natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Rada je zapojena i do předpokládaného postupu pro varování před rizikem a vydávání doporučení, neboť obdrží varování před rizikem a doporučení současně s adresáty a poté obdrží od adresátů jejich sdělení.
The Council is also involved in the procedure envisaged for risk warnings and recommendations, as it will receive risk warnings and recommendations at the same time as the addressees, and it will also receive the communications from the addressees.
Evropský parlament se podílí na povinnosti ESRB podávat zprávy (společně s Radou) a rovněž v přezkoumávání účinnosti právních předpisů po třech letech platnosti.
The European Parliament is mainly involved in the reporting obligations of the ESRB (together with the Council) and also in reviewing the effectiveness of the legislation after three years of experience.
I to odpovídá úloze Parlamentu v oblasti právních předpisů a vedení ESRB k odpovědnosti.
This is also appropriate given the role of the Parliament in legislation and in holding the ESRB accountable.
ECB je svěřeno zajišťování analytické, statistické, analytické a logistické podpory, aby se tak využívaly zvláštní pravomoci centrálních bank.
The ECB is entrusted with the provision of the analytical, statistical, analytical and logistical support, so as to exploit the specific competencies of the central banks.
Institucionální rovnováha je obecně v pořádku, neboť všechny odpovídající orgány a instituce EU se na řádném fungování ESRB budou v rámci své pravomoci podílet.
The institutional balance is broadly appropriate, as all EU institutions will be involved in the functioning of the ESRB in the context of their respective functions.
Jaký je váš názor na celkové složení ESRB a jeho řídícího výboru?
What do you think about the overall composition of the ESRB and its Steering Committee?
V souladu s návrhy obsaženými v Larosièrově zprávě je vhodné, aby základ pro členy generální rady s právem hlasovat poskytovala Generální rada ECB.
In line with the proposals made by the De Larosière Report, it is appropriate that the ECB’s General Council provides the basis for the voting members of the General Board.
Centrální banky EU mají dobré vztahy s orgány, které jsou v rozhodující míře odpovědné za makroobezřetnostní dohled, což je dáno úzkými vazbami, které centrální banky mají na měnové a finanční trhy, aby mohly vykonávat své úkoly v oblasti měnové politiky.
The EU central banks are well suited to be the authorities mainly responsible for macro-prudential supervision, given the close links that central banks have with the monetary and financial markets in order to perform their monetary policy tasks.
Generální rada ECB je kromě toho uznávaným rozhodovacím orgánem, který plnil v oblasti centrálního bankovnictví od roku 1999 řadu úkolů.
In addition, the ECB’s General Council is a well-established decision-making body, which has carried out a wide range of central banking tasks since 1999.
Dobré zkušenosti s Generální radou jsou tedy patřičný základ pro hladké fungování ESRB.
Therefore, the good experience with the General Council provides a good basis for a smooth functioning of the ESRB.
Vazba na Generální radu předpokládá také to, aby byl prezident ECB z titulu své funkce předsedou ESRB a viceprezident ECB členem generální rady.
Referring to the General Council also implies that the President of the ECB should be the ex officio chair of the ESRB and that the ECB Vice-President is a member of the General Board.
Je též důležité, aby členy generální rady byli předsedové třech evropských orgánů dohledu, a rovněž vedoucí vnitrostátních orgánů jako členové bez hlasovacích práv, a to vzhledem k výše popsané úzké interakci mezi ESRB, evropskými orgány dohledu a vnitrostátními orgány dohledu.
It is also important to include in the General Board the three Chairs of the European Supervisory Authorities, as well as the heads of national supervisory authorities as non-voting members, given the importance of the close interplay between the ESRB, the ESAs, and national supervisors as explained above.
Na místě je i účast Komise a Hospodářského a finančního výboru, a to vzhledem k jejich úloze v legislativních iniciativách, oblasti makroekonomického dohledu a hospodářských a finančních politikách.
The participation of the Commission and the EFC are also relevant, given their role in legislative initiatives, macro-economic surveillance and economic and financial policies.
Složení řídícího výboru ESRB by mělo odrážet složení generální rady, aby bylo zajištěno, že výbor bude představitelem rady, jejíž zasedání připravuje.
The composition of the ESRB’s Steering Committee should reflect that of the ESRB’s General Board in order to ensure that the Committee is representative of the Board, whose meetings it is meant to prepare.
Účast pěti členů centrální banky (kromě předsedy a místopředsedy ESRB) tedy zajišťuje odpovídající rovnováhu mezi centrálními bankéři a ostatními členy řídícího výboru.
Therefore, the inclusion of five central bank members (in addition to the chair and vice-chair of the ESRB) ensures an appropriate balance among central bankers and the other members of the Steering Committee.
Navíc je tím zajištěno dostatečné zastoupení centrálních bank ze zemí eurozóny a mimo ni.
In addition, it allows for sufficient representation of the euro area and non-euro area national central banks.
Složení eurozóny se však postupem času změní, a proto by nebylo vhodné zakotvit v právním předpisu konkrétní neměnné rozložení křesel mezi centrální banky eurozóny a jiných zemí.
However, as the composition of the euro area will change with time, it would not be advisable to lay down in a legal act a specific, immutable allocation of seats between euro area and non-euro area central banks.
Popište podrobně svůj názor na pravomoci ESRB – jak zajistit, aby adresáti nemohli varování a doporučení ignorovat?
Could you elaborate on your views as to the powers of the ESRB: how to make sure that warnings and recommendations cannot be ignored by the addressees?
Jak jsem již uvedl, bude se účinnost varování a doporučení ESRB odvíjet od jejich kvality a mechanismu konej, nebo vysvětli, kterým se řídí vztahy mezi ESRB a adresáty, možnosti ESRB zveřejňovat varování a doporučení, a rovněž možné iniciativa Rady EU a evropských orgánů dohledu na podporu provádění varování a doporučení.
As mentioned already, the effectiveness of the ESRB warnings and recommendations will rely on their quality, the “act-or-explain” mechanism between the ESRB and the addressees, the possibility of the ESRB to publish its warnings and recommendations, and also the possible role of the EU Council and the ESAs in supporting the implementation of the warnings and recommendations.
Zásadní význam budou mít pozorné sledování a posouzení, jež bude ESRB vykonávat ohledně opatření, která budou přijata v reakci na jeho doporučení.
A close monitoring and assessment by the ESRB of the follow-up action that has been given to its recommendations will be decisive.
Pokud ESRB dojde k závěru, že přijatá opatření či důvody nečinnosti jsou nedostatečné, přijdou ke slovu dva důležité nástroje – mnohostranný nátlak a zveřejnění.
When the ESRB considers that the actions taken or reasons for inaction are insufficient, multilateral pressure and public disclosure are two important instruments to be considered.
Maje na paměti citlivou povahu výchozích informací a problémy, které to může institucím či trhům přinést, měl by ESRB rozhodnutí zveřejnit varování nebo doporučení hodnotit případ od případu.
Taking into account the sensitive nature of the underlying information and the disruption it may cause in institutions and/or markets the decision to make the warnings and recommendations public should be made by the ESRB on a case-by-case basis.
Kombinace těchto prvků by měla zajistit adekvátní rámec pobídek a mechanismů, kterým se zvýší pravděpodobnost, že se subjekty budou varováním před riziky a doporučeními řídit.
The combination of these elements should provide an adequate framework of incentives and mechanisms, which will increase the likelihood of compliance with risk warnings and recommendations.
Je míra zveřejňování dle vašeho názoru přiměřená?
Is the level of public disclosure appropriate in your opinion?
Výstup ESRB, ať už v podobě vyhodnocení rizika či varování nebo doporučení, bude mít citlivou povahu.
The ESRB output, in the form of risk assessments, warnings and recommendations, will have a sensitive nature.
Zejména zveřejnění vyhodnocení ESRB přímo ovlivní vnímání finanční stability účastníky trhu.
In particular, the disclosure of the ESRB assessments may have a direct impact on the perception of market participants as to financial stability conditions.
Proto bude potřeba pečlivě zvážit komunikační politiku ESRB.
Accordingly, the ESRB’s communication policy will need to be carefully considered.
Pro ESRB bude též důležité, aby veřejnost pravidelně informoval o své běžné činnosti a příspěvku k zajištění finanční stability.
At the same time, it will be important for the ESRB to keep the public informed of its regular activities and contributions to safeguarding financial stability.
Toho lze dosáhnout prostřednictvím povinností ESRB podávat zprávy Evropskému parlamentu a Radě a také pravidelnými publikacemi o finanční stabilitě, které umožní zvýšit povědomí trhu a veřejnosti o některých rizicích a zranitelných místech.
This can be achieved through the reporting obligations of the ESRB to the European Parliament and the Council, and also through regular publications on financial stability in order to raise the awareness of market participants and the public to certain risks and vulnerabilities.
Spatřujete možný střet zájmů v mandátu ECB ve vztahu k měnové politice?
Do you see a potential conflict of interest with the ECB mandate in relation to monetary policy?
Prvořadým cílem ECB je udržovat cenovou stabilitu.
The primary objective of the ECB is to maintain price stability.
Mandát, který byl ECB/ESCB udělen, zůstává nezměněn.
This mandate given to the ECB/ESCB remains unchanged.
Smlouva nejenže jasně stanovuje, že cenová stabilita je prvořadým cílem měnové politiky, ale stanovuje i jasnou hierarchii mandátu ve vztahu k podpůrnému cíli.
The Treaty not only unambiguously establishes price stability as the primary objective of monetary policy but defines also a clear hierarchical mandate when it mentions the secondary objective.
Svěření zvláštních úkolů ECB souvisejících s fungováním ESRB je správné, neboť to posiluje příspěvek ECB k finanční stabilitě.
The assignment to the ECB of specific tasks concerning the functioning of the ESRB is welcome, as it enhances the ECB’s contribution to financial stability.
Tento nový úkol by neměl být chápán jako dodatečný cíl měnové politiky.
This new task should not be seen as constituting an additional objective of monetary policy.
Namísto toho by měl přispět k finanční stabilitě, aniž by tím byl dotčen prvořadý cíl cenové stability.
Instead, this new task should contribute to financial stability, without compromising on the primary objective of price stability.
Z toho plyne, že vznik ESRB nemění jasné rozdělení povinností zakotvené ve Smlouvě.
Consequently, the creation of the ESRB does not change the clear allocation of responsibilities enshrined in the Treaty.
Nezměněna zůstane i integrita celkové makroekonomické analýzy, která se provádí v rámci ESCB i vnitřní organizační struktury ECB.
It will also maintain the integrity of the overall macroeconomic analysis conducted within the ESCB as well as the internal organisational structure of the ECB.
Je důležité zajistit, aby ESRB i všichni jeho členové byli maximálně nezávislí na politických vlivech.
It is important to ensure that the ESRB and all its members are provided with a high degree of independence from political influence.
V tomto ohledu by podpora ESRB ze strany ECB neměla ohrozit institucionální, funkční ani finanční nezávislost ani plnění úkolů ESCB zakotvených Smlouvou a Statutem ESCB a ECB, zejména její vlastní nezávislou finanční stabilitu a úkoly v oblasti dohledu nad hospodářstvím eurozóny.
In this regard, the supporting activities by the ECB to the ESRB should neither affect the ECB’s institutional, functional and financial independence nor the ESCB’s performance of its tasks under the Treaty and the Statute of the ESCB and the ECB, in particular its own independent financial stability and oversight tasks for the euro area economy.
Jak vnímáte vývoj evropského systému dohledu ve střednědobém a dlouhodobém výhledu?
How do you see the evolution of the European supervisory architecture in the medium and long term?
Konkrétně co si myslíte o jediném evropském orgánu dohledu?
In particular, what do you think of a single European supervisory authority?
Vytvoření tří evropských orgánů dohledu je významným krokem vpřed.
The establishment of the three ESAs is a major step forward.
Umožňuje to využít zkušeností a práce získaných ve výborech třetí úrovně Lamfalussyho procesu, které sehrály důležitou úlohu na cestě k posílení sbližování dohledu v Evropě a upevnění vzájemné důvěry mezi vnitrostátními orgány dohledu.
It allows building on the experience and the work conducted by the Level 3 “Lamfalussy” Committees, which played an important role to foster supervisory convergence in Europe and to forge mutual trust among the national supervisors.
Vytvoření evropských orgánů dohledu se snaží o odstranění jedné z největších slabin těchto výborů, konkrétně nezávazné povahy jejich pokynů.
The establishment of the ESAs seeks to remedy one of the major weaknesses of these Committees, namely the non-binding nature of their guidelines.
Možnost vydávat právně závazné technické normy umožní sestavení kodexu EU pro finanční služby, který podpoří rovné podmínky pro všechny a přispěje k ochraně vkladatelů, investorů a spotřebitelů v Evropě.
The possibility to issue legally binding technical standards will allow creating an EU financial services rulebook, which will promote a level playing field and contribute to the adequate protection of depositors, investors and consumers in Europe.
Ve střednědobém až dlouhodobém výhledu nesouhlasím s myšlenkou jediného evropského orgánu dohledu a obecně by nás realizace takového řešení na vnitrostátní úrovni v průběhu finanční krize měla varovat před přijetím takového postupu na evropské úrovni.
In the medium to long term, I do not agree with the idea of a single European supervisory authority and, in general, the performance of that type of solution at the national level during the financial crisis should warn us its adoption at the European level.
Vidím však hlavní úkol ve vytvoření jediného orgánu pro obezřetnostní dohled nad všemi finančními institucemi včetně bankovnictví, pojištění a penzijních fondů.
I do see the merits in having a single authority for the prudential supervision of all financial institutions, including banking, insurance and pension funds.
Dohled a regulace musí postupovat stejným tempem jako vývoj na finančních trzích, a skutečně jsme byli svědky postupné integrace mezi jednotlivými pododvětvími finančního systému, přičemž největší pozornost si zasluhuje vznik finančních konglomerátů.
Supervision and regulation need to keep up with the developments in financial markets and indeed we have been witnessing a progressive integration between the different sub-sectors of the financial system, of which the emergence of financial conglomerates is but the most noticeable implication.
V současném prostředí je proto pro dohled důležité, aby přijal integrovaný přístup založený na důkladném porozumění novým (i ne zcela novým) modelům podnikání, namísto odděleného přístupu k bankovnictví a pojištění, kdy by mohla být opomenuta provázanost pododvětví a s tím spojená rizika.
In the current environment it is therefore important for supervision to adopt an integrated approach that allows for a deep understanding of the (not so) new business models instead of a separated approach for banking and insurance, which may fail to capture the interconnectedness among sub-sectors and the associated risks.
Na druhé straně chci, aby se jasně rozlišovalo mezi dohledem nad finančními institucemi a dohledem nad trhy s cennými papíry.
On the other hand, I make a clear cut distinction between supervision of financial institutions and the supervision of the securities markets.
Je důležité si uvědomit, že cíle těchto dvou funkcí jsou ve své podstatě odlišné, dokonce jsou v některých oblastech v rozporu, a dokonce i modus operandi a zdroje údajů těchto dvou oblastí finančního dohledu mají jen málo společného.
It is important to acknowledge that the objectives of these two functions are inherently distinct, and actually conflicting in certain instances, and even the modus operandi and data resources of the two areas of financial supervision share little similarities.
Možný střet zájmů pramení ze skutečnosti, že nejvyšším veřejným cílem orgánů dohledu musí být ochrana zájmů vkladatelů a klientů, zatímco v centru pozornosti dohledu nad trhy s cennými papíry je ochrana zájmů investorů a držitelů akcií.
The possible conflict of interest stems from the fact that the supervision of institutions must have as its predominant public goal to defend the interests of depositors and clients whereas the perspective of securities market supervision is to cater first for the interest of investors and shareholders.
Tyto dvě zásady týkající se hlediska institucionální stability se promítají do dvou odlišných přístupů.
Two different attitudes stem from these two principles regarding the concern with institutional stability.
Podle mého názoru existují rovněž silné argumenty pro to, aby byl dohled nad pravidly obchodování finančních institucí ve vztahu k jejich zákazníkům vykonáván v úzké spojitosti s obezřetnostním dohledem.
In my view, there are also strong arguments for the supervision of the conduct of business of financial institutions in the relationship with their costumers to be undertaken in close proximity with prudential supervision.
Nejvýznamnější z těchto argumentů souvisí s tím, že regulace a dohled v oblasti retailového bankovnictví a pojišťovacích produktů a služeb a způsobu, jakým jsou tyto služby a produkty inzerovány a prodávány klientům, má neodmyslitelný dopad na ziskovost a platební schopnost finančních institucí, což naráží na obezřetnostní dohled.
The most notable of those arguments relates to the fact that the regulation and supervision of retail banking and insurance products and services and of the way they are marketed and sold to clients is bound to have an implication in the profitability and solvency of financial institutions, thereby impinging on prudential supervision.
Navíc vznikají významné negativní externality při nesprávném nakládání se shromážděnými údaji z oblasti dohledu nad obchodním jednáním a v nedávné minulosti došlo i k případům, kdy nastaly velké problémy s obezřetnostním dohledem v důsledku nesprávného obchodního jednání bank ve vztahu k jejich klientům z řad soukromých osob.
Moreover, there are important negative externalities resulting from an inappropriate handling of information collected in the context of business conduct supervision and there have even been recent cases of significant prudential problems being triggered by inappropriate business conduct in the relationship of banks with their retail clients.
Při vědomí toho všeho jsem spíše zastáncem dvouvrcholového modelu mikroobezřetnostního dohledu založeného na dvou hlavních institucionálních pilířích: na straně jedné obezřetnostní dohled nad veškerými finančními institucemi a rovněž ochrana zákazníků tradičního retailového bankovnictví a pojišťovnictví, včetně ochrany jejich finančních prostředků a ochrany jejich zájmů v obchodních vztazích s finančními institucemi; a na druhé straně zajištění integrity a účinnosti trhů s cennými papíry, včetně ochrany investorů na těchto trzích.
All things considered, I tend to be inclined towards a twin-peaks model of micro-prudential supervision grounded on two main institutional pillars: on the one hand, the prudential supervision of all financial institutions as well as the protection of the retail traditional banking and insurance costumer, including both the safeguard of their funds and the protection of their interests in the commercial relation with financial institutions; on the other hand, the safeguard of the integrity and efficiency of the securities markets, including the protection of the investor in those markets.
Jak vnímáte úlohu ECB v bankovním dohledu v budoucnu?
How do you see the ECB’s role in banking supervision in the future?
Zkušenost z finanční krize obecně posílila argumenty, které hovoří pro zapojení centrálních bank do obezřetnostního dohledu.
In general, the experience of the financial crisis has strengthened the arguments in favour of the involvement of central banks in prudential supervision.
Finanční systém, který je stále provázanější a více založen na trhu, má větší pravděpodobnost, že se narušení dotkne klíčových mechanismů trhu, jako je rozložení likvidity, bude mít přeshraniční dopad a jeho šíření bude obtížnější předvídat.
In an increasingly market-based and interconnected financial system, disturbances are likely to affect core market mechanisms, such as the distribution of liquidity, have cross-border implications and propagate in a more unpredictable manner.
Takové hodnocení vývoje vyžaduje přeshraniční systémový pohled, ale i náležité zdroje a odbornost pro analýzu finanční stability, jako je tomu v případě centrálních bank.
An adequate appreciation of such dynamics requires a cross-border systemic perspective as well as appropriate resources and expertise for financial stability analysis as it is the case with central banks.
Mimoto byla během finanční krize zcela samozřejmá součinnost mezi centrálním bankovnictvím a funkcemi dohledu, a to zejména s ohledem na shromažďování a vyhodnocování informací.
Moreover, during the financial crisis the synergies between the central banking and the supervisor functions have been evident with particular regard to the gathering and assessment of the information.
Na základě této zkušenosti se v řadě členských států má posílit úloha centrálních bank v obezřetnostním dohledu.
Taking stock of such experience, in a number of Member States it is planned to strengthen the role of central banks in prudential supervision.
Tento vývoj může časem podněcovat k dalšímu zvážení institucionální úlohy ECB a Smlouvou dané možnosti převést konkrétní úkoly v oblasti obezřetnostního dohledu na ECB, mimo jiné i v souvislosti s dalším rozšiřováním eurozóny a s požadavky na intenzivnější dohled nad institucemi, které jsou „příliš velké na to, aby zkrachovaly“.
Such developments may over time suggest further considering the institutional role of the ECB and the possibility given by the Treaty to confer specific tasks in the field of prudential supervision upon the ECB, also in the light of further enlargement of the euro-area and the requirements of more intense supervision of the so-called «too big to fail» institutions.
Institucionální rámec Eurosystému se opírá o decentralizované uspořádání, které umožňuje plné využití odbornosti vnitrostátních orgánů a existujících infrastruktur.
The Eurosystem institutional framework relies on a decentralised operational approach which allows exploiting fully the national authorities’ expertise and existing infrastructures.
Takové uspořádání se ukázalo být pro plnění institucionálních úkolů svěřených Smlouvou účinné i v době finanční krize.
This setting has proved effective in managing the institutional tasks assigned by the Treaty also in the context of the financial crisis.
Mohlo by poskytnout vhodný rámec pro výkon dozorčích povinností.
It could provide an appropriate framework for the exercise of supervisory responsibilities.
Je třeba připomenout, že argumenty, které jsou běžně používány jako varování před účastí centrálních bank na finančním dohledu, nepřísluší vnitrostátní úrovni v kontextu Evropské měnové unie.
It is worth pointing out that the arguments normally used to argue for caution regarding the involvement of central banks in financial supervision do not hold at national level within the context of European monetary union.