natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Co nejlepší využití potenciálu každého regionu: Pro Evropskou unii neexistuje jednotný model rozvoje, který by fungoval stejně dobře ve všech jejích regionech.
Making the most of the potential of each region : There is no "one-size-fits-all development" model for the European Union, which would work equally well for all its regions.
Různorodost Unie je ve skutečnosti její silnou stránkou.
The diversity of the Union is actually its strength.
Je důležité určit výhody každého evropského regionu a na nich stavět, aby se tak zvýšila jejich konkurenceschopnost a zaručil růst a prosperita.
It is important to determine the assets of each European region and build on those, in order to increase their competitiveness and guarantee growth and prosperity.
Pan Aho v něm uvádí, že je nutné, aby se Evropská unie na svém území zaměřila na vytváření středisek po vzoru Silicon Valley.
Mr Aho argues that the European Union needs to focus on creating "Silicon Valley" type of clusters across the Union.
Je zásadní, aby zdroje byly soustředěny na několik existujících středisek, místo toho, aby byly rozptýleny s malou nadějí na úspěch.
It is crucial to focus resources to a few existing clusters, rather than only scattering the money far and wide, with limited chances of success.
Jinými slovy, ne každý region má potenciál či zdroje k tomu, aby se stal centrem excelence; to ani není cílem, jehož bychom se měli snažit dosáhnout.
In other words, not every region has the potential or the resources to become a centre of excellence; this is not the objective that we should try to achieve.
EU by v tomto ohledu měla svůj přístup omezit.
EU should limit its approach in that respect.
Podpora cíle evropské územní spolupráce: Nesporná přidaná hodnota, kterou má tento cíl pro Evropu, byla již nade vší pochybnost prokázána.
Enhancing the European Territorial Cooperation Objective : The undeniable European added-value of this objective has already been proven beyond any doubt.
Přímé zapojení regionálních a místních orgánů do plánování a provádění příslušných programů přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráce je dalším pozitivním znakem budoucího rozvoje tohoto politického cíle.
The direct involvement of regional and local authorities in the planning and implementation of the relevant programmes of cross-border, trans-national and interregional cooperation gives another positive sign to the future development of this policy objective.
V tomto ohledu by také měla být zdůrazněna důležitost přeshraničního rozměru a příslušných operačních programů evropské politiky sousedství.
The importance of the cross-border dimension and the relevant operational programmes of the European Neighbourhood Policy should also be highlighted in that respect.
Je to úspěch regionální politiky EU, jenž je v následujícím programovém období třeba rozvinout.
This is a success story for the EU regional policy and it should be significantly boosted for the coming programming period.
Regiony se zvláštními geografickými rysy: Zelená kniha o územní soudržnosti uvádí specifické rozvojové problémy tří konkrétních typů regionů: horských oblastí, ostrovních oblastí a řídce osídlených oblastí.
Regions with specific geographical features : The Green Paper on Territorial Cohesion acknowledges the particular development challenges especially for three types of region: mountainous regions, island regions and sparsely populated regions.
Evropský parlament již dlouhou dobu požaduje komplexní strategii, která by těmto regionům umožnila vyrovnat svá vážná a trvalá přírodní a demografická znevýhodnění.
The European Parliament has long called for a comprehensive strategy that would enable these regions to offset their severe and permanent natural and demographic handicaps.
Zvláštní pozornost by tedy měla být věnována rozvoji těchto regionů právě proto, aby byl zajištěn harmonický rozvoj Unie a aby bylo dosaženo územní soudržnosti.
Therefore, special consideration should be given to the development of those regions, in order to ensure precisely a harmonious development for the Union and achieve "territorial cohesion".
Zpravodaj nicméně zdůrazňuje, že územní soudržnost je i nadále horizontální koncepcí, která se vztahuje na všechny regiony EU; nemůže být chápána jako nová politika pro regiony se zvláštními geografickými rysy.
However, the rapporteur stresses that territorial cohesion remains a horizontal concept that concerns all EU regions; it cannot be interpreted as a new policy for regions with specific geographical features.
Územní dopad odvětvových politik Společenství: Zpravodaj vyjadřuje zklamání nad tím, že se tato část zelené knihy omezuje na vyjmenování politik EU, které mají silný územní dopad, bez uvedení územní soudržnosti jako prioritního cíle nebo jako předpokladu pro rozvoj těchto politik.
Territorial impact of sectoral Community Policies : The rapporteur is disappointed that this specific section of the Green Paper is confined in listing the EU policies that have a strong territorial impact, without, however, placing territorial cohesion as a priority objective or a precondition for the development of these policies.
Evropský parlament při řadě příležitostí zdůraznil nutnost integrovaného přístupu při všech činnostech a politikách EU na nejnižší úrovni.
The European Parliament has on a number of occasions supported the need for an integrated approach of all EU actions and policies on the ground.
Z politického hlediska je možné tvrdit, že tato myšlenka naprosto odpovídá nezbytnosti koordinace územního dopadu všech odvětvových politik Společenství na daném území.
In policy terms, it can be argued that this idea corresponds entirely to the need of coordinating the territorial impact of all sectoral community policies on a given territory.
Zároveň je však nutné uvést následující poznámku: skutečnost, že Evropský parlament zdůrazňuje územní rozměr jiných odvětvových politik EU, neznamená, že usiluje o snížení důležitosti a autonomie regionální politiky EU.
At the same time, however, the following observation needs to be made: by putting the accent on the territorial dimension of other sectoral EU policies, the European Parliament does not attempt to diminish the importance and autonomy of EU regional policy.
Naopak, cílem integrovaného přístupu je co nejlépe využít strukturálních zásahů na nejnižší úrovni ve prospěch evropských občanů.
On the contrary, the aim of an integrated approach is to maximise the effect of structural interventions on the ground and for the benefit of European citizens.
Územní správa: Zelená kniha považuje zlepšení územní správy za klíčový předpoklad úspěšného provádění politiky soudržnosti v budoucnosti.
Territorial governance : The Green Paper looks at an improved territorial governance as the key for the successful future implementation of cohesion policy.
Zpravodaj na základě nedávno přijaté zprávy o řízení a partnerství na vnitrostátní a regionální úrovni a o základně pro projekty v oblasti regionální politiky (zpravodaj: Jean Marie Beaupuy), jež byla přijata Evropským parlamentem dne 18. září 2008, vznáší otázku potřeby podpořit systém víceúrovňového řízení a určit vhodnou územní úroveň, na které by zásah byl účinnější v různých fázích plánování a provádění programů.
Drawing from the conclusions of the report on "Governance and partnership at national and regional levels and a basis for projects in the field of regional policy" (rapporteur: Jean Marie Beaupuy), adopted by the EP on 18 September 2008, the rapporteur raises the need to promote a system of multi-level governance and to determine the appropriate territorial level to which intervention would be more effective at the different stages of programme planning and implementation.
Přičemž se také náležitě zohlední důležitost vytváření nových územních partnerství, která musí být středem pozornosti veškerých příslušných analýz zelené knihy.
Due account being also made to the importance of creating new territorial partnerships, which must be at the focus of all relevant analyses on the Green Paper.
Přechodové regiony: Zpravodaj konstatuje, že Komise v páté zprávě o pokroku jsou poprvé konkrétně zmiňuje přechodové regiony, které jsou uvedeny mezi regiony cíle „konvergence“ a regiony cíle „regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost“.
Transition regions : The rapporteur notes that the Commission made for the first time in the 5 th Progress Report a specific reference to "Transition Regions" , which are situated between "Convergence Regions" and "Competitiveness and Employment Regions".
Zdá se, že je to první pokus zabývat se oddělené těmito regiony, které jsou v současné době zařazovány do nebo vyřazovány z jednoho z těchto dvou cílů.
This appears to be a first attempt to deal separately with these regions that are now scattered as "phasing in" or "phasing out" regions between the two Objectives.
Zpravodaj tento přístup v rámci územní soudržnosti zcela podporuje, nejen proto, že těmto regionům propůjčí jednoznačnější status, ale zejména jako uznání skutečnosti, že je nutné navrhnout a zavést komplexnější systém postupné přechodové pomoci pro země, jež brzy překonají hranici 75 % HDP.
The rapporteur fully endorses this approach in the context of territorial cohesion, not only because it gives a clearer status to these regions, but mainly as a recognition to the fact that a more comprehensive system of gradual transitional assistance to regions that will soon be above the 75% GDP threshold needs to be designed and put in place.
Zelená kniha o územní soudržnosti také odkazuje na několik dalších otázek, které je třeba zvážit, jako je dostupnost služeb veřejného zájmu či vytvoření dodatečných ukazatelů pro lepší sledování charakteristik a trendů územní soudržnosti.
The Green Paper on Territorial Cohesion also alludes to a number of other issues that have to be taken into consideration, like access to services of general interest or the creation of additional indicators to better monitor characteristics and trends in territorial cohesion.
Zpravodaj v této zprávě předkládá své názory na všechny tyto otázky.
The report brings forward the rapporteur’s views on all these matters.
Stávající zpráva formuluje několik úvah o souvisejících sděleních Komise a předkládá návrhy Komisi, členským státům a regionálním a místním orgánům, pokud jde o rozsah přípravy podmínek pro lepší porozumění toho, čím by územní soudržnost mohla být a jaké by byly dopady začlenění územního aspektu do politiky soudržnost pro všechny zúčastněné strany.
The present report formulates a number of considerations on the reference communications by the Commission and addresses suggestions to the Commission, Member States and regional and local authorities with the scope of preparing the ground for a better understanding of what territorial cohesion could be and what would be the implications for all parties involved of the integration of the territorial dimension in cohesion policy.
Avšak důležitější je, že se očekává, že tato zpráva upevní pozici Evropského parlamentu v celoevropské diskusi o územní soudržnosti, která výrazně ovlivní rozsáhlejší diskusi o budoucnosti regionální politiky a politiky soudržnosti v období po roce 2013 a o podobě strukturálních fondů v příštím programovém období.
However, more importantly, the report is expected to consolidate a position of the European Parliament in the Europe-wide debate on territorial cohesion, as this debate will influence greatly a larger debate on the future of regional and cohesion policy after 2013 and the shape of the structural funds in the next programming period.
Emmanouil Angelakas, Stavros Arnaoutakis, Elspeth Attwooll, Rolf Berend, Jana Bobošíková, Victor Boştinaru, Wolfgang Bulfon, Giorgio Carollo, Bairbre de Brún, Gerardo Galeote, Iratxe García Pérez, Monica Giuntini, Ambroise Guellec, Pedro Guerreiro, Gábor Harangozó, Filiz Hakaeva Hyusmenova, Mieczysław Edmund Janowski, Gisela Kallenbach, Evgeni Kirilov, Miloš Koterec, Constanze Angela Krehl, Florencio Luque Aguilar, Jamila Madeira, Miguel Angel Martínez Martínez, Iosif Matula, Miroslav Mikolášik, Jan Olbrycht, Maria Petre, Markus Pieper, Giovanni Robusti, Wojciech Roszkowski, Bernard Soulage, Catherine Stihler, Margie Sudre, Oldřich Vlasák
Emmanouil Angelakas, Stavros Arnaoutakis, Elspeth Attwooll, Rolf Berend, Jana Bobošíková, Victor Boştinaru, Wolfgang Bulfon, Giorgio Carollo, Bairbre de Brún, Gerardo Galeote, Iratxe García Pérez, Monica Giuntini, Ambroise Guellec, Pedro Guerreiro, Gábor Harangozó, Filiz Hakaeva Hyusmenova, Mieczysław Edmund Janowski, Gisela Kallenbach, Evgeni Kirilov, Miloš Koterec, Constanze Angela Krehl, Florencio Luque Aguilar, Jamila Madeira, Miguel Angel Martínez Martínez, Iosif Matula, Miroslav Mikolášik, Jan Olbrycht, Maria Petre, Markus Pieper, Giovanni Robusti, Wojciech Roszkowski, Bernard Soulage, Catherine Stihler, Margie Sudre, Oldřich Vlasák
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ..............................................................................................38
EXPLANATORY STATEMENT..............................................................................................37
– s ohledem na zprávu Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin ( A6-0084/2009 ),
– having regard to the report of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety ( A6‑0084/2009 ),
(7) Nařízení (ES) č. 761/2001 prokázalo svou účinnost při zlepšování vlivu činnosti organizací na životní prostředí a zkušenosti získané při provádění tohoto nařízení by se měly využít pro zvýšení schopnosti programu EMAS dosáhnout zlepšení celkového vlivu činnosti organizací na životní prostředí.
(7) Regulation (EC) No 761/2001 demonstrated its effectiveness in promoting improvements of the environmental performance of organisations and the experience gathered from the implementation of that Regulation should be used to enhance the ability of EMAS to bring about an improvement in the overall environmental performance of organisations.
(7) Nařízení (ES) č. 761/2001 prokázalo svou omezenou účinnost při zlepšování vlivu činnosti organizací na životní prostředí a zkušenosti získané při provádění tohoto nařízení by se měly využít pro zvýšení schopnosti programu EMAS dosáhnout zlepšení celkového vlivu činnosti organizací na životní prostředí.
(7) Regulation (EC) No 761/2001 demonstrated its limited effectiveness in promoting improvements of the environmental performance of organisations and the experience gathered from the implementation of that Regulation should be used to enhance the ability of EMAS to bring about an improvement in the overall environmental performance of organisations.
Studie EVER, jejíž provedení zadalo GŘ pro životní prostředí, mj. uvádí, že ve většině kvantitativních studií se nepodařilo prokázat, že organizace registrované v programu EMAS dosahují lepšího vlivu na životní prostředí než jiné organizace, a právě proto je důležité přezkoumat účinnost tohoto systému.
The EVER study, carried out on behalf of DG Environment, included the statement that most quantitative studies have not been able to confirm a better environmental performance of EMAS-registered organisations as compared to other organizations, and this is why it is important to review the impact of the scheme
(8) Organizace by měly být podněcovány k dobrovolné účasti v programu EMAS, z níž mohou získat přidanou hodnotu, pokud jde o právní kontrolu, úsporu nákladů a obraz, který si o nich utvoří veřejnost.
(8) Organisations should be encouraged to participate in EMAS on a voluntary basis and may gain added value in terms of regulatory control, cost savings and public image.
(8) Organizace by měly být podněcovány k dobrovolné účasti v programu EMAS, z níž mohou získat přidanou hodnotu, pokud jde o právní kontrolu, úsporu nákladů a obraz, který si o nich utvoří veřejnost, pokud mohou prokázat vysokou úroveň vlivu činnosti na životní prostředí .
(8) Organisations should be encouraged to participate in EMAS on a voluntary basis and may gain added value in terms of regulatory control, cost savings and public image , provided that they are able to demonstrate a high level of environmental performance .
Jakákoli pobídka nebo ocenění musí být spojeny s měřitelnými a ověřitelnými výsledky a úspěchy, pokud jde o vliv na životní prostředí.
Any incentive or award should be linked to measurable and verifiable performance and achievements.
(15) Logo programu EMAS by mělo být pro organizace přitažlivým komunikačním a marketingovým nástrojem, který zvýší informovanost zákazníků o tomto programu.
(15) The EMAS logo should be an attractive communication and marketing tool for organisations, which raises the awareness of customers to EMAS.
Pravidla pro použití loga EMAS by měla být zjednodušena tím, že se použije jednotné logo, a měla by být odstraněna stávající omezení , aby nedošlo k záměně se značkami ekologicky šetrných výrobků.
Rules for the use of the EMAS logo should be simplified by the use of one single logo and existing restrictions should be removed as far as there should be no confusion with environmental product labels.
Pravidla pro použití loga EMAS by měla být zjednodušena tím, že se použije jednotné logo, a měla by být odstraněna stávající omezení kromě těch, která se týkají výrobku a obalu.
Rules for the use of the EMAS logo should be simplified by the use of one single logo and existing restrictions should be removed save for those relating to product and packaging.
Nemělo by docházet k záměně se značkami ekologicky šetrných výrobků.
There should be no confusion with environmental product labels.
Použití loga programu EMAS na výrobku a obalu by vedlo k záměně s ekoznačkou.
The use of the EMAS logo on product and packaging would lead to confusion with the Eco-label.
Navrhované znění je převzato ze stávajícího nařízení.
The proposed wording is taken from the existing regulation.
(18) Aby se zajistila relevance a srovnatelnost těchto informací, měly by být zprávy o pokroku, kterého organizace dosáhly v oblasti vlivu jejich činnosti na životní prostředí, podávány na základě obecných indikátorů vlivu činnosti organizace na životní prostředí, které se zaměří na hlavní environmentální oblasti.
(18) In order to ensure relevance and comparability of the information, reporting on the progress in the organisations’ environmental performance should be on the basis of generic performance indicators focusing on key environmental areas.
Organizacím by to mělo umožnit snáze porovnat vliv své činnosti na životní prostředí v různých vykazovaných obdobích .
This should help organisations compare their performance over different reporting periods.
(18) Aby se zajistila relevance a srovnatelnost těchto informací, měly by být zprávy v oblasti vlivu činnosti organizací na životní prostředí podávány na základě pro dané odvětví specifických indikátorů vlivu činnosti organizace na životní prostředí na úrovni procesů a výrobků s použitím vhodných srovnání a měřítek .
(18) In order to ensure relevance and comparability of the information, reporting the organisations’ environmental performance should be on the basis of sector-specific performance indicators focusing on key environmental areas at process and product level s using appropriate benchmarks and scales.
Organizacím by to mělo umožnit snáze porovnat vliv své činnosti na životní prostředí s vlivem jiných organizací .
This should help organisations compare their performance with the performance of other organisations.
Obecné indikátory jako celková spotřeba energie obvykle nemají smysl, protože neumožňují přiměřené srovnání organizací.
Generic indicators such as total energy consumption are normally not meaningful as they do not allow for reasonable comparisons between organisations.
I když budou tyto údaje vztaženy k fyzickým nebo peněžním výstupům včetně přidané hodnoty nebo počtu zaměstnanců, mají velmi nízkou výpovědní hodnotu a lze je přirovnat k výsledku srovnávání jablek s pomeranči.
Even if such data are related to the physical or monetary output, including the value added or number of employees, the data says very little, and could be equated with the results of comparing apples and oranges.
Nutnou podmínkou seriózního posuzování vlivu činnosti a srovnávání je porovnávání srovnatelných činností nebo procesů včetně nepřímých činností, jako jsou výrobky.
A pre-requisite for serious assessments of performance and benchmarking is to compare comparable activities or processes, including indirect activities such as products.
(20) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. xxxx/2008 ze dne […. datum], kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh, organizuje akreditaci na vnitrostátní a evropské úrovni a stanoví pro ni celkový rámec.
(20) Regulation (EC) No xxxx/2008 of the European Parliament and of the Council of [……………. date] setting out the requirements for accreditation and market surveillance relating to the marketing of products organises accreditation at the national and European levels and sets the over all framework for accreditation.
Toto nařízení uvedená pravidla v nezbytné míře doplňuje a rovněž přihlíží k zvláštním rysům programu EMAS, zejména k potřebě zajistit jeho vysokou důvěryhodnost ve vztahu k zúčastněným stranám, především z řad členských států, a případně stanoví konkrétnější pravidla.
This regulation complements these rules in so far as necessary, while taking into account the specific features of EMAS notably the need to ensure a high credibility towards stakeholders, especially Member State and, where appropriate, setting more specific rules.
(20) Toto nařízení zachovává systém postupů a ustanovení o kvalitě pro udělování licencí a dohled nad ověřovateli stavu životního prostředí ve formě přijaté v roce 1993 v prvním nařízení o programu EMAS.
(20) This Regulation maintains the system of procedures and quality provisions for the licensing and supervision of environmental verifiers as adopted in 1993 in the first EMAS Regulation.
To znamená, že členské státy si mohou ponechat své systémy udělování licencí a dohledu, jež jsou v některých členských státech právně závaznými právními předpisy o životním prostředí, které udělují jednotlivým subjektům přístup k určitým profesím, jako je např. ověřovatel stavu životního prostředí.
That means that Member States may keep their licensing and supervision systems, which are in some Member States legally binding environmental law, which give individual persons access to a certain profession, i.e. the environmental verifier.
Členské státy však mohou využít akreditačního orgánu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh, aby byla splněna ustanovení tohoto nařízení a současně bylo zajištěno, aby program EMAS zaručoval kvalitu každé jednotlivé osoby, která podá žádost o akreditaci k výkonu profese ověřovatele stavu životního prostředí, a nejen organizací.
However, Member States may use their accreditation body under Regulation (EC) No 765/2008 of the European Parliament and of the Council of 9 July 2008 setting out the requirements for accreditation and market surveillance relating to the marketing of products , in order to fulfil the provisions of this Regulation, whilst ensuring that EMAS provides for the quality of each single person that applies to work as an environmental verifier, and not only of organisations.
Těmito ustanoveními by se měla zajistit a neustále zlepšovat odborná způsobilost ověřovatelů stavu životního prostředí, a to na základě stanovení nezávislého a neutrálního akreditačního systému, výcviku a vhodného dohledu nad jejich činností, aby byla zajištěna transparentnost a důvěryhodnost organizací, které se účastní programu EMAS.
Those provisions should ensure and steadily improve the competence of environmental verifiers by providing for an independent and neutral accreditation system, training and an appropriate supervision of their activities and thus guarantee the transparency and credibility of organisations participating in EMAS.