natgillin/translations-raw huggingface dataset:
o) zahájila dialog s USA o nové strategii EU a usilovala o mnohostrannost úlohy, kterou v této zemi pod záštitou OSN hraje mezinárodní společenství; podporovala snahy Iráku o častější a hlubší diskuze se sousedními státy Iráku, zejména s Íránem, Sýrií, Saudskou Arábií a Tureckem, o budoucnosti Iráku, bez ohledu na jakékoli další otázky zájmu, naléhavě žádala Turecko, aby respektovalo územní soudržnost Iráku a nereagovalo na teroristické útoky vojenskými zásahy na území Iráku; naléhavě žádala irácké orgány, aby neumožňovaly využívání území Iráku jakožto základny pro teroristické útoky proti Turecku;
o) to engage in a dialogue with the USA and seek enhanced multilateralisation of the role played by the international community in the country, by using the UN framework; to support the efforts of Iraq to increase the frequency and depth of discussions with its neighbours, namely Iran, Syria, Saudi Arabia and Turkey, about the future of Iraq, without prejudice to any other issue of concern; to urge Turkey to respect the territorial integrity of Iraq and not to react to terrorist actions through military actions on Iraqi territory; to urge the Iraqi authorities not to allow Iraqi territory to be used as a base for terrorist actions against Turkey;
2. zdůrazňuje závazek Parlamentu týkající se zásad a praxe parlamentní demokracie; připomíná iniciativu v rámci rozpočtu pro rok 2008 týkající se podpory budování demokracie společně s parlamenty třetích zemí, svůj závazek podpořit irácký zákonodárný sbor nabídkou pomoci při budování kapacity a vykonáváním své činnosti prostřednictvím svých zastoupení v Iráku vytvořených ad hoc za účelem podpory bilaterálních vztahů; rozhodl se tedy pomoci v dalším rozvoji iráckého zákonodárného sboru prostřednictvím:
Stresses Parliament's commitment to the principles and the practice of parliamentary democracy; recalls, therefore, its initiative in the 2008 Budget to support democracy-building with parliaments in third countries, its commitment to support actively the Iraqi Council of Representatives by offering assistance for capacity-building, and its work through the ad hoc delegation for Iraq in order to promote bilateral relations; resolves, therefore, to assist the further development of the Iraqi Council of Representatives by:
a) rozvoje iniciativ, které posílí kapacitu voleného iráckého zákonodárného sboru k naplnění jeho ústavní úlohy ve společnosti prostřednictvím řádných parlamentních postupů, účinných vztahů s výkonnou mocí a dosahem na voliče;
(a) developing initiatives that strengthen the capacity of elected Iraqi representatives to fulfil their constitutional role in society through good parliamentary practice, effective relations with the executive and constituency outreach;
b) podpory přenosu poznatků, pokud jde o účinnou státní správu, odbornou přípravu personálu, rozvoj plně funkční svěřenecké struktury, komplexní jednací postupy a transparentnost a odpovědnost orgánů;
(b) increasing the transfer of experience in effective administration, the training of professional staff, the development of a fully functional committee structure and comprehensive rules of procedures, and institutional transparency and accountability;
c) zajištění odbornosti při tvorbě právních předpisů, jaká je nezbytná pro účinné zavedení struktury federálního státu;
(c) providing the expertise in drafting legislation that is essential for the effective implementation of the federal state structure;
Doporučení Evropského parlamentu Radě se týká budoucnosti Iráku a další účasti EU na vývoji této země.
This recommendation of the European Parliament to the Council is about the future of Iraq and the future of the EU’s involvement in that country.
Přestože zpráva usiluje zejména o předložení konkrétních návrhů Radě, jak zlepšit situaci v samotném Iráku, při úvahách týkajících se účasti EU na vývoji této země se samozřejmě vychází z ponaučení z chyb v předchozích obdobích.
While the emphasis of this report therefore lies in addressing concrete proposals to the Council on how to improve the situation on the ground in Iraq, any reflection on the EU’s involvement in that country cannot avoid the lessons learned from the mistakes of the past.
Irák od roku 2003
Iraq since 2003
Invaze do Iráku představuje od roku 2003 strategickou a humanitární pohromu.
The 2003 invasion of Iraq has been a strategic and humanitarian disaster.
Bez ohledu na různá odůvodnění, která pro vstup do války v březnu 2003 předložily Spojené státy a jejich spojenci, skutečné výsledky bohužel nesplnily naivní a nezodpovědné předválečné předpoklady ve většině oblastí, ne-li ve všech.
Independently of the various justifications used by the US and its allies to go to war in March 2003, the actual outcome has unfortunately disappointed the naively and irresponsibly optimistic pre-war predictions in most, if not all, areas.
Z hlediska strategického ohrozila invaze jednotu Iráku; vedla ke vzniku rozsáhlého cvičného prostoru pro teroristické organizace (konkrétně hnutí Al Kajda), jehož rozsah lze je srovnatelný pouze s Afghánistánem v 80. a 90. letech; odstranila hlavní překážky, které bránily tendencím Iránu získat si nadvládu v této oblasti; posloužila jako zdroj inspirace pro projevy a pravděpodobně i činy islámského extremismu v celosvětovém měřítku; a především nejspíš oslabila schopnost demokratických hnutí na Blízkém východě prosazovat mírové, postupné a udržitelné politické a hospodářské změny v příslušných zemích.
Strategically, the invasion has endangered Iraqi unity; it has created a vast training ground for terrorist organisations (namely Al Qaeda), on a scale only comparable to Afghanistan in the 1980s and 1990s; it has removed one of the major barriers to Iran’s aspirations for regional hegemony; it has served as a source of inspiration for extremist Islamist discourse, and probably practice, on a global scale; and, perhaps above all, it has weakened the ability of democratic movements in the Middle East to promote peaceful, gradual and sustainable political and economic change in their respective countries.
Z hlediska humanitárního je výsledek invaze z roku 2003 ještě spornější.
On the humanitarian level the outcome of the 2003 invasion is even more questionable.
Odhady obětí se výrazně liší, od 77 757 až 84 705
Estimates of casualties vary wildly, from between 77.757 to 84.705
Údaje o počtu mrtvých v Iráku Iraqi Body Count z 1. prosince 2007 civilních obětí, více než 100 000 až 150 000
Numbers from the Iraqi Body Count as of December 1, 2007. civilian casualties, over 100.000 to 150.000
Údaje Ministerstva zdravotnictví v Iráku z listopadu 2006. obětí na životech v důsledku války (civilních i necivilních), včetně obětí zločineckých skupin, až po 392 979 až 942 636 úmrtí mezi Iráčany v důsledku invaze v roce 2003 a následné okupace, což zahrnuje také oběti v důsledku větší nefunkčnosti zákonů, zničené infrastruktury a horší úrovně zdravotní péče
Numbers of the Iraqi Health Ministry, November 2006. of war-related deaths (civilian and non-civilian), including deaths from criminal gangs, to between 392,979 to 942,636 excess Iraqi deaths linked to the 2003 invasion and subsequent occupation, which include casualties due to increased lawlessness, degraded infrastructure and poorer healthcare
Údaje z nejnovější studie lékařského žurnálu The Lancet z řijna 2006. .
Numbers of the latest study by the medical journal The Lancet , October 2006. .
V době, kdy byla napsána tato zpráva, zahynulo v Iráku 3880 vojáků USA.
At the time of writing 3880 US soldiers have died in Iraq.
Mnohem horší než tento morbidní výčet je připuštění skutečnosti, že válka v roce 2003 a následný chaos a násilí jen znovu a velmi výrazně posílily kolektivní trauma společnosti, která již předtím trpěla následky desetiletí trvající války, diktatury a sankcí.
More important than an exercise in morbid accountability is the acknowledgement that the 2003 war and the subsequent chaos and violence have added a new and thick layer of collective trauma to a society already suffering from the consequences of decades of war, dictatorship and sanctions.
Přestože odstranění režimu Saddáma Husejna je samo o sobě pozitivní, je třeba, aby se na něj, ale i na další vývoj, ke kterému došlo v důsledku invaze v roce 2003 - především v oblasti demokratického a ústavního pořádku -pohlíželo pouze jako na část rovnice, jejíž celkový výsledek vedl ke zhoršení situace v Iráku.
While the removal of the Saddam regime is in itself a positive development, it, and other laudable spin-offs of the 2003 invasion – namely in the field of democracy and constitutional order – have to be seen as just parts of an equation that overall has most probably left the Iraqis worse off than they were.
Nejvíce znepokojujícím důkazem je míra, v jaké Iráčané prchají ze svých domovů.
The most disturbing proof for this is the degree to which Iraqis are voting with their feet.
Z celkového počtu 27 milionů obyvatel více než dva miliony Iráčanů patří mezi vnitřně vysídlené osoby, které opustily své domovy zejména v důsledku pokračujícího násilí, další dva miliony obyvatel opustily zemi a jsou nyní uprchlíky především v sousedním Jordánsku a v Sýrii.
Out of a total population of around 27 million, over 2 million Iraqis are IDPs, having left their homes mostly as a result of the ongoing violence and another 2 million have left the country and are now refugees, mostly in neighbouring Jordan and Syria.
200 000 iráckých uprchlíků se nachází v Evropě.
There are 200.000 Iraqi refugees in Europe.
Uprchlická krize způsobila velký odliv mozků, který ve velké míře ovlivňuje kdysi prosperující a vzdělanou iráckou střední vrstvu.
The refugee crisis has caused a considerable brain drain, disproportionately affecting the once prosperous and educated Iraqi middle class.
Podle údajů agentury UNAMI a dalších agentur OSN opustilo některé nemocnice až 80 % lékařů; v závislosti na regionu bylo zavřeno 30 až 70 % škol; 70 % obyvatel nemá odpovídající přístup k pitné vodě a 81 % nemá přístup k účinně fungujícím zdravotnickým zařízením; 23 % dětí trpí chronickou podvýživou.
According to UNAMI and other UN agencies, in some hospitals, 80% of medical doctors have left; depending on the region, 30% to 70% of the schools have closed; 70% of the population lack access to adequate water supply and 81% have no access to effective sanitation; chronic child malnutrition stands at 23%.
Nezaměstnanost je zcela mimo kontrolu: podle agentury UNAMI v současné době odpovídá 80 % a více než polovina obyvatelstva žije z méně než jednoho dolaru denně.
Unemployment is still rampant: according to UNAMI it stands at over 80%, while over half the population lives on less than $1/day.
Přestože tyto výsledky mají své kořeny v dlouhodobém úpadku iráckého hospodářství přetrvávajícího od 80. let v důsledku války, sankcí, diktatury a korupce, vývoj po roce 2003 již špatnou situaci buď ještě zhoršil, nebo prostě nedokázal řešit nejnaléhavější bezpečnostní a rozvojové problémy, se kterými se Irák potýká.
While these numbers have their roots in the long decline of the Iraqi economy since the 1980s due to war, sanctions, dictatorship and mismanagement, post-2003 developments either made a bad situation worse, or have simply failed to address Iraq’s most pressing security and developmental challenges.
Evropa a Irák
Europe and Iraq
Válka v roce 2003 Evropu rozdělila.
The 2003 war divided Europe.
Některé členské státy Evropské unie (EU) přijaly politické rozhodnutí podpořit Spojené státy v jejich rozhodnutí neprodleně vstoupit do války, aby údajně bránily svět před zbraněmi hromadného ničení Sadáma Husajna.
Some Member States of the European Union (EU) took a political decision to support the United States in its decision to rush to war to supposedly defend the world from Saddam’s weapons of mass destruction.
Jednota EU na mezinárodní scéně se stala jednou z obětí tohoto rozhodnutí.
The unity of the EU on the international stage was one of the casualties of this fateful decision.
Následkem této nejednotnosti EU v roce 2003 byla ohrožena úloha EU při obnově Iráku.
The legacy of the 2003 disunity has plagued the EU’s potential role in the reconstruction of Iraq.
Od roku 2003 vyčlenila Evropská komise jako doplněk k příspěvkům pocházejícím od členských států asi 818 milionů EUR na obnovu Iráku.
The EC has committed around €818 million to Iraqi reconstruction since 2003, in addition to the contributions coming from member states.
Přesto však EU neodkázala výrazně zlepšit situaci v této zemi.
But the EU has not been successful in substantially improving the situation on the ground.
Je pravda, že EU nebyla jediným poskytovatelem pomoci, jehož prostředky přidělené na obnovu Iráku vedly k neuspokojivě nízkým výsledkům.
It is true that it has not been the only donor whose contributions for Iraqi reconstruction have produced disappointingly few results.
Přesto toto doporučení obhajuje myšlenku, že Evropa by mohla přispívat lépe a ve větší míře, zejména intenzivnějším zapojením do dialogu s iráckými orgány a zástupci občanské společností, kdyby rozšířila své zastoupení přímo na místě a hledala kreativnější způsoby, jak využít svých zdrojů.
However, this recommendation argues that Europe can do much more and much better, namely by engaging more intensively with Iraqi institutions, and civil society actors by considerably expanding its presence on the ground and by finding more creative ways to use its resources.
Toto doporučení Radě zaujímá stejný obecný přístup jako usnesení EP o Evropské unii a Iráku – Rámec pro zapojení ze dne 16. července 2005
This recommendation to the Council will follow the same basic approach of the EP’s resolution on the European Union and Iraq – A Framework for Engagement
P6_TA(2005)0288 . , a sice, že úlohu EU v Iráku musí určovat „potřeba odpoutat se od minulých událostí a dívat se do budoucnosti“ a „morální a politická povinnost mezinárodního společenství“ pomoci iráckému lidu.
P6_TA(2005)0288 . of 6 July 2005, namely that the EU’s role in Iraq has to be guided by the “ need to move on from past events and to look towards the future ” and by the “ moral and political duty ” of the “ international community ” to help the people of Iraq.
Jako všeobecný rámec pro účast EU na vývoji Iráku jsou v tomto doporučení použity rezoluce Bezpečnostní rady OSN.
In this recommendation, UN Security Council resolutions on Iraq provide the overarching framework for the EU’s involvement in Iraq.
Rezoluce Bezpečnostní rady OSN 1770 , která výrazně rozšiřuje mandát mise OSN na pomoc Iráku (UNAMI) zdůrazňuje „význam stability a bezpečnosti v Iráku pro Iráčany, region a mezinárodní společenství“ a dále zdůrazňuje, „že je důležité pokračovat v regionální a mezinárodní pomoci na rozvoj Iráku“ .
UNSC Resolution 1770 , which considerably expands the United Nations Assistance Mission for Iraq’s (UNAMI) mandate, emphasizes “ the importance of the stability and the security of Iraq for the people of Iraq , the region and the international community ” and it underscores “ the importance of continued regional and international support for Iraq ’s development ”.
Evropská unie jako celosvětový činitel s vlastními zájmy a odpovědností nemůže a nesmí zůstat netečná ke krizi, která v Iráku probíhá, neboť tato země je velice důležitá pro regionální, celosvětovou a samozřejmě i evropskou bezpečnost.
The EU, as a global actor with its own interests and responsibilities, cannot and must not ignore the crisis unfolding in Iraq: the country is vital for regional, global and of course European security.
Stávající doporučení vychází z předpokladu, že EU má k dispozici řadu finančních a politických nástrojů, které je možné užitečným způsobem využít na podporu konečného výsledku bezpečného, jednotného, prosperujícího a demokratického Iráku, který respektuje lidská práva, chrání své menšiny a přispívá k lepší stabilitě na Střením východě.
This recommendation is based on the assumption that the EU has at its disposal a host of financial and political resources that can be usefully used to promote the final outcome of a safe, stable, unified, prosperous and democratic Iraq that upholds human rights, protects its minorities and contributes to a more stable Middle East.
Význam efektivnosti, transparentnosti a viditelnosti
The importance of effectiveness, transparency and visibility
Evropský parlament již mnohokrát vyjádřil svou nespokojenost s využitím multilaterálních svěřeneckých fondů pro přidělování finančních prostředků EU.
The European Parliament has on many occasions expressed its dissatisfaction with the use of multilateral trust funds as a way to channel EC funding.
Tyto fondy nejsou spravovány EU a je nemožné přesněji sledovat, jakým způsobem jsou tyto finance využity v praxi.
These types of funds are not administered by the EU and it is impossible to track the way they are spent on the ground with any kind of precision.
Konkrétně v případě Iráku vyvolalo obavy s ohledem na transparentnost, efektivitu a viditelnost využití Mezinárodního fondu pro obnovu Iráku, který je používán jako hlavní prostředek přidělování finančních prostředků Společenství.
In the particular case of Iraq, the use of the International Reconstruction Fund Facility for Iraq (IRFFI) as the main conduit for Community funds has raised concerns in the European Parliament about transparency, effectiveness and visibility.
Obzvlášť rozsáhlé obavy vystaly v souvislosti se svěřeneckým fondem Světové banky, který tvoří jednu ze součástí fondu IRFFI.
These concerns have been particularly acute about the World Bank Iraq Trust Fund, which is one of the components of the IRFFI.
Již ve svém usnesení o Iráku
Already in its 2005 resolution on Iraq
P6_TA(2005)0288 . z roku 2005 Evropský parlament vyjádřil své překvapení nad skutečností, že „spravuje finanční prostředky poskytnuté na rekonstrukci částečně World Bank Trust, a nikoli v úplnosti OSN“ a zdůrazňuje, že „World Bank Trust dosud vynaložil pouze nepatrnou část shromážděných prostředků“ .
P6_TA(2005)0288 . , the European Parliament expresses its surprise about the fact that “ the funds allocated to reconstruction are being partly administered by the World Bank and not entirely by the United Nations ”, and underlines that “ to date, the World Bank Trust has only utilised a minute proportion of the funds set aside. ”
Stanovisko Výboru pro zahraniční záležitosti o návrhu souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2006 (C6-0000/2005 – 2005/2001 (BUD))
The Opinion of the Foreign Affairs Committee on the draft general budget for the European Union for the financial year 2006 (C6-0000/2005 – 2005/2001 (BUD))
PE 360.281v02-00. je ještě jednoznačnější a „ požaduje proto, aby již nebyly do Světové banky směřovány žádné další finanční prostředky“ .
PE 360.281v02-00. is even more explicit and “ requests… that no further funding be channelled to the World Bank. ”
Neschopnost Komise poskytovat Evropskému parlamentu údaje o tom, jak jsou využívány evropské finanční prostředky, vedla při schvalování konečné podoby rozpočtu na rok 2008 k rozhodnutí zapsat 20 % prostředků na závazky z rozpočtové položky 19.10.03 (Spolupráce s rozvojovými zeměmi Středního východu) do rezervy.
The Commission’s inability to provide the European Parliament with data on how European resources are being spent led to the decision to enter 20% of commitment appropriations on budget line 19.10.03 (DCI Middle East) in reserve, in the context of the final adoption of the 2008 Budget.
Podmínkou pro uvolnění finančních prostředků z rezervy bylo, aby Evropská komise „předložila podrobný přehled využívání finančních prostředků (v letech 2006, 2007 a prostředků plánovaných na rok 2008) v Iráku“.
The condition for release of the reserve was that the European Commission “ present to Parliament an exhaustive overview of the use of funds in Iraq (in 2006, 2007 and planned for 2008). ”
Do chvíle, kdy bylo zpracováno toto doporučení, byla reakce Komise na tento požadavek Parlamentu považována za neuspokojivou.
At the time of writing, the reply of the Commission to this request by Parliament has been considered unsatisfactory.
Stávající doporučení opakuje požadavek Evropského parlamentu na zajištění větší transparentnosti, obecně menší využívání multilaterálních svěřeneckých fondů, a zejména svěřeneckého fondu Světové banky v rámci fondu IRFFI, a požadavek větší důvěry v bilaterální projekty, zejména s agenturami OSN.
This recommendation reiterates European Parliament demands for more transparency, less use of multilateral trust funds in general, and of the World Bank ITF within the IRFFI in particular, and a greater reliance on bilateral projects, namely with UN agencies.
Specifická doporučení k budoucímu zapojení EU do vývoje v Iráku samozřejmě podmiňují bezpečnostní podmínky v Iráku, které představují jedinou a nejdůležitější překážku pro posílení úlohy Evropské unie v zemi.
The specific recommendations on the future EU involvement in Iraq are of course contingent on the security circumstances on the ground, which constitute the single most important barrier to a greater European role in that country.
V každém případě by Evropská unie měla následovat OSN, rozšíří-li/až rozšíří své působení v Iráku, ať už v Bagdádu nebo kdekoli jinde.
In any case, the EU should not fail to follow the United Nations if/when it expands its presence in Iraq - be it in Baghdad or elsewhere.
Je samozřejmé, že působení vojenských jednotek USA na území Iráku je mimo dosah tohoto doporučení.
It goes without saying that the question of the presence of US troops on Iraqi soil escapes the purview of this resolution.
Přesto však doporučení vychází z předpokladu, že USA přijme odpovědnost za bezpečnost v Iráku do té doby, dokud to budou irácké orgány považovat za nezbytné.
However, it labours under the assumption that the US will assume its responsibilities for security in Iraq for as long as the Iraqi authorities find it necessary.
Jediným dlouhodobým řešením pro stabilizaci v Iráku je větší multilateralizace a postupná demilitarizace mezinárodního působení v zemi pod vedením OSN.
The only long-term solution for the stabilization of Iraq is an increased multilateralization and gradual demilitarization of the international presence on the ground, led by the UN.
Právě zde může EU přispět velkým dílem.
It is in this context that the EU can add substantial value.
EU by měla využít veškeré odpovídající finanční nástroje určené na vnější akce, které má k dispozici, a posílit politickou odpovědnost za stabilitu a prosperitu Iráku.
The EU should use all the relevant external action financial instruments at its disposal to support an increased political commitment to the stability and the prosperity of Iraq.
Irák nepatří mezi běžné příklady rozvojové pomoci a doposud prosazovaný přístup – využívání zejména nástroje rozvoje a spolupráce – je třeba změnit.
Iraq is not a conventional case for development assistance and the preferred approach so far – using mostly the Development and Cooperation Instrument (DCI) – must be changed.
Sdělení Komise z června 2006 Doporučení pro obnovenou angažovanost Evropské unie v Iráku
The June 2006 Commission Communication on Recommendations for renewed European Union engagement with Iraq
KOM(2006)283. obsahuje řadu užitečných pokynů do budoucna.
COM (2006) 283. contains a set of useful guidelines for the future.
Důraz (1) na zapojení občanů do politického procesu a do vlády a (2) na bezpečnostní situaci v této zemi je vítán.
Its emphasis on (1) the importance of the inclusiveness of the political process and in the government, and (2) the security situation in the country, is welcome.
Přesto však, chce-li EU podstatnou měrou přispět, musí své nástroje, které má k dispozici, využívat kreativním způsobem.
However, for the EU to make a difference, it must use the instruments at its disposal creatively.