natgillin/translations-raw huggingface dataset:
To svědčí o velmi vysoké věrohodnosti měnové politiky ECB, což je hlavní předností centrální banky.
This bears witness to the very high degree of credibility of the ECB’s monetary policy, which is the major asset for a central bank.
Nevidím žádný důvod pro změnu tohoto úspěšného kursu měnové politiky.
I see no reason for changing this successful monetary policy course.
Měla by ECB na základě zkušeností plynoucích ze stávající krize přehlížet vývoj v cenách aktiv?
Building on the lessons from the current crisis, should the ECB disregard the evolution of asset prices?
Snížení úrovně a proměnlivosti inflace v cenách zboží a služeb je známou skutečností, která charakterizuje posledních 30 let hospodářského vývoje po celém světě.
The decline in the level and in the variability of goods and service price inflation is a clear stylised fact that characterises the last 30 years of economic develop-ments across the world.
Jedním významným faktorem, který stojí za tímto vývojem, je zásadní zlepšení v kvalitě institucí, které vytváří politiky, a v obecném vnímání cenové stability jako sociální hodnoty, jíž je třeba chránit v zájmu všech občanů.
One important factor behind these developments is the decisive improvement in the quality of the policymaking institutions and in the wide acceptance of price stability as a social value that ought to be preserved in the interest of all citizens.
Rovněž strukturální změna v podobě globalizace světových hospodářství pravděpodobně přispěla k dosažení cenové stability, ale zásadní hybnou silou je nadále řádná tvorba politiky.
Structural change also in the form of globalisation of the world economies has probably contributed to the achievement of price sta-bility but sound policymaking remains the essential driver.
Měnová politika ale nemůže stabilitu domácí inflace v cenách zboží a služeb považovat za samozřejmou.
However, monetary policy cannot take for granted the stability of domestic good and service inflation.
Velmi pečlivé sledování všech relevantních vývojových trendů je nutné.
Very close monitoring of all relevant developments is war-ranted.
Finanční krize, která začala v polovině roku 2007, je zároveň pouze poslední, mimořádně závažnou epizodou, která potvrzuje, jak důležité je, aby centrální banky sledovaly vývojové trendy v cenách aktiv.
At the same, the financial crisis that started in mid-2007 is only the last, ex-tremely serious episode that confirms how important it is for central banks to monitor asset price developments.
Mezinárodní diskuse o finanční a hospodářské krizi v akademickém světě a mezi tvůrci hospodářské politiky, jak to sleduji, vedly k tomu, že na roli státu a centrálních bank, pokud jde z obecného hlediska o makroekonomické výkyvy a konkrétně pak o nepříznivý vývoj v cenách aktiv, se všeobecně pohlíží proaktivním způsobem.
The international debate about the financial and economic crisis in academia and among economic policy makers, as I ob-serve it, led to a wide-spread pro-active view on the role of the state and of cen-tral banks when it comes to macro economic aberrations in general and unfa-vourable asset price developments in particular.
Strategie pasivního přihlížení byla bezpochyby upravena, neboť jak celkem nedávno uvedl profesor Ottmar Issing: „Otázka, co dělat, když bublina praskne, zůstává nevyřešená.
The strategy of “wait and see” has clearly been adjusted, or as Professor Ottmar Issing just recently accurately put it: “The question of what to do once a bubble bursts remains.
Měla by ale být až na druhém místě v případě, že nebylo i přes veškeré úsilí možné zabránit vzniku ještě větší bubliny.“
But it should come only second, in case the evolution of a major bubble in spite of all efforts could not have been prevented.”
Neznamená to ovlivňování cen některých aktiv, ale spíše nutnost zabránit, aby se neudržitelný vývoj v cenách aktiv zvrhl v plnohodnotnou finanční krizi, která by případně mohla – i daleko do budoucnosti – ochromit schopnost centrální banky udržovat cenovou stabilitu, a mohla by tedy být velmi nákladná, pokud jde o výstup a cenovou stabilitu.
This is not akin to targeting prices of certain assets, but rather to avoid unsus-tainable developments in asset prices to degenerate into full fledged financial crisis that – even far away in the future – could potentially hinder the ability of the central bank to maintain price stability and could, hence, be very costly in terms of output and price stability.
Strategie měnové politiky ECB začleňuje dynamiku cen aktiv do úvah o měnové politice, nepovažuje ji za cíl, ale spíše za základního ukazatele budoucí hospodářské činnosti kvůli jejímu dopadu na blahobyt, náklady na kapitál a rozvahové pozice různých odvětví eurozóny.
The ECB’s monetary policy strategy incorporates asset price dynamics into the policy deliberations, not as a target, but rather as leading indicators of future economic activity through their impact on wealth, the cost of capital and the balance sheet positions of various euro area sectors.
Střednědobá orientace měnové politiky ECB navíc umožňuje zohlednění rizik, která ohrožují finanční stabilitu a která obvykle ve srovnání s jinými hospodářskými otřesy vznikají v dlouhodobějším horizontu.
Moreover, the medium-term orientation of the ECB’s monetary policy allows taking into consideration the risks to financial stability, which normally build-up over longer horizons com-pared to other economic shocks.
Zejména v souvislosti s měnovou analýzou ECB je možné sledovat vzájemné působení mezi tvorbou cen na trzích aktiv a tvorbou úvěru a likvidity ve finančním sektoru, a to v neposlední řadě proto, že finanční nerovnováhy často doprovází nadměrný měnový a úvěrový růst.
In particular, within the context of the ECB’s monetary analysis it is possible to follow the interactions between price forma-tion in asset markets and credit and liquidity creation in the financial sector, not least as financial imbalances are often accompanied by excessive monetary and credit growth.
Tato informace přispívá k celkovému hodnocení, na jehož základě se formuje střednědobý až dlouhodobý výhled ECB v oblasti vývoje cen.
This information contributes to the overall assessment shaping the ECB’s medium to long-term outlook for price developments.
Celkově střednědobá orientace měnové strategie ECB a přední role měnové analýzy v širším rámci ECB pro tvorbu měnové politiky orientovaném na stabilitu zajišťuje, že jsou dopady finančních nerovnovah a nevyrovnanosti cen aktiv a způsoby jejich odstranění předmětem řádných uvážení, když ECB činí rozhodnutí v oblasti měnové politiky.
Overall, the medium term orientation of the ECB’s monetary strategy and the prominent role of the monetary analysis within the ECB’s broader stability ori-ented framework for monetary policy making, ensures that the implications of financial imbalances and asset price misalignments and their unwinding are given due consideration in the ECB’s formulation of monetary policy decisions.
Jak hodnotíte důsledky nárůstu cen komodit pro měnovou politiku?
How do you assess the consequences of rising commodity prices for monetary policy?
Při zodpovězení této otázky je zásadní odlišit mezi dočasnými a trvalými účinky zvyšování cen komodit a dále posoudit, zda v jejich důsledku hrozí vyvolání druhotných účinků.
In answering this question, it is essential to distinguish between temporary and lasting effects of commodity price increases and, whether they risk triggering second round effects.
V případě dočasných účinků měnová politika nepotřebuje hrát aktivní úlohu, vzhledem ke střednědobé orientaci měnové politiky.
In the case of temporary effects, monetary policy does not need to play an active role, given the medium-term orientation of monetary pol-icy.
Zvyšování cen komodit se však měnové politiky významně týká v případě trvalého trendu zvyšování cen komodit, nebo jestliže se prvotní dočasné účinky začnou měnit na druhotné účinky na inflaci spotřebitelských cen prostřednictvím vývoje růstu mezd a vyšší očekávané inflace.
Commodity price increases, however, are monetary-policy relevant in case of sustained upward trends in commodity prices or if the initial temporary ef-fects start being translated into second-round effects on consumer price inflation through wages and price-setting and through higher inflation expectations.
To se by mohlo dít například kvůli indexaci mezd a cen podle inflace, nebo obecněji ovlivňovat inflační očekávání.
This could for instance take place on account of indexation of wages and prices to past inflation, or more generally affect inflation expectations.
Mohla by být nutná úprava orientace měnové politiky, aby se tak navrátil stav cenové stability a inflační očekávání byla ve střednědobém horizontu dobře ukotvena.
An adjustment of the monetary policy stance could be required in these cases to return to a situa-tion of price stability and well-anchored inflation expectations over the medium term.
Co se týče druhé části otázky, neexistuje v dlouhodobějším horizontu závislost mezi růstem a inflací.
On the second part of the question, there is no longer-term trade off between growth and inflation.
Udržení cenové stability ve střednědobém horizontu je hlavním a nezbytným příspěvkem měnové politiky k podpoře udržitelného hospodářského růstu a tvorby pracovních míst v ekonomice eurozóny.
Maintaining price stability over the medium term is the central and necessary contribution monetary policy can make to fostering sus-tainable economic growth and job creation in the euro area economy.
Jaký je Váš názor na nesourodost měnových podmínek v eurozóně a její dopad na jednotnou měnovou politiku ECB?
What is your view on the heterogeneity of monetary conditions across the euro area and its impact on unitary monetary policy of the ECB?
Určitý stupeň nesourodosti v měnové unii je normální.
Some degree of heterogeneity is normal in a monetary union.
Současná nesourodost měnových podmínek uvnitř eurozóny – čímž máte předpokládám na mysli rozdíly v inflaci a hospodářském růstu – vyplývá zejména z nápravy neudržitelného makroekonomického rozvoje v některých zemích, který je nezřídka charakterizován cenovým boomem aktiv, schodkem běžného účtu a vysoce spekulativním bankovním a soukromým sektorem.
Current heteroge-neity in monetary conditions within the euro area - by which I assume you refer to differences in inflation and economic growth - mainly result from a correction of unsustainable macroeconomic developments in a few countries that had often been characterised by asset price booms, current account deficits, and a highly leveraged banking and private sector.
Měnová politika ECB je zaměřena na cenovou stabilitu ve střednědobém horizontu v celé eurozóně.
The ECB’s monetary policy is geared towards price stability over the medium term for the euro area as a whole.
Účinky podmínek specifických pro danou zemi, co se týče provádění měnové politiky, si uvědomíme pouze do té míry, v jaké takový rozvoj ovlivňuje (nebo bude ovlivňovat) rozvoj na úrovni eurozóny prostřednictvím efektu přelévání do druhých zemí, a to běžnou obchodní cestou nebo skrze šíření nákazy nebo ztrátu důvěry způsobem, kterým může být nepříznivě dotčena stabilita v eurozóně ve střednědobém horizontu.
Effects of country-specific conditions on the conduct of monetary policy arise only to the extent that such developments (are expected to) affect developments at the level of the euro area via spill-over to other countries, through the normal trade-channel or through contagion or loss of confidence, in a way that may adversely affect price stability in the euro area over the medium term.
Samotná existence jednotné měnové politiky a tím i jednotná politika úrokových sazeb napříč eurozónou nenabízí možnost používání měnové politiky k ovlivňování podmínek specifických pro danou zemi.
The very existence of a single monetary policy and thereby a uniform policy interest rate across the euro area countries does not al-low for using monetary policy to influence country-specific developments.
Je to úkol pro jiné hospodářské politiky, široký okruh strukturálních a fiskálních politik a politiky v oblasti mezd.
This is the task of other economic policies, a broad range of structural policies and fiscal policies as well as wage policies.
Myslíte, že došlo k přílišnému spoléhání bank eurozóny na poskytování likvidity ze strany ECB?
Do you judge that there has been overreliance in euro area banks on liquidity provision by the ECB?
Jak víte, v říjnu 2008 v reakci na další zesilování finanční krize, když zkrachovala společnost Lehman Brothers, zavedla ECB řadu nestandardních opatření měnové politiky, která byla (vzhledem k finanční struktuře eurozóny) zaměřená na bankovní oblast, včetně postupů plného přidělení s dlouhodobou fixací ve všech svých refinančních operacích.
As you know, in October 2008 in response to the further intensification of the financial crisis after the default of Lehman Brothers, the ECB has introduced a number of bank-based (given the financial structure of the euro area) non-standard monetary policy measures, including fixed-rate full-allotment procedures in all its refinancing operations.
Tyto postupy znamenají, že banky eurozóny mají možnost ucházet se o neomezené objemy likvidity z Eurosystému způsobem, který si samy stanoví, s pevnou sazbou, pokud jsou tyto banky schopny poskytnout dostatečné množství způsobilého zajištění.
These procedures imply that euro area banks are free to seek unlimited amounts of liquidity from the Eurosystem at their own choosing and against a fixed rate, as long as these banks are able to provide a sufficient amount of eligible collateral.
ECB v zásadě neposuzuje banky podle jejich chování při refinančních operacích, neboť poskytování likvidity je jedním z hlavních úkolů centrální banky.
In principle, the ECB does not judge a bank according to its behaviour at refinancing operations, as the provision of central bank liquidity is one of the core tasks of a central bank.
Krom toho může z důvodu struktury finančního systému podléhat poptávka bank v každé takovéto operaci značným výkyvům.
In addition, owing to the structure of the financial system, banks demand in any such operation can undergo significant fluctuations.
Zároveň se v současné době u bankovních systémů v několika zemích eurozóny kvůli potížím vnějšího financování objevuje mimořádná míra spoléhání na operace ECB.
At the same time, due to external funding difficulties, the banking systems of several euro area countries currently display an unusual degree of reliance on the ECB’s operations.
Ve vážnějších případech mají tyto země zavedené programy hospodářských změn, jež by měly časem vést k postupnému poklesu zvýšené poptávky po likviditě centrální banky, která se u bank těchto zemí projevuje.
In the more severe cases, these countries have economic adjustment programmes in place which should lead, over time, to a gradual reduction of the elevated demand for central bank liquidity displayed by the banks of these countries.
Rada guvernérů ECB situaci velice pozorně sleduje s cílem zajistit, že podpora likvidity nenaruší provádění měnové politiky prostřednictvím řízení krátkodobých úrokových sazeb na peněžním trhu v souladu s postojem měnové politiky.
The Governing Council of the ECB is very closely monitoring the situation with a view to ensure that liquidity support does not hamper the implementation of monetary policy through steering short-term money market interest rates in line with the monetary policy stance.
Aniž je dotčen cíl cenové stability, jak by měla ECB podle Vašeho názoru plnit podpůrné povinnosti podle Smlouvy (tj. přispívat k hospodářskému růstu a plné zaměstnanosti) a jaké nástroje by k tomu měla používat?
Without prejudice to the objective of price stability, how in your view should the ECB fulfil its secondary obligations under the Treaty (to contribute to economic growth and full employment) and what instruments could the ECB use to do so?
Existuje široká shoda na tom, že udržení stabilních cen ve střednědobém horizontu je nejlepší příspěvek měnové politiky k udržitelnému hospodářskému růstu a tvorbě pracovních míst.
A broad consensus exists that maintaining stable prices over the medium-term is the best contribution that monetary policy can make to sustainable economic growth and job creation.
Je nyní dobře známo, že centrální banka nemůže udržitelným způsobem ovlivňovat hospodářský růst tím, že změní množství peněz.
It is nowadays well established that a central bank can-not influence economic growth in a sustainable manner by changing the money supply.
Cenová stabilita například zlepšuje transparentnost relativních cen, snižuje inflační rizikovou prémii v dlouhodobých úrokových sazbách a omezuje deformace daňových systémů a systémů sociálního zabezpečení.
Price stability, for example, improves the transparency of relative prices, reduces inflation risk premia in interest rates and reduces distortions of tax and social security systems.
Proto je cenová stabilita nejdůležitějším příspěvkem měnové politiky k vytvoření příznivého hospodářského prostředí a vysoké zaměstnanosti.
Hence, price stability is the most important contribution that monetary policy can make to achieve a favourable economic environment and a high level of employment.
Krátce řečeno – cenová stabilita je základem růstu.
To put it shortly: Price stability is a foundation to growth.
Článek 27 Smlouvy o fungování EU přiděluje Eurosystému prvotní cíl udržování cenové stability.
Article 127 of the Treaty on the Functioning of the EU assigns the Eurosystem the primary objective of maintaining price stability.
Cenová stabilita je tudíž nejen primárním cílem měnové politiky ECB, ale též cílem EU jako celku.
Price stability is therefore not only the primary objective of the ECB’s monetary policy, but also an objective of the EU as a whole.
Rada guvernérů ECB stanovila jasné číselné kritérium pro dosažení cenové stability.
The ECB’s Governing Council has set a clear numerical benchmark for the achievement of price stability.
Jeho cílem je udržet inflaci ve střednědobém horizontu těsně pod 2 % a od začátku tento cíl plní.
It aims to maintain inflation below, but close to, 2% over the medium term, and it has fully accom-plished this goal from the start.
Aniž je dotčen cíl cenové stability, předpokládá Smlouva podpůrné povinnosti ECB v podpoře obecných hospodářských politik v Unii, což zahrnuje vyvážený hospodářský růst a plnou zaměstnanost.
Without prejudice to the objective of price stability, the Treaty envisages secon-dary obligations of the ECB in support of the general economic policies in the Union, which include balanced economic growth and full employment.
Smlouvy tak stanovují jasnou hierarchii cílů Eurosystému, která jasně říká, že věrohodné dosažení prostředí cenové stability podporuje celkovou makroekonomickou stabilitu, která hospodářství nejlépe chrání před důsledky nepředvídaných otřesů.
The Treaties thus establish a clear hierarchy of objectives for the Eurosystem, which clarifies that a credible achievement of price stability fosters overall macroeco-nomic stability to best insulate the economy from consequences of unforeseen shocks.
V průběhu finanční krize reagovala ve skutečnosti měnová politika na hospodářské a finanční otřesy odpovídající střednědobou orientací tak, aby zajistila pevné ukotvení inflačních očekávání a stabilizovala makroekonomický vývoj.
In fact, during the financial crisis, monetary policy reacted to economic and financial shocks with the appropriate medium-term orientation to ensure a solid anchoring of inflation expectations and to stabilise macroeconomic devel-opments.
ECB poskytla hospodářstvím trvalou podporu tím, že svůj postoj měnové politiky učinila velice pružným, aniž by ve střednědobé perspektivě působila negativně na cenovou stabilitu, a pevně tak inflační očekávání ve střednědobém horizontu ukotvila.
The ECB gave ongoing support to the economy by making its mone-tary policy stance very accommodative without negatively affecting medium-term term outlook for price stability, thereby firmly anchoring medium-term in-flation expectations.
Co si myslíte o nedávno přijatém „balíčku pro správu ekonomických záležitostí“?
What do you think of the "economic governance package" as recently adopted?
Co považujete za další nutné kroky pro to, aby se hospodářské řízení v EU posílilo?
What further steps would you see as necessary to strengthen the economic governance in the EU?
Vítám, že byl přijat balíček pro správu ekonomických záležitostí, rok po zveřejnění legislativních návrhů Komise, který vyslal pozitivní signál důvěry občanům EU a finančnímu trhu, což je za současné situace zvlášť důležité.
I welcome the recent adoption of the economic governance package, one year after the publication of the Commission's legislative proposals, which has sent a positive signal of confidence to EU citizens and financial market that is espe-cially important in the current situation.
Nemůže být pochyb o tom, že dohodnutá opatření míří z hlediska upevnění a rozšíření hospodářského dohledu správným směrem.
There can be no doubt that the agreed measures constitute a step in the right direction of reinforced and broadened economic surveillance.
Klíčový význam má nyní přísné uplatňování nových právních předpisů a doprovázejících prohlášení (např. je nutné se řídit zásadou „dodržujte nebo vysvětlujte“), a to nejen co do litery, ale i ducha.
A key issue is now rigorous application of the new legis-lation and the accompanying declarations (such as the ‘comply or explain’ rule) not only to the letter but also in spirit.
To ale vyžaduje, aby přijaly zodpovědnost za dohodnutá pravidla všechny příslušné vnitrostátní orgány.
This requires that all pertinent national authorities take ownership of the agreed rules.
Ustanovení o přezkumu, jež bylo zahrnuto do právních předpisů, bude představovat příležitost k dalšímu zdokonalení hospodářského řízení v EU a eurozóně.
The review clause included in the legislation will be an opportunity to further enhance economic governance in the EU and the euro area.
Bude umožňovat posílit režim podložený pravidly a řešit některé přetrvávající nedostatky ve správě ekonomických záležitostí.
It will enable to reinforce the rules-based system and cor-rect some remaining weaknesses in economic governance.
Za účelem posílení správy ekonomických záležitostí by dále měly členské státy zavést silné vnitrostátní fiskální rámce, jako je „dluhová brzda“ v národních ústavách.
To strengthen economic governance further, Member States should implement strong national fiscal frameworks, such as ‘debt brakes’ in national constitu-tions.
Měly by rovněž být provedeny institucionální reformy k posílení správy eurozóny, jako je například to, aby ten, kdo vykonává funkci předsedy Hospodářského a finančního výboru / pracovní skupiny pro euro, měl funkci na plný úvazek.
Further institutional reforms should be carried out to strengthen euro area governance, such as providing the EFC/EWG with a full-time chairperson.
Pak by také mohly být závazky v rámci Paktu euro plus a strategie Evropa 2020 zakotveny sekundárním právem a tyto závazky by se mohly stát závazné, ve formě Evropského paktu pro konkurenceschopnost.
Be-yond that, the commitments under the Euro Plus Pact and the Europe 2020 Strategy could be enshrined in secondary legislation and made binding, in the form of a ‘European Competitiveness Pact’.
Další pokrok je zapotřebí učinit i v provádění jednotného trhu, zejména v oblasti služeb, kde cílem je posílit růstový potenciál EU.
Further progress in the implementa-tion of the Single Market, in particular in the field of services, to enhance the EU’s growth potential is also important.
A konečně, další pokrok směrem k hospodářské unii nebude úplný, pokud nebudou podniknuty další kroky k výraznějšímu evropskému rozměru v regulaci finančního trhu a dohledu nad tímto trhem v EU, a zvlášť v eurozóně, a zejména ve spojení s nástroji krizového řízení ve finančnictví (fondy pro řešení problémů bank, systémy pojištění vkladů).
Finally, further progress towards eco-nomic union would be incomplete without additional steps to a greater European dimension in the regulation and supervision of the financial markets in the EU, and especially in the euro area, and in particular with regard to the tools of fi-nancial crisis management (resolution fund, deposit guarantee schemes).