natgillin/translations-raw huggingface dataset:
13. doporučuje, aby věznění těhotných žen a matek, které u sebe mají děti nízkého věku, bylo zvažováno jako poslední z možností, a aby takovým ženám – v tomto krajním případě – byla poskytnuta větší nebo, bude-li to možné, samostatná cela a byla jim věnována zvláštní pozornost, což se týká zejména stravy a hygieny; domnívá se mimo jiné, že těhotné ženy musí mít možnost využít prenatální a postnatální péče včetně kurzů pro rodiče rovnocenné kvality s kurzy zajišťovanými mimo vězeňská zařízení;
Recommends that the imprisonment of pregnant women and mothers with young children should only be considered as a last resort and that, in this extreme case, they should be entitled to a more spacious cell, an individual cell if possible, and should be given particular attention, especially in terms of diet and hygiene; considers, furthermore, that pregnant women should receive antenatal and postnatal care and parenting classes of a standard equivalent to those provided outside the prison environment;
20. doporučuje členským státům, aby podpořily nápravná zařízení v přijetí pružných pravidel pro podmínky, četnost, dobu a časový rozvrh návštěv, které by měly být povoleny rodinným příslušníkům, přátelům a dalším osobám;
Recommends that Member States should encourage penal institutions to adopt flexible rules concerning arrangements for the frequency, duration and scheduling of visits that family members, friends and others should be entitled to make;
23. s politováním konstatuje, že vysoký počet vězněných žen tvoří svobodné matky, které ztrácí kontakt se svými dětmi, často natrvalo; žádá Komisi a členské státy, aby vymezily a zavedly alternativní postupy, které by zabránily úplnému odloučení;
Notes with regret that many of the women in prison are single mothers and they lose contact with their children, sometimes forever; asks the Commission and the Member States to deliver and implement alternative policies in order to avoid total separation;
25. doporučuje, aby se realizovaly informační a orientační kampaně týkající se místních sociálních služeb a postupů aktualizace správních dokumentů vztahujících se k osobní, rodinné a sociální situaci, aby ženy mohly plně uplatňovat svá občanská práva;
Recommends the development of awareness and information campaigns concerning local social services, as well as ongoing procedures to update personal and family administrative documents and those pertaining to health care, so that women prisoners can exercise their full rights as citizens;
Sociální a profesní znovuzačlenění
Social and professional reintegration
29. zdůrazňuje, že tyto programy by měly zahrnovat výuku jazyků, včetně výuky národního jazyka (nebo alespoň jednoho z národních jazyků) pro vězněné cizince a cizinky, výuku informatiky a rovněž sociálního a profesního chování;
Stresses that these programmes should include language courses, including the teaching of the national language in question (or at least one of them) for the benefit of foreign prisoners, information technology courses and courses in social and professional behaviour;
35. připomíná, že je nutné v průběhu věznění a po jeho ukončení uplatňovat opatření sociální podpory, která vězně připraví na znovuzačlenění a budou jim při něm pomáhat, a to zejména při hledání ubytování a zaměstnání, aby nedocházelo k sociálnímu vyloučení a recidivě;
Recalls the need to apply social assistance measures, during imprisonment and afterwards, aimed at preparing prisoners for and helping them with reintegration, in particular as regards finding accommodation and employment, so as to prevent social exclusion and repeat offences;
37. připomíná, že pravidelný přístup všech vězňů ke sportovním a rekreačním činnostem a také možnost uměleckého nebo kulturního vzdělávání jsou zásadní pro ochranu jejich psychické rovnováhy a zlepšují jejich naděje na sociální znovuzačlenění;
Stresses that regular access for all prisoners to sports and recreational activities, and to artistic and cultural education opportunities, is crucial to maintaining their psychological wellbeing and improving their chances with regard to social reintegration;
41. vybízí členské státy k výměně informací a osvědčených postupů týkajících se vězeňských podmínek, především těch souvisejících se ženami, a také pokud jde o účinnost opatření na podporu odborného vzdělávání a sociálního znovuzačlenění; považuje za důležité, aby v tomto rámci byla podpořena a financována účast orgánů a přímých účastníků na navrhování inovačních programů a osvědčených postupů a rovněž na konferencích a diskusích na vnitrostátní a mezinárodní úrovni, což zvyšuje motivaci a přináší pozitivní energii;
Encourages Member States to exchange information and best practice in relation to prison conditions, in particular those for women, and regarding the effectiveness of vocational training and social reintegration measures; considers it important, therefore, to encourage and finance the involvement of the authorities and actors on the ground in the creation of innovative programmes and best practices as well as in national and international conferences and debates, as a means of providing motivation and generating positive cooperation;
Ženy tvoří v průměru 4,5 až 5 % celkové vězeňské populace v Evropě (v rozmezí od 2,9 % v Polsku do 7,8 % ve Španělsku).
Women in Europe constitute an average of roughly 4.5% to 5.0% of the total prison population (from 2.9% in Poland to 7.8 % in Spain).
Vybavení věznic zůstává zaměřeno na mužské vězně a zpravidla ignoruje specifické problémy žen, které tvoří malou, ale rostoucí skupinu mezi osobami drženými ve věznicích.
Prisons remain geared towards male prisoners and tend to ignore the specific problems of women who are a small though growing proportion of people held in prison.
Hlavními problémy jsou zdravotní péče, situace matek s dětmi, pracovní a společenské znovuzačlenění.
Main areas of concern are healthcare, situation of mothers with children and professional and social reintegration.
Struktura vězeňské populace ukazuje, že se u vězněných žen často vyskytuje závislost na omamných látkách a že u vysokého počtu trestankyň došlo v minulosti k psychickému, fyzickému či sexuálnímu zneužití.
The inmate structure reveals that female prisoners show a high incidence of substance abuse and a great number of inmates have a history of psychological, physical or sexual abuse.
Zvláštní pozornost by měla být věnována zdravotní péči o ženy a jejich hygienickým potřebám, přičemž zejména těhotné ženy vyžadují specializované zdroje a péči, pokud jde o stravu, pohyb, oděvy, léčbu a zdravotní péči.
Specific attention should be paid to women's health care and hygiene needs, in particular pregnant women prisoners require specialised resources and attention, in respect of diet, exercise, clothing, medication and medical care.
Více než polovinu vězněných žen v Evropě tvoří matky s nejméně jedním dítětem, zejména ve Španělsku a Řecku představují tyto ženy vysoké procento.
More than half of the prisoners in European prisons are mothers of at least one child, this percentage being particularly high in Spain and in Greece.
Děti, které zůstávají se svými uvězněnými matkami, vyžadují náležitou ochranu a péči a neměly by trpět žádnou formou diskriminace.
Children who remain with their imprisoned mothers require adequate protection and care and should not suffer from any form of discrimination.
Uvěznění žen může mít zvláště závažný dopad v případě, že ženy byly v době před uvězněním samoživitelkami.
Imprisonment of women can have particularly grave implications when they have been the sole carers of their children prior to imprisonment.
Dalším problémem je zachování rodinných vazeb.
An additional problem is the preservation of family ties.
Vzhledem k tomu, že počet ženských věznic je nízký, mohou být ženy vězněny daleko od svých domovů a společenství, čímž jsou omezeny možnosti jejich návštěv.
As there are fewer prisons holding women, they may be imprisoned far away from their homes and communities, thus limiting the visiting possibilities.
Ženy ve věznicích mohou také čelit diskriminaci v oblasti přístupu k práci, vzdělávání a vzdělávacím zařízením, která jsou často nedostačující, zaměřená na mužské vězně a která málokdy zohledňují potřeby trhu.
Women in prison may also face discrimination with regard to access to work, education and training facilities which are often insufficient, gender oriented and rarely adapted to the labour market needs.
Vzhledem k tomu, že počet uvězněných žen v mnoha evropských státech roste, v některých případech dokonce rychleji než počet uvězněných mužů (například v Anglii a ve Walesu došlo v letech 1992­ až 2002 k nárůstu mužské vězeňské populace o 50 %, zatímco u žen to bylo o 173 %
Given the fact that the number of women prisoners in many European countries has been increasing, sometimes even faster than the size of the men’s prison population (for example in England and Wales between 1992 and 2002 the male prison population increased by 50%, while the female — by 173%
Ženy a systém trestního soudnictví (Women and criminal justice system), Fawcett Society, 2004 ), je nutné učinit opatření pro uspokojení potřeb uvězněných žen.
Women and the criminal justice system, Fawcett Society, 2004 ), it has become imperative to take steps to meet the needs of women in prison.
Zdravotnická péče ve věznicích
Health care in prison.
Obavy týkající se zdravotnická péče ve věznicích se vyskytují téměř ve všech studiích, které se zabývají životními podmínkami vězeňské populace.
Concerns about the health care in prison are raised in almost all the studies dealing with the living conditions of the prison population.
Podle mezinárodních a evropských standardů a úmluv by se všem vězňům mělo dostávat rovného přístupu ke zdravotnickým službám, které by měly dosahovat stejné kvality jako služby poskytované široké veřejnosti.
According to international and European standards and Conventions, all prisoners, women and men, should enjoy equal access to health care services which should be of the same quality as the ones provided to the general population.
Přestože v některých ohledech trpí ženy a muži ve věznicích stejnými zdravotními problémy, v typu, rozsahu a složitosti těchto problémů mezi nimi existuje výrazný rozdíl.
Although in some respects women and men in prison face similar health problems, there is a significant difference in the nature, intensity and complexity of the problems in the gender groups.
Ve vězeňských systémech vytvořených zejména pro muže není často problém ženských potřeb dostatečně zohledněn v organizaci věznic, jejich programech, předpisech a ani u jejich zaměstnanců.
In prison systems mostly primarily designed for men, women's health needs are often not sufficiently addressed by prison policy, programs, procedures and staff.
Ženy mají další a odlišné potřeby nejen s ohledem na hygienu, mateřskou péči a gynekologické zdraví, ale také na psychické zdraví, a to především z důvodu většího výskytu fyzického, citového nebo sexuálního zneužití v minulosti či nedávné době.
Women have additional and different needs with respect not only to hygiene, maternity care and gynaecological health but also to psychological health notably because of a greater incidence of past or recent abuse whether physical, emotional or sexual in nature.
Je proto důležité zdůraznit, že je potřeba zajistit zdravotní programy a hygienické podmínky, které jsou uzpůsobeny specifickým potřebám vězněných žen, a také příslušné vzdělávání vězeňského zdravotnického personálu.
It is therefore important to underline the necessity to provide for healthcare programmes and hygiene conditions that are adapted to the specific needs of imprisoned women and to ensure adequate training of the prison's medical staff.
Drogová závislost
A. Drugs addiction
Vězeňskou populaci je možné považovat za vysoce rizikovou skupinu v oblasti užívání drog: uživatelé drog jsou ve věznicích vysoce zastoupeni a ženy odsouzené ve spojitosti s trestnou činností související s drogami tvoří významný podíl ve skupině vězněných žen (nejčastěji za držení drog), z čehož vyplývá, že drogy představují významný a rostoucí problém v životě vězněných žen
The prison population can be considered as a high risk group in terms of drug use: drug users are over-represented in prison, and an important rate of female prisoners have been sentenced as a result of drug offences (the largest part for drug possession) showing that drugs are a significant and increasing problem in the life of delinquent women
Vzdělávací osnovy pro ženské věznice - zdravotní aspekty, Claudia Kesterman, „Mezinárodní studie o vězněných ženách - Současná situace, analýza požadavků a „osvědčené postupy”, (Training curriculum for women´s prison - health aspects, in International Study on Women's Imprisonment - Current situation, demand analysis and "best practice")
Training curriculum for women's prisons - health aspects, Claudia Kestermann, in "International Study on Women's Imprisonment - Current situation, demand analysis and "best practice",
Nedávná studie nicméně ukazuje, že jen několik evropských zemí vyvinulo programy pro léčbu drogové závislosti pro vězně
However, according to a recent study, only a few European countries have developed drug treatment programmes for prisoners
Problematičtí uživatelé drog ve věznicích, MacDonald M., prezentace v rámci projektu „Trestní soudnictví a drogy, redukce uživání drog - boj s kriminalitou, zkušenosti v oblasti trestních činů souvisejících s drogami z jiných zemí”,(Criminal Justice and Drugs, Reducing Drug Use – Combating Crime, Lessons from Other Countries on Dealing with Drug Related Offences) červenec 2005, http://www.uce.ac.uk/crq/presentations/2 .
Problematic drug users in prison’, MacDonald M, presentation at ‘Criminal Justice and Drugs, Reducing Drug Use – Combating Crime, Lessons from Other Countries on Dealing with Drug Related Offences’, July 2005: http://www.uce.ac.uk/crq/presentations/2 .
Ve své výroční zprávě
In its 2006 Annual Report
Zvláštní vydání 2. http://issues06.emcdda.europa.eu/en/page013-en.html za rok 2006 dochází EMCDDA k závěru, že „se nyní všeobecně uznává, že chápání rozdílu v chování ovlivněném drogami mezi muži a ženami je klíčovým požadavkem pro přijetí účinných opatření“ a že „zajištění rovnosti v přístupu ke službám a citlivost vůči specifickým problémům mužů a žen v rámci služeb jsou dvě klíčová témata pro vytvoření vysoce kvalitní péče v této oblasti“.
Special issue 2. http://issues06.emcdda.europa.eu/en/page013-en.html , the EMCDDA concludes that "It is now accepted that understanding gender differences in drug-related behaviours is a critical requirement for developing effective responses" and "ensuring equality of access to services and sensitivity to gender-specific issues within services are two of the key themes for developing high-quality care in this area".
Duševní zdraví
B. Mental health
Vězeňská zařízení jako taková jsou nejenom špatným řešením pro kontrolu jednotlivců s akutními či chronickými duševními nemocemi, ale navíc tím, že jednotlivce izolují a zbavují ho samostatnosti, mohou přispět k rozvoji duševních nemocí.
The prison institution as it stands is not only a poor solution to managing individuals with acute and chronic mental health diseases, but the isolative and disempowering nature of imprisonment can also be a contributor to the development of mental health diseases.
I když má vězeňský personál za úkol udržovat pořádek a bezpečnost, přesto jsou věznice nepřátelským prostředím, které může ovlivnit osoby, jež byly dříve vystaveny násilí a zneužívání.
Even if prison's staff is supposed to maintain order and security, prison is still a hostile environment which can affect persons who have been previously subjected of violence and abuses.
V důsledku toho má přijetí integrované zdravotnické politiky, která by pokrývala jak duševní tak i fyzické problémy a zajištění psychické podpory duševně nemocným vězňům, veliký význam.
Consequently, the adoption of an integrated health policy that would cover both mental and physical problems as well as the provision of psychological support to mentally ill prisoners is of paramount importance.
Výbor OSN pro lidská práva v obecných poznámkách k Mezinárodnímu paktu o občanských a politických právech poukazuje na to, že: „těhotným ženám, které jsou zbaveny svobody, by se vždy mělo dostat lidského zacházení a respektu kvůli jejich přirozené důstojnosti, a to zejména během porodu a péče o novorozené děti; smluvní státy by měly informovat o tom, jaká existují zařízení, která by zajistila výše uvedené, a o lékařské a zdravotní péči poskytované takovýmto matkám a dětem“
The UN Human Rights Committee in its comments on the International Covenant on Civil and Political Rights notes that: " Pregnant women who are deprived of their liberty should receive humane treatment and respect for their inherent dignity at all times, and in particular during the birth and while caring for their newborn children; States parties should report on facilities to ensure this and on medical and health care for such mothers and babies."
Je nezbytné poskytovat těhotným ženám ve věznicích příslušnou prenatální a postnatální péči, ale vězeňský personál, který nemá k dispozici dostatečné prostředky a odpovídá za bezpečnost, nemusí považovat tento druh péče za prioritní.
Pregnant women in prison are required to be given adequate medical ante-natal and post-natal care but they may not be seen as medical priorities by poorly resourced and security conscious prison staff.
Pravidlo č. 23 Standardních minimálních pravidlech pro zacházení s vězni doporučuje, aby „v zařízeních pro ženy bylo zřízeno speciální oddělení pro poskytování veškeré prenatální a postnatální péče a léčby”
The Standard Minimum Rules for the Treatment of Prisoners, rule n° 23 (1) recommends that "in women's institutions there shall be special accommodation for all necessary pre-natal and post-natal care and treatment"
Přijato na prvním světovém kongresu OSN o prevenci kriminality a zacházení s pachateli v Ženevě v roce 1955 a schváleno usneseními Hospodářské a sociání rady 663 C (XXIV) z 31. července 1957 a 2076 (LXII) z 13. května1977
Adopted by the First United Nations Congress on the Prevention of Crime and the Treatment of Offenders, Geneva in 1955, and approved by the Economic and Social Council resolution 663 C (XXIV) of 31 July 1957 and 2076 (LXII) of 13 May 1977
Tyto ženy mají také nároky v oblasti stravování, zvláštní zdravotní potřeby a specializované režimy pohybu, které nejsou dostatečně zajištěny ve vězeňském prostředí.
They also have dietary requirements, medical special needs and specialised exercise regimes, which are not sufficiently provided for in the prison environment.
Matky ve věznicích
Mothers in prison
Uvěznění matky může mít za následek úplný rozvrat rodinného života.
The mother's imprisonment can result in a complete disruption to family life.
Odloučení je škodlivé pro matky i děti, které se stávají nevinnými oběťmi rozhodnutí, která byla učiněna o jejich matkách.
The separation is harmful for mothers and children which become innocent victims of the decision taken over their mother.
Průměrný věk většiny uvězněných žen v Evropě je mezi 20 a 40 lety, a v důsledku toho je pravděpodobné, že již jsou nebo se stanou matkami.
The average age of the majority of imprisoned women in Europe is between 20 and 40 and as a consequence the women are likely to be or become mothers.
V případě, že jsou v době svého zatčení již matkami, jsou ženy často také hlavními nebo jedinými opatrovníky dětí.
When they are already mothers at the time of their arrest, they are often the primary or the only carers of their children.
Podle Rachel Taylorové v roce 2002 ve Spojeném království:
According to Rachel Taylor, in the United Kingdom in 2002:
„- 66 % vězněných žen tvořily matky,
- 55% had at least one child under 16.
- 55 % mělo alespoň jedno dítě mladší 16 let; více než 1/3 matek měla jedno nebo více dětí mladších 5 let,
Over 1/3 of the mothers had one or more children under 5 years old;
- 34 % matek bylo samoživitelkami před nástupem do věznic, a toto číslo stouplo na 43 % u těch, které očekávaly, že budou samoživitelkami po propuštění“.
- 34% of mothers were single parents before prison, with the proportion rising to 43% for those who expected to be single parent on release."
Ženy ve vazbě uvádějí obavu o děti jako jeden z nejdůležitějších faktorů způsobujících depresi a úzkost, vedoucí až k sebepoškozování.
Concern over their children is cited by women in custody as one of the most important factors in causing them depression and anxiety, and in leading to self-harm.
Studie provedená pro Evropskou komisi
The study conducted on behalf of the European Commission
„Ženy, začlenění a věznice: „Analýza procesu společensko-pracovního začlenění vězněných žen v Evropě”, (Analysis of the Processes of the Socio-Labour Integration of Women Prisoners in Europe), projekt MIP, koordinovaný SURT, sdružení pro zvýšení schopnosti pracovního zařazení pro ženy (leden 2005) http://mip.surt.org/en/final_results.html potvrzuje, že „ztráty a narušení z důvodu odloučení od [...] dětí byly velmi zdůrazňovány jako hlavní zdroj bolesti žen ve věznicích ve všech zprávách daných zemí”.
"Women, Integration and Prison: an Analysis of the Processes of the Socio-Labour Integration of Women Prisoners in Europe", MIP project, coordinated by SURT, Associació de dones per la Reinserció Laboral (January 2005). http://mip.surt.org/en/final_results.html confirms that "losses and ruptures due to separation from [...] children were very much emphasised by all country reports as a major source of pain in prison for the women".
Vězněné osoby, které selhaly jako občané, mohou být úspěšné jako rodiče a nadto jim rodičovský úspěch může pomoci k tomu, aby se staly lepšími občany.
Prisoners who have failed as citizens can succeed as parents and furthermore, success as parent can help them to become better citizens.
Studie prokázaly, že dobré rodinné vazby jsou důležité v době propuštění, protože stabilní rodinné zázemí významným způsobem odrazuje od recidivy
Studies have proved that good family links are important at the time of the release notably because having a stable family environment to return is a major disincentive to recidivism
Výše citovaná studie Olivera Robertsona. .
Oliver Robertson's study cited previously. .
Několik studií poukázalo na obtížnost při zobecňování toho, jaký dopad má odloučení od rodičů v důsledku uvěznění na děti
Several studies have noted the difficulties involved in making any generalisations about the impact on children of separation from their parents as a result of imprisonment
Konstatuje Oliver Robertson tamtéž, s. 11. .
Oliver Robertson observes, ibid., p.11 .
Míra, do jaké bude dítě ovlivněno uvězněním rodiče, závisí na mnoha proměnných faktorech: na věku, ve kterém dochází k odloučení dítěte a rodiče, na délce odloučení, na tom, zda dítě zná nového opatrovníka, na míře stigmatu, kterou okolí dítěte přisuzuje uvěznění
The extent to which a child will be affected by parental incarceration depends on a large number of variables: the age at which the parent-child separation occurs, the length of separation, the child's familiarity with his or her new caregiver, and the degree of stigma that the child's community associates with imprisonment
„Zapomenuté rodiny - dopady uvěznění” (Forgotten families - the impacts of imprisonment) v odborném časopise „Otázky rodiny” (Family Matters), Ann Cunningham, zima 2001, s. 36-37. .
"Forgotten Families - the impacts of imprisonment" in Family Matters, Ann Cunningham, Winter 2001, p.36-37. .
Ponechání dítěte u matky vyvolává komplikované otázky ohledně zařízení, v nichž by pro takovéto děti byl zajištěn řádný vývoj − fyzický, duševní a citový, včetně možnosti jejich styku s osobami zvenčí (zejména pak s jinými dětmi).
Keeping a baby with his mother raises complex issues about the facilities available for such children to ensure their own appropriate development – physical, mental and emotional, including their interaction with external people (more especially other children).