natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V tomto regionu nedošlo za posledních deset let k žádnému pokroku v přístupu k energii.
In this region there has been no progress on energy access during the last decade.
K dosažení cíle, jenž by byl v souladu s rozvojovými cíli tisíciletí, musí tento region snížit uvedenou hodnotu na polovinu.
To reach an MDG-compatible target, the region needs to cut that figure in half.
Bez dramatického zásahu zaměřeného na zlepšení situace nebude mít v roce 2015 okolo 67 % obyvatel stále ještě přístup k elektřině, a v důsledku toho bude pokrok v oblasti rozvojových cílů tisíciletí i nadále omezen.
Without a dramatic intervention to improve the situation, around 67% of the population will still lack access to electricity in 2015 and as a result progress on the MDGs will remain constrained.
Přístup k moderním palivům pro vaření představuje ještě větší a mnohem širší problém.
Access to modern fuels for cooking presents an even greater and more widespread challenge.
Přestože došlo k mírnému zlepšení v celkových číslech, mnoho miliard lidí nebude moci rozvojové cíle tisíciletí splnit prostě proto, že nemají vhodné palivo k vaření.
While there has been modest improvement in overall numbers, many billions of people will miss the MDG targets simply because they do not have adequate fuels to cook with.
Pro odvětví energetiky se v příštích dvou desetiletích počítá se značnou globální investicí, jejíž výše by měla dosáhnout celkem 26 bilionů dolarů – pouze 3 % této částky by stačila k dosažení všeobecného přístupu k energii do roku 2030.
Significant global investment is forecast for the energy sector over the next two decades, projected at a total of $26 trillion – just 3% of that sum would achieve universal access to energy by 2030.
Obecné souvislosti v rozvojových zemích
The context in developing countries
Během posledních deseti let byl strategií prosazovanou ke zlepšení přístupu chudých v rozvojových zemích k energii tržní přístup.
During the past decade, the strategy promoted to increase energy access for the poor in developing countries has been a market approach.
Během tohoto období bylo vyvinuto v oblasti přístupu k energii značné úsilí na podporu soukromých investic.
During this period substantial efforts were made to foster private investment for energy access.
Nicméně jen velmi málo rozvojových zemí – snad s výjimkou ekonomik ve fázi transformace – může prokázat, že došlo k pokroku při rozšiřování přístupu k energii pro chudé.
However, aside from the economies in transition, very few developing countries can demonstrate progress on scaling-up access to energy for the poor.
Je třeba vzít v úvahu poučení z minulosti; historie ukazuje, že minulé strategie v oblasti přístupu k energii byly prováděny se značnou podporou vlád a za vyčlenění investic z veřejných prostředků jak na elektrifikaci venkova, tak i na paliva používaná k vaření, jako to názorně ukazují projekty elektrifikace venkova v USA a v Evropě.
Lessons from the past need to be taken into consideration; history shows that past strategies on energy access have been implemented with strong government commitment and with investment of public funds for both rural electrification and cooking fuels, as the cases of rural electrification in the USA and in Europe illustrate.
V rozvojových zemích domácnosti obecně věnují velkou část rodinného rozpočtu na nákup energeticky málo vydatných paliv, která slouží k osvětlení a vaření, v porovnání s domácnostmi, jež mají přístup k elektřině a ke kapalným a plynným palivům.
In developing countries, households generally spend a high percentage of the family budget spent on the purchase of low quality energy fuels for lighting and cooking compared with households with access to electricity and liquid and gas fuels.
Mimo jiné je tomu tak proto, že lidé bez přístupu ke komerčním palivům a elektřině nemohou těžit z výhod dotací a jiných sociálních výhod, které s těmito službami souvisejí.
Among other reasons, this is because people without access to commercial fuels and electricity do not benefit from subsidies and other social benefits related to those services.
Po téměř třech desetiletích reforem v odvětví elektřiny (od počátku 80. let do dnešní doby), které proběhly v mnoha rozvojových zemích a jejichž cílem bylo rozšířit síť dodávek elektřiny a přilákat soukromé investice, je jednou z nejdůležitějších zkušeností to, že uvedené reformy přilákaly soukromé investice a přispěly ke zvýšení dodávek elektřiny pro výrobní a komerční odvětví, ale nepodařilo se jim zlepšit přístup k elektřině, pokud jde o chudé.
After almost three decades of electricity sector reforms (from early 1980s onwards) in many developing countries, the objective of which was to increase electricity coverage and attract private investment, one of the most important lessons is that such reforms attracted private investment and contributed to increase electricity supply for the productive and commercial sectors, but failed to increase electricity access for poor.
Jedním z důvodů tohoto stavu je skutečnost, že dodávky elektřiny pro nejchudší nejsou ziskovým podnikáním, pokud ovšem není tato činnost dotována.
Among the reasons is that the provision of electricity to the poorest is not a profitable businesses unless subsidies present.
V rozvojových zemích je nutno prosazovat dotační politiky na podporu chudých a také reformy tohoto odvětví ve prospěch chudých, které vyžadují od vedoucích činitelů těchto zemí politickou vůli.
Pro-poor policies on subsidies and pro-poor sector reforms are needed in developing countries, requiring political willingness of country leaders.
Biomasa bude v dohledné budoucnosti palivem, které bude používat k vaření velká část venkovského obyvatelstva; rovněž rozšíření kvalitnějších kamen k vaření přispěje k omezení chudoby a k zajištění větší míry blahobytu.
Biomass will be the cooking fuel for a large part of the rural population for the foreseeable future, the dissemination improved cook stoves will also contribute to poverty reduction and wellbeing
Množství energie potřebné pro to, aby chudí splnili rozvojové cíle tisíciletí, není velké.
The quantity of energy required for the poor to meet the MDGs is small.
Odhady ukazují, že energie potřebná k zajištění energie pro všechny zvýší celkovou spotřebu energie jen přibližně o 1 % současné komerční spotřeby energie.
Estimates show that the energy required to provide energy for all will only increase total energy consumption by around 1% of present commercial energy consumption.
Nicméně přístup k energii pro chudé není jen otázkou množství energie vyrobeného v dotyčné zemi.
However, energy access for the poor is not only an issue of the quantity of energy produced in a country.
Pokud jde o různá řešení přístupu k energii, existovala tendence vyloučit některé varianty skladby zdrojů energie a technologické možnosti na základě emisí oxidu uhličitého a jejich dopadu na změnu klimatu, kterou prosazovali hlavně ti, kteří si nebyli vědomi toho, že poskytnutí přístupu k energii pro chudé by bylo spojeno s nízkou úrovní emisí.
Regarding energy access solutions, there has been a tendency to exclude some energy mixes and technology options on the basis of carbon emissions and their impact on climate change, promoted mainly by those who are unaware that providing access to energy for the poor would entail a low level of emissions.
V případě nejhoršího scénáře dodávek energie – tj. 100% využívání fosilních paliv na elektrifikaci a 100% využívání těchto paliv k vaření u chudých obyvatel – by celkový nárůst emisí představoval pouze 2 % současných celosvětových emisí.
In the worst case scenario for energy supply – using fossil fuels for 100% of electrification and 100% of cooking for the poor – the total increase in emissions would be as little as 2% of present world emissions.
V rozvojových zemích se realizace přístupu chudých k udržitelné energii potýká s celou řadou překážek, z nichž je třeba upozornit na:
In developing countries, the implementation of sustainable energy access for the poor is faced by a number of barriers, notably:
- omezené možnosti chudých platit za služby, platit investiční náklady, náklady na připojení, nákup spotřebičů, vysoké náklady této transakce, zejména pro venkovské obyvatelstvo, z čehož vyplývá nízká atraktivita pro soukromé investory, pokud ovšem není tato činnost dotována;
- lack of capacity by the poor to pay for the services, investment costs, connection costs, purchase of appliances high transaction costs especially for rural populations, hence not attractive to private investors unless subsidies are present;
- nedostatek vnitrostátních kapacit pro výrobu zařízení generujících energii a náhradních dílů v rozvojových zemích, z čehož vyplývají vysoké náklady na dovoz, provoz a údržbu energetických systémů;
- lack of national capacity in developing countries to produce energy generation equipment and spare parts, hence the high costs of importation, implementation and maintenance of energy systems.
- neexistence vhodných právních rámců na podporu decentralizovaných energetických systémů a modelů řízení společenství;
- lack of appropriate legal frameworks to promote decentralised energy schemes, and community management models;
- neexistence dotační politiky na podporu chudých má za následek obtíže při uplatňování účinných dotací pro chudé;
- lack of pro-poor policies on subsidies means difficulties in applying effective subsidies for the poor;
- nedostatek vhodných finančních mechanismů, které by umožnily lidem přístup k úvěrům s cílem pokrýt náklady spojené s realizací projektů, připojením, náhradními díly, opravami a servisem a zařízením;
- lack of appropriate financial mechanisms to enable people’s access to credits to cover costs of implementation, connection, spare parts, repairs and services, appliances
- neexistence bezpečné držby nebo vlastnictví půdy, jež brání realizaci některých energetických služeb, jako je např. rozšiřování přenosové sítě.
- lack of secure tenure or land ownership preventing implementation of some energy services, such as grid extension.
Všeobecný přístup k energii bude možný teprve tehdy, až bude překlenuta finanční mezera a budou odstraněny výše uvedené překážky.
Universal energy access will only be possible if the financial gap is covered and the above barriers are eliminated.
Mezera ve financování
The funding gap
Během posledních deseti let byla finanční pomoc poskytovaná na přístup chudých k energii skromná.
During the last decade financial assistance to energy access for the poor has been modest.
Fond pomoci ES, třetí největší fond na světě, přispěl na přístup chudých k energii skromnou ​​částkou.
EC aid, the third largest fund in the world, has contributed modest amounts of money for energy access for the poor.
Mezera ve financování k poskytnutí přístupu k energii pro všechny je značná.
The financial gap to provide energy access for all is large.
IEA uvádí, že investice nutné k poskytnutí všeobecného přístupu k energii do roku 2030 dosahují výše 756 miliard USD (čili 36 miliard USD ročně).
The IEA states that the investment necessary to provide universal energy access by 2030 amounts to US$ 756 billion (US$ 36 billion per year).
I když se tato částka jeví jako nedosažitelná, představuje pouze 3 % celkových předpokládaných výdajů během tohoto období a mohla by být financována prostřednictvím spolupráce mezinárodních fondů, partnerství soukromého a veřejného sektoru, bank na mnohostranné, dvoustranné i místní úrovni, mikrofinancování, půjček a cílených dotací.
Whilst this figure sounds unachievable it represents just 3% of total projected spend during the period and could be financed through the cooperation of international funds, private/public partnerships, bank finance at multilateral, bilateral and local levels, microfinance, loans and targeted subsidies.
Výše uvedený výhled OSN může být cestou vpřed, ale vyžaduje mnohem větší odhodlání ze strany všech aktérů.
The UN prospective shown above may be the way forward, but this requires much more commitment from all actors.
Dárci musí podstatně zvýšit objem finančních prostředků ve fondech, jež budou lépe zacíleny na chudé lidi a lidi z oblastí stranou civilizace; soukromý sektor musí vyvinout mnohem větší úsilí, aby investoval do drobné decentralizované energetiky a aby – alespoň zpočátku – snížil své ziskové marže; a vlády potřebují více politické vůle a potřebují stanovit priority v oblasti přístupu chudých k energii, aby mohly do přístupu k energii více investovat; vlády mohou také mobilizovat místní kapitál (domácí kapitál) tím, že vytvoří podmínky a umožní partnerství s místními podnikateli (obyvateli vesnic, rolníky, drobnými podnikateli).
Donors need to increase funds substantially, targeting better to the poor and isolated; the private sector need to make more efforts to invest in small scale decentralised energy, and at least initially reducing profit margins; and Governments need more political willingness and action prioritising energy access for the poor investing more in energy access; Governments can also mobilise local capital (indigenous capital) by enabling the environment and partnering with local entrepreneurs (villagers, peasants, small businessmen).
Spolupráce ze strany EU a její přínos k financování přístupu chudých k energii
EU cooperation and its contribution to funding energy access for the poor
Dvěma hlavními mechanismy pro spolupráci EU v oblasti přístupu k energii jsou Evropský rozvojový fond (ERF) a Energetický nástroj EU.
The two principal mechanisms for EU cooperation for energy access are the European Development Fund (EDF) and the EU Energy Facility.
Je důležité poznamenat, že 90 % prostředků z Evropského rozvojového fondu je přidělováno prostřednictvím mechanismu vnitrostátních a regionálních orientačních programů (NIPs a RIPs), které jsou výsledkem dohody mezi EU a přijímajícími zeměmi (a regiony).
It is important to note that 90% of EDF funds are allocated through the mechanism of National and Regional Indicative Programmes (NIPs and RIPs) which are negotiated with beneficiary countries (and regions).
Energetický nástroj EU byl zřízen v roce 2005; je nástrojem sloužícím ke spolufinancování, jehož prostřednictvím jsou oslovovány vládní i nevládní subjekty, aby předložily své návrhy.
The EU Energy Facility, established in 2005, is a co-financing instrument that calls for proposals from government and non-government actors.
Prostřednictvím mechanismu NIP/RIP věnoval ERF tradičně více než 50 % finančních prostředků na infrastrukturu, avšak financování ERF na energetické účely pokleslo během 90. let na méně než 1 % činností.
Through the NIP/RIP mechanism, the EDF has traditionally devoted over 50% of funding to infrastructure, but EDF funding for energy fell to less than 1% of activities during the 1990’s.
Navzdory tomu, že od roku 2002 došlo ke změně politiky EU v oblasti přístupu k energii, bylo obtížné energetiku do činností ERF znovu začlenit.
Despite the changed EU policy on energy access since 2002, it has been difficult to reintroduce energy into the activities of the EDF.
Regionální orientační programy společenství ECOWAS a CEMAC zahrnují energetické programy a na čtyři regionální projekty (ve výši 7 milionů EUR) byly schváleny prostředky z vnitřních zdrojů AKT.
The RIPs of ECOWAS and CEMAC include energy, and Intra-ACP funds were approved for four regional activities (for €7 million).
Tento proces byl velmi pomalý a obtížný z mnoha důvodů, včetně nedostatku konsensu mezi členskými státy EU ohledně toho, jaké kroky v oblasti energetiky je nutno učinit.
The process has been very slow and difficult for a variety of reasons, including lack of consensus among EU Member States on what to do on energy.
Evropské delegace v zemích AKT, které vedou jednání týkající se NIPs a RIPs, obvykle nemají dostatečné odborné znalosti k tomu, aby zavedly významné změny.
The European Delegations in ACP countries who negotiate the NIPs and RIPs do not generally have the specialist expertise to introduce major changes.
Energetický nástroj je v současné době největším finančním mechanismem EU pro spolupráci v oblasti energetiky, který poskytuje finanční prostředky pro chudé, kteří žijí v izolovaných oblastech (venkovské oblasti, vesnice a rozptýlená obydlí), „se značnou finanční částkou v jednom měšci“, i když z porovnání velikosti tohoto fondu s mezerou ve financování v oblasti přístupu k energii nebo s finanční pomocí požadovanou OSN vyplývá, že objem Energetického nástroje je velmi malý.
The Energy Facility is presently the largest funding mechanism of the EU for cooperation in energy, providing funds for the poor in isolated areas (rural areas, villages, and scattered people), ‘with a substantial amount of money in one pot’, however comparing of size of this fund with the funding gap on energy access or with the aid money required according to UN, the Energy Facility is very small.
Energetickému nástroji se podařilo soustředit některé soukromé investice a zajistit významnou účast nevládních organizací (ze zemí AKT i EU), aby bylo možné poskytnout energii izolovaným společenstvím a velmi chudým vrstvám obyvatelstva.
The Energy Facility has managed to bring together some private investment and significant participation of NGOs (from both ACP and EU countries) to reach isolated communities and very poor sectors of the population.
Dopad na přístup k energii je nicméně ještě třeba vyhodnotit.
However, impact on energy access has yet to be evaluated.
Nový mechanismus pro sdružování prostředků Energetického nástroje, který čerpá 40 milionů EUR z druhé tranše představující 200 milionů USD, je pokusem o zvýšení účasti soukromého sektoru, ale má možnost poskytnout prostředky i na větší projekty.
The new Energy Facility Pooling Mechanism, taking €40 million of the second tranche’s $200 million is an attempt to increase private sector involvement, but is likely to provide for larger projects.
Ze souhrnného pohledu představuje Energetický nástroj do budoucna jediný zdroj, jenž je specificky zaměřen na podporu investic, které mají pomoci řešit problém energetické chudoby.
Regarding the future, globally, the Energy Facility provides the only fund specifically focused on supporting investments to challenge energy poverty.
Přesto v současné době neexistuje žádný závazek, že bude zřízen budoucí energetický nástroj, ani není jisté, zda opatření přijatá po ukončení platnosti 10.
Yet, currently there is no commitment to future Energy Facility or whether the post EDF 10 arrangements will fund another, more significant tranche.
Tím, že projeví a rozšíří svou politickou vůli a finanční závazky, může EU hrát klíčovou roli při realizaci strategie všeobecného přístupu k energii do roku 2030.
By demonstrating, and enhancing, both political will and financial commitment the EU can play a fundamental role in achieving universal energy access by 2030.
o doporučení Rady týkajícím se jmenování člena Výkonné rady Evropské centrální banky
on the Council recommendation for appointment of a Member of the Executive Board of the European Central Bank
PŘÍLOHA 1: ŽIVOTOPIS BenoîtA CoeuréHO
ANNEX 1: CURRICULUM VITAE OF BenoÎt CoEUré
PŘÍLOHA 2: ODPOVĚDI BenoîtA CoeuréHO NA DOTAZNÍK
ANNEX 2: ANSWERS BY BenoÎt CoEUré TO THE QUESTIONNAIRE
– s ohledem na doporučení Rady ze dne 1. prosince 2011 (17227/2011)
– having regard to the Council’s recommendation of 1 December 2011 (17227/2011)
– s ohledem na zprávu Hospodářského a měnového výboru ( A7-0443/2011 ),
– having regard to the report of the Committee on Economic and Monetary Affairs ( A7-0443/2011 ),
A. vzhledem k tomu, že dopisem ze dne 1. prosince 2011 Evropská rada konzultovala s Evropským parlamentem jmenování Benoîta Coeurého do funkce člena Výkonné rady Evropské centrální banky na osmileté funkční období;
A. whereas, by letter of 1 December 2011, the European Council consulted the European Parliament on the appointment of Benoît Coeuré as a Member of the Executive Board of the European Central Bank for a term of office of eight years;
C. vzhledem k tomu, že výbor poté uspořádal dne 12. prosince 2011 s navrženým kandidátem hodinu a půl dlouhé slyšení, na němž kandidát pronesl úvodní prohlášení a poté odpovídal na otázky členů výboru;
C. whereas the committee subsequently held a one-and-a-half-hour hearing with the nominee on 12 December 2011, at which he made an opening statement and then responded to questions from the members of the committee;
PŘÍLOHA 1: ŽIVOTOPIS BenoîtA CoeuréHO
ANNEX 1 : CURRICULUM VITAE OF BenoÎt CoEU ré
Narozen dne 17. března 1969 ve francouzském Grenoblu.
Born 17 March 1969 in Grenoble, France.
1985 maturita na Lycée Stendhal v Grenoblu
1985 Baccalauréat, Lycée Stendhal, Grenoble
1990 Ecole Polytechnique
1990 Ecole Polytechnique
1992 Ecole Nationale de la Statistique et de l’Administration Economique
1992 Ecole Nationale de la Statistique et de l’Administration Économique
titul M.A. v oboru ekonomická analýzy a politika na EHESS v Paříži
M.A. in Economic Analysis and Policy, EHESS, Paris
titul B.A. v oboru japonština, Univerzita Paříž 7
B.A. in Japanese, Paris 7 University
Pracovní zkušenosti
Professional career
1992–1995 ekonom, divize makroekonomické politiky a růstu, INSEE (Národní institut statistiky a ekonomických studií)
1992-1995 Economist, Macroeconomic Policy and Growth Division, INSEE
1995–1997 ekonom, odbor devizové politiky a platební bilance, ministerstvo financí Fracouzské republiky
1995-1997 Economist, Foreign Exchange Policy and Balance of Payment Unit, French Treasury
1997–2002 ekonomický poradce ředitele na ministerstvu financí
1997-2002 Economic adviser of the Director of the Treasury
1999–2001 vedoucí odboru devizové a hospodářské politiky, ministerstvo financí Fracouzské republiky
1999-2001 Head of Foreign Exchange Policy and Economic Policy Unit, French Treasury
2002–2006 zástupce výkonného ředitele, Agence France Trésor
2002-2006 Deputy Chief Executive, Agence France Trésor
2006–2007 výkonný ředitel, Agence France Trésor
2006-2007 Chief Executive, Agence France Trésor
2007–2009 vedoucí odboru multilaterálních záležitostí a rozvoje, ministerstvo financí Fracouzské republiky
2007-2009 Head of Multilateral Affairs and Development, French Treasury
2009–2011 náměstek generálního ředitele na ministerstvu financí Fracouzské republiky
2009-2011 Deputy Director-General of the French Treasury
Další oficiální funkce
Other official positions
Spolupředseda Pařížského klubu (2007–2009)
Co-chair of the Paris Club (2007-2009)
Vyslanec a „podšerpa“ pro finance za Francii na summitech G7 a G8 (2007–2009)
G7-G8 Deputy-Deputy and Finance Sous-sherpa for France (2007-2009)
Spolupředseda pracovní skupiny G20 pro reformu Světové banky a ostatních multilaterálních rozvojových bank (2009) a pracovní podskupiny G20 pro globální řízení likvidity (2011)
Co-chair of the G-20 Working Group on Reforming the World Bank and the Other Multilateral Development Banks (2009) and of the G-20 sub-Working Group on Global Liquidity Management (2011)
Člen pracovní skupiny č. 3 OECD (2009–2011)
Member of Working Party No. 3 of the OECD (2009-2011)
Člen podvýboru EU pro pokladniční poukázky a vládní dluhopisy a řídícího výboru pracovní skupiny OECD pro správu dluhů (2002–2007)
Member of the EU sub-Committee on Bills and Bonds and of the Steering Committee of the OECD Working Group on Debt Management (2002-2007)
Člen správní rady CADES (2002–2007) a správní rady Francouzské rozvojové agentury (2007–2009)
Member of the Boards of CADES (2002-2007) and French Development Agency (2007-2009)
Člen Francouzské rady pro ekonomické analýzy, Rady pro organizaci důchodového systému a Rady pro sledování zaměstnanosti (2009–2011)
Member of the French Council of Economic Analysis, Pensions Orientation Council and Employment Observation Council (2009-2011)
Medaile národní obrany (1988)
Médaille de la défense nationale (1988)
Medaile zámořských území (1988)
Médaille d’outre-mer (1988)
Rytíř Národního řádu za zásluhy (2009)
Chevalier de l’Ordre National du Mérite (2009)
Akademická ocenění
Academic awards
Nominován na nejlepšího mladého francouzského ekonoma (2005).
Nominated for best young French economist (2005)
Personal and professional background
A. Personal and professional background