natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komise si k takto vypracovaným základním standardům vyžádá stanovisko Hospodářského a sociálního výboru.
The Commission shall obtain the opinion of the Economic and Social Committee on these basic standards.
„Základní standardy“ uvedené v článku 31 jsou definovány v článku 30 Smlouvy o ESAE, který zní takto:
The "basic standards" referred to in Article 31 are defined in Article 30 EAEC, which reads as follows:
a) nejvyšší přípustné dávky poskytující dostatečnou bezpečnost,
(a) maximum permissible doses compatible with adequate safety;
b) nejvyšší přípustný stupeň ozáření a zamoření,
(b) maximum permissible levels of exposure and contamination;
c) základní zásady lékařského dohledu nad pracovníky.“
(c) the fundamental principles governing the health surveillance of workers."
Článek 32 Smlouvy o ESAE na závěr stanoví toto:
Finally, Article 32 EAEC provides as follows:
„Článek 32
"Article 32
Komise je povinna přezkoumat každou žádost podanou členským státem.“
The Commission shall examine any request made by a Member State ."
Navrhované změny právního základu
Proposed amendments to the legal basis
„Článek 168
"Article 168
(bývalý článek 152 Smlouvy o ES)
(ex Article 152 TEC)
Cílem tohoto nařízení je určení nejvyšších přípustných úrovní radioaktivní kontaminace potravin a krmiv po jaderné havárii nebo mimořádné situaci, zatímco směrnice Rady 96/29/Euratom se na základě článku 31 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii soustřeďuje na skupinu osob, které mohou být vystaveny případné radioaktivní kontaminaci.
The aim of the regulation is to set maximum permitted levels of radioactive contamination of foodstuffs and feedingstuffs following a nuclear accident or emergency, whereas Council Directive 96/29/Euratom, based on Article 31 EAEC, focuses on the group of persons which might be subject to a possible radioactive contamination.
Odkaz na smlouvu Euratom je tudíž nevhodný, jelikož hlavním účelem tohoto nařízení je ochrana veřejného zdraví, což je oblast, kterou upravuje článek 168 SFEU. “
The reference to the EAEC is therefore inappropriate since the main purpose of the regulation is the protection of public health, which is an area regulated by Article 168 TFUE. "
Je třeba poznamenat, že stanovení článku 168 právním základem by znamenalo změnu z procesu konzultace na řádný legislativní postup s plnou účastí Parlamentu.
It should be noted that taking Article 168 as a legal basis would imply a change from consultation to the ordinary legislative procedure with the full participation of Parliament.
Podle judikatury Soudního dvora se „ volba právního základu aktu Společenství (...) musí zakládat na objektivních skutečnostech, které mohou být předmětem soudního přezkumu, mezi které patří zejména účel a obsah aktu “
According to the case-law of the Court of Justice, " the choice of legal basis for a Community measure must rest on objective factors amenable to judicial review, including in particular the aim and the content of the measure "
Naposledy ve věci C-411/06 Komise vs. Parlament a Rada (rozsudek ze dne 8. září 2009), dosud nezveřejněné ve Sb. rozh. .
See most recently Case C-411/06 Commission v Parliament and Council (judgment of 8 September 2009), not yet reported in the ECR. .
Účel a obsah opatření proto musí být rovněž v souladu s oblastí působnosti právního základu.
Therefore the aim and content of the measure must likewise comply with the scope of the legal basis.
Smlouva o ESAE obsahuje ustanovení, která Společenství umožňují regulovat využívání jaderné energie členskými státy, zejména co se týče jaderné bezpečnosti a ochrany zdraví.
The EAEC contains provisions allowing the Community to regulate the use of nuclear energy by the Member States, in particular as regards nuclear safeguards and health protection.
Kapitola 3 hlavy II této smlouvy zabývající se ochranou zdraví obsahuje ustanovení týkající se základních standardů ochrany před ionizujícím zářením.
Chapter 3 of Title II of the Treaty, concerning health protection, contains provisions concerning basic standards with regard to protection against ionising radiation.
Přílohy I a III zároveň stanoví nejvyšší přípustné úrovně kontaminace potravin a krmiv.
At the same time, Annexes I and III set out the maximum permitted levels of contamination of foodstuffs and feedingstuffs.
Toto nařízení má být přijato jako nařízení Euratom.
It is to be adopted as a Euratom regulation.
Nařízení stanoví nejvyšší přípustné úrovně radioaktivní kontaminace potravin a krmiv a požaduje, aby Komise v případě jaderné havárie nebo v případě jakékoli jiné mimořádné radiační situace a pokud si to vyžádají okolnosti přijala nařízení pro použití těchto nejvyšších přípustných úrovní.
It lays down maximum permitted levels of radioactive contamination of foodstuffs and of feedingstuffs and requires the Commission to adopt, in the event of a nuclear accident or any other case of radiological emergency, if the circumstances so require, a regulation rendering applicable those maximum permissible levels.
Jelikož je účelem tohoto nařízení chránit obyvatelstvo před nebezpečím spojeným s potravinami a krmivy, které byly vystaveny radioaktivní kontaminaci, bylo možné jej přijmout na základě článku 31 Smlouvy o ESAE .“
Since its purpose is to protect the population against the dangers arising from foodstuffs and feedingstuffs which have undergone radioactive contamination it was possible for it to be adopted on the basis of Article 31 of the EAEC Treaty. "
Věc C-70/88 Evropský parlament vs. Rada , Recueil 1991, s. I-4529.
C-70/88 European Parliament v Council [1991] ECR 1991 I-4529.
Soudní dvůr byl v tomto případě požádán, aby rozhodl, zda by nebyl vhodnějším právním základem článek 100a
In that case, the Court was asked to decide whether the more appropriate legal basis would have not been Article 100a
Jelikož je navíc tento zákaz pouze jednou z podmínek pro účinné uplatňování nejvyšších přípustných úrovní, má nařízení pouze vedlejší účinek harmonizace podmínek pro volný pohyb zboží uvnitř Společenství, neboť brání přijímání jednostranných opatření jednotlivými členskými státy.
In fact as that prohibition is only one condition for the effectiveness of the application of maximum permitted levels, the regulation has only the incidental effect of harmonising the conditions for the free movement of goods within the Community by avoiding the adoption of unilateral measures by the various Member States. "
“ Soudní dvůr dále uvedl: „ Spíše se zdá, že účelem uvedených článků je zajistit konzistentní a účinnou ochranu zdraví obyvatelstva před nebezpečím ionizujícího záření bez ohledu na jeho zdroj a na kategorie osob, které mu jsou vystaveny “.
The Court stated also that: "The indications are rather that the purpose of the articles referred to is to ensure the consistent and effective protection of the health of the general public against the dangers arising from ionizing radiations, whatever their source and whatever the categories of persons exposed to such radiations ".
Soudní dvůr na tento rozsudek posléze odkázal ve svém rozsudku ve věci C-29/99 Komise vs. Rada
The Court subsequently referred to this judgment in its judgment in Case C-29/99 Commission v Council
C-29/99 Komise vs. Rada , Recueil 2002, s. I-11282, bod.
C-29/99 Commission v Council [2002] ECR 2002 I-11282, paragraph 80. to stress that " the Court refused to uphold the restrictive interpretation of Article 30 et seq.
80. , přičemž zdůraznil, že: „ Soudní dvůr odmítl podpořit restriktivní interpretaci článku 30 a násl., kterou navrhl Parlament.
EAEC proposed by the Parliament.
Stanovil, že účelem uvedených článků je zajistit konzistentní a účinnou ochranu zdraví obyvatelstva před nebezpečím ionizujícího záření ‚bez ohledu na jeho zdroj’. “
It held that the purpose of those articles was to ensure consistent and effective protection of the health of the general public against the dangers arising from ionising radiations, 'whatever their source'. "
Soudní dvůr rovněž upozornil, že interpretace „ musí zohledňovat účel stanovený v preambuli ke Smlouvě o ESAE, jímž je ,vytvořit bezpečnostní podmínky, jež vyloučí ohrožení života a zdraví obyvatelstva’ “
The Court also pointed that the interpretation " must be carried out in the light of the objective, set out in the preamble to the EAEC, to 'create the conditions of safety necessary to eliminate hazards to the life and health of the public' "
Tamtéž, bod 75. .
Ibid, , paragraph 75. .
Přesto však je s ohledem na skutečnost, že se článek 168 SFEU zabývá veřejným zdravím a vyžaduje zajištění vysoké úrovně ochrany lidského zdraví při stanovování a provádění všech politik a činností Unie, možné říci, že by ve skutečnosti jako právní základ pro přijetí daného opatření použit být měl.
Nevertheless, given the fact that Article 168 TFEU concerns public health and requires a high level of human health protection to be ensured in the definition and implementation of all Union policies and activities, it can be argued that it should in fact be used as a legal basis for the adoption of the measure in question.
Zaprvé, skutečnost, že Soudní dvůr předchozí žádosti vyslovující se pro právní základ týkající se vnitřního trhu zamítl a potvrdil článek 31 Smlouvy o ESAE jako jediný právní základ, jenž je platný, nevylučuje, že tento orgán k dané problematice zaujme nové stanovisko.
First of all, the fact that the Court rejected previous claims arguing for a legal basis concerning the internal market and confirmed Article 31 EAEC as the sole valid legal basis does not preclude a new approach by the Court.
Soudní dvůr tak rozhodl ve věci C-62/88
The Court thus ruled in Case C-62/88
Věc C-62/88, Řecko vs. Rada , Recueil 1990, s. I-1527, body 16–18. týkající se nařízení č. 3955/87
Case C-62/88 Greece v Council [1990] ECR I-1527, paragraphs 16-18. concerning Regulation 3955/87
Nařízení Rady (EHS) č. 3955/87 ze dne 22. prosince 1987 o podmínkách dovozu zemědělských produktů pocházejících ze třetích zemí po havárii jaderné elektrárny v Černobylu, Úř. věst.
Council Regulation (EEC) No 3955/87 of 22 December 1987 on the conditions governing imports of agricultural products originating in third countries following the accident at the Chernobyl nuclear power-station, OJ L 146, 30.12.1987, p.
L 146, 30.12.1987, s. 14. : „ Uvedení článku 113 [nyní článek 207 SFEU] jako právního základu sporného nařízení nemůže být vyloučeno z důvodu, že článek 30 a násl. Smlouvy o ESAE stanoví konkrétní pravidla pro základní standardy ochrany zdraví obyvatelstva před riziky vyplývajícími z ionizujícího záření.
14. that: " Recourse to Article 113 [now Article 207 TFEU] as the legal basis for the contested regulation cannot be excluded on the ground that Article 30 et seq. of the EAEC Treaty lay down specific rules governing the basic standards for protection of the health of the general public against the dangers arising from ionizing radiation.
Tato ustanovení, která se nacházejí v kapitole nazvané „Ochrana zdraví“, jež je součástí druhé hlavy Smlouvy o ESAE nazvané „Podpora vývoje v oblasti jaderné energie“, mají za cíl zajišťovat ochranu veřejného zdraví v jaderném odvětví.
Those provisions, which appear in a chapter entitled "Health and Safety", which forms part of the second title of the EAEC Treaty entitled "Provisions for the encouragement of progress in the field of nuclear energy", are intended to provide for the protection of public health in the nuclear sector.
Jejich cílem není regulace obchodu mezi Společenstvím a nečlenskými státy. “
They are not intended to regulate trade between the Community and non-member countries. "
Zatřetí, samotný návrh odkazuje v pátém bodu odůvodnění na sérii opatření, jež byla „ přijata (...) k zajištění toho, aby některé zemědělské produkty byly uváděny na trh Unie pouze na základě společných opatření, jejichž cílem je ochrana zdraví obyvatelstva “.
Thirdly, the proposal itself refers in recital 5 to a series of measures " adopted to ensure that certain agricultural products are only introduced into the Union according to the common arrangements which safeguard the health of population ".
Uvedená opatření zahrnují nařízení Rady (EHS) č. 1707/86
The measures referred to include Council Regulations (EEC) No 1707/86
Nařízení Rady (EHS) č. 1707/86 ze dne 30. května 1986 o podmínkách dovozu zemědělských produktů pocházejících ze třetích zemí po havárii jaderné elektrárny v Černobylu, Úř. věst.
Council Regulation (EEC) No 1707/86 of 30 May 1986 on the conditions governing imports of agricultural products originating in third countries following the accident at the Chernobyl nuclear power-station, OJ L 14, 31.5.1986, p.
Toto nařízení odkazuje na Smlouvu o EHS; neodkazuje však na žádný konkrétní článek této smlouvy. , (EHS) č. 3020/86
This regulation refers to the EEC Treaty; however, it does not refer to any particular article thereof. , (EEC) No 3020/86
Nařízení Rady (EHS) č. 3020/87 ze dne 30. září 1987 rozšiřující nařízení (EHS) č. 1707/86 o podmínkách dovozu zemědělských produktů pocházejících ze třetích zemí po havárii jaderné elektrárny v Černobylu, Úř. věst.
Council Regulation (EEC) No 3020/87 of 30 September 1987 extending Regulation (EEC) No 1707/86 on the conditions governing imports of agricultural products originating in third countries following the accident at the Chernobyl nuclear power-station, OJ L 280, 1.10.1986, p.
Toto nařízení odkazuje na Smlouvu o EHS, neodkazuje však na žádný konkrétní článek této smlouvy. a (EHS) č. 3955/87.
This regulation refers to the EEC Treaty; however, it does not refer to any particular article thereof. , (EEC) No 3955/87.
Tento článek vyžaduje, aby opatření přijímaná na jeho základě měla „ za svůj přímý cíl ochranu veřejného zdraví “, což bezpochyby platí pro tento návrh, který „ stanoví nejvyšší přípustné úrovně (...) kontaminace potravin a krmiv “
This article requires that the measures adopted on its basis should " have as their direct objective the protection of public health ", which is undoubtedly true in the case of the present proposal, which " lays down maximum permitted levels of (...) contamination of foodstuffs and of feedingstuffs "
Viz spojené věci C-453/03, C-11/04, C-12/04 a C-194-04 ABNA e.a., Sb. rozh.
See Joined Cases C-453/03, C-11/04, C-12/04 and C-194/04 ABNA e.a.
Další argumentem na podporu tohoto stanoviska je článek 6, který předepisuje, že na trh mohou být uváděny pouze potraviny a krmiva, která dodržují nejvyšší přípustné úrovně stanovené v tomto nařízení.
One additional argument in support of this position is Article 6, which prescribes that only foodstuffs and feedingstuffs in compliance with the maximum permitted levels laid down in the regulation are to be placed on the market.
· nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 ze dne 21. října 2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a o zrušení nařízení (ES) č. 1774/2002 (nařízení o vedlejších produktech živočišného původu)
· Regulation (EC) No 1069/2009 of the European Parliament and of the Council of 21 October 2009 laying down health rules as regards animal by-products and derived products not intended for human consumption and repealing Regulation (EC) No 1774/2002 (animal by-products Regulation)
· nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 183/2005 ze dne 12. ledna 2005, kterým se stanoví požadavky na hygienu krmiv
· Regulation (EC) No 183/2005 of the European Parliament and of the Council of 12 January 2005 laying down requirements for feed hygiene
· nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 ze dne 23. února 2005 o maximálních limitech reziduí pesticidů v potravinách a krmivech rostlinného a živočišného původu a na jejich povrchu a o změně směrnice Rady 91/414/EHS
· Regulation (EC) No 396/2005 of the European Parliament and of the Council of 23 February 2005 on maximum residue levels of pesticides in or on food and feed of plant and animal origin and amending Council Directive 91/414/EEC
· nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě
· Regulation (EC) No 854/2004 of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 laying down specific rules for the organisation of official controls on products of animal origin intended for human consumption
Z výše uvedeného tedy vyplývá, že návrh lze považovat za opatření v rostlinolékařské a veterinární a oblasti, jehož přímým cílem je ochrana veřejného zdraví.
It follows therefore that the proposal could be considered as being a measure in the phytosanitary and/or veterinary field which has as its direct objective the protection of public health.
Výbor pro právní záležitosti tak na své schůzi dne 22. listopadu 2010 jednomyslně rozhodl
At its meeting of 22 November 2010 the Committee on Legal Affairs accordingly decided, by unanimity
Nejvyšší přípustné úrovně radioaktivní kontaminace potravin a krmiv po jaderné havárii nebo jiném případu radiační mimořádné situace (Přepracované znění)
Maximum permitted levels of radioactive contamination of foodstuffs and of feedingstuffs following a nuclear accident or any other case of radiological emergency (recast)
o návrhu rozhodnutí Rady o uzavření Ženevské dohody o obchodu s banány mezi Evropskou unií a Brazílií, Kolumbií, Kostarikou, Ekvádorem, Guatemalou, Hondurasem, Mexikem, Nikaraguou, Panamou, Peru a Venezuelou a Dohody mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými o obchodu s banány
on the draft Council decision on the conclusion of a Geneva Agreement on Trade in Bananas between the European Union and Brazil, Colombia, Costa Rica, Ecuador, Guatemala, Honduras, Mexico, Nicaragua, Panama, Peru and Venezuela and of an Agreement on Trade in Bananas between the European Union and the United States of America
Zpravodajka: Francesca Balzani
Rapporteur: Francesca Balzani
STANOVISKO Výboru pro rozvoj ...............................................................................11
OPINION of the Committee on Development ......................................................10
– s ohledem na návrh rozhodnutí Rady (07782/2010),
– having regard to the draft Council decision (07782/2010),
– s ohledem na návrh ženevské dohody o obchodu s banány (07968/2010) a návrh dohody o obchodu s banány mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými (07970/2010),
– having regard to the draft Geneva Agreement on Trade in Bananas (07968/2010) and the draft Agreement on trade in bananas between the European Union and the
– s ohledem na doporučení Výboru pro mezinárodní obchod a stanovisko Výboru pro rozvoj ( A7-0002/2011 ),
– having regard to the recommendation of the Committee on International Trade and the opinion of the Committee on Development ( A7-0002/2011 ),
Obchod s banány
Trade in bananas
Banány jsou po rýži, pšenici a kukuřici čtvrtou nejdůležitější plodinou na světě a zásadním způsobem přispívají k zajištění potravin.
Bananas are the world’s fourth most important crop, after rice, wheat and maize, and make a major contribution to food security.
Ve většině zemí produkujících banány je však produkce určena výhradně pro domácí a příležitostně pro regionální trhy a pouze 20 % celosvětové produkce je předmětem mezinárodního obchodu.
However, in most banana producing countries, production is exclusively for the domestic and occasionally regional markets, with only 20% of global production being traded internationally.
Mezinárodního obchodu s banány se účastní pouze omezený počet zemí produkujících banány.
Only a limited number of banana producing countries are involved in the international trade in bananas.
Kontrola nad obchodem s banány je soustředěna v rukách omezeného počtu společností, přičemž více než 80 % mezinárodního obchodu s banány ovládá pět hlavních nadnárodních společností.
Control of the banana trade is concentrated in the hands of a limited number of companies, with just five major multinationals controlling more than 80% of all internationally traded bananas.
V poslední době však byla moc nadnárodních společností obchodujících s banány na některých důležitých trzích v EU, zejména ve Spojeném království, omezena díky moci supermarketů.
In recent years, however, the power of the banana multinationals has been eclipsed by the power of the supermarkets in some key EU markets, notably the UK.
V roce 2008 si spotřebitelé v EU koupili více než 5,4 milionů tun banánů.
In 2008, EU consumers bought more than 5.4 million tonnes of bananas.
EU importovala téměř 90 % své spotřeby banánů (72,5 % z Latinské Ameriky, 17 % z afrických, karibských a tichomořských států).
The EU imported almost 90% of the bananas it consumed (72.5% from Latin America, 17% from African, Caribbean and Pacific (ACP) countries).
Zbývajících 11 % dodalo pět zemí EU: Kypr, Francie (zámořské departementy Guadeloupe a Martinique), Řecko, Portugalsko (Madeira a kontinentální Portugalsko) a Španělsko (Kanárské ostrovy).
Five EU countries supplied the remaining 11%: Cyprus; France (the overseas departments of Guadeloupe and Martinique); Greece; Portugal (Madeira and the mainland); and Spain (the Canary Islands).
Vyřešení sporu o banány
Resolution of the banana dispute
Dne 15. prosince 2009 dosáhly EU, skupina latinskoamerických zemí a Spojené státy dohody o celních sazbách na dovoz banánů do EU, čímž ukončily jeden z nejvleklejších a nejtrpčích sporů v moderní historii mnohostranného obchodního systému.
On 15 December 2009, the EU, a group of Latin American countries and the United States reached an agreement on the EU’s tariffs on banana imports, bringing to a close one of the most protracted and bitter disputes in the multilateral trading system’s recent history.
Politika EU v oblasti dovozu banánů byla po desetiletí předmětem sporu ve WTO, v němž proti sobě stály EU a několik latinskoamerických producentů banánů a USA.
EU banana import policies had been the subject of a decade-long row at the WTO, putting the EU against several Latin American banana producers and the US.
Pascal Lamy s radostí přivítal ukončení „jednoho z technicky nejsložitějších, politicky nejcitlivějších a obchodně nejvýznamnějších právních sporů, jaký byl kdy projednáván ve WTO“.
Pascal Lamy warmly welcomed the end of “one of the most technically complex, politically sensitive and commercially meaningful legal disputes ever brought to the WTO.”
Jeho podstatou bylo zacházení ze strany EU, kterého se dostávalo dovozcům banánů ze zemí AKT a které preferovalo tyto dovozce oproti dovozcům z Latinské Ameriky.
At issue was the treatment the EU gave to the import of bananas from the ACP countries in preference to bananas from Latin America.
Ve skutečnosti umožňoval režim EU pro dovoz banánů, aby bylo do EU každoročně bezcelně dovezeno 775 000 tun banánů ze zemí AKT, zatímco všichni ostatní vývozci (dodavatelé požívající doložky nejvyšších výhod) museli platit clo ve výši 176 EUR/tunu.
In fact, the EU’s banana import regime allowed 775,000 tonnes of the fruit from ACP countries to enter the EU duty-free each year, with a €176/t tariff on bananas from all other exporters (most-favoured nation (MFN) suppliers).
Řada latinskoamerických zemí, mezi nimi i největší světoví vývozci banánů, dlouho tvrdila, že tento dovozní režim nezákonně diskriminuje ve prospěch banánů ze zemí AKT a porušuje pravidla WTO o kvantitativních omezeních.
Many Latin American countries, which include some of the world’s biggest banana exporters, long insisted that this import regime illegally discriminated in favour of bananas from ACP countries and violated WTO rules on quantitative restrictions.
Výsledkem tohoto sporu byla řada právních rozhodnutí rozhodčích panelů, Odvolacího orgánu a zvláštních rozhodců a EU musela své politiky změnit.
The dispute resulted in multiple legal rulings by dispute panels, the Appellate Body and special arbitrators and the EU had to revise its policies.
Dohoda se skládá ze tří základních složek:
The agreement consists of three basic components:
– z dohodnutého harmonogramu snižování celních sazeb pro vývozce banánů požívající doložky nejvyšších výhod;
- an agreed schedule of tariff reductions for most-favoured nation (MFN) banana exporters;