natgillin/translations-raw huggingface dataset:
15. navrhuje proto, aby Evropská rada v prosinci 2007 přijala vyváženější soubor společných zásad flexikurity založený na vytváření kvalitní zaměstnanosti a posilování hodnot evropského sociálního modelu; domnívá se, že by tyto zásady měly zahrnovat:
Proposes, therefore, that the European Council in December 2007 adopt a more balanced set of common principles of flexicurity, based on the creation of quality employment and the strengthening of the values of the European Social Model; considers that those principles should include:
• opatření pro adaptabilní a spolehlivá smluvní ujednání a opatření proti nezákonným pracovním postupům zejména v souvislosti s určitými nestandardními smlouvami;
• action for adaptable and reliable contractual arrangements and action against abusive labour practices especially in certain non-standard contracts;
• překonání segmentace trhu práce podporou jistoty zaměstnanosti a zlepšením jistoty pracovních míst; všem zaměstnancům musí být zajištěna základní práva bez ohledu na jejich zaměstnanecký status;
• breaking down labour market segmentation by promoting employment security and improving job security; all workers shall have a core of rights regardless of their employment status;
• sladění pracovního a rodinného či soukromého života a podpora pojmu „důstojná práce”;
• reconciliation of employment and family or private life, and the promotion of the concept of "decent work";
• spolupráci mezi vládou (na místní, regionální a vnitrostátní úrovni), sociálními partnery a občanskou společností při provádění změny;
• partnership between government (at local, regional and national level), social partners and civil society in managing change;
• rovnost žen a mužů a podpora rovných příležitostí pro všechny;
• gender equality and promoting equal opportunities for all;
• navrhování a provádění postupů na vnitrostátní úrovni, úzce konzultovaných se sociálními partnery v souladu s vnitrostátními zvyklostmi a praxí;
• design and implementation of national pathways in close consultation with social partners, in accordance with national customs and practices;
• zlepšení schopnosti společností a zaměstnanců přizpůsobit se posílením jistoty v období přechodu na nové zaměstnání;
• enhancement of companies' and workers' adaptability by strengthening transition security;
• potřebu kvalifikovaných a adaptabilních pracovních sil, a v zájmu posílení zaměstnatelnosti tedy i potřebu spojení aktivní politiky trhu práce s investicemi do celoživotního vzdělávání;
• the need for a skilled and adaptable labour force, therefore combining active labour market policies with investment in lifelong learning to enhance employability;
16. připomíná, že Evropská unie má v souvislosti se zásadami subsidiarity a proporcionality určité pravomoci v oblasti politiky zaměstnanosti a sociální politiky, připomíná dále Komisi a členským státům jejich odpovědnost za zaručení určitých práv na úrovni EU; rovněž připomíná, že evropské právní předpisy doplňují pravidla vnitrostátních trhů práce a představují důležitý prvek, pokud jde o zajištění práv pracovníků;
Recalls that the European Union has certain competences in the field of employment and social policy within the principle of subsidiarity and proportionality, and reminds the Commission and the Member States of their responsibility in guaranteeing certain rights at EU level; recalls that European legislation complements national labour market rules and is an important element when it comes to securing the rights of workers;
21. připomíná, že neexistuje jeden univerzální přístup k flexikuritě vhodný pro všechny případy a že by každý členský stát měl skládat prvky své koncepce flexikurity na základě své vlastní situace a vnitrostátních tradic v rámci společných zásad;
Recalls that there is no one-size-fits-all approach to flexicurity and that each Member State should compose the elements of their flexicurity concept on the basis of its own situation and national traditions, within the framework of the common principles;
23. vyzývá Komisi, aby podporovala rozvoj čtyř složek politiky, jež byly stanoveny v jeho sdělení: adaptibilní a spolehlivá smluvní ujednání; ucelené strategie celoživotního vzdělávání; účinné aktivní politiky na trhu práce; moderní systémy sociálního zabezpečení, aby chápala flexikuritu v širším kontextu evropského sociálního modelu;
Calls on the Commission to promote the development of the four policy components laid down in its communication: adaptable and reliable contractual arrangements; comprehensive lifelong learning strategies; effective active labour market policies; modern social security systems and to look at flexicurity within the wider context of the European Social Model;
25. zdůrazňuje, že by boj proti segmentaci trhu práce měl obnášet i poskytnutí základních práv všem zaměstnancům bez ohledu na konkrétní zaměstnanecký status a že by tato práva měla zahrnovat: rovné zacházení, ochranu zdraví a bezpečnosti pracovníků a ustanovení o pracovní době a době na odpočinek, svobodu sdružovaní a zastupování, ochranu v případě neoprávněného propuštění, kolektivní vyjednávání, kolektivní akce, zdůrazňuje rovněž význam přístupu ke vzdělávání a trvalou ochranu nabytých práv hrazením období vzdělávání a odborné přípravy, zlepšení příležitostí pro péči, zachování základních sociálních práv jako je nárok na důchod, právo na vzdělávání a právo na podporu v nezaměstnanosti při změně zaměstnání, při přechodu z jednoho zaměstnání do druhého a ze závislého na nezávislé zaměstnání; připomíná, že základní práva a pracovněprávní předpisy zajišťují spravedlivé životní a pracovní podmínky, přiměřenou odměnu a sociální ochranu zaručující minimální podmínky pro důstojný život;
Emphasises that the fight against labour market segmentation should include the provision of a core of rights for all employees regardless of their specific employment status, which should include: equal treatment, workers' health and safety protection and provisions on working/rest time, freedom of association and representation, protection of unfair dismissal, collective bargaining, collective action, and emphasises the importance of access to training as well as the continued protection of acquired rights by covering periods of education and training, improved care opportunities, maintaining of essential social rights such as pension rights, training rights and right to unemployment benefits during changes in occupational situation, from one employment contract to another and from dependent to autonomous employment; recalls that core rights and labour law provide fair living and working conditions, adequate remuneration and social protection leading to a guarantee of minimum conditions for a decent life;
34. zdůrazňuje význam sedmého rámcového programu pro výzkum a technologický rozvoj (2007–2013) pro vytváření nových a lepších podniků, které budou podporovat Evropu založenou na znalostech;
Stresses the importance of the Seventh Framework Programme for research and technological development (2007-2013) in creating new and better companies that will promote a Europe of knowledge;
36. je přesvědčen, že je důležité podporovat stabilní pracovní poměry zlepšováním organizace práce a kvality vztahů na pracovišti založených na důvěře a dialogu; dále je přesvědčen, že pracovní právo, moderní formy celoživotního vzdělávání, udržitelné systémy sociálního zabezpečení, jakož i účinné politiky pracovního trhu mohou přispívat k vysokému stupni důvěry;
Is convinced of the importance of encouraging stable employment relationships by improving the organisation of work and the quality of relationships at the working place based on trust and dialogue; furthermore is convinced that employment law, modern forms of lifelong learning, sustainable social security systems and effective and efficient employment policy can contribute to a high level of confidence;
Neformální vzdělávání se zabývá organizovanými a trvalými vzdělávacími činnostmi, které přesně neodpovídají definici formálního vzdělávání.
Non-formal education concerns organised and sustained educational activities that do not correspond exactly to the definition of formal education.
Informální učení se týká činností, které nejsou zahrnuty ani ve formálním a ani neformálním vzdělávání a jež charakterizuje nízká úroveň organizace, např. samostudium.
Informal learning concerns activities outside formal or non-formal education, of a low-level of organisation, such as self-study.
Formální vzdělávání je standardní vzdělávací systém každé země.
Formal education is the regular educational system of each country.
Viz SEK(2006) 639. ;
See SEC(2006) 639 ;
44. připomíná členským státům, že má-li flexikurita vést k celkové vyšší zaměstnanosti, musí existovat příznivé makroekonomické prostředí a strategie flexikurity musí zahrnovat zlepšenou koordinaci makroekonomických politik a veřejných výdajů na podporu dobře nastaveného růstu, přičemž výdaje se zaměří na lisabonské priority;
Reminds the Member States that, in order to translate flexicurity into higher aggregate employment, there must be a supportive macro-economic environment and the strategy for flexicurity must include improved coordination of macro-economic policies and public spending in support of smart growth, with a shift in spending towards the Lisbon priorities;
48. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, Výboru pro sociální ochranu, evropskému Výboru pro zaměstnanost, vládám a parlamentům členských států a kandidátských zemí.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the Social Protection Committee, the European Employment Committee, and the governments and parliaments of the Member States and the candidate countries.
V červenci 2007
The Commission, following its report on the Modernisation of Labour Law, published in July 2007
Sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů s názvem „K obecným zásadám flexikurity: větší počet a vyšší kvalita pracovních míst prostřednictvím flexibility a jistoty.
Communication from the Commission to the Council, the European Parliament, the European Economic and Social Committee and the Committee of Regions entitled 'Towards Common Principles of Flexicurity: More and Better Jobs through flexibility and security.
Diskuse o flexikuritě, která je s debatou o pracovním právu úzce spojena, je navíc velice příhodně načasována, neboť systémy sociální péče členských států Evropské unie čelí výzvám v podobě postupné integrace světových a evropských ekonomik, vysoké nezaměstnanosti, stárnutí evropské společnosti, tempa technologických změn a rostoucí úlohy žen na trhu práce.
Closely linked to the debate on labour law, the debate on flexicurity is also very timely given that the welfare systems of the Member States of the European Union face challenges due to the progressive integration of world and European economies, high unemployment, the ageing of European society, the pace of technological change and the increasing role of women in the labour market.
Avšak jen EU, která je založená na hospodářské a sociální soudržnosti a chrání své společné hodnoty, může být dostatečně silná na to, aby hájila své zájmy a zachovávala a rozvíjela hodnoty spojené s evropským sociálním modelem – rovnost, solidaritu, individuální práva a povinnosti, nediskriminaci a přerozdělování a dostupnost kvalitních veřejných služeb pro všechny občany – a vysoké sociální standardy, kterých již bylo dosaženo.
However, only an EU based on economic and social cohesion that defends its common values can be strong enough to defend its interests and preserve and enhance the values associated with the European social model – equality, solidarity, individual rights and responsibilities, non-discrimination and redistribution with access for all citizens to high-quality public services - and the high social standards already achieved.
Evropská integrace vždy postupovala způsobem spojujícím evropské právní předpisy a reformy na národních, regionálních a místních úrovních.
European integration has always progressed via the combination of European legislation and reforms on the national, regional and local levels.
Na evropské úrovni se nabízí neocenitelná příležitost začlenit do jednoho rámce vnitrostátní právní předpisy a vývoj vnitřního trhu.
The European framework offers an inestimable opportunity to frame national legislation and the evolution of the Internal Market.
Acquis EU v sociální oblasti a otevřená metoda koordinace na jedné straně a národní programy reforem na straně druhé vytvořily rámec pro koordinaci sociálních politik členských států.
The EU acquis in the social field on one hand and the Open Method of Coordination together with the National Reform Programs on the other have created the framework for the coordination of Member States' social policies.
Součástí tohoto rámce může být i diskuse o flexikuritě a různé části reforem způsobů, jak flexikurity dosáhnout, budou muset být provedeny na přiměřené úrovni.
The flexicurity debate can be part of this framework and the different parts of the reforms for the pathways will have to be carried through at the most appropriate level.
Ačkoli vzhledem ke specifičnosti trhů práce a sociálních politik jednotlivých členských států EU nelze nalézt univerzální řešení, na našem vnitřním trhu se objevovaly a stále objevují výzvy, kterým lze nejlépe čelit na úrovni EU.
Although no one-size-fits-all solution can achieved due to the differing characteristics of the European Member States labour markets and social policies, our internal market also created and continues to create common challenges that can best be best tackled at the EU level.
EU respektuje působnost členských států, ale její úlohou není pouze tvořit platformu pro výměnu osvědčených postupů, nýbrž také poskytovat rámec diskusi tím, že schvaluje právní předpisy, hlavní směry a cíle, které mají být provedeny na úrovni členských států.
The role of the EU, while respecting the competence of the Member States, is not simply to be a platform of exchange of best practice, but also to frame the debate by agreeing legislation, guidelines and benchmarks, for implementation at Member States level.
Jak naznačuje několik studií, modely flexikurity mohou fungovat pouze v prostředí, v němž panuje důvěra.
As several studies have indicated, flexicurity models can only function in an environment which fosters trust.
Klíčové je zvážit důsledky pro všechny zainteresované strany včetně zaměstnavatelů, zaměstnanců a společnosti jako celku.
It is crucial to reflect upon the consequences for all stakeholders including employers, employees and the society at large.
Lidé přijmou opakované změny, pokud mají k dispozici záruky a kompenzační mechanismy.
People will accept recurring change if they have guarantees and compensating mechanisms.
Znamená to dát jednotlivcům možnost rozhodovat o svém životě, aniž by zásadním způsobem ohrožovali svou kariéru/důchod.
This involves the empowerment of individuals to make choices over their lives without facing major risks for their carriers/pensions.
Musí tedy být posílena sociální ochrana a systémy trhu práce a existovat kvalitní sociální infrastruktura, základní práva a fungující konzultační procesy.
This involves strengthened social protection and labour market systems, a quality social infrastructure and core rights with developed consultation processes.
Tuto důvěru mohou členské státy budovat několika způsoby, které však budou fungovat pouze tehdy, budou-li zasazeny do pevného evropského rámce, který dbá o základní sociální a zaměstnanecká práva všech (potenciálních) pracovníků.
To foster this trust there are several 'pathways' which Member States could follow, but this can only function if they are embedded in a substantial European framework which cares for a core of social and employment rights for all (potential) workers.
K tomu, aby členské státy mohly realizovat na důvěře založené způsoby, jak dosáhnout flexikurity, je silný evropský rámec s plnou účastí sociálních partnerů na vnitrostátní, odvětvové a evropské úrovni naprosto nezbytným předpokladem.
A strong European framework with the full participation of the social partners on national, sectoral and European level is an absolute precondition to allow Member States to implement flexicurity pathways based on trust.
Znamená to, že evropští sociální partneři a jejich protějšky na státní úrovni musí hrát vedoucí úlohu při vytváření nezbytného evropského legislativního rámce, který by evropským podnikům a pracovníkům poskytl záruky, jež potřebují k vlastní flexibilitě a jistotě.
This means that European social partners, along with their national counterparts, need to play a leading role in designing the necessary European legislative framework which would provide European businesses and workers with the guarantees needed for their flexibility and security.
Flexikurita s sebou nese budování sociální Evropy, která zase pozvedává produktivitu a konkurenceschopnost našich podniků.
Flexicurity is about enhancing Social Europe, which in turn enhances the productivity and the competitiveness of our companies.
Měly by se vzájemně přiblížit a sjednotit evropské právní předpisy v hospodářské a sociální oblasti a oblastech zaměstnanosti a životního prostředí, a tímto způsobem by současně měl být na státní i evropské úrovni budován Evropský sociální model s vysoce konkurenceschopnými podniky a kvalifikovanou, adaptabilní pracovní sílou.
The European Social Model, including highly competitive businesses and a highly-skilled adaptable workforce, should be constructed simultaneously at the national and the European levels by bringing closer and harmonising European legislation in the economic, employment, social and environmental fields.
Vedle toho, že EU potřebuje urychleně reformovat své institucionální uspořádání, aby fungovala efektivněji, musí zároveň svým občanům a podnikům poskytnout politiky, které zmírní vedlejší účinky zvýšené konkurence a otevírání trhů, čímž někdy vznikají nová rizika pro zaměstnavatele i zaměstnance.
Not only does the EU need to quickly reform its institutional setup to be more effective, it must provide policies to its citizens and businesses which mitigate the side effects of increased competition and market opening which sometimes create new types of risk for both employers and employees.
Flexikurita byla navržena jakožto způsob jejich rovnoměrnějšího rozložení, diskuse o ní se však odehrávala ve stínu předsudků a podezíravosti.
Flexicurity has been proposed as a way of more evenly distributing these risks but the debate over it has been clouded by prejudice and suspicion.
Členské státy, které komplexní politiky flexikurity zavedly (severské státy a Nizozemí), potvrzují, že se jedná o funkční přístup s širokou podporou, který sjednocuje cíle dynamického hospodářství a zabezpečené pracovní síly.
Member States which implemented comprehensive flexicurity policies (Nordic and The Netherlands), it is a well-functioning and widely supported approach to reconciling the objectives of a dynamic economy and a secure workforce.
Na evropské úrovni panují dalekosáhlé obavy, že tento termín byl zneužit k tomu, aby zastřel v zásadě deregulační směřování, které upřednostňuje zájmy zaměstnavatelů před zájmy zaměstnanců.
At European level, there are widespread fears that the term has been hijacked to provide cover for what is essentially a deregulatory drive, giving priority to the needs of employers over those of employees.
Výchozím bodem diskuse o flexikuritě by proto měla být její jasná a jednoznačná definice.
Therefore the starting point of the debate should be a clear and unambiguous definition of flexicurity.
V Evropě existují různé modely flexikurity, které do různé míry spojují vnitřní flexibilitu a jistotu v rámci podniků a externí flexibilitu a jistotu v souladu s historickým vývojem členských států, jejich právní tradicí, hospodářskou situací, systémy veřejných financí a pracovních vztahů.
There are various models of flexicurity in Europe, combining to different degrees internal flexibility and security within enterprises, and external flexibility and security in accordance with the Member States' historical pasts, legal traditions, economic situations, public finances and industrial relations systems.
Jsou však založeny na společných zásadách solidarity, spravedlnosti, práv a povinností.
However, they are based on common principles of solidarity, equity, rights and responsibilities.
Definice flexikurity v zelené knize Komise o pracovním právu a jejím sdělení o flexikuritě je v tomto ohledu příliš úzká, a co se týče politik, není náležitě zaměřena.
In this respect, the definition of flexicurity in the Commission's Green Paper on labour law and its Communication on Flexicurity is too narrow and is not adequately policy-oriented.
Základní předpoklad Komise, že rizika a výhody je třeba rozložit mezi pracovníky s chráněnými smlouvami a pracovníky, kteří takovými smlouvami nedisponují („začlenění“ a „vyloučení“) je politováníhodný.
The basic assumption by the Commission that the risks and benefits need to be spread among workers with protected contracts and those who do not have such contracts (insiders and outsiders) is regrettable.
Segmentaci pracovních sil lze ukončit pouze tehdy, dohodnou-li se sociální partneři, tedy zaměstanavatelé i zaměstnanci, na rovnováze práv a povinností.
Segmentation of the labour can be ended only if the social partners, both employers and employees agree on the balance of rights and obligations.
Je proto nezbytné – a mělo k tomu dojít již dříve – začlenit sociální partnery do diskuse o flexikuritě.
It is therefore crucial to include the social partners in the debate on flexicurity and this should have been done earlier.
Ačkoli silné sociální partnerství Komise v zásadě podporuje, strategii podpory a posílení sociálního partnerství na evropské a státní úrovni její sdělení nekonkretizuje.
Although the Commission supports strong social partnership in principle, the communication does not specify a strategy for promoting and strengthening social partnership on the European and national levels.
Tvrzení Komise, že přísná ochrana zaměstnanosti vytváří nezaměstnanost, navíc nepodporuje zpráva OECD Perspektivy zaměstnanosti 2006
Moreover, the Commission's claim that strict employment protection creates unemployment is not supported by the OECD's 2006 Employment Outlook
http://www.oecd.org/document/38/0,2340,en_2649_201185_36261286_1_1_1_1,00.html , kde se uvádí, že právní předpisy na ochranu zaměstnanosti nemají na celkovou míru zaměstnanosti žádný vliv.
http://www.oecd.org/document/38/0,2340,en_2649_201185_36261286_1_1_1_1,00.html report which claims that employment protection legislation has no influence on the total employment rate.
Jedinci, kteří na trh práce vstupují poprvé nebo se na něj vrací, tedy potřebují pracovní místa, která jim poslouží jako odrazový můstek a poskytnou jim na trh práce přístup, avšak na tato zaměstnání se zároveň musí vázat základní práva, která tyto pracovníky ochrání před nedůstojným zacházením.
Thus new-comers or returnees to the labour-market need stepping-stone jobs for easier access, but these need to include a core of rights which protect these workers from unfair treatment.
Z tohoto pohledu Komise uspokojivě nevysvětlila, co myslí „dostatečnou“ flexibilitou při přijímání pracovníků.
In this respect, the Commission did not adequately explain what it meant by 'sufficient' flexibility in recruitment.
Je zapotřebí jednoznačného rozdělení úkolů mezi EU a členské státy, tedy co je zapotřebí vykonat na evropské úrovni a co na úrovni vnitrostátní.
There is a need for a clear division of labour between the EU and the Member States; what needs to be done on the European level and what on the national one.
Sdělení Komise by mohlo být doplněno vysvětlením, jaká je při procesu vytváření politik flexikurity úloha Evropské unie.
The Commission's communication can be complemented by exposing the role of the European Union in the flexicurity policy-making process.
Nejsou zmíněny klíčové evropské právní předpisy, jejichž přijetí či novelizace zaostávají.
Key European legislation whose adoption or revision is lagging behind is not mentioned.