natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(4) Ve všech těchto případech se považuje souhlas Národní rady za udělený, pokud Národní rada nevydala rozhodnutí o žádosti orgánu příslušného k podání žaloby ve lhůtě osmi týdnů; za účelem včasného přijetí usnesení Národní rady předloží předseda tuto žádost k hlasování nejpozději jeden den před uplynutím této lhůty.
(4) In all these cases the consent of the National Council counts as granted if within eight weeks it has not given a ruling on an appropriate request by the authority competent for the institution of legal action; the President, with a view to the National Council ’ s adoption of a resolution in good time, shall at the latest put such a request to the vote on the day but one before expiry of the deadline.
Tato lhůta se nevztahuje na období, kdy Národní rada nezasedá.
The latter does not include the period when the National Council is not in session.
(5) Je-li poslanec přistižen při páchání trestného činu, musí dotyčný orgán o jeho zatčení okamžitě informovat předsedu Národní rady.
(5) In case of a member ’ s apprehension in the act of committing a crime, the authority concerned must immediately notify the President of the National Council of the occurrence of the arrest.
Pokud o to Národní rada, nebo mimo zasedání stálý výbor pověřený touto záležitostí, požádá, musí být zatčení odloženo nebo celé soudní řízení zastaveno.
If the National Council or when it is not in session the Standing Committee entrusted with these matters so demands, the arrest must be suspended or the legal process as a whole be dropped.
(6) Imunita poslanců končí dnem zasedání nově zvolené Národní rady a imunita těch funkcionářů Národní rady, jejichž funkční období toto datum přesahuje, v den ukončení jejich funkčního období.
(6) The immunity of members ends with the day of the meeting of the newly elected National Council, that of functionaries of the National Council whose tenure of office extends beyond this date on the expiry of this term of office.
(7) Podrobná ustanovení jsou upravena spolkovým zákonem o jednacím řádu poslanecké sněmovny.
(7) The detailed provisions are settled by the federal law on the House of Representatives ’ Standing Orders.
Raffaele Baldassarre, Luigi Berlinguer, Sebastian Valentin Bodu, Christian Engström, Marielle Gallo, Klaus-Heiner Lehne, Antonio Masip Hidalgo, Bernhard Rapkay, Evelyn Regner, Francesco Enrico Speroni, Dimitar Stoyanov, Alexandra Thein, Rainer Wieland, Cecilia Wikström, Tadeusz Zwiefka
Raffaele Baldassarre, Luigi Berlinguer, Sebastian Valentin Bodu, Christian Engström, Marielle Gallo, Klaus-Heiner Lehne, Antonio Masip Hidalgo, Bernhard Rapkay, Evelyn Regner, Francesco Enrico Speroni, Dimitar Stoyanov, Alexandra Thein, Rainer Wieland, Cecilia Wikström, Tadeusz Zwiefka
k návrhu rozhodnutí Rady o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Islandskou republikou a Norským královstvím o postupu předávání mezi členskými státy Evropské unie a Islandem a Norskem
on the draft Council decision on the conclusion of the Agreement between the European Union and the Republic of Iceland and the Kingdom of Norway on the surrender procedure between the Member States of the European Union and Iceland and Norway
o návrhu rozhodnutí Rady o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Islandskou republikou a Norským královstvím o postupu předávání mezi členskými státy Evropské unie a Islandem a Norskem
on the draft Council decision on the conclusion of the Agreement between the European Union and the Republic of Iceland and the Kingdom of Norway on the surrender procedure between the Member States of the European Union and Iceland and Norway
– s ohledem na návrh rozhodnutí Rady (05307/2010),
– having regard to the draft Council decision (05307/2010),
– s ohledem na doporučení Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci ( A7‑0268/2011 ),
– having regard to the recommendation of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs ( A7-0268/2011 ),
V červenci 2001 zmocnila Rada předsednictví Rady, aby s pomocí Evropské komise zahájila s Norskem a s Islandem jednání o uzavření dohody o vzájemné právní pomoci a dohody o vydávání osob.
In July 2001 the Council authorised the Council Presidency, assisted by the European Commission, to start negotiating MLA and extradition agreements with Norway and Iceland.
Podle dohody o vydávání osob by se na Island a Norsko vztahovala ustanovení Úmluvy EU o vydávání osob z roku 1996, která se nepovažuje za součást schengenského acquis.
The extradition agreement was due to apply to Iceland and Norway the provisions of the 1996 EU Convention on Extradition, considered as not being part of the Schengen aquis.
Bylo dohodnuto, že vydávání osob v rámci EU bude nahrazeno postupem jejich předávání na základě evropského zatýkacího rozkazu, a následně byl v roce 2002 upraven mandát k vyjednávání.
The mission statement was updated in 2002 after it was agreed that extradition within the EU would be replaced by a surrender procedure under the European arrest warrant.
Přestože Rada přijala rozhodnutí nevázat evropský zatýkací rozkaz na schengenské acquis, souhlasila, že by bylo vhodné postup předávání osob používat právě v schengenských zemích vzhledem k jejich úzkému partnerství s členskými státy EU.
Despite the decision not to link the European arrest warrant to Schengen, the Council agreed that it would be useful to apply the surrender procedure model to the Schengen countries, given their privileged partnership with the EU Member States.
Rada zmocnila předsednictví Rady, aby s Norskem a Islandem na základě článků 24 a 38 Smlouvy o Evropské unii sjednalo dohody o justiční spolupráci v trestních věcech a o postupech předávání osob.
The Council authorised the Presidency of the Council to negotiate Agreements with Norway and Iceland on judicial cooperation in criminal matters and surrender procedures on the basis of Articles 24 and 38 of the Treaty on European Union.
Rada dosáhla obecného přístupu k dohodě o předávání osob dne 28. června 2006, dohoda však dosud nebyla formálně uzavřena, jelikož v době vstupu Lisabonské smlouvy v platnost nebyl ukončen postup ratifikace v členských státech a nyní je nutné použít nový postup uvedený v článku 218 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).
Council reached a general approach on the surrender agreement on 28 June 2006 but the agreement has not yet been formally concluded as at the moment of the entry into force of the Treaty of Lisbon the ratification process by Member States was not finalised and the new procedure provided for by Article 218 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) has now to be applied.
V důsledku toho může Rada přijmout rozhodnutí o uzavření dohody pouze poté, co získá souhlas Evropského parlamentu.
As a consequence, the Council may adopt the decision concluding the agreement, only after obtaining the consent of the European Parliament.
Cílem dohody je zlepšit postup předávání osob mezi členskými státy a Norskem a Islandem tím, že budou jako minimální požadavky vzaty v úvahu podmínky Úmluvy ze dne 27. září 1996 o vydávání osob mezi členskými státy Evropské unie.
This agreement is aimed at improving the surrender procedure between the Member States and Norway and Iceland for the purpose of the prosecution or execution of sentence, by taking account of the terms of the Convention of 27 September 1996 relating to extradition between the Member States of the EU as minimum standards.
V souladu s ustanoveními dohody smluvní strany zabezpečí, aby byl systém vydávání osob založen na mechanizmu jejich předávání na základě zatýkacího rozkazu.
In accordance with the provisions of the Agreement, the contracting parties will ensure that the extradition system will be based on a mechanism of surrender pursuant to an arrest warrant.
Zatýkací rozkaz lze vydat v případech jednání, za které lze podle práva státu, který tento rozkaz vydává, uložit trest odnětí svobody nebo ochranné opatření spojené se zbavením osobní svobody s horní hranicí sazby v délce nejméně dvanáct měsíců, nebo pokud již byl uložen trest nebo ochranné opatření, v případě trestu nebo ochranného opatření v délce nejméně čtyř měsíců.
An arrest warrant may be issued for acts punishable by the law of the issuing state by a custodial sentence or a detention order for a maximum period of at least 12 months or, where a sentence has been passed or a detention order has been made, for sentences of at least four months.
Pokud jde pouze o rozšíření ustanovení, která již existují mezi členskými státy EU, na Norsko a Island – na žádost těchto dvou zemí –, nevidí zpravodaj důvod k námitkám.
Insofar as this agreement merely extends to Norway and Iceland - on request of these two countries - provisions that are already in place among EU Member States, your rapporteur does not see reasons to object.
Domnívá se však, že se evropský zatýkací rozkaz musí vyvíjet, tak aby reagoval na obavy veřejnosti týkající se možného zneužívání tohoto nástroje či jeho nedostatků.
However, he is of the opinion that the European Arrest Warrant must be the object of an evaluation in order to respond to public concerns on possible abuses or defects of this instrument.
Zpravodaj vyjadřuje především své obavy, pokud jde o problémy, které by mohly vzniknout z částečného zrušení oboustranné trestnosti.
In particular, your rapporteur expresses his concern on problems that the partial waiver on dual criminality may lead to.
Příkladem výše uvedeného je možnost zrušit přezkoumávání oboustranné trestnosti ve vztahu k „napomáhání nelegálnímu vstupu do země a pobytu v ní“.
A case in point is the possibility to waive double-verification of criminality on "facilitation of unauthorised entry and residence".
Zpravodaj zastává názor, že strany dohody by měly být ve vztahu k přezkoumávání oboustranné trestnosti zdrženlivé, aby nedocházelo k zatýkání a vydávání osob z důvodu méně závažných trestných činů.
Your rapporteur is of the opinion that the agreeing parties should exercise restraint on such waivers of double-criminality verification, in order to avoid arrests and surrenders on minor offences.
A konečně zpravodaj zdůrazňuje, že je nutné jít dále v oblasti procesních práv, aby vedle používání evropského zatýkacího rozkazu získali občané rozsáhlá práva, tak aby byly zaručeny občanské svobody a důvěra veřejnosti, pokud jde o tento nástroj.
Finally, your rapporteur emphasises the need to go further in the area of procedural rights, in order to provide citizens with a robust array of rights to go together with the use of the European Arrest Warrant, thus providing guaranties to civil liberties and public trust on this instrument.
Edit Bauer, Anna Maria Corazza Bildt, Ioan Enciu, Monika Hohlmeier, Jean Lambert, Antonio Masip Hidalgo, Mariya Nedelcheva, Hubert Pirker, Michèle Striffler, Kyriacos Triantaphyllides, Cecilia Wikström
Edit Bauer, Anna Maria Corazza Bildt, Ioan Enciu, Monika Hohlmeier, Jean Lambert, Antonio Masip Hidalgo, Mariya Nedelcheva, Hubert Pirker, Michèle Striffler, Kyriacos Triantaphyllides, Cecilia Wikström
o jednostranných prohlášeních vložených do zápisu ze zasedání Rady
on unilateral statements entered in the minutes of Council meetings
– s ohledem na dopis předsedy Konference předsedů výborů předsedovi Výboru pro ústavní záležitosti ze dne 8. prosince 2009,
– having regard to the letter of 8 December 2009 from the Chair of the Conference of Committee Chairs to the Chair of its Committee on Constitutional Affairs,
– s ohledem na interinstitucionální dohodu o společných pokynech k redakční kvalitě právních předpisů Společenství
– having regard to the Interinstitutional Agreement of 22 December 1998 on common guidelines for the quality of drafting of Community legislation
– s ohledem na odpovědi Rady a Komise na otázky k písemnému zodpovězení P-3977/2010 a E-3981/2010 ,
– having regard to the answers by the Council and the Commission respectively to Written Question P-3977/2010 and E-3981/2010 ,
– s ohledem na zprávu Výboru pro ústavní záležitosti ( A7-0269/2011 ),
– having regard to the report of the Committee on Constitutional Affairs ( A7-0269/2011 ),
A. vzhledem k tomu, že Soudní dvůr má jasnou a výlučnou pravomoc rozhodovat ve věcech výkladu právních předpisů Unie, ať už primárních nebo sekundárních,
A. whereas the Court of Justice has the clear and exclusive competence to rule on the interpretation of Union law, be it primary or secondary,
B. vzhledem k tomu, že Soudní dvůr opakovaně potvrdil, že prohlášení nejsou právně závazná,
B. whereas the Court of Justice has repeatedly confirmed that declarations are not legally binding,
C. vzhledem k tomu, že Rada má povinnost Parlament plně informovat o svých stanoviscích v souvislosti s legislativními postupy
C. whereas the Council has the duty to inform Parliament fully of its position in the context of legislative procedures
Článek 294 SFEU (v prvním čtení). ,
Article 294 TFEU (at first reading). ,
D. vzhledem k tomu, že podle Smlouvy mají orgány povinnost mezi sebou loajálně spolupracovat
D. whereas under the Treaty the institutions are required to practise mutual sincere cooperation
Článek 13 Smlouvy o Evropské unii. ,
Article 13 TEU. ,
E. vzhledem k tomu, že jednostranná prohlášení členských států nebo Rady mohou negativně ovlivnit legislativní pravomoci Parlamentu, poškozují kvalitu právních předpisů Unie a narušují zásadu právní jistoty,
E. whereas unilateral statements by Member States or the Council might adversely affect Parliament’s legislative powers, are damaging to the quality of Union legislation and undermine the principle of legal certainty,
F. vzhledem k tomu, že žádné prohlášení vložené do zápisu ze zasedání Rady nebo dohodovacího výboru v jakékoliv fázi legislativního postupu nemůže předjímat výsledek jednání mezi dvěma složkami legislativního orgánu,
F. whereas no statement entered in the minutes of meetings of the Council or of the conciliation committee at any stage of the legislative procedure can pre-empt the outcome of negotiations between the two branches of the legislative authority,
3. vyzývá, aby byl o všech prohlášeních uvědomen Parlament a aby prohlášení členských států nebyla zveřejňována v řadě L Úředního věstníku Evropské unie;
Calls for all statements to be notified to Parliament, and with regard to statements by Member States, for them not to be published in series L of the Official Journal of the European Union;
6. vyzývá Radu a Komisi, aby na základě článku 295 SFEU zahájily jednání s Parlamentem s cílem aktualizovat společné prohlášení o praktických opatřeních pro postup spolurozhodování (nyní řádný legislativní postup), aby se zohlednil vstup Lisabonské smlouvy v platnost a zřetelně vymezila působnost jednostranných prohlášení;
Calls on the Council and Commission to enter into negotiations with Parliament, on the basis of Article 295 TFEU, with a view to updating the Joint Declaration on practical arrangements for the codecision procedure (now ordinary legislative procedure) in order to take account of the entry into force of the Treaty of Lisbon and to clearly delimit the scope of unilateral statements;
Tato zpráva vznikla na základě žádosti Konference předsedů výborů adresované Výboru pro ústavní záležitosti s cílem vyjasnit postoj Parlamentu, pokud jde o význam a právní status jednostranných prohlášení vložených do zápisů ze zasedání Rady.
This report originates in a request by the Conference of Committee Chairs addressed to the Constitutional Affairs Committee in order to clarify the position of Parliament as regards the meaning and legal status of unilateral statements entered in the minutes of Council meetings.
Několik předsedů výboru vyjádřilo své obavy z nárůstu počtu takovýchto prohlášení, zejména v rámci postupu spolurozhodování, kdy mohou oslabit právní závaznost a rozsah přijatých právních aktů a tím případně ovlivnit vůli Parlamentu jako spoluzákonodárce.
Several committee chairs expressed their concerns about the proliferation of such statements, in particular in the framework of the codecision procedure where they could weaken the legal force and scope of the adopted acts, and so possibly affect Parliament's will as a co-legislator.
V tomto ohledu je nezbytné zdůraznit, že kontroverzní prohlášení většinou pocházejí z jednoho nebo několika členských států, protože ty jsou odpovědné za provedení právních aktů na vnitrostátní úrovni.
It has to be stressed in this regard that the contentious statements are mainly originating from one or several Member States since they are in charge of the transposition of legislative acts at national level.
Pokus interpretovat tyto akty způsobem, který by mohl být odlišný od výsledku dosaženého na základě společné dohody obou zákonodárců, by vskutku oslabil nezbytnou soudržnost uplatňování právních předpisů Unie.
An attempt to interpret those acts in a way which could be divergent from the result achieved by common agreement of the two legislators would indeed undermine the necessary coherence of application of the Union law.
Jiná prohlášení, pokud je vydá orgán jako takový nebo předsednictví Rady případně trojice předsedajících států může být naopak užitečné k zaznamenání souběžných závazků nebo oznámení následných kroků.
Other statements when made by an institution as such or the Council Presidency or trio Presidency may reversely be useful to record parallel engagements or announce further steps.
Proto někdy Parlament také vydává prohlášení a připojuje je k aktům, které přijímá (ve vhodných případech společně s prohlášením Rady nebo Komise) a jež jsou zveřejňovány v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
It is why Parliament sometimes also make statements and attaches them to the acts it adopts (together when appropriate with statements by the Council and/or the Commission), which are published in series C of the Official Journal of the European Union.
Judikatura Soudního dvora potvrzuje, že na takováto jednostranná prohlášení se nelze dovolávat v případě výkladu unijních právních aktů.
The case-law of the Court of Justice confirms that no reliance may be placed on such unilateral statements when it comes to interpret a Union legal act.
K tomuto účelu mohou být využity pouze tehdy, jestliže je ve znění příslušného aktu uveden odkaz na jejich obsah.
They may be used to this end only where reference is made to its content in the wording of the relevant act.
Právní akty by měly být skutečně jednoznačné a všechny prvky nezbytné k jejich výkladu vyplývají z jejich vlastního textu nebo z bodů preambule.
Indeed legal acts should be self-explanatory and any elements required for their interpretation flow from their enacting terms or recitals.
Jako spoluzákonodárce v rovnoprávném postavení vůči Radě by měl být Parlament rovněž plně informován o všech jednostranných prohlášeních členských států vložených do zápisů ze zasedání Rady a to v průběhu různých fází legislativních postupů.
As a co-legislator on an equal footing with the Council, Parliament should also be fully informed of any unilateral statements by the Members States entered in the minutes of the Council meetings and this all along the different stages of the legislative procedure.
Zdá se, že od vstupu Lisabonské smlouvy v platnost poskytuje pozměněný jednací řád Rady možnost přímo předat zápis z legislativní části zasedání Rady vládám členských států a vnitrostátním parlamentům, zatímco Evropský parlament není vůbec zmíněn.
It appears that since the entry into force of the Lisbon Treaty the amended Rules of Procedure of the Council provide for a direct transmission of the minutes of the legislative deliberations' part of Council meetings to both Member States' governments and national Parliaments, while no mention is made to the European Parliament.
Pokud jde o informovanost, staví to vnitrostátní parlamenty do lepší situace než Evropský parlament, ačkoliv ten je společně s Radou spoluzákonodárcem.
This places the national Parliaments in a better position as far as information is concerned than the European Parliament, although the latter is co-legislator with the Council.
S cílem nepřipisovat jim ještě větší význam, by však současně jednostranná prohlášení členských států neměla být zveřejňována v Úředním věstníku Evropské unie.
At the same time however and in order not to give them more significance, unilateral statements by Member States regarding legal acts should not be published in the Official Journal of the European Union.
Předchozí postřehy samozřejmě vybízejí k aktualizaci společného prohlášení o praktických opatřeních pro postup spolurozhodování, aby se v co nejvyšší možné míře zajistilo, že nebude docházet k odvolávání se na jednostranná prohlášení a že Rada bude Parlament plně informovat ve všech fázích legislativního postupu.
The preceding observations obviously call for an updating of the Joint Declaration on practical arrangements for the codecision procedure in order to ensure that the recourse to unilateral statements is avoided as far as possible and that full information is provided by Council to Parliament at all stages of the legislative procedure.
Carlo Casini, Andrew Duff, Ashley Fox, Matthias Groote, Roberto Gualtieri, Zita Gurmai, Gerald Häfner, Daniel Hannan, Stanimir Ilchev, Constance Le Grip, David Martin, Morten Messerschmidt, Paulo Rangel, Algirdas Saudargas, György Schöpflin, Søren Bo Søndergaard, Indrek Tarand, Rafał Trzaskowski, Luis Yáñez-Barnuevo García
Carlo Casini, Andrew Duff, Ashley Fox, Matthias Groote, Roberto Gualtieri, Zita Gurmai, Gerald Häfner, Daniel Hannan, Stanimir Ilchev, Constance Le Grip, David Martin, Morten Messerschmidt, Paulo Rangel, Algirdas Saudargas, György Schöpflin, Søren Bo Søndergaard, Indrek Tarand, Rafał Trzaskowski, Luis Yáñez-Barnuevo García
o návrhu rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady o mobilizaci prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 28 Interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (EGF/2011/000 TA 2011 – technická pomoc z podnětu Komise)
on the proposal for a decision of the European Parliament and of the Council on mobilisation of the European Globalisation Adjustment Fund, in accordance with point 28 of the Interinstitutional Agreement of 17 May 2006 between the European Parliament, the Council and the Commission on budgetary discipline and sound financial management (application EGF/2011/000 TA 2011 - technical assistance at the initiative of the Commission)
PŘÍLOHA: DOPIS VÝBORU PRO ZAMĚSTNANOST A SOCIÁLNÍ VĚCI..........................9
ANNEX: LETTER OF THE COMMITTEE ON EMPLOYMENT AND SOCIAL AFFAIRS....9
– s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě ( KOM(2011)0358 – C7‑0167/2011 ),
– having regard to the Commission proposal to the European Parliament and the Council ( COM(2011)0358 – C7-0167/2011 ),
– s ohledem na Interinstitucionální dohodu ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení
– having regard to the Interinstitutional Agreement of 17 May 2006 between the European Parliament, the Council and the Commission on budgetary discipline and sound financial management
– s ohledem na zprávu Rozpočtového výboru ( A7-0270/2011 ),
– having regard to the report of the Committee on Budgets ( A7-0270/2011 ),
B. vzhledem k tomu, že Komise zajišťuje fungování fondu v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství
B. whereas the Commission implement the Fund in accordance with the general rules set up by the Council Regulation (EC, Euratom) No 1605/2002 of 25 June 2002 on the Financial Regulation applicable to the general budget of the European Communities
L 248, 16.9.2002, s. 1. , a jeho prováděcími pravidly týkajícími se tohoto způsobu plnění rozpočtu,
1. and the implementing rules applicable to this form of implementation of the budget,