as an amendment to the Treaty.
Jeho přijetí by signatářské státy zavázalo k tomu, aby okamžitě zahájily vyjednávání a pokračovaly v něm bez přerušení až do jeho úspěšného uzavření.
Once adopted the Parties would be committed to commencing negotiations immediately and to pursuing them, without interruption, to conclusion.
Protokol vyzývá k tomu, aby byl zřízen sekretariát, který by usnadnil vyjednávání.
The Protocol calls for a Secretariat to be established to facilitate the negotiations.
Neuvádí přesné datum, kdy by měla být jednání uzavřena, avšak stanovuje hodnotící kritéria pro provádění specifických aspektů jaderného odzbrojení pro rok 2015 a rok 2020 – zastavení získávání jaderných zbraní a konec jaderného zastrašování do roku 2015 a likvidace jaderných zbraní a s nimi spojené infrastruktury a uskladněného materiálu do roku 2020.
It does not say precisely when negotiations should be concluded, but it sets benchmarks for implementation of specific aspects of nuclear disarmament at 2015 and 2020; verified cessation of acquisition and threat postures at the former date, and elimination of nuclear weapons and related infrastructure and material stockpiles at the latter.
Z výše uvedeného vyplývá, že jednání bude třeba uzavřít před rokem 2015, pokud mají být do rámce této první časové hranice přidána další relevantní kritéria.
By implication negotiations will need to be concluded prior to the first benchmark if other relevant benchmarks are to be included by 2015.
Rok 2020 zvolili Starostové za mír při předpokladu, že by do té doby stávající zařízení na demontáž jaderných zbraní mohla dokončit likvidaci těchto zbraní, pokud budou pokračovat tempem, které nasadila po skončení studené války (1991).
Mayors for Peace chose the year 2020 because the existing facilities for dismantling nuclear weapons could complete the job of eliminating nuclear weapons if they just keep working at the pace they have maintained since the end of the Cold War (1991).
Protokol zaujímá ten postoj, že státy, které disponují jadernými zbraněmi, by se měly vzdát výhody, která pro ně vyplývá ze Smlouvy o nešíření jaderných zbraní a která diskriminuje státy bez jaderných zbraní, a měly by tudíž zavést vzájemné moratorium na získávání nových jaderných zbraní.
The Protocol takes the position that the nuclear-weapon States owe it to the non-nuclear-weapon States to stop exploiting their discriminatory advantage under the NPT by instituting reciprocal moratoria on acquiring new nuclear weapons.
Protokol rovněž vyzývá k uložení jaderných zbraní a jaderného materiálu využitelného pro zbrojní účely na bezpečné a zabezpečené místo, a to v co nejkratším termínu.
The Protocol also calls for nuclear weapons and weapon-grade nuclear materials to be placed in safe and secure storage at the earliest possible date.
Je rovněž zásadní, aby státy vlastnící jaderné zbraně a organizace jako např. NATO učinily veřejné prohlášení, že nepoužijí své jaderné zbraně v případě, že by byly napadeny konvenčními zbraněmi.
It is also essential that Nuclear Weapons States and organisations such as NATO publicly state that they will not use their nuclear weapons against potential conventional attacks.
by Annemie Neyts-Uyttebroeck za skupinu ALDE a Angelika Beer za skupinu Verts/ALE
by Annemie Neyts-Uyttebroeck, on behalf of the ALDE Group and Angelika Beer, on behalf of the Verts/ALE Group
k nešíření jaderných zbraní a budoucnosti Smlouvy o nešíření jaderných zbraní (NPT)
on non-proliferation and the future of the Treaty on the Non-Proliferation of Nuclear Weapons (NPT)
– s ohledem na rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1540 (2004) a č. 1673 (2006) o nešíření zbraní hromadného ničení,
– having regard to UN Security Council Resolutions 1540 (2004) and 1673 (2006) on the non-proliferation of weapons of mass destruction (WMD),
– s ohledem na provádění Evropské bezpečnostní strategie, a zejména na strategii EU proti šíření zbraní hromadného ničení, kterou přijala Evropská rada dne 12. prosince 2003,
– having regard to the implementation of the European Security Strategy and, in particular, of the EU strategy against proliferation of weapons of mass destruction adopted by the European Council on 12 December 2003,
A. vzhledem k tomu, že v Evropské unii panuje jednotný názor, pokud jde o oživení a posílení NPT v době před připravovanou hodnotící konferencí Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, která se má konat v roce 2010,
A. underlining the consensus within the European Union on revitalising and reinforcing the NPT in the period leading up to the forthcoming 2010 NPT Review Conference,
B. vzhledem k vzrůstajícímu nebezpečí, že funkčnost systému nešíření jaderných zbraní bude narušena, což bezodkladně vyžaduje, aby se opět dosáhlo mezinárodního konsenzu, pokud jde o nutnost dalšího jaderného odzbrojování,
B. whereas, in view of the growing threat of an erosion of the non-proliferation regime, it is vital to re-establish international consensus on the urgent need for nuclear disarmament,
a) zapojit se do práce při přípravě hodnotící konference Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, která se bude konat v roce 2010, a aktivně se na této práci podílet;
a) to engage and contribute pro-actively to the work in preparation for the NPT review conference in 2010;
b) vypracovat v úzké spolupráci s partnery v rámci NATO, kteří nejsou členy EU, strategii, jež umožní posílit NPT;
b) to devise a strategy on how to reinforce NPT, working in close cooperation with non-EU partners in NATO;
2. pověřuje svého předsedu, aby toto doporučení předal Radě a pro informaci také Komisi, členským státům, Organizaci spojených národů a parlamentům států, které podepsaly Smlouvu o nešíření jaderných zbraní.
Instructs its President to forward this recommendation to the Council and, for information, to the Commission, the Member States, the United Nations and the parliaments of states party to the Treaty on the Non-Proliferation of Nuclear Weapons (NPT).
ke společnému postoji Rady ohledně přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se zřizuje Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů
on the Council common position for adopting a regulation of the European Parliament and of the Council establishing an Agency for the Cooperation of Energy Regulators
PE 421.214v02-00
PE 421.214v02-00
o společném postoji Rady ohledně přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se zřizuje Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů
on the Council common position for adopting a regulation of the European Parliament and of the Council establishing an Agency for the Cooperation of Energy Regulators
– s ohledem na společný postoj Rady (14541/1/2008 – C6-0020/2009 ),
– having regard to the Council common position (14541/1/2008 – C6‑0020/2009 ),
– s ohledem na doporučení pro druhé čtení dané Výborem pro průmysl, výzkum a energetiku ( A6-0235/2009 ),
– having regard to the recommendation for second reading of the Committee on Industry, Research and Energy ( A6‑0235/2009 ),
kterým se zřizuje Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů
establishing an Agency for the Cooperation of Energy Regulators
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru
Having regard to the Opinion of the European Economic and Social Committee
s ohledem na stanovisko Výboru regionů
Having regard to the Opinion of the Committee of the Regions
Postoj Evropského parlamentu ze dne 18. června 2008 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku), společný postoj Rady ze dne 9. ledna 2009 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a postoj Evropského parlamentu ze dne xx . dubna 2009 . ,
Position of the European Parliament of 18 June 2008 (not yet published in the Official Journal), Council Common Position of 9 January 2009 (not yet published in the Official Journal) and Position of the European Parliament of xx April 2009 . ,
(1) Sdělení Komise ze dne 10. ledna 2007 s názvem „Energetická politika pro Evropu“ zdůraznilo význam dotvoření vnitřního trhu s elektřinou a zemním plynem.
(1) The Communication of the Commission of 10 January 2007 entitled "An Energy Policy for Europe" highlighted the importance of completing the internal market in electricity and natural gas.
Za klíčové opatření k dosažení tohoto cíle bylo označeno zlepšení regulačního rámce na úrovni Společenství.
Improving the regulatory framework at Community level was identified as a key measure to achieve that objective.
(2) Rozhodnutím Komise 2003/796/ES
(2) An independent advisory group on electricity and gas, called the European Regulators Group for Electricity and Gas ("the ERGEG") was established by Commission Decision 2003/796/EC