natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Postoj našeho výboru k aktům v přenesené pravomoci odpovídá rozboru právní služby Parlamentu a je plně v souladu s politickým postojem Parlamentu, který vyjádřila Konference předsedů dne 9. září 2010: „ parlamentní vyjednavači by měli vždy trvat na začlenění aktů v přenesené pravomoci do všech rozhodnutí splňujících kritéria uvedená v článku 209 Smlouvy o fungování EU – zejména pokud jde o cíle, volbu priorit, předpokládané výsledky a přidělování prostředků v širším smyslu –, tak aby byly chráněny výsady Parlamentu v těchto oblastech “ .
Our committees' position on delegated acts is consistent with the analysis of Parliament's legal service, and is fully in line with Parliament's political position, expressed by the Conference of Presidents on 9 September 2010: " Parliament's negotiators should always insist on the inclusion of delegated acts in all decisions fulfilling the criteria of Article 290 TFEU – in particular concerning objectives, choice of priorities, expected results and financial allocations in broad terms – in order to preserve the Parliament's prerogatives in these areas ".
Zpravodaj konstatuje, že kritéria stanovená v článku 290 jsou povinná, což znamená, že jsou-li splněna (jako tomu je v případě nástrojů financování vnější činnosti), nemohou být předmětem žádných politických obchodů ani „zvláštních ujednání“, neboť by to bylo v rozporu se Smlouvou.
Your rapporteur notes that the criteria of Article 290 are compulsory, which means that if they are fulfilled (as is the case in the external financial instruments), they cannot be the matter of political bargains or any "special arrangements", as this would be contrary to the Treaty.
Mimoto je nutné si uvědomit, že výsledek jednání o využívání aktů v přenesené pravomoci u uplatňování finančních nástrojů v oblasti vnějších vztahů bude významným precedentem pro budoucí legislativní jednání o všech finančních nástrojích.
And it is also worth considering that the outcome of the negotiations on the use of delegated acts for the implementation of the financing instruments in the area of external relations will establish a strong precedent for future legislative negotiations on all financing instruments.
Pokud tuto bitvu prohrajeme, budeme možná muset čekat na novou smlouvu, abychom konečně získali pravomoci, jež nám již nyní svěřuje Lisabonská smlouva.
If we lose this battle, we may have to wait for a new Treaty in order to finally obtain the powers that the Lisbon Treaty is giving us now.
Po formálním přijetí postoje z prvního čtení ve výboru DEVE byla v únoru 2010 zahájena interinstitucionální jednání o horizontální otázce aktů v přenesené pravomoci u nástrojů financování vnější činnosti.
After formal adoption of the first reading position in DEVE, interinstitutional negotiations started in February 2010 on the horizontal issue of delegated acts in the external financing instruments.
Vzhledem k tomu, že Rada rovnou odmítla Parlamentu přiznat jeho náležitou úlohu při uplatňování finančních nástrojů podle článku 290 Smlouvy o fungování EU, aniž by předložila jakékoli alternativní návrhy, které by uspokojily legitimní ambici Parlamentu provádět řádnou demokratickou kontrolu nad uplatňováním těchto nástrojů, nebylo dosaženo kompromisu.
Because of Council's outright refusal to grant Parliament its proper role in the operation of the financing instruments as foreseen in Article 290 TFEU, without making any alternative proposals to accommodate Parliament's legitimate aspiration for proper democratic scrutiny of the implementation of the instruments, no compromise was reached.
21. října 2010 Parlament završil první čtení přijetím legislativních usnesení o všech nástrojích financování vnější činnosti s výrazně většinovou podporou zavedení postupu pro akty v přenesené pravomoci.
On 21 October 2010, Parliament concluded its first reading by adopting legislative resolutions on all the external financing instruments, with a large majority supporting the introduction of the delegated acts procedure.
10. prosince 2010 Rada formálně přijala postoj ke třem ze čtyř nástrojů, včetně nástroje pro rozvojovou spolupráci.
On 10 December 2010, Council formally adopted its position on three of the four instruments, including the DCI.
Ve svém postoji odmítla všechny pozměňovací návrhy z prvního čtení, které usilují o začlenění aktů v přenesené pravomoci do těchto nástrojů, aniž by navrhla alternativní postup.
In its position Council rejects all first reading amendments which attempt to introduce delegated acts into the instruments, without proposing any alternative procedure.
Pokud jde o přezkum nařízení o nástroji pro rozvojovou spolupráci v polovině období, přijala Rada pouze některé technické změny navrhované Parlamentem.
As regards the mid-term review of the DCI, only some technical amendments proposed by Parliament were accepted by Council.
Rada vyzvala Parlament, aby přijal společný postoj Rady do konce roku 2010 (tedy bez jakýchkoli jednání), což by – jak si byla Rada velmi dobře vědoma – nebylo možné, aniž by nebyly zcela ignorovány vnitřní postupy Parlamentu.
Council calls for Parliament to adopt before the end of 2010 (i.e. without any negotiation) Council's Common Position, which - as Council very well knows - would not be possible without completely disregarding Parliament's internal procedures.
Rada se rovněž neobrátila na Parlament, aby společně určily nejvhodnější chvíli pro předání postoje, jak měla učinit v souladu s článkem 20 dohody o řádné interinstitucionální spolupráci v oblasti spolurozhodování.
Council also did not consult Parliament to determine jointly the most suitable moment to transmit its position, as would have been required in accordance with Article 20 of the agreement on good interinstitutional cooperation in the field of codecision.
Vzhledem k tomu, že selhaly veškeré pokusy o to, aby bylo v těchto záležitostech dosaženo posunu prostřednictvím trojstranných jednání a kontaktů na technické úrovni, zastává zpravodaj názor, že Parlament by měl co nejdříve přijmout a znovu vyjádřit svůj postoj ohledně aktů v přenesené pravomoci v druhém čtení.
As all attempts to move forward on the dossiers during trilogues and technical level contacts have failed, your rapporteur is of the opinion that Parliament should adopt and reiterate as quickly as possible its position regarding the delegated acts in second reading.
Jelikož druhý účastník legislativního procesu nenavrhl žádnou alternativu, přičemž je v zájmu příjemců pomoci nutné jednat rychle, měl by Parlament opětovně potvrdit svůj postoj z prvního čtení, aniž by v této fázi vstupoval do nové diskuse o jednotlivých pozměňovacích návrzích.
Given the lack of any alternative proposal from the co-legislator, and the need to act fast in the interest of the beneficiaries, Parliament should reconfirm its position of first reading without at this stage entering into a new debate about individual amendments.
Současně by měla být Rada vyzvána k co nejrychlejší reakci na postoj Parlamentu z druhého čtení, aby mohlo být co nejdříve nalezeno řešení a aby mohly být uvolněny finanční prostředky.
At the same time, Council should be called on to react as quickly as possible to Parliament's second reading position in order to ensure that a solution can be found and that funds can be unblocked as soon as possible
Závěrem zpravodaj s ohledem na výše uvedené právní a politické argumenty doporučuje, aby byly znovu předloženy všechny pozměňovací návrhy z prvního čtení, které Rada nepřijala.
In conclusion, and in light of the legal and political arguments outlined above, your rapporteur recommends reinstating all the amendments from the first reading which were not accepted by the Council.
k návrhu rozhodnutí Rady o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou, Norským královstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o doplňkových pravidlech v souvislosti s Fondem pro vnější hranice na období 2007 až 2013 jménem Evropské unie
on the draft Council decision on the conclusion, on behalf of the European Union, of an Agreement between the European Community and the Republic of Iceland, the Kingdom of Norway, the Swiss Confederation and the Principality of Liechtenstein on supplementary rules in relation to the External Borders Fund for the period 2007 to 2013
Zpravodaj: Wim van de Camp
Rapporteur: Wim van de Camp
– s ohledem na návrh rozhodnutí Rady (07853/2010),
– having regard to the draft Council decision (07853/2010),
– s ohledem na doporučení Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci ( A7‑0007/2010 ),
– having regard to the recommendation of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs ( A7‑0007/2010 ),
k návrhu rozhodnutí Rady o podpisu – jménem Evropské unie – protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis
on the draft Council Decisions on the conclusion on behalf of the European Union of the Protocol between the European Union, the European Community, the Swiss Confederation and the Principality of Liechtenstein on the accession of the Principality of Liechtenstein to the Agreement between the European Union, the European Community and the Swiss Confederation on the Swiss Confederation's association with the implementation, application and development of the Schengen acquis
PE 452.761v02-00
PE 452.761v03-00
o návrhu rozhodnutí Rady o podpisu – jménem Evropské unie – protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis
on the draft Council Decisions on the conclusion on behalf of the European Union of the Protocol between the European Union, the European Community, the Swiss Confederation and the Principality of Liechtenstein on the accession of the Principality of Liechtenstein to the Agreement between the European Union, the European Community and the Swiss Confederation on the Swiss Confederation's association with the implementation, application and development of the Schengen acquis
– s ohledem na návrh rozhodnutí Rady (06077/2010),
– having regard to the draft Council decisions (06077/2010),
– s ohledem na své stanovisko ze dne 8. července 2008
– having regard to its position of 8 July 2008
Schengenská dohoda byla podepsána dne 14. června 1985 Belgií, Německem, Francií, Lucemburskem a Nizozemskem.
The Schengen agreement was signed on the 14 June 1985 by Belgium, Germany, France, Luxembourg and the Netherlands.
Tato dohoda s následnou Schengenskou prováděcí úmluvou, která byla schválena v roce 1990, ruší systematické hraniční kontroly mezi těmito státy, a umožňuje tak volný pohyb osob.
The agreement, and the subsequent convention adopted in 1990 to implement it agreed to abolish systematic border controls between the countries, allowing free movement of persons.
Schengenská dohoda zrušila kontroly na vnitřních hranicích signatářských zemí a vytvořila společnou vnější hranici s jednotnými pravidly pro provádění hraničních kontrol, zavedla společnou vízovou politiku, policejní a soudní spolupráci a zřídila Schengenský informační systém (SIS).
The Schengen Convention abolished checks at the internal borders of the signatory states and created a single external border with common rules on external border controls, a common visa policy, police and judicial cooperation and the establishment of the Schengen Information System (SIS).
Se vstupem Amsterodamské smlouvy v platnost v roce 1999 byla schengenská spolupráce začleněna do právního a institucionálního rámce Evropské unie.
With the entry into force of the Amsterdam Treaty in 1999, the Schengen cooperation was integrated into the European Union legal and institutional framework.
Schengenský prostor v současné době zahrnuje 25 států: členské státy EU – Rakousko, Belgii, Dánsko, Francii, Finsko, Německo, Řecko, Itálii, Lucembursko, Nizozemsko, Portugalsko, Španělsko, Švédsko, Českou republiku, Estonsko, Maďarsko, Lotyšsko, Litvu, Maltu, Polsko, Slovensko a Slovinsko – a tři přidružené země, které nejsou členy EU – Norsko, Island a Švýcarsko.
Currently, the Schengen area comprises 25 Schengen Member States: the EU countries Austria, Belgium, Denmark, France, Finland, Germany, Greece, Italy, Luxembourg, Netherlands, Portugal, Spain, Sweden, the Czech Republic, Estonia, Hungary, Latvia, Lithuania, Malta, Poland, Slovakia, Slovenia as well as the three associated non EU countries, Norway, Iceland and Switzerland.
Na Bulharsko, Rumunsko a Kypr se schengenské aquis prozatím vztahuje pouze částečně, a proto jsou na hranicích s těmito třemi členskými státy stále prováděny kontroly.
Bulgaria, Romania and Cyprus only partially apply the Schengen acquis at the moment and checks are therefore still carried out at the borders with these three Member States.
Předtím, než jsou na kterýkoli stát rozšířena pravidla schengenského prostoru, je třeba posoudit jeho připravenost v těchto čtyřech oblastech: vzdušné hranice, víza, policejní spolupráce a ochrana údajů.
Before being able to implement fully the Schengen rules, each state needs to have its preparedness assessed in four areas: air borders, visas, police cooperation, and data protection.
Součástí tohoto hodnocení je vyplnění dotazníku a návštěva odborníků EU na vybraných místech posuzované země, jako jsou např. konzuláty nebo hranice.
This evaluation process involves a questionnaire and visits of EU experts to selected places, such as consulates, borders, etc, of the country under assessment.
V současné době je zaručen volný pohyb na území zahrnujícím 25 států se 400 miliony obyvatel, jehož vnější námořní hranice mají délku 42 673 km a pozemní hranice 7 721 km.
At this moment, the free movement is guaranteed on a territory with 42,673 km of external sea and 7,721 km of land borders, covering 25 countries and 400 million citizens.
Vztahy s třetími zeměmi
Relations with third countries
Postupné rozšiřování schengenského prostoru vedlo třetí země, které s EU udržují nadstandardní vztahy, k tomu, aby se zapojily do schengenské spolupráce.
The gradual expansion of the Schengen area has led third countries that have particular relations with the EU to take part in Schengen cooperation.
Podmínkou pro přidružení zemí, které nejsou členy EU, k schengenskému aquis je uzavření dohody o volném pohybu osob mezi těmito státy a EU.
The precondition for association with the Schengen acquis by non-EU countries is an agreement on free movement of persons between those states and the EU.
Dotčené země v rámci této spolupráce:
For these countries this participation involves:
– jsou začleněny do prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích;
- being included in the area without checks at internal borders;
– uplatňují ustanovení schengenského aquis a všech textů týkajících se Schengenské dohody, které byly přijaty na jeho základě;
- applying the provisions of the Schengen acquis and of all Schengen-relevant texts adopted pursuant to it;
– jsou zapojeny do rozhodování o textech souvisejících s Schengenskou dohodou.
- being involved in decisions relating to Schengen-relevant texts;
V praxi tato spolupráce probíhá v rámci smíšených výborů, které se scházejí souběžně se schůzemi pracovních skupin Rady EU.
In practice, this involvement takes the form of mixed committees that meet alongside the working parties of the EU Council.
Tyto výbory jsou tvořeny zástupci vlád členských států, Komise a vlád třetích zemí.
They comprise representatives of the Member States' governments, the Commission and the governments of third countries.
Přidružené země se tedy účastní diskusí o vývoji schengenského aquis , avšak nemohou hlasovat.
Associated countries therefore participate in discussions on the development of the Schengen acquis, but do not take part in voting.
Byly stanoveny postupy pro oznamování a schvalování budoucích opatření nebo aktů.
Procedures for notifying and accepting future measures or acts have been laid down.
Přistoupení Lichtenštejnska k Schengenské dohodě
Liechtenstein accession to Schengen
Lichtenštejnsko se rozkládá na 160 km 2 a žije v něm asi 35 000 obyvatel, přičemž na obyvatele má nejvyšší hrubý domácí produkt na světě.
It has an area of 160 km2, an estimated population of 35.000 and has the highest gross domestic product per person in the world.
Od roku 1995, kdy přistoupilo k Evropskému hospodářském prostoru, se Lichtenštejnsko neustále pevněji přimyká k evropské obchodní zóně.
Liechtenstein has been steadily integrating into the European trade area since its accession to the European Economic Area (EEA) in 1995.
Jeho jurisdikce již provedla 98,4 % směrnic EU ve vnitrostátním právu.
The jurisdiction has now implemented 98,4% of EU directives into domestic law.
Lichtenštejnsko je rovněž součástí jednotného trhu, na jehož účastníky jsou bez výjimky uplatňována stejná základní pravidla.
Liechtenstein is also part of the Single Market, in which the same basic rules apply to all participating states.
Dne 28. února 2008 byl podepsán protokol mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis .
The signature of the Protocol between the European Union, the European Community, the Swiss Confederation and the Principality of Liechtenstein on the accession of the Principality of Liechtenstein to the Agreement between the European Union, the European Community and the Swiss Confederation on the Swiss Confederation's association with the implementation, application and development of the Schengen acquis took place on the 28th February 2008.
V dohodě o přidružení Švýcarské konfederace k schengenskému acquis (v platnosti od 1. března 2008) se výslovně předpokládá možné přidružení Lichtenštejnska formou protokolu, v němž budou stanovena práva a povinnosti každé smluvní strany.
The Agreement on the accession of the Swiss Confederation to the Schengen acquis (in force from the 1st March 2008), explicitly anticipates Liechtenstein's possible association with the Schengen acquis by means of a Protocol that determines the rights and obligations of each of the contracting parties.
Vzhledem k politice otevřených hranic pro pohyb osob, která mezi Lichtenštejnskem a Švýcarskou konfederací existovala již po desetiletí, se očekávalo, že obě země přistoupí k Schengenské dohodě současně.
Given the open borders policy for the movement of persons, which existed between the Principality of Liechtenstein and the Swiss Confederation for decades, it was expected that they would join Schengen at the same time.
Poprvé po sto letech však bylo nutné zavést kontroly na místech, kde již byly hranice de facto zrušeny.
For the first time it was necessary to put up controls at place where there has been no real border for 100 years.
Hranice mezi Švýcarskem a Lichtenštejnskem o délce 41 km se stala vnější hranicí schengenského prostoru.
The 41 Kilometres that separate the two countries became an external Schengen border.
Evropský parlament byl poprvé požádán o poskytnutí stanoviska k uzavření tohoto protokolu v roce 2007.
It was requested to the European Parliament, for the first time in 2007, to give its opinion regarding the conclusion of this Protocol.
Z tohoto důvodu a se vstupem Lisabonské smlouvy v platnost byla tato zpráva vrácena výboru LIBE.
For that reason, and with the eminent enter into force of the Treaty of Lisbon this Report was send back to the LIBE Committee.
Zpravodaj vítá nová pravidla zavedená Lisabonskou smlouvou, jež Evropskému parlamentu umožňují získávat přesnější informace o mezinárodních dohodách, a uzavření tohoto protokolu schvaluje.
The rapporteur welcomes the new rules introduced by the Lisbon Treaty allowing the European Parliament to be more closely informed about international agreements and gives its consent to the conclusion of this Protocol.
k postoji Rady v prvním čtení k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení (ES) č. 1905/2006, kterým se zřizuje finanční nástroj pro rozvojovou spolupráci
on the Council position at first reading with a view to the adoption of a regulation of the European Parliament and of the Council amending Council Regulation (EC) No 1905/2006 establishing a financing instrument for development cooperation
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ........................................................................................................15
EXPLANATORY STATEMENT.......................................................................................................16
o postoji Rady v prvním čtení k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení (ES) č. 1905/2006, kterým se zřizuje finanční nástroj pro rozvojovou spolupráci
on the Council position at first reading with a view to the adoption of a regulation of the European Parliament and of the Council amending Council Regulation (EC) No 1905/2006 establishing a financing instrument for development cooperation
– s ohledem na postoj Rady v prvním čtení (16447/1/2010 – C7‑0424/2010 ),
– having regard to the Council position at first reading (16447/1/2010 – C7-0424/2010 ),
– s ohledem na příspěvky, které k tomuto návrhu legislativního aktu předložily vnitrostátní parlamenty,
– having regard to the contributions submitted by national parliaments on the draft legislative act,
– s ohledem na doporučení pro druhé čtení předložené Výborem pro rozvoj ( A7‑0009/2011 ),
– having regard to the recommendation for second reading of the Committee on Development ( A7-0009/2011 ),
(1) Cílem politiky Unie v oblasti rozvoje je snížení a posléze vymýcení chudoby.
(1) The Union's development policy aims to reduce and ultimately eradicate poverty.
(2) Unie se jakožto členka Světové obchodní organizace (WTO) zavázala k začlenění otázek spojených s obchodem do rozvojových strategií a k podpoře mezinárodního obchodu s cílem napomoci rozvoji, snížit a výhledově vymýtit chudobu v celém světě.
(2) The Union, as a member of the World Trade Organisation (WTO), is committed to mainstreaming trade in development strategies and to promoting international trade in order to advance development and reduce – and, in the long term, eradicate – poverty worldwide.
(3) Unie podporuje skupinu afrických, karibských a tichomořských (AKT) států na jejich cestě ke snížení chudoby a k udržitelnému hospodářskému a sociálnímu rozvoji a uznává význam jejich komoditních odvětví.
(3) The Union supports the African, Caribbean and Pacific (ACP) Group of States on their path to poverty reduction and to sustainable economic and social development, and recognises the importance of their commodity sectors.
(4) Unie je odhodlána podporovat hladké a postupné zapojení rozvojových zemí do světového hospodářství s ohledem na udržitelný rozvoj.
(4) The Union is committed to supporting the smooth and gradual integration of developing countries into the world economy with a view to sustainable development.
Hlavní země AKT vyvážející banány mohou čelit problémům v souvislosti se změnami obchodních dohod, zejména v důsledku liberalizace celních sazeb doložky nejvyšších výhod v rámci WTO a bilaterálních nebo regionálních dohod, které již byly či mají být uzavřeny mezi Unií a zeměmi Latinské Ameriky.
The main ACP banana‑exporting countries may face challenges in the context of changing trade arrangements, notably liberalisation of the Most Favoured Nation (MFN) tariff in the framework of the WTO and the bilateral and regional agreements concluded, or in the process of being concluded, between the Union and Latin American countries.
Z toho důvodu by nařízení (ES) č. 1905/2006
Therefore, an ACP Banana Accompanying Measures programme ("the programme") should be added to Regulation (EC) No 1905/2006