natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– třetí týden po volbách: konzultace mezi předsedy Evropské rady a Evropského parlamentu, po nichž budou následovat samostatná setkání předsedy Evropské rady a předsedů politických skupin (případně za přítomnosti předsedů evropských politických skupin nebo menších delegací);
– week 3 after the elections: consultations between the President of the European Council and the President of the European Parliament, followed by separate meetings between the President of the European Council and the Presidents of the political groups (possibly also with the Presidents of the European political parties or restricted delegations);
– čtvrtý týden po volbách: Evropská rada oznámí kandidáta na předsedu Komise, přičemž přihlédne k výsledku konzultací uvedených v předchozí odrážce;
– week 4 after the elections: announcement by the European Council, taking into account the results of the consultations mentioned in the previous indent, of the candidate for President of the Commission;
– pátý a šestý týden po volbách: navázání vztahů mezi kandidátem na předsedu Komise a politickými skupinami; projevy tohoto kandidáta a představení jeho politických zásad Evropskému parlamentu; hlasování Evropského parlamentu o kandidátovi na předsedu Komise;
– weeks 5 and 6 after the elections: contacts between the candidate for President of the Commission and the political groups; statements by that candidate and presentation of his/her political guidelines to the European Parliament; vote in the European Parliament on the candidate for President of the Commission;
– červenec / srpen / září: zvolený předseda Komise se s Evropskou radou dohodne na nominaci místopředsedy Komise (vysokého představitele) a navrhne seznam kandidátů na komisaře (včetně místopředsedy Komise (vysokého představitele));
– July/August/September: the elected President of the Commission agrees with the European Council on the nomination of the Vice-President of the Commission (High Representative) and proposes the list of Commissioners-designate (including the Vice-President of the Commission (High Representative));
– září: Evropská rada přijme seznam kandidátů na komisaře (včetně místopředsedy Komise (vysokého představitele));
– September: the Council adopts the list of Commissioners-designate (including the Vice-President of the Commission (High Representative));
– září / říjen: slyšení kandidátů na komisaře a na místopředsedu Komise (vysokého představitele) v Evropském parlamentu;
– September/October: hearings of the Commissioners-designate and of the Vice-President of the Commission (High Representative)-designate by the European Parliament;
– říjen: představení sboru komisařů a jejich programu Evropskému parlamentu; hlasování o celém sboru (včetně místopředsedy Komise (vysokého představitele)); Evropská rada schválí novou Komisi; nová Komise se ujme funkce;
– October: presentation of the College of Commissioners and their programme to the European Parliament; vote on the entire college (including the Vice-President of the Commission (High Representative)); the European Council approves the new Commission; the new Commission takes up its duties;
– listopad: Evropská rada jmenuje předsedu Evropské rady;
– November: the European Council nominates the President of the European Council;
45. domnívá se, že pokud by Evropská rada zahájila postup jmenování předsedy nové Komise ihned po volbách do EP v červnu 2009
Considers that, should the European Council launch the procedure for the nomination of the President of the new Commission without delay after the European elections of June 2009
Jak je uvedeno v prohlášení o jmenování budoucí Komise, závěry ze zasedání Evropské rady konaného ve dnech 11. a 12. prosince 2008. , měla by patřičně zohlednit časový rámec nezbytný k tomu, aby mohl být neformálně dokončen postup politických konzultací s nově zvolenými zástupci politických skupin podle Lisabonské smlouvy; domnívá se, že za těchto podmínek by podstata jejích nových výsad byla beze zbytku naplněna a Evropský parlament by mohl přistoupit ke schválení navrženého předsedy Komise;
As stated in the Declaration on the appointment of the future Commission, European Council's conclusions of 11 and 12 December 2008. , it should duly take into account the timeframe necessary to allow the political consultation procedure with the newly elected representatives of the political groups, as provided for in the Treaty of Lisbon, to be completed informally; considers that, under these conditions, the substance of its new prerogatives would be fully respected and the European Parliament could proceed to the approval of the nomination of the President of the Commission;
47. připomíná, že pokud by druhé referendum v Irsku pozitivní výsledek nepřineslo, bude plně použitelná Niceská smlouva a příští Komise bude muset být vytvořena podle ustanovení, podle nichž bude počet členů Komise nižší než počet členských států; zdůrazňuje, že v tom případě bude muset Rada přijmout rozhodnutí o konkrétním počtu členů této redukované Komise; zdůrazňuje politickou vůli Evropského parlamentu zajistit důsledné dodržování těchto ustanovení;
Recalls that, should the second referendum in Ireland not have a positive outcome, the Treaty of Nice will in any case be fully applicable and that the next Commission will have to be formed according to the provisions under which the number of its members will be lower than the number of Member States; stresses that, in that event, the Council will have to take a decision on the actual number of members of that reduced Commission; stresses the political will of the European Parliament to ensure strict observance of those provisions;
– Evropský parlament, Rada a Komise by se měly dohodnout na „smlouvě“ či „programu“ pro volební období na základě širších strategických cílů a priorit, jež na počátku svého mandátu představí Komise a které budou předmětem společné diskuse s Evropským parlamentem a Radou s cílem dosáhnout dohody všech tří orgánů o společných cílech a prioritách na celé pětileté volební období, a to případně i prostřednictvím zvláštní interinstitucionální dohody, byť by nebyla právně závazná;
– the European Parliament, the Council and the Commission should agree on a 'contract' or 'programme' for the parliamentary term, based on the broad strategic goals and priorities to be presented by the Commission at the beginning of its mandate, which should be the subject of a joint debate with the European Parliament and the Council, with the aim of establishing an understanding (possibly in the form of a specific interinstitutional agreement, even if this is not legally binding) between the three institutions on common goals and priorities for the five-year legislative term;
– na základě této smlouvy či tohoto programu by Komise měla dále rozvíjet svou koncepci finančního plánování a do konce června roku následujícího po volbách představit své návrhy na pětiletý finanční rámec, společně se seznamem legislativních návrhů, které jsou pro naplnění příslušných programů nezbytné; tento rámec by měl být poté do konce daného roku (nebo nejpozději do konce prvního čtvrtletí následujícího roku) projednán a přijat Radou a Evropským parlamentem, a to postupem, který stanoví Smlouvy;
– on the basis of this contract or programme, the Commission should then further develop its ideas for the financial programming, and present, by the end of June of the year following the elections, its proposals for a five-year multiannual financial framework – accompanied by the list of the legislative proposals needed in order to put the respective programmes into action – which should then be discussed and adopted by the Council and the European Parliament, in accordance with the procedure laid down in the Treaties, by the end of that same year (or, at the latest, by the end of the first quarter of the following year);
– tak by Unie měla k dispozici pětiletý finanční rámec, který by mohl začít platit již na počátku roku N+2 (či N+3)
– this would enable the Union to have a five-year multiannual financial framework ready to enter into force at the beginning of year N+2 (or N+3)
50. domnívá se, že přechod k tomuto systému pětiletého finančního a politického plánování bude vyžadovat prodloužení a úpravu současného finančního rámce, který je obsažen v interinstitucionální dohodě o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení
Considers that moving to this system of five-year financial and political programming will require prolongation and adjustment of the current financial framework contained in the Interinstitutional Agreement on budgetary discipline and sound financial management
C 139, 14.6.2006, s. 1). , do roku 2015/2016, přičemž následující finanční rámec by vstoupil v platnost v roce 2016/2017
1). until the end of 2015/2016, with the next one entering into force by the beginning of 2016/2017
V souladu s Bögeho zprávou o přezkumu finančního rámce 2007–2013 v polovině období ( 2008/2055(INI) ) a zprávou paní Guy-Quintové o finančních aspektech Lisabonské smlouvy ( 2008/2054(INI) ). ;
In accordance with the Böge report on the mid-term review of the 2007-2013 financial framework (INI/2008/2055) and the Guy-Quint report on the financial aspects of the Lisbon Treaty (INI/2008/2054). ;
– Komise předložila svůj roční pracovní a legislativní program Evropskému parlamentu a Radě ke společnému projednání, což by Komisi umožnilo zapracovat do tohoto programu nezbytné změny;
– the Commission should present its annual working and legislative programme to the European Parliament and the Council, with a view to a joint debate allowing the Commission to introduce the necessary adaptations;
– Rada pro všeobecné záležitosti v součinnosti s Evropským parlamentem přijala společné operační plánování činností každé ze skupin tří předsednictví na celé osmnáctiměsíční trvání jejich mandátu; toto plánování by plnilo úlohu rámce pro příslušné programy činnosti každého šestiměsíčního předsednictví;
– the General Affairs Council, in dialogue with the European Parliament, should adopt the joint operational programming of the activities of each group of three Presidencies for the entire 18-month term of their mandate, which will serve as a framework for the respective programme of activities of each Presidency for its six-month term;
53. připomíná, že všechna rozhodnutí v oblasti vnější činnosti musí uvádět právní základ, z něhož vychází jejich přijetí, s cílem usnadnit určení postupu jejich přijímání a uplatňování;
Recalls that all decisions in external action matters must specify the legal basis on which they are adopted, in order to facilitate identification of the procedure followed for their adoption and the procedure to be followed for their implementation;
Místopředseda Komise (vysoký představitel)
Vice-President of the Commission (High Representative)
57. zdůrazňuje, že plnění úkolů místopředsedy Komise (vysokého představitele) bude velmi obtížné a bude vyžadovat značnou dávku koordinace s ostatními orgány, a především pak s předsedou Komise, jemuž bude místopředseda Komise (vysoký představitel) politicky odpovědný v oblasti vnějších vztahů spadajících do oblasti působnosti Komise, s rotujícím předsednictvím Rady a s předsedou Evropské rady;
Stresses that the tasks of the Vice-President of the Commission (High Representative) are extremely onerous and will require a great deal of coordination with the other institutions, especially with the President of the Commission, to whom he/she will be politically accountable in the areas of external relations that fall within the remit of the Commission, with the rotating Presidency of the Council and with the President of the European Council;
59. vyzývá Komisi a místopředsedu Komise (vysokého představitele), aby plně využili možnosti předkládat společné iniciativy v oblasti zahraničních vztahů s cílem posílit soudržnost činnosti Unie v různých oblastech vnějších vztahů a zvýšit pravděpodobnost, že tyto iniciativy budou přijaty Radou, zejména pokud jde o SZBP; v této souvislosti poukazuje na nutnost parlamentní kontroly opatření v oblasti zahraniční a bezpečnostní politiky;
Calls on the Commission and the Vice-President of the Commission (High Representative) to make full use of the possibility of presenting common initiatives in the field of foreign relations, in order to enhance the cohesion of the different areas of action of the Union in the external sphere and increase the possibility of those initiatives being adopted by the Council, particularly in relation to the CFSP; stresses in this connection the need for parliamentary supervision of foreign and security policy measures;
– místopředseda Komise (vysoký představitel) by měl navrhnout nominaci zvláštních zástupců, kteří by měli jednoznačný mandát vymezený v souladu s článkem 33 Smlouvy o Evropské unii a kteří by podporovali jeho činnost v konkrétních oblastech SZBP, jež spadají do oblasti jeho působnosti, přičemž tito zvláštní zástupci, kteří by byli nominováni Radou, by se měli podrobit slyšení v Evropském parlamentu a měli by Evropský parlament také pravidelně informovat o svých aktivitách;
– the Vice-President of the Commission (High Representative) should propose the nomination of special representatives, with a clear mandate defined in accordance with Article 33 of the Treaty on European Union, to assist him/her in specific areas of his/her competences in CFSP matters (those special representatives nominated by the Council should also be heard by the European Parliament and should keep the European Parliament regularly informed of their activities);
– místopředseda Komise (vysoký představitel) by rovněž měl koordinovat svou činnost mimo rámec SZBP s komisaři odpovědnými za činnost v příslušných oblastech a v nezbytných případech by měl na příslušnou osobu delegovat výkon své funkce mezinárodního zastupování Evropské unie v této oblasti;
– he/she should coordinate his/her activities in fields other than the CFSP with the Commissioners responsible for portfolios in those areas, and should delegate to them his/her functions of international representation of the European Union in those areas whenever necessary;
– v případě své nepřítomnosti by měl místopředseda Komise (vysoký představitel) rozhodnout o tom, kdo jej bude zastupovat, s ohledem na aktuální situaci a na povinnosti, které je daném případě nutné vykonávat;
– in the event of absence, the Vice-President of the Commission (High Representative) should decide, on a case-by-case basis, in light of the duties to be performed on each occasion, who is to represent him/her;
– předseda Evropské rady zastupuje Unii na úrovni hlav států a předsedů vlád v oblastech týkajících se SZBP, nemá však pravomoc vést politická jednání jménem Unie, což je úkolem místopředsedy Komise (vysokého představitele); může být také požádán, aby zastupoval Evropskou radu na určitých mezinárodních akcích;
– the President of the European Council represents the Union at the level of Heads of State or Government in matters concerning the CFSP, but does not have the power to conduct political negotiations in the name of the Union, which is the task of the Vice-President of the Commission (High Representative); he/she may also be called upon to fulfil a specific role of representation of the European Council at certain international events;
– předseda Komise zastupuje Unii na nejvyšší úrovni, pokud jde o všechny aspekty vnějších vztahů Unie, s výjimkou otázek SZBP, či o konkrétní odvětvové politiky, jež spadají do oblasti působnosti vnější činnosti Unie (zahraniční obchod apod.); tuto úlohu mohou plnit také místopředseda Komise (vysoký představitel) nebo příslušný či pověřený komisař, a to na základě pověření Komise;
– the President of the Commission represents the Union at the highest level in relation to all aspects of the external relations of the Union, except for matters concerning CFSP, or any specific sectoral policies falling within the scope of the external action of the Union (foreign trade etc.); the Vice-President of the Commission (High Representative) or the competent/mandated Commissioner may also assume this role under the authority of the Commission;
– místopředseda Komise (vysoký představitel) zastupuje Unii na ministerské úrovni nebo v mezinárodních organizacích, jejichž působnost se týká obecně vnější činnosti Unie; jakožto předseda Rady pro zahraniční věci plní také funkci zahraničního zastupování;
– the Vice-President of the Commission (High Representative) represents the Union at ministerial level or in international organisations concerning the Union's overall external action; he/she also carries out the functions of external representation as President of the Foreign Affairs Council;
63. vyzdvihuje význam koordinace a spolupráce mezi všemi stranami, kterým přísluší tyto jednotlivé úkoly v oblasti vnějšího zastupování Unie, aby se tak předešlo sporům o příslušnost a zajistila se soudržnost a viditelnost Unie v oblasti vnějších vztahů;
Stresses the importance of coordination and cooperation between all the different parties responsible for these different tasks concerning external representation of the Union, so as to avoid conflicts of competence and ensure the coherence and visibility of the Union in the external sphere;
Dopad Lisabonské smlouvy na vývoj institucionální rovnováhy Evropské unie
Impact of the Lisbon Treaty on the development of the institutional balance of the European Union
Politická analýza vývoje vztahů mezi Evropským parlamentem, Evropskou radou, Radou ministrů a Komisí
A political analysis of the changing relations between the European Parliament, the Council and the Commission
Lisabonská smlouva vytváří politickou unii, která má právní subjektivitu a jednotný institucionální rámec.
The Treaty of Lisbon creates a political Union with legal personality and a single institutional framework.
Evropa potřebovala přepracování tohoto rámce po rozšíření, jež jí umožnilo opětovně se sjednotit, aby mohla řešit problémy 21. století, např. globalizaci.
Following the enlargement that brought about its reunification, Europe needed this relaunch in order to address the challenges, such as globalisation, facing it in the 21st Century.
Do určité míry je možné se domnívat, že Evropa se prostřednictvím Lisabonské smlouvy snaží stejně, jako tomu bylo v případě Římské smlouvy po konci druhé světové války, čelit novému stavu, který nastal po ukončení studené války.
In much the same way as the Treaty of Rome was a response to the new situation obtaining after the Second World War, the Treaty of Lisbon may be seen as an attempt by Europe to face up to the new environment brought about by the end of the Cold War.
Evropská unie vytrvale buduje mír a stabilit, upevňuje hospodářsko-sociální integraci, nabízí svým občanům prostor svobody, bezpečnosti a práva a jako světový činitel přispívá ke spravedlivějšímu a udržitelnějšímu uspořádání světa.
By continuing to pursue its goal of peace and stability while fostering closer social and economic integration, the European Union can offer its citizens an area of freedom, security and justice and play a part, as a global player, in building a fairer and more sustainable world.
Aby tohoto cíle Evropská unie o 27 členech dosáhla, musí „se stát demokratičtější, transparentnější a účinnější“ (Laekenské prohlášení).
In order to be able to do so, the 27-Member State EU needed to ' become more democratic, more transparent and more effective' (Laeken Declaration).
Za tímto účelem Lisabonská smlouva pozměňuje Smlouvu o Evropské unii (Maastrichtská smlouva) a Smlouvu o založení Evropského společenství (Římská smlouva, v platném znění), z nichž se stala Smlouva o Evropské unii a Smlouva o fungování Evropské unie.
To this end, the Lisbon Treaty amends the Treaty on European Union (Treaty of Maastricht) and the Treaty establishing the European Community (Treaty of Rome, as subsequently amended), which will become known as the Treaty on European Union (TEU) and the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) respectively.
První z nich vymezuje ústavní rámec Unie a druhá její praktické fungování.
The TEU establishes the Union's constitutional framework, while the TFEU establishes how the Union is to operate in practice.
Obě smlouvy mají stejný právní účinek.
The two Treaties have the same legal value.
Do budoucna by bylo logičtější podřídit smlouvu o fungování základní smlouvě ustavující Evropskou unii, čímž by se, pro případný přezkum smlouvy o fungování, zajistil pružnější postup než v případě základní smlouvy.
It would be more logical if the TFEU were, at a later stage, to be subordinated to the basic Treaty establishing the European Union, the TEU, thus enabling a more flexible procedure to be used for revision of the TFEU than for revision of the basic Treaty.
Lisabonská smlouva může vstoupit v platnost až po ratifikaci všemi členskými státy.
The Lisbon Treaty cannot enter into force until it has been ratified by all the Member States.
Připravovat její zavedení neznamená v žádném případě, že by o její ratifikaci bylo předem rozhodnuto.
Making preparations for implementation of the Treaty does not in any way prejudge the outcome of the ratification process.
Naopak, pokud bychom tak nečinili, znamenalo by to, že jakmile bude smlouva ratifikována, její zavedení se zpozdí.
On the contrary, not doing so would result in late implementation once the Treaty has been ratified.
Proto je oprávněné, aby každý orgán Unie ratifikaci smlouvy předjímal a zvážil, jakým způsobem ovlivní jeho fungování a jaké budou její důsledky pro interinstitucionální vztahy.
Each of the EU institutions is therefore fully justified in not waiting for ratification to take place before looking into the Treaty's implications for its own workings and for interinstitutional relations.
Tato zpráva je analýzou dopadu Lisabonské smlouvy na vývoj institucionální rovnováhy Evropské unie.
This report looks at the Lisbon Treaty's impact on the development of the EU's institutional balance.
Zdůrazňuje se v ní význam zavedení nových ustanovení a prvního jmenování do nejvyšších funkcí.
It highlights the importance of implementing the new provisions and making the first appointments.
Zpráva se zaměřuje na vztahy mezi Evropským parlamentem, Evropskou radou, Radou ministrů a Komisí.
The report focuses on relations between Parliament, the European Council, the Council and the Commission.
Hodnotí celkovou rovnováhu mezi těmito orgány a neomezuje se pouze na vztahy uvedených orgánů s Evropským parlamentem.
It assesses the overall balance between these institutions and does not confine itself to the other institutions' relations with Parliament.
Jde o politickou analýzu, na jejímž základě se stanoví konkrétní doporučení.
The report provides a political analysis, in the light of which practical recommendations are set out.
Zpráva se nezabývá vnitřními organizačními opatřeními Parlamentu, jež si vynutí zavedení Lisabonské smlouvy.
The report does not deal with the organisational changes within Parliament that implementation of the Treaty will require.
Tato opatření jsou předmětem jiných zpráv
These will be addressed in separate reports
Leinenova zpráva o nové úloze a úkolech Parlamentu podle Lisabonské smlouvy a Corbettova zpráva o všeobecné revizi jednacího řádu Evropského parlamentu. .
Leinen report on Parliament's new role and responsibilities in implementing the Treaty of Lisbon and Corbett report on the general revision of Parliament's Rules of Procedure. .
Předkládaná zpráva se věnuje organizaci vnější činnosti Unie, nezabývá se však Evropskou službou pro vnější činnost, o němž bude pojednávat zvláštní zpráva
While it looks at the way in which the Union's external action is organised, the report does not touch upon the organisation of the European External Action Service, which will be dealt with in a separate report
Brokova zpráva o institucionálních aspektech vytvoření evropské služby pro zahraniční činnost, kterou vypracovává Výbor pro ústavní záležitosti. .
Brok report on the institutional aspects of creating a European service for external action, currently being drawn up within the Committee on Constitutional Affairs. .
Nezkoumá ani vztahy s vnitrostátními parlamenty.
Lastly, it does not go into relations with national parliaments.