natgillin/translations-raw huggingface dataset:
K. vzhledem k tomu, že NATO jako celek není do operací EBOP zapojeno; vzhledem k tomu, že EU má při přípravě těchto operací volbu, zda využije či nevyužije zařízení a potenciál NATO, a to na základě tzv. ujednání „Berlin Plus“,
K. whereas NATO as a whole is not engaged in ESDP operations; whereas the EU, in undertaking such an operation, will choose whether or not to have recourse to NATO assets and capabilities, through the so-called “Berlin plus” arrangements,
L. vzhledem k tomu, že spolupráce mezi EU a NATO, která spadá do rámce ujednání „Berlin Plus“, až dosud nefungovala spolehlivě v důsledku neřešených problémů spojených se skutečností, že některé země jsou členy NATO, ale nikoli členy EU,
L. whereas EU and NATO cooperation falling within the framework of the “Berlin plus” arrangements has not been working satisfactorily up until now, because of unresolved problems connected with the fact that some countries are members of NATO but not of the EU,
M. vzhledem k tomu, že NATO a EU by měly mimo rámec ujednání „Berlin Plus“ zajistit účinné zvládání krizových situací a měly by lépe spolupracovat s cílem nalézt co nejlepší řešení krizové situace, jako v Afghánistánu a v Kosovu,
M. whereas outside the “Berlin plus” arrangements, NATO and the EU should ensure efficient crisis management and should work better together in order to identify the best possible response to a crisis, such as in Afghanistan and in Kosovo,
N. vzhledem k tomu, že obě organizace, EU a NATO, by měly dále zlepšovat vzájemné vztahy, přičemž EU by měla více zapojovat ty spojence NATO, kteří nejsou členskými zeměmi EU, do EBOP, a NATO by na druhé straně mělo více zapojovat členské státy EU, které nejsou členy NATO, do jednání mezi EU a NATO; vzhledem k tomu, že vztahy mezi EU a NATO by měly být posíleny;
N. whereas EU-NATO relations should be further improved by both organisations, with the EU involving the European non-EU NATO allies further in the ESDP and NATO involving the non-NATO EU Member States further in EU-NATO talks; whereas EU-US relations should be strengthened,
O. vzhledem k tomu, že procesy rozšiřování NATO a EU, ačkoli se liší, by měly vést ke vzájemnému posilování, aby zajistily evropskému kontinentu stabilitu a prosperitu,
O. whereas NATO and the EU enlargement processes, even though they differ, should be mutually reinforcing in order to secure stability and prosperity in the European continent,
P. vzhledem k tomu, že významným aspektem vztahů mezi EU a NATO je podpora úsilí jednotlivých států rozvíjet a zajistit vojenský potenciál ke zvládání krizových situací při současném posilování obou organizací, což zdůrazňuje prvořadý úkol, jímž je zajištění územní ochrany a bezpečnostních zájmů členských států,
P. whereas an important element of the EU-NATO relationship is support for national efforts to develop and deliver military capabilities for crisis management in a mutually reinforcing way, which for its part enhances the primary task of safeguarding the territorial defence and security interests of member countries,
Q. vzhledem k tomu, že součinnost mezi EU a NATO by se v některých vojenských oblastech dala zlepšit prostřednictvím společných pilotních projektů,
Q. whereas synergy between the EU and NATO in certain military capabilities areas could be improved through joint pilot projects,
R. vzhledem k tomu, že kolektivní obrana Evropy vychází ze spojení konvenčních a jaderných sil, jež měly být důsledněji uzpůsobeny měnící se bezpečnostní situaci,
R. whereas Europe's collective defence is based on a combination of conventional and nuclear forces which ought to have been adapted more thoroughly to the changing security situation,
S. vzhledem k tomu, že EU i NATO v současné době přehodnocují své bezpečnostní strategie (evropskou bezpečnostní strategii a prohlášení o bezpečnosti aliance),
S. whereas both the EU and NATO are currently undertaking a reappraisal of their respective security strategies (the ESS and the Declaration on Alliance Security),
T. vzhledem k tomu, že Lisabonská smlouva dává civilní a vojenský potenciál všech členských států k dispozici EBOP, stanoví trvalou strukturovanou spolupráci v oblasti obrany mezi průkopnickou skupinou států, zavazuje státy k postupnému zlepšování vojenských kapacit, rozšiřuje úlohu Evropské obranné agentury, stanoví státům povinnost poskytnout pomoc jinému státu, je-li napaden (aniž by byla dotčena neutralita některých států nebo členství ostatních států v NATO), upravuje cíle Evropské unie (petersberské úkoly) tak, aby zahrnovaly boj proti terorismu, a trvá na vzájemné solidaritě v případě teroristického útoku či přírodní katastrofy,
T. whereas the Treaty of Lisbon commits civilian and military capabilities of all Member States to the ESDP, provides for permanent structured cooperation in defence between a pioneer group of states, commits states to the progressive improvement of military capabilities, expands the role of the European Defence Agency, obliges states to come to the aid of another under attack (without prejudice to the neutrality of certain states or to the NATO membership of others), upgrades EU objectives (the Petersberg tasks) to include the fight against terrorism and, finally, insists on mutual solidarity in the event of a terrorist attack or natural disaster,
Strategický přehled
Strategic overview
2. vyzývá proto EU, aby dále vysílala mise a zajišťovala přitom větší udržitelnost EBOP, a aby tak předcházela konfliktům, podporovala stabilitu a zmírnila situaci tam, kde je to zapotřebí, na základě společného konsenzu členských států EU nebo v rámci strukturované spolupráce; je přesvědčen, že je dále třeba, aby EU a NATO vyvíjely komplexní přístup ke zvládání krizí;
Therefore calls on the EU to continue to deploy missions while ensuring greater sustainability of the ESDP so as to prevent conflicts, promote stability and bring relief to where it is needed, subject to a consensus between EU Member States or in the framework of structured cooperation; believes in the further need for the EU and NATO to develop a comprehensive approach to crisis management;
6 je přesvědčen, že demokratické svobody a zásady právního státu j6sou odpovědí na přání lidí na celém světě; domnívá se, že z této vize by neměla být vyloučena žádná země ani národ, neboť každý člověk má právo žít v demokracii a v právním státě;
Is convinced that democratic freedoms and the rule of law are the answer to aspirations for people around the world; believes that no country or nation should be excluded from such a perspective, because every human being has the right to live in a democratic state governed by the rule of law;
8. upozorňuje na to, že tento přístup je stále důležitější s ohledem na nedávné události na Kavkaze, nový vývoj v Evropě ve vztazích k NATO, změnu ve vedení Spojených států amerických a zahájení prací na revizi strategické koncepce NATO;
Underlines that this is still more important in the light of recent events in the Caucasus, new developments in the approach to NATO in Europe, the change of leadership in the United States of America and the start of the work on reviewing the strategic concept of NATO;
10. je toho názoru, že jak NATO, tak EU by měly přijmout za svůj dlouhodobý a společný cíl závazek, že vytvoří pro obyvatele svých členských států – i obecně – bezpečnější svět v souladu s literou i duchem Charty OSN, a měly by rovněž aktivně předcházet masovým zvěrstvům a regionálním konfliktům, které jsou stále příčinou velkého lidského utrpení, a reagovat na ně;
Is of the view that both NATO and the EU should endorse as their long-term and common goal a commitment to building a safer world in accordance with the letter and spirit of the UN Charter, for the inhabitants of their member states and in general, and should also actively prevent and react to mass atrocities and regional conflicts which continue to cause much human suffering;
12. uznává, že bezpečnost a rozvoj spolu navzájem souvisejí a neexistuje žádný jasný postup k dosažení udržitelného rozvoje v konfliktních oblastech, a poukazuje na to, že v praxi jsou všechny nástroje využívány souběžně; vyzývá proto Komisi, aby provedla dále zkoumala význam dodržování pořadí vojenských a civilních zásahů v konfliktních oblastech a svá zjištění začlenila do svých bezpečnostních a rozvojových politik;
Recognises that security and development are mutually dependent and that there is no clear sequence of events to achieve sustainable development in conflict areas, points out that, in practice, all instruments are deployed in parallel; therefore calls on the Commission to carry out further research into the importance of the sequencing of military and civil interventions in conflict areas and to integrate their findings into its security and development policies;
Vztah mezi NATO a bezpečnostní strukturou EU
The relationship between NATO and the security architecture of the EU
15. zdůrazňuje rostoucí význam EBOP, která napomůže zlepšení schopnosti EU čelit stávajícím bezpečnostním hrozbám 21. století, zejména pokud jde o společné civilní a vojenské operace a opatření ke zvládání krizí, a to od opatření na předcházení krizím na základě informačních služeb až po reformu bezpečnostního sektoru, reformu policie a soudnictví a vojenské akce;
Emphasises the increasing importance of the ESDP, which will help to improve the EU's ability to confront 21st-century security threats, particularly in joint civilian-military operations and crisis-management measures ranging from intelligence-driven crisis-prevention actions to security-sector reform, reform of the police and judiciary and military action;
17. je toho názoru, že Evropská unie musí rozvíjet svůj vlastní bezpečnostní a obranný potenciál, který umožní lepší sdílení zátěže se spojenci mimo Evropu a vhodnou reakci na bezpečnostní výzvy a hrozby, které se týkají pouze členských států Evropské unie;
Is of the view that the EU must develop its own security and defence capabilities, which will allow improved burden-sharing with the non-European allies and an appropriate response to those security challenges and threats which concern the EU Member States only;
Spolupráce mezi NATO a EU v oblasti bezpečnosti a obrany
Cooperation between NATO and the EU in security and defence issues
23. vyzývá členské státy obou organizací, aby byly při uplatňování partnerství mezi EU a NATO pružnější, více se zaměřily na plnění cílů a chovaly se pragmatičtěji; proto podporuje návrh francouzské vlády na vytvoření systematických kontaktů mezi generálními tajemníky NATO a Rady EU, zvláště aby se předešlo nedorozuměním v situacích, kdy EU a NATO působí společně v různých misích prováděných za stejným účelem a na stejném místě, jako v Kosovu a Afghánistánu;
Urges the member states of both organisations to be more flexible, goal-oriented and pragmatic in the implementation of the EU-NATO partnership; supports, therefore, the French Government's proposal for the establishment of systematic contacts between the Secretaries-General of NATO and the EU Council, in particular so as to avoid confusion where the EU and NATO operate side by side in different missions towards the same common purpose in the same theatre, as in Kosovo and Afghanistan;
27. domnívá se, že za účelem upevnění vzájemné spolupráce by se měly NATO i Evropská unie soustředit na to, aby posílily svůj základní potenciál, zlepšily interoperabilitu a koordinovaly své doktríny, plánování, technologie, vybavení a metody výcviku;
Notes that, in order to consolidate their cooperation, both NATO and the European Union should concentrate on strengthening their basic capabilities, improving interoperability and coordinating their doctrines, planning, technologies, equipment and training methods;
Operační štáb EU
EU Operational Headquarters
Vojenský potenciál a výdaje
Capabilities and military spending
34. uznává významný potenciální přínos Evropské obranné agentury, kterou posiluje Lisabonská smlouva, v otázkách nákladově efektivního zadávání zakázek a větší interoperability zbrojních systémů;
Recognises the important potential contribution of the European Defence Agency, strengthened by the Treaty of Lisbon, towards cost-effective procurement and enhanced interoperability of armaments;
Soulad mezi členstvím v NATO a v EU
Compatibility between NATO and EU m embership
41. je toho názoru, že pokud jde o budoucí rozšiřování NATO, měla by být posuzována podstata každého jednotlivého případu; nicméně z důvodu evropských bezpečnostních zájmů by se stavěl proti rozšiřování organizace o kteroukoli zemi, jejíž členství by nenalezlo podporu u obyvatel nebo v níž by existovaly nedořešené územní spory s jejími sousedy;
Is of the view that, as regards future enlargements of NATO, each case should be judged on its own merits; nevertheless, on the grounds of European security interests, would be opposed to enlarging the organisation to include any country where membership does not have the support of the population or where there are serious unresolved territorial disputes with its neighbours;
44. těší se na příležitosti, které nabídne nadcházející summit NATO ve Štrasburku a Kehlu pořádaný u příležitosti 60. výročí jeho založení, k omlazení aliance a posílení jejích vztahů s Evropskou unií;
Looks forward to the opportunities afforded by NATO's forthcoming 60th anniversary Summit in Strasbourg and Kehl for the rejuvenation of the Alliance and the strengthening of its relations with the European Union;
„…Z lhostejnosti … těží agresor – nikdy jeho oběť,
Indifference ... benefits the aggressor – never his victim,
jejíž bolest je ještě větší, když se on nebo ona cítí zapomenuti.
whose pain is magnified when he or she feels forgotten.
Politický vězeň ve své cele, hladové děti,
The political prisoner in his cell, the hungry children,
uprchlíci bez střechy nad hlavou – nereagovat na jejich bezútěšnou situaci,
the homeless refugees – not to respond to their plight,
neposkytnout jim útěchu v jejich samotě tím, že jim nabídneme záblesk naděje,
not to relieve their solitude by offering them a spark of hope
znamená, že je vymazáváme z paměti lidí.
is to exile them from human memory.
A popíráním jejich lidskosti zrazujeme svou vlastní.“
And in denying their humanity we betray our own."
Elie Wiesel, člověk, který přežil holocaust.
Elie Wiesel, Holocaust survivor.
Den předtím, než nacisté před 70 lety obsadili Sudety, se předseda vlády Chamberlain vrátil po schůzce s Hitlerem do Spojené království, v ruce držel Mnichovskou dohodu a prohlásil: „Přinesl jsem vám mír“.
The day before the Nazi occupied Sudeten Land 70 years ago, Prime Minister Chamberlain came back to the United Kingdom after having met Hitler and was waving the Munich Agreement: 'I believe it's peace for our time'.
Zbožná přání mohou mít zhoubné následky.
Wishful thinking can be deadly.
Když se zamýšlíme nad stěžejními otázkami naší bezpečnosti, a zejména když navrhujeme k těmto otázkám pokyny, měli bychom být prozíraví a nezávislí natolik, abychom se nenechali ovlivnit osobními zájmy.
When thinking about crucial questions about our security, and especially when drafting guidelines for them, we should be visionaries and independent enough to break free from vested interests.
Na prahu 21. století čelí svět mnoha starým i novým výzvám v oblasti bezpečnosti, které ohrožují životy velkého množství lidí a jsou příčinou mnohého utrpení.
At the eve of the twenty first century, the world faces many security challenges, old and new, who threaten the lives of many people and cause much human suffering.
I když prostřednictvím misí EBOP EU prokázala, že je globálním aktérem, tyto mise byly většinou civilní povahy a soustřeďovaly se na předcházení konfliktům a řešení situace po skončení konfliktů.
While the EU has demonstrated to be a global player through the development of ESDP missions, these are largely civilian in nature, concentrating on conflict prevention and post-conflict management.
Proto jsou spolupráce a součinnost mezi EU a NATO důležité k tomu, aby sledovaly společný cíl, jímž je podpora míru a stability v mezinárodní oblasti.
This is why EU-NATO cooperation and synergy are essential to pursue the common goal of promoting peace and stability in the international area.
Je nutno připomenout, že vzhledem k tomu, že 94 % obyvatel EU pochází ze států, které jsou členy NATO, a že většina členských států EU je členem NATO, zůstává aliance hlavním rámcem kolektivní obrany v Evropě.
It is worth reminding that 94 percent of the EU population being a member of NATO and that a majority of EU member-states being members of NATO, the Alliance remains the principal framework for collective defence in Europe.
Z tohoto důvodu je ve vztazích mezi EU a NATO velký prostor pro komplementaritu.
There is thus necessarily much room for complementarity in the relationship between the EU and NATO.
Komplementaritu, která je však často narušována technickými i politickými překážkami.
A complementarity which is, however, often undermined by both technical and political obstacles.
Záměrem této zprávy je tudíž navrhnout perspektivní řešení, pokud jde o obnovený vztah mezi EU a NATO, které by dokázalo efektivně čelit současným bezpečnostním výzvám.
The aim of this report is thus to propose forward looking solutions for a revived EU-NATO relationship that would be able to effectively tackle current security challenges.
Prvním problémem, kterým je třeba se zabývat, jsou omezení, jež má EU při přípravě misí k řešení krizí.
The first problem to be addressed is the limitations of the EU in terms of setting up a crisis management mission.
V současné době totiž EU nemá žádnou strukturu pro plánování a řízení operací (operační štáb).
Currently, the EU is lacking a permanent planning and command structure (OHQ).
EU má na výběr ze tří možností, pokud jde o operační štáb pro mise k řešení krizí.
There are three options for the EU to choose an operational headquarters for its crisis management missions.
První možností je zvolit si jeden z pěti vnitrostátních štábů, které má EU k dispozici, což s sebou nese velké zpoždění a ztráty na efektivnosti, pokud má být EU schopna reagovat na mimořádnou situaci.
The first is to choose amongst the five national headquarters made available for the EU which implies considerable delay and losses in efficiency in the EU's ability to react to an emergency situation.
Druhou možností je využívat systém SHAPE v rámci ujednání Berlin Plus, což znamená jednání mezi EU a NATO a přípravu ad hoc systému řízení (v případě operace Althea trvala jednání mezi EU a NATO déle než 8 měsíců).
The second is to use SHAPE under the Berlin plus arrangements, which implies an EU-NATO negotiation and the organization of an ad hoc chain of command (in the case of operation Althea, EU-NATO negotiations took over 8 months).
Tato alternativa tudíž rychlý zásah neumožňuje.
This option thus makes rapid reaction impossible.
Konečně třetí možností je využívat operační centrum EU v Bruselu, ale pouze pod podmínkou, že druhá dvě nejsou pro danou operaci k dispozici.
Finally the third is to use the EU Operational Centre in Brussels but only on the condition that the two others are not available for the operation.
Operační centrum EU není trvalou strukturou.
The EU Operational Centre is not a permanent structure.
Může být uvedeno v činnost do 5 dnů a přejít na plnou kapacitu do 20 dnů pro operace, jichž se účastní až 2 000 vojáků.
It can be activated within 5 days achieving full capability within 20 days for operations up to 2000 soldiers.
Aby byly zjednána náprava existujících omezení vyplývajících z různých alternativ, které má EU k dispozici k reakci na krizové situace z hlediska řízení operací, navrhuje se v této zprávě vytvoření operačního štábu EU.
In order to remedy to the present limitations provided by the different options that the EU has at its disposal to respond to a crisis situation in terms of operational command, this report suggests the creation of an EU operation headquarters.
S ohledem na co nejvyšší míru efektivnosti a koordinace by tento štáb měl mít sídlo v Bruselu a spadat do pravomoci generálního tajemníka Rady/vysokého představitele pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku.
In view of maximising the effectiveness and coordination, this headquarter should be based in Brussels, under the authority of the Secretary General of the Council/High Representative of the Common Foreign and Security Policy.
To umožní efektivní předávání a sdělování informací o vojenských dopadech politických alternativ a rozhodnutí vedoucím politickým činitelům.
This will allow for effective translation and communication of military implications of political options and decisions to political leaders.
Je však nutno zdůraznit, že zatímco hlavní štáb NATO je určen především k plánování vojenských operací, EU se zaměřuje hlavně na civilní a společné civilně vojenské operace.
But it should be stressed that, whereas the NATO Headquarters are primarily for military planning, the focus of the EU lies mainly in the civilian and joint civilian-military operations.
EU je jediným globálním aktérem, jenž je schopen úspěšně provádět operace tohoto druhu.
The EU is the only global actor able to conduct successful operations in this domain.
Zadruhé, neúčinné využívání vojenského potenciálu je věc, která má dopad jak na fungování operací EBOP, tak na fungování operací NATO.
Secondly, the inefficient use of military capabilities is something that affects the functioning of both the ESDP operations and NATO.
27 členských států společně vydává 200 miliard EUR na obrannou politiku, ale i přes tak velké zdroje na vojenské účely mají Evropané sotva dostatek vojáků s potřebnými znalostmi a návyky.
The 27 member-states collectively spend EUR 200 billion on defence but despite such military resources, Europeans do not have nearly enough soldiers with the necessary skills.
Členské státy mají v ozbrojených silách téměř 2 miliony osob, ale EU dokáže po celém světě rozmístit a udržovat jednotky o síle sotva 60 000 vojáků.
The member-states have close to 2 million personnel in their armed forces, but the EU can barely deploy and sustain 60,000 soldiers around the globe.
Proto je důležitým a podstatným předpokladem efektivní spolupráce mezi EU a NATO, aby členské státy lépe využívaly své vojenské kapacity.
It is therefore essential and indeed a precondition that for effective EU-NATO cooperation, member-states make a better use of their military assets.
Je také smutnou skutečností, že evropští členové NATO se nepodílejí spravedlivě na celkovém břemenu, a to ani z hlediska nákladů, ani z hlediska lidských zdrojů.
It is also a sad fact that European NATO members do not bear fair share of the burden, neither in terms of expenditure nor human resources.
Zpráva vyzývá k tomu, aby se tato praxe změnila: USA by neměly být v alianci tím partnerem, který na všechno přispívá.
The report calls for a change to this: the U.S. should not be the paying partner of the Alliance.
Zatřetí, jisté spory mezi NATO a členskými zeměmi EU, jako např. účast Kypru na schůzkách mezi EU a NATO a spolupráce Turecka při společných operacích EU a USA, představovaly značné překážky efektivní spolupráce mezi aliancí a EU.
Thirdly, certain disputes between NATO and EU members, such as the one related to the participation of Cyprus in EU-NATO meetings and the cooperation of Turkey in EU-NATO operations, have constituted major obstacles to an effective cooperation between the Alliance and the EU.
Pro kompatibilitu obou organizací by bylo přínosem, kdyby byla založena na společném závazku všech členských států EU účastnících se společných zasedání mezi EU a NATO.
The compatibility between the two organisations would benefit from a common commitment to have all EU member-states present at EU-NATO joint meetings.
Stejně důležité je, aby spojenci NATO, kteří jsou kandidáty na přistoupení k EU, získali přinejmenším status přidružených členů Evropské obranné agentury.
As important is that NATO Allies that are candidate for EU accession should be given at least the status of Associate Members of the European Defence Agency.
Měli by být rovněž významnějším způsobem začleněni do struktur EBOP.
They should also be incorporated more profoundly into ESDP structures.