natgillin/translations-raw huggingface dataset:
AR. vzhledem k tomu, že pouhých 12 % občanů zemí OECD slyšelo o rozvojových cílech tisíciletí, přičemž 62 % z nich netuší, co rozvojové cíle tisíciletí znamenají, a 17 % Evropanů neví, zda má rozvojová pomoc vzhledem ke korupci nějaký význam, a má pocit, že chudí lidé nemají z této pomoci žádný prospěch (tento podíl dosahuje v Portugalsku 34 %, v Itálii 24 %, v Irsku 23 % a ve Španělsku 22 %),
AR. whereas only 12 % of OECD citizens have actually heard of the MDGs, 62 % of those who have heard of the MDGs are not aware of what they mean, 17% of Europeans do not know, in the light of corruption and the perception that aid does not benefit the poor, whether aid makes a difference (a figure which rises to 34% in Portugal, 24% in Italy, 23% in Ireland and 22% in Spain),
AS. vzhledem k tomu, že pouhých 29 % Evropanů se domnívá, že do roku 2015 bude dosaženo snížení extrémní chudoby a hladu, přičemž nejčastěji uváděnou překážkou je nedostatek peněz či zdrojů (18 %), nedostatek vůle (18 %) a náročnost tohoto úkolu (14 %),
AS. whereas only 29 % of Europeans think that a reduction in extreme poverty and hunger will be achieved by 2015, the most frequently cited obstacles being lack of money or resources (18 %), lack of will (18 %) and the magnitude of the task ahead (14 %),
1. zdůrazňuje, že rozvojová politika je nedílnou součástí acquis communautaire, a připomíná mezinárodní závazky nových členských států v této oblasti; zdůrazňuje, že by Evropská unie měla novým členským států v integraci acquis communautaire pomoci;
Stresses that development policy is entirely part of the acquis communautaire and recalls the new Member States' international commitments in this field; underlines that the EU needs to support the new Member States so as to assist them in integrating the acquis communautaire;
8. vítá skutečnost, že v případě humanitární tísně je mezinárodní společenství ochotno přijmout zásadu „společné odpovědnosti“;
Welcomes the fact that the international community is willing to accept the principle of 'common responsibility' in the case of humanitarian urgency;
15. je si vědom, že většina členských států má v rámci svých ministerstev zahraničních věcí oddělení, jež se zabývají přímo rozvojovou spoluprací, nicméně doporučuje, aby tyto státy posílily koordinační činnost jak na svých vlastních ministerstvech, tak mezi sebou navzájem a ve vztahu k dalším členským státům v rozsahu schváleném národními parlamenty a místními orgány v rozhodovacím procesu;
Recognises that most Member States have departments within their Ministries of Foreign Affairs dealing specifically with development cooperation, but nonetheless recommends that they strengthen coordination both within their own ministries and between each other and with other Member States to the extent approved by national parliaments and local authorities in the decision-making process;
18. vítá výše zmíněný „Evropský konsenzus o rozvoji: přínos rozvojového vzdělávání a zvyšování informovanosti“ a zdůrazňuje, že Parlament musí hrát důležitou roli při zdůrazňování současné a potenciální role rozvojového vzdělávání a informovanosti ve formálním i neformálním vzdělávání v nových členských státech;
Welcomes the above-mentioned 'European Consensus on Development: The Contribution of Development Education and Awareness Raising' and stresses that Parliament has an important role to play in highlighting the actual and potential role of development education and awareness in both formal and informal education in the new Member States;
20. žádá o rozdělení práce mezi členské státy z hlediska velikosti přínosu každého subjektu v zájmu dosažení účinné spolupráce;
20 Calls for a division of labour between the Member States with regard to the added-value of each actor's input and with the objective of working together effectively;
23. zdůrazňuje, že je třeba, aby se nové členské státy plně zapojily do sdílení zkušeností a specifického vzdělávání v oblastech spojených s plánováním, prováděním a vyhodnocováním politiky rozvojové spolupráce; připomíná různé zkušenosti s programy na budování kapacit (CBS) a požaduje další zlepšení (například zastavení fluktuace státních úředníků);
Stresses that the new Member States need to be fully included in the sharing of experience and in specific training in fields related to the programming, implementation and evaluation of development cooperation policy; recalls the different CBS (Capacity Building Scheme) experiences and calls for further improvements, to stop for instance the turnover of civil servants;
25. vyjadřuje politování nad tím, že zvláštní pracovní skupina pro budování kapacit nových členských států se v roce 2007 již nesešla, přestože je v oblasti spolupráce a rozvoje stále naléhavá potřeba rozšířit kapacity nových členských států a proces rozšiřování EU stále probíhá;
Regrets the fact that the special working party on strengthening the new Member States' capacities held no further meetings in 2007, even though the new Member States have a pressing need to increase their development-cooperation capacities and the EU enlargement process is still under way;
29. je přesvědčen, že by účast nových členských států ve výboru Evropského rozvojového fondu vnesla do debat novou dimenzi a dále by napomáhala v budování jejich technických kapacit;
Believes that the participation of the new Member States in the European Development Fund committee would bring an additional dimension to the debates and further help to build their technical capacities;
31. pokládá za důležité vypracovat zprávu o zvyšování informovanosti o rozvojovém vzdělávání a jeho roli při provádění evropského konsenzu o rozvoji a zdůrazňuje současnou a potenciální roli rozvojového vzdělávání a zvyšování informovanosti ve formálním i neformálním vzdělávání v Evropě, a to zejména v nových členských státech;
Takes a positive view on the importance of a report on development education awareness raising and its role in the implementation of the European Consensus on Development, highlighting the actual and potential role of development education and awareness raising in formal and informal education in Europe, especially in the new Member States;
38 připomíná, že vazby mezi soukromým sektorem a rozvojovou spoluprací představují slibnou novou cestu pro nové členské státy a že by aktivnější účast soukromých podniků z těchto zemí při zadávání projektů rozvojové spolupráce na úrovni EU mohla zvýšit informovanost o rozvojové spolupráci;
38 Notes that the links between the private sector and development cooperation constitute a promising new avenue for the new Member States, and that a more active participation on the part of private undertakings from those Member States in the procurement of development cooperation projects at EU level could raise awareness of development cooperation;
Závazek Evropské unie v oblasti rozvoje se nachází již ve Smlouvě o ES a k jeho soustavnějšímu a účinnějšímu plnění dochází od roku 2000, kdy byly přijaty rozvojové cíle tisíciletí.
The European Union's commitment to development already figured in the EC Treaty, and since then has been followed more consistently and effectively with the adoption of the Millennium Development Goals in 2000.
Na summitu v Barceloně v roce 2002 se členské státy (včetně států, které se staly členy až v roce 2004) zavázaly, že zvýší příspěvky ze svých hrubých národních důchodů tak, aby celkový objem výdajů EU na oficiální rozvojovou pomoc mohl dosáhnout 0,7 %.
At the Barcelona Summit in 2002, Member States (including the soon-to-be members who joined in 2004) committed themselves to raise their GNI contribution so that the total EU ODA would reach 0.7%.
Evropský konsenzus o rozvojové spolupráci podepsaný v roce 2005 pak EU poskytl společnou vizi, pokud jde o hodnoty, cíle a finanční zdroje na rozvoj.
Furthermore, the European Consensus on Development signed in 2005, provided the EU with a common vision in terms of values, goals and resources for development.
S ohledem na skutečnost, že poslední kolo rozšíření výrazně změnilo hranice EU, zdůrazňuje tato zpráva význam vztahů mezi novými členskými státy a novými východními sousedy EU.
Because the last round of enlargement considerably shaped the EU's borders, this report stresses the importance of the relationship between the new Member States and the EU's new eastern neighbours.
Kypr a Malta nebyly do této analýzy z historických, kulturních a zeměpisných důvodů zahrnuty.
For historical, cultural and geographical reasons, Cyprus and Malta were not included in this analysis.
Evropská rozvojová spolupráce navazuje na vztahy se zeměmi AKT, které byly zahájeny v roce 1959 uzavřením dohod v Yaoundé, později zvaných Úmluva z Yaoundé, jež byly platné do roku 1975.
European Development Cooperation builds on relationships with ACP countries which started in 1959 with the Yaoundé Agreements, later known as the Yaoundé Convention which lasted until 1975.
Následovala Úmluva z Lomé a po ní byla v roce 2000 podepsána Dohoda z Cotonou.
It was followed by the Lomé Convention and then by the Cotonou Agreement, signed in 2000.
Evropská unie poskytuje finanční pomoc africkým, karibským a tichomořským státům (AKT) prostřednictvím nově zřízeného nástroje pro rozvojovou spolupráci (DCI) a Evropského rozvojového fondu.
The European Union provides financial assistance to African, Caribbean and Pacific countries (ACP) through the newly established Development Cooperation Instrument (DCI) and the European Development Fund.
Na období 2007−2013 dosahuje DCI částky téměř 17 miliard EUR.
The DCI amounts to almost EUR 17 billion for the 2007-13 period.
Tyto finanční zdroje doplňují částku 22,7 miliardy EUR (desátý ERF), která byla na období 2008−2013 schválena přímo pro státy AKT, čímž se celkový objem prostředků poskytnutých Společenstvím zvyšuje na téměř 40 miliard EUR, přičemž tato částka nezahrnuje příspěvky členských států na vnitrostátní úrovni.
These funds come in addition to EUR 22.7 (10th EDF) billion agreed specifically for ACP countries over the 2008-13 period, bringing the total - not including Member States' national contributions - to almost EUR 40 billion in new Community funding.
Ve spolupráci s novými členskými státy může EU posílit svou pozici největšího poskytovatele rozvojové pomoci.
Together with the new Member States, the EU can strengthen its role as the number one donor of development aid.
V minulosti již měly některé nové členské státy rozvojové programy pro africké země a tyto programy ovlivnily jejich strategie nové rozvojové spolupráce, jako je tomu v případě České republiky a Angoly a Zambie, Maďarska a Etiopie a Slovenska a Keni.
Historically, some of the new Member States already had development programmes with African countries which influenced their new development cooperation strategies, such as for example the Czech Republic with Angola and Zambia, Hungary with Ethiopia, or Slovakia with Kenya.
V případě jiných států, jako je například Bulharsko a Rumunsko, však politické změny způsobily, že není možné na tradiční vazby navázat a musí se začít s budováním národní rozvojové strategie od úplného počátku.
For others, however, political transition made it more difficult to rely on old bonds and they have had to build national development strategies from the scratch, like Bulgaria and Romania.
Aby bylo možné splnit rozvojové cíle tisíciletí, vyžaduje evropský konsenzus o rozvojové spolupráci navýšení finančních příspěvků DCI.
The European Consensus on Development requires the increase of the financial contributions to DC, in order to achieve the Millennium Development Goals.
Evropský konsenzus o rozvojové spolupráci je pro nové členské státy jistým podnětem, ale nezavazuje je k tomu, aby zaměřovaly svou rozvojovou spolupráci na Afriku, nicméně staré členské státy by měly pomáhat novým členským státům v otázce spolupráce s africkými zeměmi.
The European Consensus on Development provides an impetus, but does not oblige new Member States to target their development cooperation towards Africa, although old Member States should help the new Member States to collaborate with African countries.
Je zřetelné, že nové členské státy se zabývají budováním právního rámce a nástrojů, jež jsou nezbytné pro zřízení institucí rozvojové spolupráce.
One can clearly see that the new Member States are engaged in building the necessary legal framework and channels in order to institutionalise development co-operation.
Rozvojová spolupráce nových členských států se z velké části zaměřuje na jejich bezprostřední sousedy, u nichž mohou využít zkušeností ze své minulosti a odborných znalostí získaných v době „přechodu”.
The development cooperation of the new Member States is largely directed at their immediate neighbours where they benefit from their historical experiences and 'transition expertise'.
Hlavními cílovými zeměmi jsou sousedé, s nimiž sdílejí historické zkušenosti − příkladem je Kyrgyzstán, Kazachstán, Tádžikistán, Moldávie, Gruzie.
The main targets are neighbours who share their historical experience - examples are Kyrgyzstan, Kazakhstan, Tajikistan, Moldova, Georgia.
Nové členské státy se ve skupině šesti nových nezávislých států (Arménie, Ázerbájdžán, Bělorusko, Gruzie, Moldávie a Ukrajina) zaměřují nejvíce na Moldávii a Ukrajinu.
Of the six newly independent states (Armenia, Azerbaijan, Belarus, Georgia, Moldova, Ukraine) the most targeted countries by the new Member States are Moldova and Ukraine.
Rozvoj a uskutečňování spolupráce je nicméně náročnější v nejméně rozvinutých zemích.
However, development aid implementation is more difficult concerning least developed countries.
Hlavním nástrojem, který EU využívá pro zlepšení vztahů se svými východními sousedy, je evropská politika sousedství a nástroj pro evropské partnerství a sousedství (NESP).
The main EU's instrument to improve its relationship with its Eastern neighbours is the Neighbourhood Policy and the European Neighbourhood Instrument (ENPI).
Tyto vztahy jsou založeny na akčních plánech pro jednotlivé země, které jsou vypracovávány a projednávány individuálně s každou zemí.
These relationships are based on Country Action Plans, developed and negotiated with each individual country.
Šest zemí se neúčastní evropské politiky sousedství, avšak má dohody o partnerství a spolupráci (Kazachstán, Kyrgyzstán, Ruská federace, Tádžikistán, Turkmenistán a Uzbekistán).
However six countries (Kazakhstan, Kyrgyzstan, Russian Federation, Tajikistan, Turkmenistan, and Uzbekistan) do not participate in the Neighbourhood policy but have Partnership and Cooperation Agreements.
EU a pět zemí střední Asie (Kazachstán, Uzbekistán, Kyrgyzstán, Tádžikistán, Turkmenistán) si přejí dále rozvíjet své vztahy a uznávají, že existují problémy, které musí být řešeny (hranice, vodohospodářství, organizovaný zločin, vzdělávání, právní stát, lidská práva).
Both the EU and the five countries of Central Asia (Kazakhstan, Uzbekistan, Kirgizia, Tajikistan, Turkmenistan) wish to further develop their relations and recognise that there are challenges to be met (borders, water management, organised crime, education, rule of law, human rights).
Ruská federace se nezapojuje do evropské politiky sousedství, protože si chce uchovat ve svých vztazích s EU „rovnoprávné postavení“, přičemž EPS vnímá jako formu „podřízeného partnerství“.
The Russian Federation does not take the opportunity of the European Neighbourhood policy because it wants to preserve an "equal footing" in its relationship with the EU as opposed to the "junior partnership" that Russia sees in the ENP.
Vzhledem k tomu, že akční plány EPS pro Arménii, Ázerbájdžán, Gruzii, Moldávii a Ukrajinu byly projednávány před vstupem nových členských států v roce 2004, respektive 2007, a tudíž bez jejich zapojení, nezohledňují tyto plány důležité zkušenosti nových členských států.
Furthermore, the ENP Action Plans with Armenia, Azerbaijan, Georgia, Moldova and Ukraine were negotiated without the involvement of the new Member States as they were concluded before they entered the Union in 2004/07 and therefore do not take into account important new Member States' insight.
Následující doporučení se týkají několika bodů:
The following recommendations are concerned with several points:
− potřeby zlepšit politiky rozvojové spolupráce v nových členských státech,
-The need to improve development cooperation policies in the new Member States,
− pochopení skutečnosti, že nové členské státy představují důležité spojení s novými sousedy EU.
-The acknowledgement that the new Member States are important links to the EU's new neighbours.
Zdrojem největších potíží při provádění účinných rozvojových politik v nových členských zemích je náročnost přechodu z pozice příjemce pomoci do pozice jejího poskytovatele.
The main difficulties of implementing efficient development policies in the new Member States result from the difficult transition from aid receiver to aid donor.
V těchto zemích je nedostatek centralizovaných agentur pro strategické plánování, malé povědomí veřejnosti a je zde třeba podporovat místní rozvojové nevládní organizace při jejich nových úkolech.
There is a lack of centralised agencies for strategy planning, lack of public awareness and the need to strengthen developmental NGOs with their new tasks.
Rozvojové nevládní organizace nových členských států již vyjádřily ve zprávě vypracované Evropskou konfederací nevládních organizací pro pomoc a rozvoj (CONCORD) v roce 2007 své obavy vzhledem ke své nejisté finanční situaci.
NGDOs of the new Member States already expressed concern over their vulnerable financial situation in a CONCORD report published in 2007.
Z několika důvodů, které souvisejí s nízkou podporou veřejnosti rozvojové spolupráce, a vzhledem k otázkám spojeným se zeměmi bývalého Sovětského svazu se nové členské státy potýkají s problémy při plnění svého závazku dosáhnout do roku 2010 oficiální rozvojové pomoci ve výši 0,10 až 0,17 % HND.
The new Member States' are struggling to meet their commitments to achieve 0.10-0.17% ODA/GNI by 2010 due to a number of reasons such as low levels of current public support for development cooperation and post-Soviet-related issues.
Je tedy naprosto nezbytné posilovat občanskou společnost a zahájit širokou veřejnou diskusi a informační kampaň, a získat tak zpětnou vazbu o tom, jak lidé vnímají roli a odpovědnost svých zemí v Evropě a ve světě.
Therefore, it is crucial to reinforce civil society and to engage in greater public consultation and development awareness campaign in order to gain feedback on the role and responsibility in their countries in Europe and in the world.
Státy OECD, které vynakládají více finančních prostředků na rozvojové vzdělávání / zvyšování informovanosti veřejnosti, mají zpravidla větší podíl oficiální rozvojové pomoci na HND a také vykazují o něco lepší informovanost veřejnosti o rozvojových otázkách.
The OECD countries that spend more on development education/awareness raising have in general higher ODA/GNI ratios and show slightly better public awareness on development issues.
Tento průzkum rozvojového centra OECD dokazuje, že vzdělávání, informační kampaně, veřejné debaty a pozornost médií se odráží na lepší veřejné informovanosti.
This OECD Development Centre research proves that education, awareness-raising campaigns, pubic debate and media focus have an effect on increasing awareness.
Avšak úroveň informovanosti evropské veřejnosti o chudobě a rozvojových otázkách není potěšující a ukazuje, že přes 80 % občanů EU nikdy neslyšelo o rozvojových cílech tisíciletí.
However, disappointing levels of European public awareness of poverty and development issues indicate that over 80% of EU citizens have never heard of the Millennium Development Goals.
Součástí demokratických práv veřejnosti by mělo být právo na transparentnost v otázkách účinnosti pomoci a výdajů vlády při řešení problému chudoby.
Transparency of aid effectiveness and government spending on tackling poverty should be guaranteed to the general public as a part of a democratic right.
Můžeme očekávat, že výsledkem lepšího vzdělávání a informovanosti v rozvojových zemích bude silnější, výkonnější a koherentnější politika spolupráce.
More vigorous, efficient and coherent development co-operation policies can be expected through better education and information in developing countries.
Doporučení: Je skutečně zapotřebí koordinovat činnost nových a původních poskytovatelů pomoci, přičemž by měly být vyhodnoceny možné výhody nových členských států a využity v konkrétních sektorech / zemích.
Recommendations: There is a pressing need to coordinate old and new donor activities, while the potential advantages of the new Member States should be assessed and used in particular sectors/countries.
Je třeba pobízet sdělovací prostředky a rozvojové nevládní organizace, aby maximálně zvyšovaly informovanost obyvatelstva, bez jehož silnější podpory nebude možné vyčlenit finanční a lidské zdroje na evropskou rozvojovou spolupráci.
The media and development NGOs should be encouraged to raise awareness among the population at large because only with wider support will it be possible to allocate financial and human resources to European development cooperation.
o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o společných pravidlech pro přístup na trh přepravy cestujících autokary a autobusy (přepracované znění)
on the proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council on common rules for access to the market for coach and bus services (recast)
(Přepracované znění – článek 80a jednacího řádu)
(Recast – Rule 80a of the Rules of Procedure)
ANNEX 1: LETTER OF THE COMMITTEE ON LEGAL AFFAIRS......................................18
ANNEX 1: LETTER OF THE COMMITTEE ON LEGAL AFFAIRS......................................18
ANNEX 2: LETTRE AVIS DU GROUPE CONSULATIF DES SERVICES JURIDIQUES.....20
ANNEX 2: OPINION IN LETTER FORM OF THE LEGAL SERVICES' CONSULTATIVE WORKING PARTY 20
– s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 28. listopadu 2001 o systematičtějším využívání metody přepracování právních aktů
– having regard to the Interinstitutional Agreement of 28 November 2001 on a more structural use of the recasting technique for legal acts
– s ohledem na článek 80a a článek 51 jednacího řádu,
– having regard to Rules 80a and 51 of its Rules of Procedure,
– s ohledem na zprávu Výboru pro dopravu a cestovní ruch ( A6-0037/2008 ),
– having regard to the report of the Committee on Transport and Tourism ( A6‑0037/2008 ),
(6a) Toto nařízení se nevztahuje na dopravce, kteří mají přístup výhradně na jejich příslušný vnitrostátní trh autokarové a autobusové dopravy, ani na licence, které jim udělí členské státy, v nichž jsou tito dopravci usazeni.
(6a) This Regulation should not apply either to carriers who have access only to their national market for coach and bus services or to the licences issued to those carriers by Member States of establishment.
(13) Je potřeba co nejvíce snížit počet správních formalit, aniž by byly zrušeny kontroly a sankce, které zaručují řádné uplatňování a účinnou kontrolu tohoto uplatňování.
(13) Administrative formalities should be reduced as far as possible without abandoning the controls and sanctions that guarantee the correct application and effective enforcement of this Regulation.
Za tímto účelem by se měla vyjasnit stávající pravidla týkající se odebrání licence Společenství a tato pravidla by měla být důraznější.
To this end the existing rules on the withdrawal of the Community licence should be clarified and strengthened.
Současná pravidla by se měla upravit tak, aby umožnila ukládat účinné sankce za závažná porušení nebo za opakovaná menší porušení právních předpisů, jichž se dopravce dopustil v jiném členském státu než ve členském státu, v němž je usazen.
The current rules should be adapted to allow the effective sanctioning of serious or repeated minor infringements committed in a Member State other than the Member State of establishment.
Sankce by měly být nediskriminační a přiměřené vzhledem k závažnosti porušení.
Sanctions should be non-discriminatory and in proportion to the seriousness of the infringements.
Vůči všem uloženým sankcím by mělo být možné podat opravný prostředek.
It should be possible to lodge an appeal in respect of any sanctions imposed.