natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pro občany Evropské unie, kteří žijí ve třetím státě, může být kromě toho obtížné nalézt příslušný soud pro věci týkající se rozvodu a dále nechat uznat ve svých zemích původu rozsudek o rozvodu vydaný ve třetím státě.
Furthermore, Community citizens resident in a non-EU country may have difficulty in finding a jurisdiction which is competent to deal with divorce and in securing recognition in their respective countries of origin of a divorce settlement granted in a non-EU country.
Návrh Komise je zaměřen na omezení rizik a nápravu nedostatků zvláště tím, že zavádí pro obě strany možnost vybrat si na základě společné dohody příslušný soud a právo rozhodné.
The purpose of a Commission proposal is to limit the above risks and to compensate for the above shortcomings, in particular by making it possible for the parties to choose by common agreement the competent jurisdiction and the applicable law.
Volba příslušného soudu
Choice of Jurisdiction
Článkem 3a se zavádí pro manžele možnost určit na základě společné dohody příslušný soud pro své rozvodové řízení.
Article 3a makes it possible for spouses to designate by common agreement the competent jurisdiction in their divorce procedure.
Stranám poskytuje výhodu vyššího stupně autonomie a možnosti svobodně se obrátit podle určitých kritérií příslušnosti na soud, ke kterému mají nejbližší vztah.
It has the undoubted advantage of increasing the parties’ degree of autonomy and enabling them to seise freely (in accordance with certain competence criteria) the jurisdiction with which they have the most links.
Jako zpravodajka nicméně navrhuji doplnit článek 7 a , který řeší situace, ve kterých se podle kritérií článků 3, 3a a 7 nařízení příslušný soud nachází v členském státě, jehož právo neobsahuje ustanovení pro rozvod nebo neuznává existenci či platnost dotčeného manželství.
However, your rapporteur is proposing to add Article 7a, which governs situations in which (pursuant to the Article 3, 3a and 7 criteria) the jurisdiction assigned has no provision for divorce or does not recognise the existence or validity of the marriage in question.
Volba rozhodného práva
Choice of applicable law
Článek 20 a představuje novinku, neboť poprvé zavádí možnost, aby manželé určili na základě společné dohody rozhodné právo pro své rozvodové řízení.
Article 20a constitutes an innovation in that for the first time, it allows the spouses to designate by common agreement the law applicable in their divorce procedure.
Jako zpravodajka se domnívám, že je logické umožnit manželům také výběr práva státu obvyklého bydliště manželů, ve kterém mají bydliště v době uzavření dohody, jakož i práva státu, ve kterém bylo manželství uzavřeno.
According to the rapporteur it makes sense to allow the possibility of choosing the law of the State in which the spouses have their habitual residence at the time when the agreement is concluded, and also the law of the State in which the marriage took place.
Skutečnost, že si články 20 a a 3, 3 a a 7 neodpovídají s ohledem na kritéria délky předepsané doby, je rovněž překvapující.
Furthermore, the lack of correspondence between Article 20a and Articles 3, 3a and 7 in terms of duration criteria may be questioned.
Zasvěcené rozhodnutí
Enlightened choice
Dále je nutné dbát na to, aby výběr stran byl zasvěcený, tedy aby oba manželé byli náležitě obeznámeni s konkrétními dopady své volby.
It then has to be ensured that the choice made by the parties is an enlightened one, i.e. that both spouses have been duly informed of the practical implications of their choice.
V tomto ohledu je třeba si položit otázku, jak co nejlépe zajistit, aby byly úplné a spolehlivé informace sděleny signatářům dohody o volbě příslušnosti před podpisem aktu.
In this regard, consideration needs to be given to the best way of ensuring that comprehensive reliable information is made available to the secretaries of the agreement on the assignment of competence before the act is signed.
Je rovněž důležité, aby byl přístup k informacím zajištěn nezávisle na finanční situaci každého z obou manželů.
Access to information must also be provided, irrespective of each spouse’s financial situation.
Poznamenejme ještě na tomto místě, že je důležité dohlížet na přesnou a úplnou informovanost obou manželů, co se týče důsledků výběru práva rozhodného v případě rozvodu, neboť právní normy v členských státech se podstatně liší v mnoha bodech, jako jsou důvody a formy rozvodu, podmínky jeho získání, nezbytná doba odloučení a jiné aspekty rozhodující pro řízení.
It must be ensured that both spouses receive comprehensive accurate information concerning the implications of their choice of jurisdiction and the law applicable to divorce, especially since the Member States’ laws differ considerably in a number of respects (such as the grounds for divorce, the forms which divorce takes, the terms and conditions for obtaining a divorce, the requisite separation period and other key aspects for the procedure).
Jelikož právo není neměnné, je kromě toho možné, že dohoda o právu rozhodném podepsaná v určitou chvíli již nemusí odpovídat legitimním očekáváním stran v době, kdy by mělo nabýt účinku, neboť mezitím došlo ke změně právních předpisů daného státu.
Furthermore, since laws do change, it may be that an agreement designating the applicable law which was signed at a given moment no longer meets the legitimate expectations of the parties at the time at which it should deploy its effects, since the legislation of the Member State in question has in the meantime been amended.
Jako zpravodajka navrhuji zavést mechanismus, na jehož základě by Komise zodpovídala za internetový veřejný informační systém, který by fungoval v rámci Evropské soudní sítě pro občanské a obchodní věci a v němž by každý mohl nalézt aktualizované informace týkající se zásadních aspektů vnitrostátních právních předpisů i předpisů Společenství.
The rapporteur is proposing a mechanism under which the Commission would be responsible for a public Internet-based information system (operating in connection with the European Judicial Network in civil and commercial matters), where anyone may find up-to-date information concerning the basic aspects of national and Community law.
Kromě toho je také nezbytné, aby soud, k němuž je návrh podán, věnoval náležitou pozornost významu zasvěcené volby obou manželů.
Furthermore, the jurisdiction seised must realise how important an enlightened choice on the part of both spouses is.
(*) Postup s přidruženými výbory – článek 47 jednacího řádu
(*) Procedure with associated committees – Rule 47
Návrh Komise se týká pouze stanovení soudní příslušnosti a práva rozhodného v případě žádosti o rozvod nebo rozluky manželství.
The Commission proposal deals solely with the question of determining the applicable law and jurisdiction in the case of applications for divorce or separation.
Netýká se tudíž ani prohlášení manželství za neplatné ani nároku na výživné.
It does not, therefore, cover marriage annulment or entitlement to maintenance.
Návrh má částečně změnit platné nařízení 2201/2003, jehož oblast působnosti je však širší, protože se týká i případů prohlášení manželství za neplatné, rodičovských povinností a uznávání soudních rozhodnutí v těchto věcech na mezistátní úrovni.
The proposal is presented as a partial amendment of existing Council Regulation (EC) No 2201/2003, whose scope is much broader, as it also covers grounds for marriage annulment, parental responsibility and the recognition of judgments in matrimonial matters in an interstate setting.
Projednávaný návrh se týká zejména tzv. mezinárodních sňatků, tj. sňatků, v nichž mají manželé různou státní příslušnost nebo bydliště v různých státech.
The proposal mainly relates to ‘international couples’, in other words spouses of different nationalities or who live in different Member States or in states of which they are not nationals.
Podle tohoto návrhu se tento vztah týká zejména místa bydliště.
Under the proposal, the main ‘connecting factor’ is residence.
Z toho vyplývá, že mají-li oba manželé stejnou státní příslušnost a vždy žili oba ve stejném státě, jehož jsou občany, nemají možnost volby a mohou se obracet pouze k soudům státu, v němž mají své bydliště, které budou uplatňovat zásadu lex loci , jež je totožná se zásadou lex fori.
It follows that, if both spouses have the same nationality and have both always lived in the state of which they are nationals, they have no other option than to apply to the courts of the state in which they live, which will apply the lex loci , in other words the lex fori .
Tento návrh se obecně jeví jako rozumný.
Overall, the proposal seems to be reasonable.
Je totiž v naprostém souladu s volným pohybem osob, který představuje jednu ze základních svobod, na níž spočívá budování společné Evropy, a s respektováním autonomie stran, které si proto mohou zvolit, pokud si to přejí, jakému soudu a jakému právu svěří rozvedení svého manželského svazku.
It is completely in tune with the free movement of persons, one of the fundamental freedoms on which the whole EU edifice is based, and upholds the principle of party autonomy by allowing parties to choose, if they wish, which courts and which law should govern the proceedings bringing their marriage to an end.
Navrhovatel nicméně trvá na tom, že některé aspekty projednávaného návrhu musí být upraveny, aby mohl být ještě účinnější.
However, your rapporteur considers that some changes should be made to the proposal in order to make it even more effective.
Především je třeba upřesnit, že strany si mohou zvolit pouze soudní příslušnost a právo jednoho členského státu, stejně jako obecněji podle zásady subsidiarity nemůže dotyčný návrh nutit orgány státu, který neuznává rozvod nebo neuznává tento typ manželství, aby je prohlásil za rozvedené.
First of all, it should be stipulated that the parties’ freedom of choice should be restricted to the courts and laws of other Member States, and that, more generally, in line with the principle of subsidiarity, the proposal cannot oblige the authorities of a state which makes no provision for divorce, or which does not recognise the type of marriage in question, to dissolve a marriage.
Mimo jiné mohou manželé podle návrhu Komise volit jakoukoli z možností soudní příslušnosti uvedených v článku 3 nařízení č. 2201/2003.
Furthermore, under the Commission proposal spouses may choose any of the forums listed in Article 3 of Regulation 2201/2003.
V tom případě je zbytečné přísnější kritérium podle článku 3a písm. b).
In this event, the more restrictive criterion set out in Article 3a(b) would be superfluous.
Technicky nejjednodušším řešením by bylo toto písmeno vypustit.
The simplest solution in technical terms would be to delete the whole of point (b).
Z návrhu nicméně vzniká dojem, že snahou Komise je stanovit vztah s lex fori v okamžiku, kdy strany mohou samostatně rozhodnout o příslušném soudu.
However, it seems from the proposal that the Commission’s intention is to establish a connection with the lex fori once the parties are given the possibility of deciding for themselves to which court they will apply.
Vyplývá to zjevně z písmene b).
This intention is indicated by point (b).
Pokud chceme toto písmeno zachovat a sladit jeho obsah s článkem 3 (rozšířit samostatnost stran), navrhuje zpravodaj celý článek 3a přepracovat.
To maintain point (b) while bringing it into line with the substance of Article 3 (by enhancing the parties’ autonomy), the rapporteur suggests that the whole of Article 3(a) should be reworded.
Pokud nebyla využita možnost volby příslušného soudu, zůstává přirozeně platným a použitelným článek 3
Obviously, Article 3 will remain valid and applicable where parties do not exercise their freedom to choose the competent court.
Manželé se mohou dohodnout, že soud nebo soudy členského státu budou mít příslušnost pro řízení, které je mezi nimi vedeno mezi ve věcech rozvodu nebo rozluky, a to za předpokladu, že mají úzkou vazbu s tímto členským státem z důvodu, že:
The spouses may agree that a court or the courts of a Member State are to have jurisdiction in a proceeding between them relating to divorce or legal separation provided they have a substantial connection with that Member State by virtue of the fact that
Manželé se mohou dohodnout, že soud nebo soudy členského státu mají příslušnost pro řízení ve věcech rozvodu nebo rozluky, a to za předpokladu, že jejich manželství má úzký vztah ke zvolenému členskému státu z důvodu, že
The spouses may agree that the courts of a Member State are to have jurisdiction in a proceeding between them relating to divorce or legal separation provided there is a substantial connection between their mar ria ge and the chosen Member State by virtue of the fact that
a) se uplatní kterákoliv z právních skutečností rozhodných pro určení příslušnosti soudu uvedených v článku 3 nebo
(a) any of the grounds of jurisdiction listed in Article 3 applies, or
a) manželé měli v tomto státě obvyklé bydliště nepřetržitě alespoň po dobu tří let, pokud tato doba neskončila dříve než tři roky před žádostí o rozvod nebo o rozluku nebo
(a) the spouses had their habitual residence in that State for a continuous period of at least three years, provided that period did not end more than three years before the application for a divorce or legal separation; or
b) je místem posledního společného obvyklého bydliště manželů po dobu minimálně tří let nebo
(b) it is the place of the spouses’ last common habitual residence for a minimum period of three years, or
b) v tomto státě se nachází poslední obvyklé bydliště manželů a odpůrce v něm žije ještě v okamžiku podání žádosti nebo
(b) the spouses’ last habitual residence was situated in that State, and the respondent is still residing there at the time the application is made; or
c) jeden z manželů je státním příslušníkem tohoto členského státu nebo v případě Spojeného království a Irska má v některém z těchto států své trvalé bydliště („domicile“).
(c) one of the spouses is a national of that Member State or, in the case of the United Kingdom and Ireland, has his or her “domicile” in the territory of one of the latter Member States .
c) navrhovatel má v tomto státě obvyklé a současné bydliště po dobu nejméně šesti měsíců za předpokladu, že je státním příslušníkem tohoto státu , nebo po dobu nejméně jednoho roku, pokud není státním příslušníkem tohoto státu , nebo v případě Spojeného království a Irska má v v některém z těchto států své trvalé bydliště („domicile“) ; nebo
(c) the applicant’s current habitual place of residence is in that State and he or she has resided there for a minimum period of six months if he or she is a national of that Member State or one year if he or she is not a national of that State , or, in the case of the United Kingdom and Ireland, the applicant has his or her “domicile” there; or
ca) jejich manželství bylo uzavřeno v tomto členském státě.
(ca) their mar ria ge took place in that Member State .
Změny provedené v článku 3 umožní lépe uspořádat hierarchii vztahových kritérií: dlouhý pobyt; byť i krátké bydliště, pokud se jedná o bydliště poslední a současně o stávající bydliště odpůrce; současné bydliště navrhovatele, němž určitou dobu žije; místo uzavření manželství.
Rewording Article 3a makes it possible to list the following criteria for connecting factors on a more rational basis: prolonged residence; residence, albeit brief, provided it is the last place of residence of the couple and the current place of residence of the respondent; the current residence of the applicant for some time past; the place where the marriage was celebrated.
Tímto způsobem se vyhneme rozporu mezi uvedenými kritérii i mezi těmito kritérii a článkem 3 nařízení, který se i nadále použije, pokud strany nedospějí k dohodě.
This avoids any conflict between the criteria in question, or between those criteria and Article 3 of the regulation, which will continue to apply in the absence of any agreement between the parties.
Dohodu o přenesení příslušnosti je možné uzavřít a změnit kdykoliv, nejpozději však do podání návrhu k soudu.
An agreement conferring jurisdiction may be concluded or altered at any time, but at the latest at the time the court is seised.
Má účinek až po soud posledního stupně.
It shall apply to every level of judicial proceeding.
Taková dohoda se učiní písemnou formou a musí být datována a podepsána oběma manželi.
The agreement shall be expressed in writing , dated and signed by both spouses.
Pokud právní předpisy členského státu, v němž má v okamžiku uzavření dohody obvyklé bydliště jeden z manželů, stanoví pro takové dohody další formální požadavky, tyto požadavky se splní.
If the law of the Member State in which one of the spouses has their habitual residence at the time the agreement is made provides for any additional formal requirements for such agreements, those requirements must be fulfilled.
Pokud je dohoda součástí manželské smlouvy, musí být splněny formální požadavky této manželské smlouvy.
If the agreement forms part of a mar ria ge contract, the formal requirements of that mar ria ge contract must be fulfilled.
Je vhodné upřesnit formální náležitosti dohody, upřesnit její dopady a zachovat obecná pravidla o příslušnost, pokud není uzavřena dohoda.
It is appropriate to clarify the formal requirements governing the agreement, stipulate its effects and maintain the general rules governing jurisdiction in the absence of agreement.
5a) Vkládá se nový článek, který zní:
(5a) The following article is inserted:
Pokud se soud, který je na základě tohoto nařízení příslušný, nachází v členském státě, jehož právní předpisy neobsahují ustanovení pro rozvod nebo neuznávají existenci či platnost dotčeného manželství, je soudní příslušnost přiznána:
When the competent jurisdiction under this Regulation is situated in a Member State whose law makes no provision for divorce or does not recognise the existence or validity of the mar ria ge in question, jurisdiction shall be allocated:
a) členskému státu, jehož státním příslušníkem je jeden z manželů, nebo
(a) to the Member State of the nationality of one of the spouses; or
b) členskému státu, ve kterém bylo manželství uzavřeno.“
(b) to the Member State in which the mar ria ge was celebrated.”
Členský stát nemůže být nucen k tomu, aby uznal za manželství, byť pouze za účelem jeho rozvodu, akt, který jako manželství neuznává právo tohoto členského státu.
A Member State cannot be required to recognise as mar ria ge, even for the sole purpose of its dissolution, an act that is not considered to be such by the law of that state.
Stejně tak by bylo v rozporu se zásadou subsidiarity ukládat soudci členského státu, jehož právní předpisy takový akt neznají, povinnost prohlásit manželství za rozvedené.
In the same way, it would be contrary to the principle of subsidiarity to impose on a judge in a Member State whose law does not provide for such an act the requirement to pronounce the divorce.
Mezinárodní pár má nicméně právo dosáhnout rozvodu alespoň u jednoho soudu v Unii, pokud má manželství určitý vztah k území Unie; v důsledku toho, pokud se strany nedohodnou, stane s automaticky příslušnou buď jurisdikce členské státu, jehož je jeden z manželů stáním příslušníkem, nebo jurisdikce členského státu, v němž bylo manželství uzavřeno.
Moreover, an international couple has the right to obtain a pronouncement of divorce by at least one EU judge if the mar ria ge has some connection with EU territory; accordingly, in the absence of a choice by the parties, the jurisdiction of the Member State of the nationality of one of the two spouses or in which the mar ria ge was celebrated should by default be competent.
Manželé se mohou dohodnout, že si ve věcech rozvodu a rozluky určí rozhodné právo.
The spouses may agree to designate the law applicable to divorce and legal separation .
Manželé se mohou dohodnout, že si určí některé z těchto rozhodných práv:
The spouses may agree to designate one of the following laws:
Manželé se mohou dohodnout, že si ve věcech rozvodu a rozluky určí rozhodné právo a zvolit je z členských států, jež mají vztah k jejich manželství ve smyslu článku 3a .
The spouses may agree to designate the law applicable to divorce and legal separation ; their choice shall be confined to the laws of the Member States having a substantial connection with the mar ria ge as specified in Article 3a.
a) právo státu posledního společného obvyklého bydliště manželů, pokud jeden z manželů má v tomto státě stále trvalé bydliště;
(a) the law of the State of the last common habitual residence of the spouses in so far as one of them still resides there;
b) právo státu, jehož je některý z manželů státním příslušníkem nebo v případě Spojeného království a Irska trvalé bydliště („domicile“) některého z manželů v jednom z těchto států;
(b) the law of the State of the nationality of either spouse, or, in the case of United Kingdom and Ireland , the “domicile” of either spouse;
c) právo státu, v němž manželé měli trvalé bydliště alespoň po dobu pěti let;
(c) the law of the State where the spouses have resided for at least five years;
d) právo členského státu, v němž se podává žádost o rozvod.
(d) the law of the Member State in which the application is lodged.
Zde uvedené kritérium je širší než návrh Komise, který vylučuje právo rozhodné místa bydliště buď pouze navrhovatele, nebo pouze odpůrce (i když se toto právo může stát použitelným na základě volby soudu v souladu s písm. d) článku 20a).
The criterion proposed here is broader than that put forward in the Commission proposal, which rules out the law of the place of residence of the applicant or respondent alone (even though that law could, in principle, become applicable by virtue of the choice of court, pursuant to Article 20a(b)) .
ČLÁNEK 1 BOD 7
ARTICLE 1 – POINT 7
Cílem pozměňovacího návrhu je zajistit, aby si vzájemně odpovídaly forma dohody, kterou se stanoví právo rozhodné, a forma volby práva rozhodného.
The amendment seeks to ensure that the formal requirements applying to the agreement designating the applicable law correspond to those applying to the choice of law.
V případě, že si strany nezvolí právo podle článku 20a, řídí se rozvod nebo rozluka právem členského státu v tomto pořadí :
In the absence of choice pursuant to Article 20a, divorce or legal separation shall be subject , in descending order, to the law of the Member State:
Přidružený(é) výbor(y) - datum oznámení na zasedání
Associated committee(s) – date announced in plenary
Výbor(y) požádaný(é) o stanovisko
Committees asked for opinion s
Náhradník(ci) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Substitute s present for the final vote
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 18. července 2007 o řešení problému nedostatku vody a sucha v Evropské unii (KOM(2007) 0414, dále jen „sdělení“),
– having regard to the Commission communication of 18 July 2007 entitled "Addressing the Challenges of Water Scarcity and Droughts in the European Union" ( COM(2007)0414 ) ("the Communication"),
L 327, 22.12.2000, s. 1. (dále jen: „rámcová směrnice o vodě“),
1 ("the WFD"),
– s ohledem na zprávu o posouzení dopadů a na studie připravené Ústavem pro evropskou environmentální politiku (IEEP) a Evropskou agenturou pro životní prostředí (EEA),
– having regard to the Impact Assessment Report and studies prepared by the Institute for European Environmental Policy (IEEP) and the European Environment Agency (EEA),
– s ohledem na své usnesení ze dne 4. září 2003 týkající se sdělení Komise o řízení vodních zdrojů v rozvojových zemích: priority pro rozvojovou spolupráci EU
– having regard to its resolution of 4 September 2003 on the Commission communication on water management in developing countries and priorities for EU development cooperation
C 297E, 7.12.2006, s.363. ,
OJ C 297E, 7.12.2006, p.363. ,
– s ohledem na zprávu Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin a stanoviska Výboru pro regionální rozvoj a Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova ( A6-0362/2008 ),
– having regard to the report of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety and the opinions of the Committee on Regional Development and the Committee on Agriculture ( A6‑0362/2008 ),