natgillin/translations-raw huggingface dataset:
D. vzhledem k tomu, že zástupci zájmových skupin hrají zásadní úlohu v otevřeném a pluralistickém dialogu, na němž je demokratický systém založen, a jsou pro poslance významným zdrojem informací při výkonu jejich mandátu,
D. whereas interest representatives play an essential role in the open and pluralistic dialogue on which a democratic system rests, and are an important source of information for its Members in carrying out their mandate,
E. vzhledem k tomu, že zástupci zájmových skupin lobbují nejen u poslanců, ale snaží se rovněž ovlivňovat rozhodování Parlamentu tím, že lobbují u úředníků pracujících v sekretariátech parlamentních výborů, zaměstnanců politických skupin a asistentů poslanců,
E. whereas lobby groups not only lobby its Members but also attempt to influence Parliament's decisions by lobbying officials working in the secretariat of the parliamentary committees, political group staff and Members' assistants,
F. vzhledem k tomu, že podle odhadů je v Bruselu asi 15 000 lobbistů a 2 500 lobbistických organizací,
F. whereas it is estimated that there are about 15 000 lobbyists and 2 500 lobbying organisations in Brussels,
G. vzhledem k tomu, že Komise navrhla, aby byl v rámci její evropské iniciativy pro transparentnost zřízen společný rejstřík zástupců zájmových skupin v orgánech EU,
G. whereas the Commission has proposed that a common register be introduced for interest representatives in the EU institutions as a part of its European Transparency Initiative,
H. vzhledem k tomu, že Parlament má vlastní rejstřík lobbistů
H. whereas Parliament has had its own register for lobbyists
Příloha IX, článek 3 jednacího řádu. , který ukládá registrovaným lobbistům povinnost dodržovat vysoké etické normy,
Annex IX, article 3 of the Rules of Procedure. which includes a commitment for registered lobbyists to act in accordance with high ethical standards,
I. vzhledem k tomu, že v Parlamentu je v současné době přibližně 5 000 registrovaných lobbistů,
I. whereas there are currently approximately 5 000 registered lobbyists in Parliament,
J. vzhledem k tomu, že mezi zájmové skupiny patří místní a vnitrostátní organizace, jejichž činnost regulují členské státy,
J. whereas the lobby groups include local and national organisations whose activities the Member States are responsible for regulating,
2. domnívá se, že odpovědnost za získávání vyvážených informací nesou sami poslanci; zdůrazňuje, že je nutné považovat poslance za schopné činit politická rozhodnutí nezávisle na lobbistech;
Considers that its Members have a responsibility on their own part to ensure that they receive balanced information; stresses that its Members must be deemed capable of making political decisions independently of lobbyists;
4. zastává názor, že Parlament musí o tom, do jaké míry zohlední podněty vycházející z občanské společnosti, rozhodovat zcela nezávisle;
Maintains that Parliament must decide entirely independently to what extent it will take account of opinions originating from civil society;
Příloha I, článek 2 jednacího řádu. ;
Annex I, article 2 of the Rules of Procedure. ;
7. vyzývá předsednictvo, aby na základě návrhu kvestorů prověřilo způsoby, jak omezit neoprávněný přístup do pater parlamentních budov, v nichž se nacházejí kanceláře poslanců, přičemž přístup veřejnosti do zasedacích místností výborů by měl být omezen pouze za výjimečných okolností;
Calls for the Bureau, based on a proposal by the Quaestors, to look into ways of restricting unauthorised access to the levels on which its Members' offices are situated in Parliament's buildings, whereas access to committee rooms by the public should be limited only in exceptional circumstances;
9. souhlasí s definicí Komise, která za lobbování považuje „činnosti vykonávané s cílem ovlivnit formulování politiky a rozhodovací procesy orgánů EU“; domnívá se, že tato definice je v souladu s čl.
Welcomes the Commission's proposal for a more structured framework for the activities of the interest representatives as a part of the European Transparency Initiative;
11. v zásadě vítá návrh Komise zřídit „jedno registrační místo“, kde by se lobbisté mohli zaregistrovat u Komise i Parlamentu, a vyzývá k tomu, aby Rada, Komise a Parlament přijaly interinstitucionální dohodu o společném povinném rejstříku, který by platil ve všech orgánech a jehož součástí by byly úplné informace o finančních okolnostech, společný mechanismus pro vyřazení z rejstříku a společný etický kodex; připomíná však zásadní rozdíly mezi Radou, Komisí a Parlamentem jako orgány; vyhrazuje si proto právo zhodnotit konečný návrh Komise a teprve poté rozhodnout, zda ho podpoří či nikoli;
Welcomes in principle the Commission's proposal for a "one-stop shop" where lobbyists could register with both the Commission and Parliament and calls for an interinstitutional agreement on a common mandatory register between the Council, the Commission and Parliament that would be applicable in all institutions and include full financial disclosure, a common mechanism of expulsion from the register and a common code of ethical behaviour; recalls, however, the essential differences between the Council, the Commission and Parliament as institutions; reserves, therefore, the right to evaluate the Commission's proposal when it is finalised and, only then, to decide on whether or not to support it;
14. navrhuje, aby byla bezodkladně ustavena společná pracovní skupina složená ze zástupců Rady, komisařů a poslanců Evropského parlamentu jmenovaných Konferencí předsedů, která by do konce roku 2008 vyhodnotila dopady společného rejstříku všech lobbistů, kteří chtějí mít přístup do Rady, Komise nebo Parlamentu, a vypracovala společný etický kodex; pověřuje generálního tajemníka, aby provedl příslušné kroky;
Proposes that a joint working group of Council representatives, Commissioners and Members of the European Parliament, appointed by the Conference of Presidents, will be set up promptly, with the aim of considering, by the end of the year 2008, the implications of a common register for all lobbyists who wish to have access to the Council, to the Commission or to Parliament and the elaboration of a Common Code of Conduct; instructs its Secretary General to take the appropriate steps;
16. bere na vědomí rozhodnutí Komise začít s dobrovolnou registrací a po roce fungování systém vyhodnotit, obává se však, že čistě dobrovolný systém umožní méně zodpovědným lobistům, aby se plnění svých povinností vyhýbali; vyzývá všechny tři orgány, aby nejpozději do tří let poté, co vstoupí v platnost společný rejstřík, pravidla pro činnost lobbistů znovu posoudily a vyhodnotily, zda změněný systém zajišťuje potřebnou transparentnost lobbistické činnosti; je mu znám právní základ povinného rejstříku stanovený Lisabonskou smlouvou a hodlá do té doby spolupracovat s ostatními orgány prostřednictvím interinstitucionální dohody na základě stávajících rejstříků; domnívá se, že pro lobbisty, kteří chtějí mít do orgánů přístup pravidelně, jak je tomu de facto již dnes v Parlamentu, by registrace měla být povinná;
Notes the Commission's decision to start with a voluntary register and to evaluate the system after one year, but is concerned that a purely voluntary system will allow less responsible lobbyists to avoid compliance; calls on the three institutions to review the rules governing the activities of lobbyists at the latest three years after a common register enters into force, in order to evaluate if the changed system is achieving the necessary transparency on lobbyists' activities; is aware of the legal basis for a mandatory register provided by the Treaty of Lisbon and decides in the meantime to cooperate with the institutions by way of an interinstitutional agreement on the basis of the existing registers; considers that mandatory registration should be a requirement for lobbyists who wish to have regular access to the institutions, as is already de facto the case in Parliament;
20. zdůrazňuje, že by měl rejstřík obsahovat samostatné kategorie, do nichž by byli lobbisté zařazováni podle druhu zájmů, které zastupují (např. profesní sdružení, zástupci firem, odbory, organizace zaměstnavatelů, právnické kanceláře, nevládní organizace atd.);
Stresses that the register should contain separate categories in which lobbyists should be registered according to the type of interests they represent (e.g. professional associations, company representatives, trade unions, employers' organisations, lawyers' offices, NGOs, etc.);
– obrat profesionálních poradenských firem a právnických kanceláří související s lobbováním u institucí EU a poměrný podíl jednotlivých klientů na tomto obratu,
– the turnover of professional consultancies and law firms attributable to lobbying the EU institutions, as well as the relative weight of their major clients;
– odhad nákladů na činnost podnikových lobbistů a obchodních sdružení souvisejících s přímým lobbováním u orgánů EU,
– an estimate of the costs associated with direct lobbying of the EU institutions incurred by in-house lobbyists and trade associations;
– celkový rozpočet nevládních organizací a skupin odborníků a přehled hlavních zdrojů jejich financování;
– the overall budget and breakdown of the main sources of funding of NGOs and think-tanks;
Základním předpokladem legitimity je transparentnost politických orgánů.
Transparency of political institutions is a prerequisite for legitimacy.
Mělo by být snadné zjistit, jak jsou rozhodnutí přijímána, jaké vlivy jsou v jejich pozadí a jak jsou rozdělovány zdroje, tj. peníze daňových poplatníků.
It should be easy to scrutinize how decisions are made, what are the influences behind them and finally how resources, i.e. taxpayer’s money, are allocated.
Pravidla lobbování jsou tak v konečném důsledku otázkou legitimity.
Therefore rules for lobbying are ultimately a question of legitimacy.
Odhaduje se, že v současné době je v Bruselu asi 15 000 lobbistů a 2 500 lobbistických organizací.
At the moment it is estimated that there are about 15000 lobbyists and 2500 lobby organisations in Brussels.
Podle počtu vydaných průkazů pro návštěvníky a krátkodobých průkazů ke vstupu působí v Evropském parlamentu přibližně 5000 lobbistů.
Counting permanent visitors’ badges and “express”-badges there are approximately 5000 lobbyists operating in the European Parliament.
Evropskou iniciativou pro transparentnost zahájila Komise diskusi o lobbování.
The Commission has opened discussions on lobbying by its European Transparency Initiative (ETI).
Hlavním záměrem tohoto návrhu je otevřeněji ukázat subjekty a způsoby ovlivňování působící v době, kdy orgány EU připravují a přijímají právní předpisy.
The main idea of this proposal is to lay out more openly the actors and influence channels operating when legislative acts are prepared and adopted by the EU institutions.
Komise navrhuje dobrovolnou registraci a kodex chování pro lobbisty.
The Commission proposes a voluntary register and a code of conduct for lobbyists.
Tato zpráva je reakcí na evropskou iniciativu pro transparentnost.
This report is a response to the Commission's ETI.
Od Evropského parlamentu jako spolutvůrce zákonů se očekává, že k problematice zastupování zájmových skupin zaujme rozhodný postoj.
The European Parliament is, as a co-legislator, expected to take a firm stance on interest representation in the EU.
Historie pravidel lobbování v Evropském parlamentu
History of lobby-rules in the European Parliament
Lobbování je dlouhou dobu sporným bodem parlamentních diskusí.
Lobbying has been a long-standing and contentious issue in Parliamentary debates.
Názory a tradice se v 27 členských státech velmi liší.
Positions vary widely and traditions in the 27 Member States are diverse.
Ve většině členských států neexistují vůbec žádné předpisy, které by upravovaly způsob jednání s těmito skupinami na parlamentní nebo vládní úrovni.
In the majority of Member States there are no provisions at all for dealing with these groups at the parliamentary or governmental level.
Lobbista v USA musí oproti tomu prostudovat téměř 600 stran pokynů, aby vše správně pochopil.
On the other hand, in the US a lobbyist needs to read through almost 600 page manual to get everything right.
V každém případě panuje v současné době široká shoda v tom, že zájmové skupiny jsou pro zákonodárce EU cenným zdrojem odborných znalostí.
Be as it may, today there is a large consensus that interest groups provide valuable expertise to EU law-making authorities.
Parlament byl prvním orgánem EU, který se začal zabývat otázkou rostoucího počtu zájmových skupin na úrovni EU, a zejména důsledky tohoto vývoje pro legislativní proces.
The Parliament was the first European institution to address the phenomenon of an increasing number of interest groups at European level and especially about the consequences of this evolution for the legislative process.
První otázka k písemnému zodpovězení, která se týkala zavedení případné regulace lobbování, byla předložena v roce 1989.
A first written question concerning the establishment of a potential regulation of lobbying activities was presented in 1989.
V roce 1991 vypracoval Výbor pro jednací řád, ověřování pověřovacích listin a imunity zprávu, která obsahovala návrhy na vytvoření kodexu chování a rejstříku pro lobbisty.
In 1991, the Committee on the rules of procedure, the verification of the credentials and immunities drafted a report with proposals for a code of conduct and a register of lobbyists.
Návrhy ale nebyly po velmi složitých diskusích ve výborech postoupeny do pléna.
However, after very difficult Committee debates the proposals were not submitted to the Plenary.
Po volbách do Evropského parlamentu v roce 1994 byla diskuse o lobbování obnovena.
After the European elections of 1994 the debate on lobbies’ regulation resumed.
Další zpráva téhož výboru se vyhnula terminologickým sporům a použila dobrovolnou definici zájmových skupin, která vzešla z jejich středu.
Another report of the same Committee avoided terminological conflicts and relied on a voluntary self-definition of interest groups.
Návrhy předpisů byly méně omezující a byly považovány za mnohem vstřícnější k lobbování než návrhy ve zprávě z roku 1993.
Regulatory proposals were less constraining and considered more open to lobbying than those of the 1993 report.
Zrodila se myšlenka rejstříku, v němž by zástupci zájmových skupin zveřejňovali svou činnost a zájmy.
The idea of a register, where interest representatives had to make their activities and interests public was born.
Zástupci zájmových skupin měli za registraci platit poplatek, dodržovat kodex chování a rejstřík podepsat.
Interest representatives were supposed to pay fees for their registration, to respect a code of conduct and to sign the register.
Získali za to průkaz a přístup do některých částí Evropského parlamentu a k některým jeho dokumentům.
In return, they obtained a pass and access to parts of the EP and to its documents.
Na plenárním zasedání v lednu 1996 byla zpráva značně změněna a vrácena zpět do výboru.
In January 1996 the report was heavily amended in the plenary session and then referred back to the Committee.
Kompromisu bylo dosaženo v červenci 1996.
In July 1996, a compromise was found.
Pokud jde o finanční zájmy, každý poslanec musí učinit podrobné prohlášení o svých profesionálních aktivitách.
With regard to financial interests, each MEP is now required to make a detailed declaration of his professional activities.
Při výkonu svých povinností nesmějí poslanci přijímat žádné dary ani výhody.
MEPs have to refrain from accepting any gift or benefit in the performance of their duties.
Registrovaní asistenti musí učinit prohlášení o veškerých dalších placených činnostech.
Registered assistants also have to make a declaration of any other paid activities.
Tato pravidla byla doplněna do jednacího řádu (článek 9 a přílohy I a IX).
These rules were added to Parliament's Rules of Procedure (Art. 9 and Annexes I and IX).
Později byly učiněny další praktické kroky týkající se zveřejňování některých z těchto informací na internetové stránce Parlamentu.
Further practical steps were taken later concerning the publication of some of this information on Parliament's webpage.
V současné době jsou dostupné seznamy registrovaných lobbistů, prohlášení poslanců EP o finančních zájmech a seznamy registrovaných asistentů.
Today lists of registered lobbyists, of MEPs declarations of financial interests and of registered assistants are available.
Návrhy zpravodaje
Proposals by the rapporteur
V rámci přípravy na tuto zprávu uspořádal Výbor pro ústavní záležitosti dne 8. října 2007 seminář o lobbování v Evropské unii, aby získal přehled o současné situaci v zastupování zájmových skupin a reakci zainteresovaných stran na evropskou iniciativu pro transparentnost, kterou předložila Komise.
As a preparation for this report the Committee on Constitutional Affairs organised a workshop on lobbying the European Union on 8 October 2007 in order to survey the present situation of interest representation and to obtain responses from stakeholders to the Commission's ETI.
Během tohoto procesu zpravodaj stanovil tyto základní otázky, kterými by se zpráva měla zabývat:
During the process the rapporteur has identified the following essential questions to be addressed in the report:
Jak by měl být lobbista definován?
How should a lobbyist be defined?
Lobbování bylo Komisí definováno jako „činnosti vykonávané s cílem ovlivnit formulování politiky a rozhodovací procesy evropských orgánů“.
The Commission defines lobbying as “activities carried out with the objective of influencing the policy formulation and decision-making processes of the European institutions.”
To je v souladu s článkem 4 jednacího řádu Evropského parlamentu, který definuje lobbisty jako „osoby, které chtějí často vstupovat do parlamentních prostor za účelem informování poslanců v rámci jejich mandátu v jejich vlastním zájmu nebo v zájmu třetích stran“.
This is in line with article 9(4) in the Rules of Procedure of the European Parliament defining lobbyists as "persons who wish to enter Parliament's premises frequently with a view to supplying information to Members within the framework of their parliamentary mandate in their own interests or those of third parties".
Zpravodaj se domnívá, že by se neměl dělat zásadní rozdíl mezi tím, zda se na Parlament obrací zástupci průmyslu nebo environmentalisté, zda jsou zastupovány zájmy výrobců nebo spotřebitelů nebo zda do dialogu s poslanci EP vstupují soukromé nebo veřejné subjekty.
The rapporteur is of the opinion that no essential differences are to be made according to whether industrialists or environmentalists are approaching the Parliament, whether producers' or consumers' interests are represented or whether private or public actors are engaged in a dialogue with MEPs.
Kromě toho je třeba za lobbisty pokládat i právnické firmy, které se snaží ovlivnit budoucí právní předpisy, přičemž nevystupují jako právní zástupci v soudních případech.
In addition, when law firms are engaged in influencing future law, not representing court cases, they are to be considered as lobbyists.
Do jaké míry by měly být poskytovány finanční informace?
To what extent should there be financial disclosure?
Podle Komise lze z finančních informací zjistit vliv zájmových skupin.
According to the Commission, financial information is indicative on the influence of interest groups.
Komise došla k závěru, že je nezbytné a přiměřené vyžadovat od registrujících se subjektů, aby uvedly příslušné rozpočtové údaje a přehled nejvýznamnějších zákazníků a/nebo zdrojů financování.
The Commission has concluded that it is necessary and proportionate to request registrants to declare relevant budget figures and an aggregate breakdown on major clients and/or funding sources.
Hlavním cílem těchto informací je zajistit, aby osoby přijímající rozhodnutí i široká veřejnost mohly zjistit a posoudit velikost nejvýznamnějších hybných sil, které stojí za určitou lobbistickou činností.
The main objective of this information is to ensure that decision-makers and the general public can identify and assess the strength of the most important driving forces behind a given lobbying activity.
Komise požaduje tyto údaje:
The Commission requires the following:
– obrat profesionálních poradenských firem a právnických firem související s lobbováním u orgánů EU a poměrný podíl největších klientů na tomto obratu,
– for professional consultancies and law firms the turnover linked to lobbying EU institutions, as well as the relative weight of major clients;
– odhad nákladů podnikových lobbistů a obchodních sdružení souvisejících s přímým lobbováním v orgánech EU,
– for "in-house" lobbyists and trade associations an estimate of the cost associated to direct lobbying of EU institutions;
– celkový rozpočet nevládních organizací a expertních skupin (think-tanků) a přehled hlavních zdrojů jejich financování.
– for NGOs and think-tanks the overall budget and a breakdown of their main sources of funding.
Informace budou ještě upřesněny, až Komise předloží beta verzi rozhraní své databáze a podrobnější informace o požadovaných údajích.
Details are yet to be clarified when the Commission presents a beta-version of its data base interface and more explicit information on the required data.
Navíc finanční údaje navíc nejsou vždy tím nejlepším způsobem pro poskytování informací o rozsahu činnosti lobbistů.
Furthermore, financial figures are not always the best way to give information on the scale of lobbying activity.
Ještě je třeba získat jednoznačnou odpověď na otázku, jaké informace jsou užitečné k posouzení vnějších vlivů na legislativní proces a jak je lze získat bez porušení legitimních pravidel důvěrnosti nebo nadměrně zatěžujících administrativních postupů.
The questions yet to be answered in a clear way are what information is useful to assess external influences on the legislative process and how they can be acquired without breaking legitimate confidentiality rules or overly burdensome administrative procedures.
Měl by mít Evropský parlament společný rejstřík s Komisí?
Should the European Parliament have a common register with the Commission?
Komise požaduje společný rejstřík Komise a Parlamentu.
The Commission calls for a common register between the Commission and the Parliament.
Zpravodaj se domnívá, že na ně veřejnost pohlíží jako na jeden orgán.
The rapporteur considers that from the public point-of-view the institutions are seen as one.
Také všechny zainteresované subjekty si přejí, aby měly jedno registrační místo.
Also all the stakeholders wish to have a “one-stop-shop”.
I když se orgány v zásadních věcech liší a mohou mít nakonec na lobbisty rozdílné požadavky, např. pokud jde o poskytování finančních informací, lze tuto otázku považovat za administrativní.
Although the institutions have essential differences and might end up with different requirements for lobbyists, for example on financial disclosure, the question should be seen as administrative.
Proto zpravodaj navrhuje společnou pracovní skupinu, která by posoudila důsledky společného rejstříku.
Therefore the rapporteur proposes a joint working group to consider the implications of a common register.
Měla by být registrace zájmových skupin dobrovolná nebo povinná?
Should the register of interest groups be voluntary or mandatory?
Právní služba Parlamentu se domnívá, že současný rejstřík Parlamentu je de facto povinný, protože registrace je spojena s fyzickým přístupem do parlamentních prostor.
The Parliament's legal service considers the Parliament's present register de facto mandatory, because registration is linked to physical access to the Parliament premises.
Zpravodaj s touto analýzou souhlasí.
The rapporteur agrees with this analysis.
Pro pravidelné lobbování v Parlamentu je potřeba vstupní průkaz.
To lobby regularly in the Parliament you need a badge.
Pro obdržení vstupního průkazu je třeba se registrovat.
In order to get a badge you have to register.
Proto Komise naléhavě požaduje společný rejstřík.
This is also why the Commission urges for a common register.
Vstupní průkaz představuje velkou motivaci pro to, aby se osoby registrovaly.
The badge is a strong incentive to register.