natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(2) Bez souhlasu sněmovny, ke které náleží, nesmí být poslanci podrobeni osobní či domovní prohlídce, nesmí být zatčeni nebo jinak připraveni o osobní svobodu, nesmí být zadrženi, s výjimkou výkonu pravomocného odsouzení, proti němuž není odvolání, pokud ovšem nebyli zadrženi při činu, který povinně vyžaduje zatčení.
(2) No members of Parliament shall, without the authorisation of the Chamber to which they belong, be subjected to search warrants on their persons or in their homes, nor arrested or otherwise deprived of personal freedom, nor kept in state of detention, save in the case of execution of an irrevocable sentence of conviction, unless they be caught in the act of committing an offence for which an order of arrest is mandatory.
(3) Podobné povolení se vyžaduje pro uplatnění jakékoli formy odposlechu rozhovorů či sdělení poslanců nebo v případě zadržení jejich elektronické pošty či korespondence.
(3) A similar authorisation shall be required in order to subject Members of Parliament to any form of interception of their conversations or communications, and in order to seize their mail or correspondence.
Protože byla žádost o ochranu imunity předložena (bývalým) poslancem Evropského parlamentu a dotčená kniha byla publikována v průběhu jeho mandátu poslance EP, je třeba ji považovat za způsobilou pro uplatnění článku 9 Protokolu.
This request should be construed as a request for the application of Article 9 of the Protocol given that Mr Brunetta is a (former) member of the European Parliament and the book in question was published when he was still a member.
Pan Brunetta, jakožto spoluredaktor knihy o jednom z důležitých a kontroverzních aspektů vlivu SSSR na italskou a evropskou politiku, pouze plnil svou povinnost poslance.
Mr Brunetta, in his capacity as the editor of a book about one of more important and controversial aspects of the influence of the USSR on Italian and European politics, was carrying out his duty as a Member of Parliament.
V demokratické společnosti je nepřijatelné a ve zřejmém rozporu s článkem 9 Protokolu, jehož účelem je v zájmu Parlamentu jakožto instituce chránit svobodu projevu poslanců při výkonu jejich funkce, aby docházelo prostřednictvím soudních řízení k pokusům umlčet poslance, kteří se vyjadřují k otázkám oprávněného veřejného zájmu a znepokojení.
To seek to gag Members of Parliament from expressing their opinions on matters of legitimate public interest and concern by bringing legal proceedings is unacceptable in a democratic society and manifestly in breach of Article 9 of the Protocol, which is intended to protect Members' freedom of expression in the performance of their duties in the interests of Parliament as an institution.
Jakožto spoluredaktor knihy, která pouze popisuje skutečnosti, které jsou důležité pro italský a evropský politický život, pan Brunetta vykonával svou funkci poslance Evropského parlamentu, neboť voličům sděloval svůj názor na otázku veřejného zájmu.
As co-editor of a political book that merely describes a matter of key importance for Italian and European political life, Mr Brunetta was carrying out his duty as a Member of Parliament in expressing his opinion on a matter of public interest to his constituents.
o žádosti o ochranu imunity a výsad, kterých požívá Aldo Patriciello
on the request for defence of the immunity and privileges of Aldo Patriciello
– s ohledem na rozhodnutí Soudního dvora Evropských společenství ze dne 12. května 1964, 10. července 1986 a 21. října 2008
– having regard to the judgments of 12 May 1964, 10 July 1986 and 21 October 2008
– s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti (A6‑0000/2009),
– having regard to the report of the Committee on Legal Affairs ( A6-0196/2009 ),
A. vzhledem k tomu, že Aldo Patriciello je poslancem Evropského parlamentu, jehož pověřovací listiny byly Parlamentem ověřeny dne 15. června 2006,
A. whereas Aldo Patriciello is a Member of the European Parliament whose credentials were verified by Parliament on 15 June 2006,
Rozsudek ve spojených věcech C-200/07 a C-201/07 Marra , v bodech 42 a 43. ,
Judgment in Joined Cases C-200/07 and C-201/07 Marra , at paragraphs 42 and 43. ,
C. vzhledem k tomu, že podle článku 10 protokolu v průběhu zasedání Evropského parlamentu jeho členové požívají na území vlastního státu imunit přiznávaných členům parlamentu vlastního státu a že se imunity se nelze dovolávat v případě přistižení při činu; vzhledem k tomu, že Evropský parlament je oprávněn svého člena imunity zbavit
C. whereas, according to Article 10 of the Protocol, during the sessions of the European Parliament, its Members enjoy in the territory of their own State the immunities accorded to members of their parliament and whereas immunity cannot be claimed where a Member is caught in the act of committing an offence; whereas this does not prevent Parliament from exercising its right to waive the immunity of one of its Members
Článek 10 Protokolu. ,
Article 10 of the Protocol. ,
E. vzhledem k tomu, že znění Protokolu nedává Evropskému parlamentu prostředky k podniknutí závazných kroků na ochranu Alda Patriciella,
E. whereas, as it stands, the Protocol does not afford the European Parliament the means of taking binding action in order to protect Aldo Patriciello,
323 odst.
EXPLANATORY STATEMENT
Podle obvinění vznesených místním státním zástupcem se údajně pan Patriciello, který „ byl v předmětné době místopředsedou a radním regionu Molise“ a „ vlivnou a mocnou osobou a politickým „sponzorem“ a také skutečným „vlastníkem“ a zakladatelem společnosti Neuromed – a morálně i finančně její duší “, spolupodílel na výše uvedených trestných činech společně s tehdejším předsedou správní rady a později generálním ředitelem společnosti Neuromed - Středomořského neurologického institutu, s tehdejším právním zástupcem Nadace 'Paola Pavone', s tehdejším generálním ředitelem odboru pro zdravotnictví a sociální zabezpečení regionu Molise a s tehdejším generálním ředitelem Úřadu pro péči o zdraví ve městě Campobasso.
The charges brought by the local public prosecutor alleged that Mr Patriciello, who ‘ at the time of the facts was Vice-President and Councillor of the Molise Region’ and ‘an influential, powerful point of reference and political “backer”, as well as the true ‘proprietor’ and creator of Neuromed – a moral and financial point of reference’ , played a part in the aforementioned offences together with the then chair and the then managing director of Neuromed - Mediterranean Neurological Institute, the then legal representative of the 'Paola Pavone' Foundation, the then Director-General of the Department of Health and Social Security Policies of the Molise Region and the then Director-General of the Campobasso Health Authority.
Pan Patriciello byl konkrétně obviněn z toho, že se podílel na řízení, kontrole a podpoře kroků předsedy správní rady společnosti Neuromed a právního zástupce Nadace 'Paola Pavone', kteří dne 11. září 2000 sepsali smlouvu o bezplatném užívání inkriminovaného institutu, který se nachází na území města Salcito, mezi Nadací 'Paola Pavone' (která danou budovu vlastnila a nechala postavit) a společností Neuromed, a na základě této smlouvy měla posledně jmenovaná instituce zabývající se péčí o zdraví a výzkumnou činností provozovat dané zařízení „ pro vlastní prospěch (...) jako „špičkově vybavené rehabilitační centrum“ s (dočasnou) akreditací udělenou úřady regionu, z níž ovšem byla vyloučena jakákoli forma poskytování sociálních služeb nebo péče o zdraví “; mimoto byl daný institut údajně „ již postaven díky tomu, že region uvolnil za tímto účelem značně vysokou částku ( 1 400 000 000 ITL) vázanou na to, že institut bude působit (mimo jiné) jako institut sociální a zdravotní péče “ a byl provozován, „ jako by to byl soukromý podnik pod politickou záštitou, který se také snažil prostřednictvím na něj napojených činností, které jsou nutně spojeny s podnikáním tohoto typu (nábor pracovníků, odbyt pro místní obchody, různé společnosti, podniky atd.) dosáhnout politického konsenzu a/nebo upevnit jej a zpronevěřit již získané finanční prostředky - ty byly využívány k velmi rozmanitým účelům, které naprosto neodpovídaly těm účelům, pro které byly poskytnuty.
More specifically, Mr Patriciello was charged with having played a role in directing, controlling and supporting the actions of the chair of Neuromed and the legal representative of the 'Paola Pavone' Foundation who, on 11 September 2000, drew up a contract for the free use of the 'offending' institute located in the municipality of Salcito, between the 'Paola Pavone' Foundation (owner and builder of the building in question) and the Neuromed, in order to allow the latter welfare and research institution to run the facility in question ‘ for its own profit (...) as an “advanced rehabilitation centre” under (temporary) accreditation arrangements with the Region, excluding any form of social or welfare provision ’; the institute in question, moreover, had allegedly ‘ already been built thanks also to disbursement by the Region of a substantial sum (ITL 1 400 000 000) tied to the operation of the institute (also) as a social and health care institute’ and was run ‘ as if it were a private enterprise under political patronage, also seeking, through the “satellite sectors” that are inevitably linked to such an operation (recruitment, business for local shops, various companies, businesses, etc.) to acquire and/or consolidate political consensus, especially locally, and to embezzle the financing already obtained – using that funding for very different purposes that were totally incompatible with those for which it had been granted.
Snažil se také dosáhnout dalšího značného zisku z poskytovaných služeb, které byly štědře hrazeny regionem Molise, a to na úkor jak regionálního úřadu, tak celé místní komunity“ .
It also sought to make further substantial profit from the services provided, which were handsomely reimbursed by the Molise Region, to the detriment of both the authority and the entire community ’.
Pan Patriciello byl také obviněn z výše uvedených trestných činů týkajících se územního plánování, protože v součinnosti s dalšími obviněnými údajně „ změnil oficiální účel daného zařízení “ na území města Salcito „ z domova důchodců na špičkově vybavené rehabilitační centrum“ bez potřebného administrativního schválení, a využíval tak zařízení, které „ již nemělo licenci, a to vzhledem k tomu, že tato licence byla udělena bezplatně na původní sociální záměr, a nebyla již tedy aktuální “ .
Mr Patriciello was also charged with the aforementioned town-planning offences because, in cooperation with other defendants, he allegedly ‘ altered the official purpose of the facility ’ in the municipality of Salcito ‘ from a care home for the elderly to an advanced rehabilitation centre ’ without the necessary administrative clearance, using a facility that ‘ no longer had a licence given that it had been granted free of charge for its original social objective, which had become obsolete ’.
Pokud jde o použitelnost článku 9, je třeba poznamenat, že obvinění, jimž pan Patriciello čelí, se netýkají jeho názorů nebo hlasování při výkonu jeho funkce poslance Evropského parlamentu, z jednoznačného důvodu, že zpronevěru veřejných prostředků nebo trestné činy v souvislosti s územním plánováním nelze označit za „názor“ nebo „hlasování“.
As for the applicability of Article 9, it should be noted that the charges brought against Mr Patriciello do not refer to the opinions expressed or votes cast in the performance of his duties as a member of the European Parliament, for the clear reason that embezzlement of public funds or town planning offences cannot be equated with an "opinion" or a "vote".
Pokud jde o článek 10, vzhledem k tomu, že obvinění, jimž pan Patriciello čelí, se týkají událostí, k nimž došlo v Itálii, jejímž občanem v předmětné době byl, jedinou použitelnou částí tohoto článku je ta část, podle níž „ v průběhu zasedání Evropského parlamentu jeho členové: a) na území vlastního státu požívají imunit přiznávaných členům parlamentu vlastního státu“.
As for Article 10, given that the charges brought against Mr Patriciello refer to facts committed in Italy, whose citizenship he enjoyed at the material time, the only applicable part is the one pursuant to which " during the sessions of the European Parliament its Members shall enjoy: a) in the territory of their own State, the immunities accorded to members of their parliament ".
Rozsah parlamentní imunity v Itálii je velmi podobný rozsahu imunity poslance Evropského parlamentu na základě výše uvedeného protokolu.
The scope of the parliamentary immunity in Italy is very similar to the one that serves the functioning of the European Parliament, based on the Protocol.
Bez souhlasu parlamentní komory, k níž přísluší, nesmí být žádný člen parlamentu podroben osobní prohlídce ani nesmí být provedena domovní prohlídka v místě jeho bydliště, ani nesmí být zatčen nebo jiným způsobem zbaven osobní svobody nebo zadržován, s výjimkou postupu s cílem jej definitivně usvědčit nebo v případě přistižení při páchání trestného činu, za který je povinnost jej okamžitě zatknout.
Without authorisation from the House to which they belong, no member of Parliament may be subjected to a personal search or have their domicile searched, neither may they be arrested or otherwise deprived of personal freedom, or kept in detention, except to enforce a final conviction, or if caught in the act of committing a crime for which arrest is mandatory.
Jinými slovy, podle italské ústavy lze proti členovi parlamentu zahájit trestní řízení bez jakýchkoli formalit, souhlas parlamentu je nutný pouze v určitých specifických případech.
In other words, under the Italian Constitution, criminal proceedings may be initiated against Members of Parliament without any special formalities, an authorisation being necessary only in some specific cases.
Výše uvedené skutečnosti a dokumenty, které jsou k dispozici, nutně vedou k závěru, že z právního hlediska nelze případ pana Patriciella pokládat za případ, v němž by měl Evropský parlament chránit jeho imunitu.
On the basis of the foregoing and the available documents, it has to be concluded that, from a legal point of view, Mr Patriciello's case cannot be regarded as a case of immunity to be defended by the European Parliament.
Případ pana Patriciella ve své podstatě plně spadá do působnosti italských právních předpisů.
In the final analysis, Mr Patriciello's case falls entirely under Italian legislation.
Na základě výše uvedených skutečností Výbor pro právní záležitosti poté, co vyslechl pana Patriciella a prozkoumal důvody pro a proti ochraně jeho imunity, soudí, že Protokol o výsadách a imunitách Evropských společenství ze dne 8. dubna 1965 ve svém stávajícím znění nedává Evropskému parlamentu prostředky k tomu, aby učinil závazné kroky na ochranu Alda Patriciella.
On the basis of the above considerations, the Committee on Legal Affairs, having heard Mr Patriciello and having examined the reasons for and against defending his immunity, considers that, as it stands, the Protocol on the Privileges and Immunities of the European Communities of 8 April 1965 does not afford the European Parliament with the means of taking binding action in order to protect Aldo Patriciello.
„Bez souhlasu parlamentní komory, k níž přísluší, nesmí být žádný člen parlamentu podroben osobní prohlídce ani nesmí být provedena domovní prohlídka v místě jeho bydliště, ani nesmí být zatčen nebo jiným způsobem zbaven osobní svobody nebo zadržován, s výjimkou postupu s cílem jej definitivně usvědčit nebo v případě přistižení při páchání trestného činu, za který je povinnost jej okamžitě zatknout“.
'Without authorization from the House to which they belong, no member of Parliament may be subjected to a personal search or have their domicile searched, neither may they be arrested or otherwise deprived of personal freedom, or kept in detention, except to enforce a final conviction, or if caught in the act of committing a crime for which arrest is mandatory flagrante delicto '.
o žádosti o konzultaci ve věci imunity a výsad Antonia Di Pietra
on the request for consultation on the immunity and privileges of Antonio Di Pietro
– s ohledem na rozhodnutí Soudního dvora Evropských společenství ze dne 12. května 1964, 10. července 1986
– having regard to the judgments of 12 May 1964, 10 July 1986 and 21 October 2008
1 italské ústavy,
– having regard to Rules 6(1) and 7(13) of its Rules of Procedure,
2. pověřuje svého předsedu, aby neprodleně předal toto rozhodnutí a zprávu příslušného výboru příslušným orgánům Italské republiky.
Instructs its President to forward this decision, and the report of the committee responsible, immediately to the competent authorities of the Italian Republic.
Stále zastoupení Italské republiky zaslalo Evropskému parlamentu v dopisu ze dne 15. května 2008 rozhodnutí občanského soudu v Římě ze dne 10. dubna 2007 v občanskoprávním sporu č. 85124/2003 mezi Filippem Verdem (žalující strana) a Antoniem Di Pietrem (žalovaná strana).
By letter of 15 May 2008, the Permanent Representation of the Italian Republic forwarded to the European Parliament the order of the Civil Court of Rome of 10 April 2007 in civil case No 85124/2003 between Filippo Verde (claimant) and Antonio Di Pietro (defendant).
Italský soud zvážil námitku nepřípustnosti, kterou vznesl žalovaný Antonio Di Pietro, a ve svém rozhodnutí požádal Evropský parlament, aby rozhodl o zbavení imunity pana Di Pietra, který byl v předmětné době poslancem Evropského parlamentu.
In its order, the Italian Court, in considering the defence raised by Mr Di Pietro by way of objection of inadmissibility , asks the European Parliament to rule on the immunity of Mr Di Pietro, given that he was a member of the European Parliament at the material time.
Dne 12. února 2003 oficiální webové stránky politické strany „Lista Di Pietro“ zveřejnily článek, jehož autorem byl pan Di Pietro a který byl již předtím, dne 26. října 2002, zveřejněn v deníku „Rinascita“.
On 12 February 2003, the official website of the political party "Lista Di Pietro" published an article by Mr Di Pietro which had already been published in the daily newspaper "Rinascita" on 26 October 2002.
V původní žalobě Filippo Verde uvádí, že nikdy nebyl na seznamu obžalovaných v případu Lodo Mondatori , a obviňuje pana Di Pietra ze šíření objektivně nepravdivých informací, což naplňuje skutkovou podstatu trestného činu pomluvy (býv. článek 595 trestního zákoníku).
In the initiating summons, Mr Filippo Verde states that he was never included in the list of accused in the Lodo Mondadori case, and accuses Mr Di Pietro of having disseminated objectively false information, which amounts to the criminal offence of defamation (former Art. 595 of the Criminal Code).
V žalobě požaduje vyrovnání (býv. článek 185 trestního zákoníku) a odškodnění (býv. článek 12 zákona č. 47 ze dne 8. února 1948) v celkové výši 210 000 EUR.
In his summons, he claims compensation (former Art. 185 of the Criminal Code) and an indemnification (former Art. 12 of Law No 47 of 8 February 1948) in a total amount of EUR 210 000.
Pan Di Pietro připouští, že jeho článek obsahuje „šokující chybu“, ke které došlo v důsledku běžného problému s archivní kopií.
Mr Di Pietro admits that his article contained a “astounding error” caused by a commonplace file copy problem.
Pan Verde ve skutečnosti nikdy nebyl zapojen do soudního procesu v případu Lodo Mondadori ; naopak se objevil v případu IMI-SIR , kde byl ve všech bodech zproštěn trestní odpovědnosti.
In fact, Mr Verde was never involved in the trial of the Lodo Mondadori case; rather he had been involved in the IMI-SIR case, where he had been absolved from any liability.
Na svou obhajobu pan Di Pietro uvedl, že k této technické/administrativní chybě došlo proto, že hromadné sdělovací prostředky se obvykle zabývaly současně oběma případy pod jednotným názvem „IMI-SIR/Lodo Mondadori
In his defence, Mr Di Pietro claims that this technical/clerical error arose because the mass media commonly dealt with the two cases together under the heading “IMI-SIR/Lodo Mondadori”.
Pan Di Pietro dále uvádí, že mylné začlenění jména pana Verdeho do sporném článku hrálo pouze vedlejší úlohu, protože článek se zabýval zejména politickými dopady příslušného soudního řízení.
Mr Di Pietro further argues that the erroneous inclusion of Mr Verde's name in the article in issue was in any case marginal, since the article was concerned principally with the political implications of the legal proceedings in question.
Žalovaný také zdůraznil, že článek byl navržen tak, aby podtrhl skutečnost, že se stále čeká, až státní zástupce vznese konkrétní obvinění.
The defendant also stresses that the article was drafted in such a way as to underscore that the charges laid by prosecutor still had to be made out.
Jakákoli žádost určená předsedovi Parlamentu příslušným úřadem členského státu o zbavení poslance jeho imunity musí být oznámena Parlamentu a postoupena příslušnému výboru.
Any request addressed to the President by a competent authority of a Member State that the immunity of a Member be waived shall be announced in Parliament and referred to the committee responsible.
Jakýkoli dotaz příslušného orgánu týkající se rozsahu výsad nebo imunit poslanců se projednává podle výše uvedených ustanovení.“
Any inquiry as to the scope of Members' privileges or immunities made by a competent authority shall be dealt with according to the above rules. "
Tato žádost by měla být považována za žádost o uplatnění článku 9 Protokolu, neboť pan Di Pietro je (bývalým) poslancem Evropského parlamentu a článek byl zveřejněn v době, kdy byl dosud evropským poslancem.
This request should be construed as a request for the application of Article 9 of the Protocol given that Mr Di Pietro is a (former) member of the European Parliament and the article in question was published when he was still a member.
Pan Di Pietro ve skutečnosti ve svých prohlášeních, která byla uvedena v předvolání žalující strany, pouze komentoval veřejně známé skutečnosti.
As a matter of fact, in his statements reported by the writ of summons filed by the claimant, Mr Di Pietro merely commented on facts in the public domain.
Popisem a kritikou jednoho z nejdůležitějších soudních řízení současného politického života v Itálii plnil svou povinnost poslance Evropského parlamentu a sděloval voličům svůj názor na otázku veřejného zájmu.
In describing and criticising one of the most important judicial affairs of recent Italian political life, he was carrying out his duty as a Member of Parliament in expressing his opinion on a matter of public interest to his constituents.
Stručně řečeno, pan Di Pietro plnil svou povinnost poslance Parlamentu.
In short, Mr Di Pietro was carrying out his duty as a Member of Parliament.
V demokratické společnosti je nepřijatelné a v rozporu s článkem 9 Protokolu, jehož účelem je v zájmu Parlamentu jako instituce chránit svobodu projevu poslanců při výkonu jejich funkce, aby docházelo prostřednictvím soudních řízení k pokusům umlčet poslance, kteří se vyjadřují k otázkám oprávněného veřejného zájmu a znepokojení.
To seek to gag Members of Parliament from expressing their opinions on matters of legitimate public interest and concern by bringing legal proceedings is unacceptable in a democratic society and in breach of Article 9 of the Protocol, which is intended to protect Members' freedom of expression in the performance of their duties in the interests of Parliament as an Institution.
Výbor pro právní záležitosti po přezkoumání důvodů hovořících pro i proti ochraně imunity a na základě výše uvedených úvah doporučuje, aby byla imunita pana Antonia Di Pietra ochráněna.
On the basis of the above considerations, the Committee on Legal Affairs, having examined the reasons for and against defending immunity, recommends that the immunity of Mr Antonio Di Pietro be defended.
o integrovaném přístupu k rovnoprávnosti žen a mužů v rámci práce výborů a delegací
on gender mainstreaming in the work of its committees and delegations
o integrovaném přístupu k rovnoprávnosti žen a mužů v rámci prací výborů a delegací
on gender mainstreaming in the work of its committees and delegations