natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V té době článek 118a neobsahoval otázku rovnosti mužů a žen, kterou se zabýval článek 119, avšak pouze z pohledu rovného zacházení z hlediska vyplácení mzdy.
At that time the question of equality as between men and women was not present in Article 118a but tackled in Article 119, where, however, it was dealt with only in terms of equal treatment from the point of view of pay.
Od Amsterodamské smlouvy si otázka rovnosti mužů a žen našla ve smlouvách své pevné místo.
Since the Treaty of Amsterdam, equality as between men and women has found its place in the Treaties.
To dále podporuje článek 8 Smlouvy o fungování EU: „Při všech svých činnostech usiluje Unie o odstranění nerovností a podporuje rovné zacházení pro muže a ženy.“ Tato zásada je vyjádřena v oblasti sociální politiky v čl.
This is reinforced by Article 8 TFEU: “In all its activities, the Union shall aim to eliminate inequalities, and to promote equality, between men and women” .
To se odráží ve 2. bodě odůvodnění navrhované směrnice, kde je použití dalšího právního základu zdůvodněno takto: „Vzhledem k tomu, že se tato směrnice netýká pouze ochrany zdraví a bezpečnosti těhotných zaměstnankyň, zaměstnankyň krátce po porodu nebo kojících zaměstnankyň, ale z povahy věci též otázek rovného zacházení, jako je právo na návrat na stejné nebo odpovídající pracovní místo, pravidla týkající se výpovědi a práva vyplývající z pracovní smlouvy nebo pravidla lepší finanční podpory během mateřské dovolené, použije se jako právní základ této směrnice článek 153 v kombinaci s článkem 157 Smlouvy.“
This is reflected in recital 2 of the proposed directive, which justifies the additional legal basis in the following terms: “Since this Directive addresses not only the health and safety of workers who are pregnant, or have recently given birth or are breastfeeding, but also, inherently, issues of equal treatment, such as the right to return to the same or an equivalent working place, the rules on dismissal and employment rights, or on better financial support during the leave, Article 153 and 157 are combined to form the legal base for this Directive”.
Příslušné pozměňovací návrhy předložené Výborem pro práva žen a rovnost pohlaví jsou zdůvodněny následovně:
The relevant amendments tabled in the Committee on Women’s Rights and Gender equality are justified as follows:
„Směrnice 92/85/EHS pojednává o zákonné ochraně zdraví při práci těhotných zaměstnankyň a zaměstnankyň krátce po porodu nebo kojících zaměstnankyň z důvodu tělesného stavu žen během těhotenství a po něm, jež je v souladu s ustálenou judikaturou Soudního dvora Evropské unie.
“Directive 92/85/EEC is concerned – given the biological condition of women during and after pregnancy and in the light of established ECJ case law – with improving legal provisions to protect the health at work of pregnant workers and workers who have recently given birth or are breastfeeding.
Dovolenou spojenou s narozením dítěte může využít pouze zaměstnankyně-matka.
No one other than a working mother can take leave to give birth.
Tato směrnice se tedy nedotýká otázky rovných příležitostí a rovného zacházení v oblasti práce a zaměstnanosti, ani sladění rodinného a soukromého života.
This directive does not thus affect the issues of equal opportunities and equal treatment in matters of employment and occupation or of achieving a balance between work and private and family life.
Článek [157] by se proto neměl uvádět.“ (Pozměňovací návrh č. 74 a 77, Anna Záborská.)
Article [157] should not be cited” (Amendments 74 and 77, Anna Záborská) .
„Volba článku [157] Smlouvy jako právního základu ... představuje problém.
“ Le choix de la base juridique fondée sur l'article [157] du Traité ... pose problème.
Směrnice z roku 1992 byla založena na článku [153] Smlouvy o ES, který se týká bezpečnosti a ochrany zdraví pracovníků.
La directive de 1992 était fondée sur l'article [153] du Traité CE relatif à la protection de la santé et de la sécurité des travailleurs.
Článek [157] se týká zásady rovného zacházení a rovných příležitostí mezi muži a ženami.
L'article [157] concerne le principe de l'égalité de traitement et de l'égalité des chances entre hommes et femmes.
Přidání tohoto právního základu proto ospravedlňuje rozšíření oblasti působnosti směrnice nad rámec mateřské dovolené (a zejména nad rámec rodičovské dovolené, otcovské dovolené, otázku adopcí apod.) a omezuje otázky týkající se mateřské dovolené na přísné dodržování zásady rovnosti mezi muži a ženami.“ (Pozměňovací návrh č. 75 a 78, Philippe Juvin.)
Or ajouter cette base juridique justifie l'extension du champ d'application de la directive au-delà du congé maternité (et notamment au congé parental, de paternité, d'adoption, etc.) et réduit les questions relatives au congé maternité à un strict respect du principe d'égalité hommes-femmes ” (Amendments 75 and 78, Philippe Juvin) .
S ohledem na tyto argumenty vyvstávají dvě otázky.
Two questions arise with regard to these arguments.
Existuje spojitost mezi předmětem směrnice a otázkou rovnosti mezi muži a ženami?
Is there a link between the object of the directive and the question of equality as between men and women?
Smyslem navrhované směrnice je ochrana zaměstnankyň v době těhotenství, krátce po porodu a v době kojení.
The directive in question is intended to protect women workers when they are pregnant, have recently given birth or are breastfeeding.
Vzhledem k tomu, že z povahy věci jsou tyto situace příznačné pro biologii žen, týká se směrnice pouze žen a obsahuje ustanovení zaměřená jen na ženy.
Since, in the nature of things, those situations are peculiar to female biology, the directive concerns only women or contains provisions solely intended for women.
Na první pohled se zdá, že argument, že směrnice neřeší otázky rovnosti mezi muži a ženami, lze obhájit, ovšem není tomu tak.
At first glance, the argument that the directive does not deal with questions of male/female equality seems tenable, but this is not the case.
Podle judikatury nesmí volba právního základu pro určité opatření „záviset pouze na přesvědčení některého orgánu“
According to the case-law, the choice of legal basis for a measure "may not depend simply on an institution’s conviction"
Věc 45/86 Komise vs. Rada („všeobecné celní preference“) [1987] Sb. rozh.
Case 45/86 Commission v. Council ("Generalised Tariff Preferences") [1987] ECR 1493, at para.
Věc C-300/89 Komise vs. Rada (oxid titaničitý) [1991], sb. rozh.
Case C-300/89 Commission v. Council ("Titanium Dioxide") [1991] ECR I-2867, at para.
A skutečně je na základě značného množství dokladů nalezených jak v samotné směrnici, tak i v jejím všeobecném kontextu zcela zřejmé, že tato směrnice má do velké míry spojitost s otázkou rovnosti mezi muži a ženami.
Indeed, having regard to a large range of evidence found both in the directive itself and in its general context, it is manifestly clear that the directive is profoundly linked to the question of male/female equality.
Tvrdit opak by nemělo smysl a pouze by to znamenalo nepochopení smyslu a účelu navrhované směrnice.
To hold the contrary would make no sense and would amount to a misunderstanding of the sense and aim of the proposed directive.
Definice a obecná ustanovení
Definitions and general framework
Už na základě samotné formulace tohoto článku se lze domnívat, že rovnost může mít řadu různých podob.
The very formulation of that article indicates that equality may assume several forms.
V tomto případě se jedná o otázku rovného zacházení a rovných příležitostí.
In this case, it is a question of equality of treatment and equality of opportunity.
Nejenže se musí osobám obou pohlaví dostat rovného zacházení, ale musejí jim být také poskytnuty rovné příležitosti nebo by neměly být znevýhodňovány či mít méně nebo více příležitostí pouze proto, že patří k určitému pohlaví.
Men and women must not only be treated equally, they must also be afforded the same opportunities, or not be disadvantaged or have lesser or greater opportunities on account of the fact that they belong to a particular sex.
Pojem rovnosti je proto úzce spjat s pojmem diskriminace, či spíše zákazu diskriminace.
The concept of equality is therefore closely connected to that of discrimination or, rather, of non-discrimination.
V článku nazvaném „Pojem diskriminace ve francouzském a v evropském právu“ (La notion de discrimination dans le droit français et le droit européen) Daniel Lochak poskytuje zajímavou definici příbuzného, i když rozdílného pojetí nerovnosti a diskriminace.
In an article entitled La notion de discrimination dans le droit français et le droit européen , Daniel Lochak provides an interesting definition of the neighbouring but yet different notions of inequality and discrimination.
Především uvádí, že tyto dva pojmy od sebe nelze oddělovat, protože otázku diskriminace je nutné vnímat v širším kontextu snahy o boj s diskriminací
He states in the first place that the two notions are indissociable in so far as the question of discrimination is to be seen in the broader context of the will to combat discrimination
Tvrdí, že nerovnost je „faktickou situací“, která je výsledkem faktorů příznačných pro jednotlivce nebo vnějších faktorů.
He argues that inequality is a “fact situation” resulting either from factors inherent to individuals or to external factors.
Diskriminace se naproti tomu pojí s „činem někoho jiného“ a představuje „konání činitele“.
For its part, discrimination is related to an “act of another” and is the “doing of an agent”.
V tomto případě tím, že tato směrnice chrání určitou kategorii pracovníků, totiž těhotné ženy, ženy krátce po porodu a kojící ženy, brání také výskytu diskriminačního chování tím, že dává ženám možnost, aby nebyly znevýhodněny na základě svého tělesného stavu.
In this case, by protecting a specific category, namely women who are pregnant, have just given birth or are breastfeeding, the directive prevents the emergence of discriminatory conduct by making it possible for women not to suffer a disadvantage on account of their biological condition.
Soudní dvůr definuje diskriminaci jako „uplatňování odlišných pravidel na srovnatelné situace nebo uplatňování téhož pravidla na různé situace“
The Court of Justice defines discrimination as "the application of different rules to comparable situations or the application of the same rule to different situations”
Věc C-342/93 Gillespie and Others vs. Northern Health and Social Services Boards [1996] Sb. rozh.
Case C-342/93 Gillespie and Others v. Northern Health and Social Services Boards [1996] ECR I-475, para.
I-475, bod 16; věc C-394/96 Brown vs. Rentokil Ltd [1998] Sb. rozh.
16; Case C-394/96 Brown v. Rentokil Ltd [1998] ECR I-4185, para.
Na základě stejné definice vydal Soudní dvůr rozhodnutí proti všeobecnému zákazu noční práce žen ve Francii, a to na základě toho, že se muži i ženy nacházejí ve stejné situaci, pokud jde o možné škodlivé účinky noční práce.
On the basis of that same definition, the Court found against the general ban in France on night work for women on the ground that men and women were in the same situation as regards the potential detrimental consequences of night work.
V důsledku toho ženy nemohou být s ohledem na zásadu rovnosti osvobozeny od noční práce pouze na základě pohlaví.
As a result, having regard to the principle of equality, women could not be dispensed from night working on the sole ground of their sex.
Soudní dvůr na druhou stranu rozhodl, že zákaz noční práce platí v případě těhotných a kojících zaměstnankyň, protože se v této době nacházejí v odlišné situaci než jejich mužští kolegové.
On the other hand, the Court held that the ban was valid in the case of pregnant or breastfeeding workers since, during that time, those women were in a situation different from that of their male colleagues.
Na základě tohoto odůvodnění lze říci, že se těhotné a kojící ženy a ženy krátce po porodu nacházejí vzhledem ke svému tělesnému stavu v jiné situaci než muži.
On that reasoning, owing to their biological situation, women when they are pregnant, have recently given birth or are breastfeeding are in a different situation from that of men.
Z toho je patrné, že za diskriminaci se považuje aplikace podobných pravidel na různé situace, zatímco uplatnění pravidel specificky zaměřených na ženy v uvedených situacích je odůvodněno tím, že se nacházejí v jiné situaci než muži.
Consequently, it can be seen that it is the application of similar rules to different situations that is discriminatory, whilst the application of rules specific to women at those times is justified by the fact that they are in a different situation from that of men.
Aniž by se tím tato směrnice vzdalovala zásadě rovnosti, to, že se týká pouze žen, dokládá, že uplatňuje zásadu rovnosti tím, že díky svým specifickým pravidlům umožňuje, aby nedocházelo k diskriminaci žen na základě jejich specifické situace.
Far from causing it to be remote from the principle of equality, the fact that the directive concerns only women testifies to the fact that it applies the principle of equality in so far as it enables women, thanks to its specific rules, not to be disadvantaged on account of their specific situation.
Směrnice je odpovědí na diskriminaci a na faktickou nerovnost vycházející z určitého tělesného stavu zaměstnankyň v porovnání s muži.
The directive is a response to discrimination and to the de facto inequality springing from the biological condition of women workers, as compared with men.
Tím, že chrání právě těhotné a kojící ženy a ženy krátce po porodu, se tato směrnice snaží poskytnout ženám stejné zacházení jako v případě mužů a zajistit jim větší rovnost příležitostí.
By specifically protecting women who are pregnant, have recently given birth or are breastfeeding, the directive seeks to enable women to receive treatment equal to that of men and to be afforded more genuine equality of opportunities.
Zatímco nerovnost je spjata se skutečnou situací žen, rovnost může odpovídat jejich faktické či právní situaci, tj. reálné či formální rovnosti.
Whilst inequality is akin to a fact situation, equality may correspond to a de facto or a de jure situation, that is to say to substantive or formal equality.
Argument, že mezi směrnicí a rovností mužů a žen neexistuje spojitost, je založen na pojetí formální rovnosti.
The argument that there is no link between the directive and male/female equality is based on the concept of formal equality.
Podle tohoto argumentu se opatření považuje za opatření přijaté s ohledem na rovnost mužů a žen pouze v případě, že nařizuje stejné chování vůči oběma pohlavím a zakazuje rozdílné chování pouze na základě pohlaví dotyčné osoby.
According to that argument, a measure is taken by virtue of male/female equality only where it imposes the same conduct toward both sexes or prohibits the adoption of different conduct on account of the sex of the person concerned.
V současnosti existuje řada ustanovení, v nichž je stanovena zásada formální rovnosti mezi muži a ženami a která zejména v oblasti práce a pracovních podmínek zakazují jakoukoli formu diskriminace na základě pohlaví.
Today, there are numerous provisions laying down the principle of formal equality between men and women and prohibiting, in particular in the sphere of employment and work, any form of discrimination on the basis of sex.
Statistiky však jednoznačně ukazují, že zatímco z právního hlediska je rovnost jasně dána, existuje mezi muži a ženami, pokud jde o zaměstnání, zacházení a mzdy, zjevná nerovnost.
However, the statistics clearly show that whilst legal equality has been plainly prescribed, there exists flagrant inequality between men and women, as regards employment, treatment and pay.
Rovnosti mužů a žen, pokud jde o práci, tak ještě zdaleka nebylo dosaženo.
Equality between men and women at work has therefore far from been attained.
Právě proto se zdá, že politika jednotlivých členských států i politika EU se přiklání k hledání nejen formální rovnosti, ale také reálné, skutečné rovnosti.
It is for this reason that both national and European policies have been observed to shift towards seeking, not only formal equality, but also real, substantive equality.
Vyskytují se hlasy, že v důsledku toho jsme svědky odklonu od rovného zacházení k rovným příležitostem, od zásady přísné rovnosti k propagaci pozitivní diskriminace.
Some have observed that, as a result, there has been a shift from equal treatment to equal opportunities, from a principle of strict equality to the promotion of positive actions.
„K tomu, aby bylo dosaženo faktické ... skutečné rovnosti žen a mužů, nestačí formální, programový přístup.
“[A] purely formal legal or programmatic approach is not sufficient to achieve women’s de facto equality with men, … substantive equality.
Úmluva kromě toho požaduje, aby byl ženám zajištěna stejná výchozí situace a aby jim povzbudivé prostředí umožnilo dosáhnout stejných výsledků jako mužům.
In addition, the Convention requires that women be given an equal start and that they be empowered by an enabling environment to achieve equality of results.
Nestačí ženám zaručit stejné zacházení jako mužům.
It is not enough to guarantee women treatment that is identical to that of men.
Spíše je třeba brát v úvahu biologické i sociální a kulturní rozdíly mezi ženami a muži.
Rather, biological as well as socially and culturally constructed differences between women and men must be taken into account.
Za určitých podmínek bude k řešení těchto rozdílů nutné zajistit nerovné zacházení se ženami a muži.“
Under certain circumstances, non-identical treatment of women and men will be required in order to address such differences.”
Pravidla stanovená směrnicí je nutné chápat jako opatření na ochranu těhotných a kojících žen a žen krátce po porodu právě v tomto kontextu sociální politiky.
It is in this context of social policy that the rules laid down by the directive have to be understood as protecting women who are pregnant, have just given birth or are breastfeeding.
Je nepochybné, že směrnice obsahuje ustanovení, která se ze své povahy mohou aplikovat pouze na ženy, tato ustanovení však na jedné straně odpovídají povinnému zákazu diskriminace a na druhé straně nutnosti dosáhnout skutečné rovnosti mužů a žen a zároveň pomáhají chránit bezpečnost a zdraví těchto zaměstnankyň.
Admittedly, the directive contains rules which, by their nature, are applicable only to women, but those rules satisfy a imperative, on the one hand, of non-discrimination and, on the other, of achieving substantive equality, while also helping to protect the health and safety of the women workers concerned.
Důkazy obsažené ve směrnici
Evidence from the content of the directive
Odůvodnění jasně ukazují, že schválení směrnice je nutné vidět v kontextu ochrany těhotných a kojících žen a žen krátce po porodu před jakoukoli diskriminací spojenou s jejich stavem a že tato směrnice se tak snaží pomoci dosáhnout zásady rovnosti mužů a žen v oblasti práce a pracovních podmínek.
The recitals clearly indicate that the adoption of the directive is to be seen in the context of the protection of women who are pregnant, have just given birth or are breastfeeding against any discrimination linked to their condition and seeks in this way to help to achieve the principle of male and female equality in the sphere of employment and work.
Ve 3. bodě odůvodnění se proto uvádí, že směrnice se „z povahy věci [týká] též otázek rovného zacházení“.
In this way, recital 3 states that the directive addresses “inherently, issues of equal treatment” .
V bodech odůvodnění č. 4 a 5 je uvedeno, že rovnost mezi muži a ženami je základní zásadou, která se musí rozšířit na veškerou činnost EU a kterou se tato činnost musí řídit.
Recitals 4 and 5 point out that equality between men and women is a fundamental principle which has to guide and permeate the actions of the EU.
Odůvodnění č. 7 obsahuje zmínku o směrnici z kategorie právních předpisů týkajících se „rovnosti pohlaví“ .
Recital 7 includes the directive in the category of legislation on “gender equality” .
Pokud jde o odůvodnění č. 11 a 17, odvolávají se na judikaturu Soudního dvora o ochraně těhotných žen před diskriminací na základě zásady rovného zacházení.
As for recitals 11 to 17, they refer to the case-law of the Court of Justice on the protection of pregnant women against discrimination pursuant to the principle of equality of treatment.
S ohledem na body odůvodnění jako celek je z hlediska jejich obsahu jasné, že dokládají, že směrnice je přímo spjata s podporou rovnosti mužů a žen na pracovišti.
Having regard to the recitals as a whole, it is certain from the point of view of their content that they demonstrate that the directive is directly connected with the promotion of sex equality at work.
b) Vlastní text směrnice
(b) From the enacting terms
Jelikož má tento návrh směrnice novelizovat stávající směrnici, měla by tato analýza přihlížet nejen k novým či pozměněným článkům, ale také k článkům směrnice 92/85/EHS, jež zůstanou v platnosti.
Since the proposal for a directive under consideration is intended to amend an existing directive, this analysis should take account not only of the articles added or amended but also of such articles of Directive 92/85/EEC as will remain in application.
Některé z těchto článků mají přímou spojitost s bezpečností a ochranou zdraví pracovníků.
Some of the articles are directly connected to workers’ health and safety.
Týká se to článků 3 a 8.
This is the case of Articles 3 to 8.
Tyto články se zabývají otázkou hodnocení nebezpečných chemických, fyzikálních a biologických látek (článek 3), povinností hodnotit rizika a poskytovat o nich informace (článek 4), kroky následujícími po hodnocení (články 5 a 6), zákazem noční práce (článek 7) a mateřskou dovolenou (článek 8).
These are concerned with the assessment of hazardous chemical, physical and biological agents (Art. 3), the obligation to assess risks and provide information about them (Art. 4), action further to assessment (Arts 5 and 6), the ban on night work (Art. 7) and maternity leave (Art. 8).
Tato konkrétní analýza obsahu vlastního textu směrnice ukazuje, že směrnice sleduje ve skutečnosti dva cíle, totiž zajistit bezpečnost a ochranu zdraví zaměstnankyň a zabezpečit jim rovné zacházení.
This specific analysis of the content of the enacting terms suggests that the directive has in fact a dual aim, that of protecting the health and safety of women workers and of guaranteeing them equal treatment.
Veškeré dokumenty, které doprovázejí návrh směrnice, jej jednoznačně zařazují mezi opatření na podporu rovnosti mužů a žen v zaměstnání.
All the documents accompanying the proposal for a directive include it wholeheartedly amongst measures for promoting male/female equality at work.
a) Důvodová zpráva
(a) Explanatory statement
Komise s cílem odůvodnit přijetí nové směrnice klade důraz na to, aby připomněla její kontext, totiž činnost Unie zaměřenou na sladění práce a soukromého a rodinného života, zajištění rovných příležitostí pro muže a ženy na trhu pracovních příležitostí a na boj proti diskriminaci, kterou jsou postiženy těhotné ženy, pokud jde o práci a zaměstnání.
In order to justify the adoption of the new directive, the Commission takes care to call to mind its context, namely Union action designed to reconcile work and private and family life, equal opportunities of men and women on the employment market and combating discrimination suffered by pregnant women as regards employment and work.
V této souvislosti uvádí seznam nejrůznějších nástrojů, které v této oblasti existují, jako je např. plán na dosažení rovného postavení žen a mužů 2006–2010 a řada usnesení Evropského parlamentu.
In this connection, it lists the various instruments existing in this area, such as the Roadmap for equality between women and men 2006-2010, and a number of resolutions of the European Parliament.
Je v ní také zmínka o tom, že proběhla konzultace s Poradním výborem pro rovné příležitosti žen a mužů.
Mention is also made of the fact that the Advisory Committee on Equal Opportunities for Women and Men was consulted.
b) Posouzení dopadu směrnice
(b) Impact assessment