natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Bioenergie vytváří pracovní místa v zemědělství a může zvýšit rentabilitu v zemědělském, zpracovatelském a lesnickém odvětví.
Bio-energy provides rural jobs, and can increase profitability in the agriculture, food-processing and forestry sectors.
Pěstování biomasy může pomoci při obnovování znehodnocené půdy, rostoucí stromy, křoviny a traviny mohou ozdravit poškozenou půdu a zároveň se získává energie, kterou lze se ziskem prodat.
Biomass plantations can help to restore degraded lands and growing trees, shrubs or grasses can reverse damage to soils, with energy production and sales as a valuable bonus.
Bioenergie zároveň představuje obor se značnými nároky na půdu a její přidružené dopady na životní prostředí jsou významné.
Bio-energy is at the same time inherently land-intensive and the associated environmental impacts are significant.
Hlavní obavy se týkají odlesňování, ztráty biologické rozmanitosti, vyčerpání půdních živin a nadměrné spotřeby vody.
Some key concerns relate to deforestation, loss of biodiversity, depletion of soil nutrients, and excessive use of water.
K pozitivním dopadům patří obnova znehodnocené půdy, možnosti pro doplňkové využití půdy a lepší koordinace v zásobování vláknem a jinými neenergetickými produkty.
Some positive environmental impacts include restoration of degraded land, creation of complementary land use options, and synergies in the provision of fibre and other non-energy products.
Moderní koncepce biorafinace představuje vysoce účinný zemědělsko-průmyslový komplex, jehož výsledkem je řada výrobků (potraviny, krmiva, paliva, vlákno a další), což zvyšuje hodnotu půdních zdrojů a biologických materiálů.
The modern concept of a bio-refinery is a highly efficient agro-industrial complex that creates multiple products—food, feed, fuel, fiber and more—thus maximizing the value of land resources and bio-based materials.
Existuje řada technologií pro účinnou konverzi biomasy, zejména na teplo a elektřinu.
There are a range of technologies for efficient conversion of biomass, especially in the case of heat and power.
Pro tyto účely se obecně upřednostňuje biomasa, neboť v obou případech umožňuje zvýšit hospodářskou konkurenceschopnost a ekologickou účinnost.
Biomass used for these purposes is generally favoured because they are both more economically competitive and environmentally effective.
Skutečnost, že biomasu lze účinněji využít pro výrobu tepla a elektřiny, nevylučuje možnost jejího použití v dopravě na výrobu paliv.
The fact that biomass can be more effectively used for heat and electricity production, does not rule out its use for transport fuels.
Emise skleníkových plynů pocházející z dopravy představují v EU závažný problém, přičemž ve většině členských států se tyto emise zvyšují.
GHG emissions from transport constitute a difficult challenge in the EU and are on the increase in most Member States.
Není možné, aby se emise pocházející z dopravy zvyšovaly, je-li zároveň obecným cílem EU snížit emise skleníkových plynů do roku 2020 nejméně o 30 %.
There is no way transport emissions can continue to increase, while, at the same time, the overall objective for the EU is to reduce GHG emissions to 2020 by 30% or more.
Proto je zapotřebí hledat alternativní řešení, k nimž patří:
Alternative ways have to be pursued, like:
- vyšší účinnost paliv , – zvýšené úsilí o vývoj elektrických a hybridních vozidel, dobíjecích hybridních vozidel a vozidel na vodíkové palivové články , – přechod na jiný druh dopravy , podporující hromadnou dopravu, železniční dopravu aj. a – používání biopaliv ,
- enhanced fuel efficiency , - increased efforts to develop electric vehicles, hybrids and plug-in hybrids and fuel cell cars run on hydrogen ., - a modal shift, giving a boost to public transport, rail transport etc. and - the use of bio-fuels,
Zatímco alternativní řešení, jakými jsou vodík, elektřina a hybridní pohon, jsou slibná, nikdo dnes nedokáže říci, které z možných postupů nejúčinněji vyřeší problémy energetiky a klimatu.
While alternatives like hydrogen, electricity and hybrids etc are promising, nobody can tell today which of the technologies at play that will present the most effective response to the energy and climate challenge.
Všechny možnosti by měly zůstat otevřené.
All options should be kept open.
Stále více diskutovaná biopaliva
Bio-fuels increasingly questioned
Před pouhými několika lety se biopaliva zdála být všelékem na řadu problémů souvisejících s energetikou, životním prostředím a rozvojem venkova.
Only a few years ago bio-fuels were seen by some to be a panacea for a range of global energy, environment and rural development issues.
Dnes se o nich začíná široce pochybovat, a to jak z hlediska očekávaného snižování emisí skleníkových plynů, tak kvůli řadě negativních účinků, jež byly zjištěny.
Today they are widely questioned, both from the point of view of the expected GHG savings but, as well, for a host of perceived adverse effects.
Existují obavy, že intenzivnější produkce biopaliv ohrozí půdu, vodu a biologickou rozmanitost.
Among them are fears that the intensification of bio-fuels production will increase pressures on soil, water and biodiversity.
Znepokojení se týká také toho, že zvýšená produkce biopaliv negativně ovlivní zajišťování potravin a urychlí ničení deštných pralesů.
Concerns are also expressed that the expansion of bio-fuels production will negatively affect food security as well as accelerate the destruction of rainforests.
V současnosti je pro pěstování biopaliv vyhrazena plocha jen 25 milionů hektarů, tedy přibližně 0,5 % z pěti miliard hektarů celkové zemědělské půdy.
Currently, the amount of land devoted to growing bio-fuels is only 25 million hectares, or about 0.5 % of the 5 billion hectares of global agricultural land.
Při posuzování vhodnosti půdy pro energetické plodiny se obecně předpokládá, že požadavky na potraviny a krmiva by měly být splněny jako první.
In assessing the availability of land for energy crops, it is generally assumed that food and feed requirements should be met first.
Energetické plodiny nemusí být pěstovány na orné půdě.
But energy crops need not grow on arable land.
Namísto toho mohou být pěstovány na poškozených půdách, a tím omezit spory týkající se využívání půdy.
Instead they can grow on degraded lands, thereby minimizing land use conflicts.
V jiných případech může být jedná plodina použita pro různé produkty – včetně potravin, krmiv, paliva, vláken a jiných druhů.
In other cases, the same crop may result in multiple products—including food, feed, fuel, fibre and other categories.
Poskytování hospodářských pobídek pro bioenergetické plodiny by tedy mělo být zaměřeno na pokud možno degradované, opuštěné nebo okrajové půdy a mělo by směřovat k podpoře různorodých produktů.
The provision of economic incentives for bio-energy crops should therefore be concentrated on degraded, abandoned, or marginal lands where possible, and should aim to encourage multiple products.
Skutečnost, že výroba biopaliv neměla dosud celkově záporný účinek na ceny potravin, neznamená, že tomu tak nebude v budoucnosti, pokud by výroba biopaliv měla dosáhnout mnohem vyšší úrovně a/nebo se přesunout do citlivějších oblastí.
The fact that bio-fuels production up till now has not had an overall negative effect on food prices does not preclude it from causing such problems in the future, should bio-fuels production reach much higher levels and/or move into sensitive regions.
Kromě toho musí svět čelit nedostatku a/nebo vyšší ceně fosilních paliv, což ve spojení s rostoucím počtem obyvatel a změnou stravovacími návyků nevyhnutelně povede k vyšším nárokům na půdu.
Furthermore, as the world faces dwindling and/or more costly supplies of fossil fuels - in combination with increasing population and changing diet - there will inevitably be more land pressures.
Je třeba se vážně zabývat potenciálním napětím mezi zvyšováním produkce biopaliv na jedné straně a výrobou potravin, ztrátou biologické rozmanitosti a odlesňováním na straně druhé.
The potential tension between, on the one hand, increased bio-fuels production and, on the other hand, food production, biodiversity loss and deforestation have to be taken seriously.
Je třeba docílit řešení obtížné situace.
Difficult trade-offs have to be made.
Zvlášť důležitým problémem je zabránit tomu, aby docházelo k dalšímu odlesňování.
A particular challenge will be to avoid contributing to further deforestation.
Riziko vysídlování je zřejmé.
The risk for displacement is obvious.
Protože se rostlinné oleje stále více používají pro výrobu bionafty, nabízí se využití tropických lesů jako okamžité řešení.
For instance, when vegetable oils are increasingly used for bio-diesel, forest lands in the tropics present themselves as alternatives immediately.
Jediným účinným způsobem, jak čelit tomuto tlaku by bylo zavést určitý systém kompenzací za „předcházení odlesňování“.
The only effective way to balance such pressures would be through some kind of a compensation scheme for “avoided deforestation”.
Vysoký potenciál tropických zemí
Major potential in tropical countries
Pěstování plodin pro výrobu biomasy v tropických a subtropických oblastech je z hlediska množství energie získané na jednotku půdy průměrně 4–6krát výnosnější než pěstování typických plodin v mírném podnebí.
Biomass crops grown in tropical and sub-tropical regions, in terms of energy per unit of land, are 4-6 times more productive on average than typical crops grown in temperate climates .
Vysoké subvence do zemědělských odvětví v zemích OECD měly výrazný negativní dopad na tropické státy.
Tropical countries have been impacted negatively by the heavily-subsidized agricultural sectors in OECD countries.
Reforma zemědělství by mohla nejméně rozvinutým zemím, a nejenom jim, poskytnout reálné příležitosti k modernizaci jejich zemědělství, kdy by biopaliva sloužila jako impuls.
Agricultural reform could offer real opportunities, not l east for the LDCs, to modernize their agricultural sectors, using bio-fuels as somewhat of a driver.
Obchodování s bioenergií mezi severem a jihem je založeno na velkých rozdílech v produktivitě a ve výrobních nákladech.
The underlying logic for North-South bio-energy trade arises mainly from the large differences in productivity and cost of production.
Je proto přirozené uznat rozsáhlý potenciál řady afrických a latinskoamerických zemí pro účinnou výrobu biopaliv .
It is therefore natural to recognize the huge potential for effective bio-fuels production offered by many African and Latin American countries .
Dovozu z těchto zemí by měla Evropská Unie dávat přednost za předpokladu, že při produkci je důsledně dodržováno kritérium udržitelnosti.
Imports from these continents ought to be a favored alternative for the Europea n Union, provided the production is guided by strict sustainability criteria.
Pro rozvoj průmyslu biopaliv v nejméně rozvinutých zemích je však nutné vybudovat kapacity.
However, to develop a bio-fuels industry most low-income countries are in great need of capacity building.
Nedávná iniciativa Komise týkající se globální aliance pro změnu klimatu by měla být vhodným nástrojem.
The recent Commission Initiative, the Global Climate Change Alliance, should be a perfect instrument for this.
Doporučuje se obezřetný přístup
Cautious approach recommended
Být navrhovatelem pro tuto zprávu proto představuje velkou odpovědnost.
Being draftsman of this report therefore feels like a huge responsibility.
Je naléhavě nutné stanovit kritéria udržitelnosti pro biopaliva, je to však zároveň nesmírně složité.
The sustainability criteria for bio-fuels are urgently needed, at the same time immensely complex to develop.
Budou-li stanovena správně, mohla by biopaliva příznivě přispět ke zmírnění změny klimatu a k energetické bezpečnosti.
If done the right way, bio-fuels should be able to contribute positively to climate change mitigation and energy security.
Pokud ne, hrozí, že iniciativa týkající se biopaliv by mohla skončit velkým neúspěchem.
If not, the risk is obvious that the bio-fuels initiative could end in a big failure.
Nacházíme se v počátečním stadiu vývoje biopaliv.
We are presently in the early stages of bio-fuel developments.
Výzkum biopaliv další generace vypadá slibně, problémem je však časový horizont.
While research efforts into the next generation of bio- fuels look promising, the problem is the time perspective.
Většina odborníků pochybuje, že technologie vycházející z lignocelulózy budou komerčně životaschopné v příštích deseti až patnácti letech.
Most experts doubt that technologies based on ligno-cellulose will be commercially viable in a significant way within the next ten to fifteen years.
Pokud jsou tyto předpoklady správné – a EU by zachovalo závazný cíl 10 % – rozšíří se rychle výroba biopaliv založená primárně na agropalivech.
If this prediction is right - and the EU would maintain the 10% binding target – bio-fuels production will expand rapidly, based primarily on agro-fuels.
To by mohlo mít závažné důsledky pro zajišťování potravin, biologickou rozmanitost a míru poškozování deštných pralesů.
This could have serious implications for food security, for biodiversity as well as for the rate of rainforest destruction.
Vzhledem ke všem neznámým – jak ve vztahu k rozvoji technologií, tak ke změnám ve využití půdy – máme závažný důvod postupovat obezřetně a pozvolna.
Because of all the unknowns – both with regard to technology developments but also to land use changes – there is a compelling argument for caution and a step-by-step approach.
Navrhovaný 10% závazný cíl se zdá být příliš optimistický.
The proposed 10% binding target appears too optimistic.
Účelem by nemělo být dosažení cíle za každou cenu, ale spíše zavedení politik, jejichž výsledkem bude zásadní přínos pro klima.
The objective should not be to reach the target at all costs, rather to implement policies which result in a significant benefit for the climate.
Kritické zhodnocení návrhu Komise
The Commission Proposal – a critical review
Návrh Komise týkající se kritérií udržitelnosti má nesporné klady.
The Commission proposal on sustainability criteria for bio-fuels has its clear merits .
Přesto vyžaduje značné změny.
However, there is need for significant changes.
Na úvod je třeba zdůraznit důležitou skutečnost.
At the outset, an important point has to be made.
Stanovením kritérií udržitelnosti vytváří Evropská Unie v oblasti dopravy nadstandardní trh s palivy založenými na obnovitelné energii.
By establishing the sustainability criteria, the EU is creating a premium market for transport fuels based on renewable energy.
Z toho přirozeně vyplývá, že by EU měla mít právo stanovit zvláštní požadavky na taková paliva.
From this naturally follows, that the EU should have all the right to introduce specific demands on such fuels.
Další obecný komentář se týká toho, že EU není jediná, kdo usiluje o regulaci zavedení paliv založených na obnovitelné energii v dopravě.
A further general comment concerns the fact that EU is not alone in making efforts to regulate the introduction of transport fuels based on renewable energy.
Nejlepším výsledkem by bylo přijetí kritérií udržitelnosti, která jsou již všeobecně uznávána na mezinárodní úrovni.
The ultimate goal ought to be the adoption of sustainability criteria that are widely accepted internationally.
Komise by měla v širší míře spolupracovat s ostatními významnými subjekty, poněvadž cílem je dosáhnout co nejširší dohody.
The Commission is called upon to broaden the dialogue with other major actors, the objective being to reach as common an understanding as possible.
Revize závazného cíle
Revise the binding target
Když Evropská rada poprvé schválila uvedený cíl, bylo to podmíněno splněním tří podmínek.
When the target was first agreed upon by the European Council it was conditional.
Šlo o: 1) stanovení kritérií udržitelnosti, 2) zajištění komerční dostupnosti biopaliv druhé generace a 3) změnu směrnice o jakosti paliv.
The three conditions set were: 1) the establishment of the sustainability criteria , 2) the commercial availability of second generation bio-fuels, and 3) the amendment of the Fuel Quality Directive.
Z řady nedávných vědeckých zpráv vyplývá, že existuje mnoho nejistot spojených s širším využíváním biopaliv.
When taking stock of recent scientific reports the uncertainties linked to the expansion of bio-fuels are many.
Vědecký výbor Evropské agentury pro životní prostředí i Společné výzkumné centrum Evropské komise proto doporučily odložení cíle 10 %.
This is the background why both the EEA Scientific Committee as well as the JRC went as far as recommending a suspension of the 10% target.
Největší pochybnosti existují, pokud jde o komerční dostupnost biopaliv druhé generace a přímé i nepřímé důsledky využívání půdy pro výrobu biopaliv.
Major questionmarks concern the commercial availability of second generation bio-fuels and the direc t as well as indirect land use effects of bio-fuels production.
Vzhledem k mnoha neznámým se v současnosti zdá být zodpovědné upustit od cíle 10 % podílu energie z obnovitelných zdrojů a stanovit nižší cíl – například 8 % – a pravidelně politiky i cíl přezkoumávat.
Given the many unknowns today, the responsible way forward seems to be to reverse the decision about the 10% renewable target and, instead, go for a lower target – like 8 % - and undertake regular reviews of the whole policy, including the target.
Zavedení udržitelných druhů obnovitelné energie
Introduce sustainable categories of renewable energy
Účelem této směrnice je podporovat obnovitelnou energii.
The purpose of the Directive is to promote renewable energy.
Aby bylo možné dosáhnout 20% cíle, měla by být maximálně zjednodušena pravidla a předpisy týkající se výroby obnovitelné energie, včetně usnadnění přístupu k distribuční soustavě a zjednodušení správních postupů.
To reach the 20% target, everything possible should be done to facilitate the rules and regulations pertaining to renewables production, including access to the grid and simplified administrative procedures.
Pravidla plánování musí být flexibilnější, a to nejen pro takové typy projektů obnovitelné energie, které mohou být a priori označeny jako udržitelné.
Planning rules need to be made more flexible, not least for such types of renewable energy projects that a priori can be defined as sustainable.
Rozšíření kritérií udržitelnosti na biomasu pro výrobu energie
Expand the sustainability criteria to biomass for energy
Je naléhavě nutné stanovit kritéria udržitelnosti, kterými by se řídila výroba biopaliv.
The need is strong for sustainability criteria guiding bio-fuels production.
Je však nelogické oddělovat jednu část využívání biomasy na energetické účely od ostatních.
However, it is not logical to single out only one part of the use of biomass for energy purposes from the rest.
Proto se navrhuje rozšířit kritéria udržitelnosti na veškeré druhy energetického využití biomasy.
It is therefore proposed to extend the sustainability criteria to all uses of biomass for energy.
Kritéria pro úspory emisí skleníkových plynů
Criteria for GHG savings
Navrhované 35% úspory emisí skleníkových plynů jsou podle názoru navrhovatele málo ambiciózní .
The proposed GHG saving of 35% is, in the opinion of your draftsman, too little ambitious .
Takto nízký cíl bude splňovat většina biopaliv na současném trhu, což může vést k tomu, že výroba začne být neefektivní a bude mít jen omezený příznivý vliv na klima a případné rozsáhlé nepřímé účinky na využití půdy.
By setting such a low target, the majority of biofuels in the market today will qualify, with a risk of locking production into inefficient production with limited climate benefits and potential large in-direct land use effects.
Mimoto stanovením hranice skleníkových plynů pouze na 35 % bude omezen významný potenciál pro účinnou produkci biopaliv v tropech .
Moreover, with a GHG threshold of only 35%, the significant potential for efficient bio-fuels production in the tropics is being downplayed.
V neposlední řadě tento návrh Komise také není reálným stimulem pro inovaci a zlepšování výkonu s ohledem na emise skleníkových plynů.
Lastly, but not the least, no real incentive for innovation and GHG performance improvement is offered in the Commission proposal.
Aby budoucí biopaliva představovala pro klima větší přínos, navrhovatel doporučuje stanovit hranici úspor emisí skleníkových plynů na 50 % od data vstupu v platnost.
In order for future biofuels to deliver more in terms of climate benefits the proposal of your draftsman is a GHG saving threshold of 50% from the entry into force.
Mimoto by případné režimy podpory v členských státech, včetně dotací, měly být přiměřené úsporám emisí skleníkových plynů, aby podněcovaly hledání nejlepších řešení pro obnovitelnou energii v dopravě (včetně elektřiny a vodíku).
In addition, in order to give incentives to the best alternatives for renewable energy in transport (including also electricity and hydrogen) possible support schemes, including subsidies, in Member States should be proportional to the GHG saving.
Kritéria pro „zakázaná území“
Criteria for "No-go areas"
Návrh Komise vylučuje některé druhy půdy pro výrobu biopaliv – v podobě „zakázaných území“ – např. nenarušené lesní porosty, chráněné přírodní oblasti, travnaté porosty s vysokou biodiverzitou apod., což je přínosem.
The Commission proposal excludes certain types of land for the production of bio-fuels – in the form of “no-go” areas - like undisturbed forests, areas designated for nature protection, highly bio-diverse grassland etc.
Návrh Komise vidí svět, co se týče využití půdy, příliš černobíle.
The Commission proposal paints the world too much in black and white with regard to land use..
Půdní oblasti jsou buď otevřené neomezené produkci, nebo je jejich využívání zakázané.
Land areas are either open to full production or prohibited for use.
V evropských lesních porostech i v tropických lesích by mělo být možné udržitelné hospodaření s těmito porosty tak, aby se omezené množství biomasy mohlo použít, pokud tak bude učiněno udržitelným způsobem.
In European forests, as well as in tropical forests, sustainable management ought to be possible, so that limited amounts of biomass can be used, if it is done in a sustainable way.
Sociální kritérium
Social criteria
Návrh Komise neobsahoval sociální kritéria, mimo jiné proto, že zavedení podobných kritérií by mohlo být ve sporu s pravidly WTO.
Social criteria were not included in the Commission proposal, one of the reasons given that introducing such criteria could be in conflict with WTO rules.
Tato zpráva navrhuje, aby Komise vypracovala každé dva roky zvláštní zprávu o celé řadě sociálních dopadů zvýšené poptávky po využívání biopaliv.
The proposal of this report is for the Commission to draw up a special report every second year, pertaining to a whole range of social impacts of the increased demand and use of bio-fuels.
Metodika výpočtu úspor emisí skleníkových plynů
Methodology for calculation of GHG savings
Požadované úspory emisí skleníkových plynů je vyčíslené pomocí metodiky LCA , uvedené v příloze VII.
The called-for GHG saving is calculated through a LCA methodology, described in annex VII.
Metodika je v zásadě správná a dostatečně pružná, aby umožňovala úpravy poté, kdy bude uvedená směrnice schválena.
The methodology is in principle sound and sufficiently flexible to allow for adjustments after the Directive has been agreed upon.
Konkrétní standardní hodnoty jsou navrženy pro pěstování, produkci a přepravu biopaliv – a rovněž pro změny ve využití půdy – jako referenční body.
Specific default values are suggested for the cultivation, production and transport of bio-fuels - as well as for land use changes - to be used as reference points.
Obecné stanovení standardních hodnot je zapotřebí zpochybnit – ve vztahu k využití půdy a změnám ve využití půdy , ale také co se týče kultivace.
The generalized way by which the default values are established must be questioned - in relation to land us e and land use change , but, as well, to cultivation.