natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jakýkoli pokus postavit do protikladu boj proti terorismu a ochranu lidských práv (náznak toho, že proti terorismu lze bojovat pouze při současném porušování lidských práv) je třeba naprosto vyloučit: nejzásadnějším odůvodněním boje proti terorismu je ochrana lidských práv, přičemž tyto cíle nejsou ani zdaleka neslučitelné.
Any attempt to counterpose the combating of terrorism and the protection of human rights (implying that terrorism can only be combated to the detriment of human rights) should be emphatically discarded: far from being mutually incompatible objectives, the protection of human rights is the main justification for the combating of terrorism.
Taková dichotomie je uměle vytvořená, z právního hlediska nesprávná a politicky nebezpečná.
Any notion of a dichotomy is artificial, legally flawed and politically dangerous.
Dokument dále navrhuje, aby pokud jde o výcvik k terorismu, byl za trestný čin považován i pokus o něj, protože je skutečně možné odhalit a narušit výcvikovou infrastrukturu před tím, než dojde k jejímu využití, a tuto možnost je třeba vzít v úvahu.
Lastly, with regard to training for terrorism, it is suggested that attempting to provide training should also be qualified an offence, since there is a real possibility of training facilities being discovered and dismantled before they have been used, and this must be taken into consideration.
Ve výsledku lze návrh Komise považovat za vhodný, i když poskytuje prostor ke zlepšení, neboť představuje významný pokrok při zvyšování účinnosti boje proti terorismu v EU.
In short, and although it could be improved upon, the Commission proposal is an appropriate one, as it constitutes a major step towards a more effective combating of terrorism in the EU.
Je třeba zdůraznit, že návrh Komise by nejen umožnil členským státům bojovat s počítačovým terorismem, ale také čelit jakémukoli druhu veřejného sdělení, které by představovalo podněcování či schvalování terorismu prostřednictvím jakéhokoli sdělovacího prostředku a na jakémkoli místě.
It should be highlighted that the Commission proposal would enable the Member States not only to counteract cyberterrorism, but also to neutralise any publicity that constitutes public provocation to commit terrorism, or apologias for it, via any medium and in any place.
Na základě výše uvedených důvodů, s výjimkou změn navrhovaných v tomto stanovisku, je třeba návrh Komise podpořit.
For the reasons stated above, the Commission proposal should be supported, subject solely to the amendments proposed in this report.
Výbor pro právní záležitosti vyzývá Výbor pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci jako příslušný výbor, aby do své zprávy začlenil tyto pozměňovací návrhy:
The Committee on Legal Affairs calls on the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affaire, as the committee responsible, to incorporate the following amendments in its report:
(4a) Ačkoli prioritou je boj proti počítačovému terorismu, je třeba rovněž definovat trestný čin podněcování ve všech členských státech EU, neboť je nezbytné čelit jakémukoli druhu veřejného sdělení, které by představovalo podněcování či schvalování terorismu prostřednictvím jakéhokoli sdělovacího prostředku a na jakémkoli místě.
(4a) While the combating of cyberterrorism is a priority, the relevance of criminalising public provocation in all the EU Member States also stems from the need to neutralise any type of publicity that constitutes public provocation to commit terrorism, or apologias for it, via any medium and in any place.
(12a) Změny obsažené v současném návrhu doplňují Úmluvu Rady Evropy o prevenci terorismu ze dne 16. května 2005, a proto, souběžně se vstupem stávajícího rozhodnutí v platnost, je nezbytné, aby všechny členské státy tuto úmluvu ratifikovaly.
(12a) The amendments contained in this proposal are complementary to the Council of Europe Convention on the Prevention of Terrorism of 16 May 2005, and it is therefore essential, in parallel with the entry into force of this Decision, that all Member States ratify that Convention.
Zahrnutí trestných činů zakotvených v Úmluvě Rady Evropy do právního rámce EU, přesněji do rámcového rozhodnutí 475/2002, představuje nezpochybnitelný pokrok tím, že by tyto trestné činy byly začleněny do souhrnnějšího právního rámce.
Including the offences set out in the Council of Europe Convention within the Union’s legal framework, and more specifically Framework Decision 2002 475/JHA, is unquestionably of added value since this would insert those offences into a more comprehensive legal regime.
Nicméně je zásadní, aby členské státy tuto úmluvu co nejdříve ratifikovaly, neboť tato nemůže být rámcovým rozhodnutím nahrazena.
There is nevertheless a need for Member States to ratify that Convention, since the Framework Decision is not intended to replace it.
Rozhodnutí 2002/475/SVV
Decision 2002/475/JHA
Z tohoto důvodu je třeba se zaměřit na obě základní svobody, které by mohly utrpět nesprávnou interpretací rámcového rozhodnutí: právo na svobodu sdružování a projevu.
Similarly, it would be appropriate to emphasise the two fundamental freedoms liable to be prejudiced by erroneous interpretation of the Framework Decision: freedom of association and freedom of expression.
Pokus o výcvik je třeba považovat za trestný čin ve všech členských státech EU.
It is necessary for attempted training to be considered an offence in all the EU Member States.
Existuje reálná a proveditelná možnost odhalení a narušení výcvikové infrastruktury, aniž by došlo k jejímu využití, což je třeba vzít v úvahu.
There is a very real possibility of training facilities being discovered and dismantled before they have been used, and this is something that must be taken into consideration.
o změně článku 121 jednacího řádu Evropského parlamentu týkajícího se podávání žalob u Soudního dvora
on amendment of Rule 121 of Parliament's Rules of Procedure on proceedings before the Court of Justice
– s ohledem na dopis předsedy Výboru pro právní záležitosti ze dne 26. září 2007,
– having regard to the letter from the chairman of the Committee on Legal Affairs of 26 September 2007,
– s ohledem na zprávu Výboru pro ústavní záležitosti ( A6‑0324/2008 ),
– having regard to the report of the Committee on Constitutional Affairs ( A6‑0324/2008 ),
Předseda předloží připomínky nebo vystoupí jménem Parlamentu při soudních řízeních po konzultaci s příslušným výborem.
The President shall submit observations or intervene on behalf of Parliament in court proceedings after consult ing the committee responsible .
Má-li předseda v úmyslu odchýlit se od doporučení příslušného výboru, informuje výbor o této skutečnosti i o důvodech svého rozhodnutí a postoupí záležitost Konferenci předsedů.
Where the President intends to depart from the recom me ndation of the committee responsible , he shall inform the committee accordingly and shall refer the matter to the Conference of Presidents , stating his reasons.
Domnívá-li se Konference předsedů, že by Parlament výjimečně neměl předložit připomínky nebo vystoupit před Soudním dvorem v případě zpochybnění platnosti aktu přijatého Parlamentem, je věc bezodkladně postoupena k projednání v plénu.
Where the Conference of Presidents takes the view that Parliament should , exceptionally , not submit observations or intervene before the Court of Justice where the legal validity of an act of Parliament is being questioned , the matter shall be submitted to plenary without delay.
V naléhavých případech smí předseda přijmout předběžná opatření v zájmu dodržení lhůt stanovených příslušným soudem.
In case s of urgency, the President may take precautionary action in order to comply with the time limits prescribed by the court concerned .
V takových případech se postup stanovený v tomto odstavci použije při první nejbližší příležitosti.
In such case s , the procedure provided for in this paragraph shall be implemented at the earliest opportunity.
Jednací řád nijak příslušnému výboru nebrání v přijetí vhodných procedurálních opatření umožňujících, aby výbor v naléhavých případech předložil své doporučení včas.
Nothing in the Rules prevents the committee responsible from deciding on appropriate procedural arrangements for the timely transmi ssion of its recommendation in cases of urgency.
V dopise ze dne 26. září 2007 předložil předseda Výboru pro právní záležitosti předsedovi Výboru pro ústavní záležitosti návrh týkající se výkladu článku 121 jednacího řádu Parlamentu.
By letter dated 26 September 2007, the Chairman of the Committee on Legal Affairs presented a proposal to the Chairman of the Committee on Constitutional Affairs concerning the interpretation of Rule 121 of Parliament's Rules of Procedure.
Ve svém dopise žádal pan Gargani Výbor pro ústavní záležitosti o vyjasnění, zda se tento článek, a zejména jeho odstavec 3, týká pouze žalob, které Parlament podá u Soudního dvora, nebo zda je možné jej vykládat tak, že se vztahuje i na připomínky předkládané Soudnímu dvoru a vstupování Parlamentu do jeho řízení.
In his letter, Mr Gargani sought clarification from the Committee on Constitutional Affairs as to whether this Rule, and in particular paragraph 3, refers only to actions brought by Parliament before the Court of Justice or whether it can be interpreted so as to also include observations and interventions by Parliament before the Court.
Znění článku 121 nazvaného „Řízení před Soudním dvorem“ je následující:
Rule 121, entitled 'Proceedings before the Court of Justice', reads as follows:
Ve lhůtách stanovených ve smlouvách a ve statutu Soudního dvora pro žalobu podanou orgány Unie a fyzickými nebo právnickými osobami, zkoumá Parlament právní předpisy Společenství a prováděcí předpisy s cílem zajistit, aby byla plně dodržována ustanovení smluv, zejména ustanovení týkající se práv Parlamentu.
Parliament shall, within the time limits specified by the Treaties and the Statute of the Court of Justice for action by the institutions of the Union and by any natural or legal persons, examine Community legislation and the implementing measures to ensure that the Treaties, in particular where Parliament's rights are concerned, have been fully respected.
Jestliže předseda podá žalobu v rozporu s doporučením příslušného výboru, může předložit plénu rozhodnutí o pokračování v řízení na začátku následujícího dílčího zasedání.
Should the President bring an action contrary to the recommendation of the committee responsible, he shall put to plenary, at the start of the following part-session, the decision on maintaining the action".
Rozsah působnosti výkladu
Scope of the interpretation
Článek 121 se nazývá „Řízení před Soudním dvorem“, zatímco odstavec 3 výslovně odkazuje na „žaloby“ u Soudního dvora podané předsedou jménem Parlamentu.
Rule 121 is entitled 'Proceedings before the Court of Justice', while paragraph 3 refers expressly to 'actions' brought before the Court by the President on behalf of Parliament.
V takovém případě předseda jedná na doporučení Výboru pro právní záležitosti.
In this case, the President acts upon a recommendation by the Committee on Legal Affairs.
Pokud se předseda rozhodne se tímto doporučením neřídit, musí být záležitost předložena plénu ke konečnému rozhodnutí, přestože předseda může přijmout preventivní opatření.
If the President decides not to follow such a recommendation, the matter has to be submitted to Plenary for a final decision, although he/she may take precautionary action.
Existují také další typy řízení podávaných u Soudního dvora, během nichž může mít Parlament zájem vstoupit do řízení nebo předložit připomínky v souladu s ustanoveními statutu Soudního dvora.
There are also other types of proceedings brought before the Court of Justice in the course of which Parliament may have an interest to intervene or submit observations in accordance with the provisions of the Statute of the Court.
To se týká zejména předběžného řízení, v němž je zpochybňována platnost právního aktu, a to zejména pokud byl tento akt společně přijat Parlamentem i Radou.
This is notably the case in preliminary proceedings where the validity of a legislative act is being questioned and in particular where this act has been jointly adopted by the Parliament and the Council.
V praxi by to znamenalo, že v případě rozporu mezi předsedou a Výborem pro právní záležitosti by se předseda musel obrátit na plénum, nejen pokud jde o rozhodnutí, zda pokračovat v žalobě, ale i v případě rozhodnutí, zda předložit připomínky nebo vstoupit do řízení před Soudním dvorem.
In practice this would mean that in cases of disagreement between the President and the Committee on Legal Affairs, the President would have to refer to Plenary not only the decision on whether to maintain an action but also the decision on whether to lodge observations or intervene before the Court.
Z pohledu Výboru pro právní záležitosti by mohl být takový výklad ospravedlněn skutečností, že v anglické a německé verzi názvu článku 121 je použit obecný termín „řízení“ („proceedings“) (na rozdíl od francouzské a jiných jazykových verzí, které uvádějí termín „žaloba“ („recours“)).
In the view of the Committee on Legal Affairs, such an interpretation could be justified by the fact that in the English and German version of Rule 121 the general term 'proceedings' is used in the title (unlike the French and the other linguistic versions which refer to 'recours').
Úvahy zpravodaje
Considerations of the Rapporteur
Zpravodaj se domnívá, že nejasnosti způsobené různými jazykovými verzemi názvu článku 121 („ proceedings “, „ Verfahren“ , „ recours“ , „ ricors i“ atd.) se netýkají článku 3, v němž je termín „žaloba“ („action“) přeložen do všech jazyků jednotně („ Klage “, „ recours“ , „ ricorso “ atd.).
The Rapporteur believes that the confusion created by the different linguistic versions of the title of Rule 121 (' proceedings ', ' Verfahren ', ' recours ', ' ricors i', etc.) does not concern paragraph 3 in which the term 'action' is translated in all languages uniformly (' Klage ', ' recours ', ' ricorso ', etc.).
Dále je třeba zdůraznit, že článek 121, který v prvních dvou odstavcích stanoví, že „... zkoumá Parlament právní předpisy Společenství a prováděcí předpisy s cílem zajistit, aby byla plně dodržována ustanovení smluv, zejména ustanovení týkající se práv Parlamentu “ a že „ příslušný výbor informuje Parlament, v případě nutnosti ústně, pokud se domnívá, že došlo k porušení práva Společenství“ se vztahuje na případy, kdy se Parlament rozhodne zahájit řízení před Soudním dvorem, jako je například žaloba pro neplatnost, aby hájil své pravomoci nebo zajistil soulad právních předpisů Společenství se smlouvami.
Furthermore, it should be pointed out that article 121, by stipulating in its first two paragraphs that ' the Parliament shall ... examine Community legislation and the implementing measures to ensure that the Treaties, in particular where Parliament's rights are concerned, have been fully respected' and that 'the committee responsible shall report to Parliament, orally if necessary, where it suspects a breach of Community law', is pertinent to cases where Parliament decides to initiate proceedings before the Court, such as an action for annulment, in order to defend its prerogatives or ensure the compliance of community legislation with the Treaties.
Z výše uvedených důvodů se zpravodaj domnívá, že není ospravedlnitelné, aby byla rozšířena oblast působnosti technického termínu „žaloba“ („action“, „recours“, „Klage“, „ricorso“ apod.), který je použit v článku 121 odst.
For the above reasons, the Rapporteur considers that it would not be justifiable to extend the scope of the terminus technicus 'action' ('recours', 'Klage', 'ricorso', etc), which is used in article 121(3), merely by virtue of the wider meaning of the term used in some linguistic versions of the Rule's title.
Dalo by se namítnout, že i přesto může existovat legitimní důvod pro zavedení specifického postupu pro rozhodování o tom, zda by Parlament v případě rozporu mezi předsedou a příslušným výborem měl předkládat připomínky nebo vstoupit do řízení před Soudním dvorem.
It could be argued that there might still be a legitimate reason for establishing a specific procedure to decide whether Parliament should lodge observations or intervene before the Court in cases of disagreement between the President and the committee responsible.
Všeobecně se má za to, že pokud Parlament přijme nový právní akt, je odpovědný za obhájení jeho platnosti před Soudním dvorem.
It is generally understood that once Parliament has adopted a legal act, it has the responsibility to defend its validity before the Court of Justice.
Tato zásada je zakotvena v dopise ze dne 10. prosince 1997, který zaslal předseda Výboru pro právní věci a občanská práva pan Willy de Clercq předsedovi Evropského parlamentu panu Josému Mariovi Gil-Roblesovi, a v němž stanoví kritéria, podle nichž by měl Evropský parlament postupovat při rozhodování o tom, zda předložit připomínky v předběžném řízení.
This principle is enshrined in a letter of 10 December 1997 by the Chairman of the Committee on Legal Affairs and Citizens' Rights, Mr Willy de Clercq, to the President of the European Parliament, Mr José Maria Gil-Robles, determining the criteria that should be followed by the European Parliament when deciding whether to submit observations in preliminary proceedings.
V takto stanovené zásadě se uvádí, že by Parlament měl předložit připomínky v předběžném řízení v případě, kdy je zpochybňována právní platnost aktu přijatého postupem spolurozhodování, a nezapojovat se do řízení týkajících se výkladu právního aktu.
The principle established thereby is that Parliament should lodge observations in preliminary proceedings when the legal validity of an act adopted by codecision is in question and not take action in proceedings concerning the interpretation of a legal act.
Zpravodaj však ví o dvou případech, kdy Výbor pro právní záležitosti poradil předsedovi, aby před Soudním dvorem neobhajoval platnost aktu přijatého postupem spolurozhodování.
Nevertheless, the Rapporteur is aware of two cases where the Committee on Legal Affairs advised the President not to defend before the Court of Justice the validity of an act adopted by codecision.
V obou případech se předseda rozhodl přijmout opatření, které bylo v rozporu s doporučením příslušného výboru.
In both of these cases, the President decided to take an action contrary to the recommendation of the committee responsible:
– V roce 1999 se předseda José Maria Gil-Robles rozhodl předložit připomínky k Soudnímu dvoru, aby obhájil zákonnost směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/43/ES ze dne 6. července 1998 o sbližování právních a správních předpisů členských států ve vztahu k reklamě na tabákové výrobky a sponzorství souvisejícího s tabákovými výrobky.
- In 1999, President José Maria Gil-Robles decided to submit observations before the Court of Justice in order to defend the legality of Directive 98/43/EC of the European Parliament and of the Council of 6 July 1998 on the approximation of the laws, regulations and administrative provisions of the Member States relating to the advertising and sponsorship of tobacco products.
– V roce 2005 se předseda Josep Borrell-Fontelles rozhodl obhajovat před Soudním dvorem platnost směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/97/ES ze dne 4. prosince 2001, kterou se mění směrnice Rady 91/308/EHS o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu.
- In 2005, President Josep Borrell-Fontelles decided to defend before the Court of Justice the validity of Directive 2001/97/EC of the European Parliament and of the Council of 4 December 2001 amending Council Directive 91/308/EEC on the prevention of the use of the financial system for the purpose of money laundering.
Rozhodnutí předsedy vyplývalo v obou případech ze zavedené praxe obhajování platnosti právních aktů přijatých postupem spolurozhodování v souladu s kritérii, která stanovil Výbor pro právní záležitosti.
In both cases the President's decision derived from the established practice of defending the validity of legal acts adopted by codecision in conformity with the criteria determined by the Committee on Legal Affairs.
Zpravodaji nepřísluší, aby posuzoval právní úvahy, které stály za rozhodnutím příslušného výboru poradit předsedovi, aby ve výše uvedených případech nepředkládal připomínky.
The Rapporteur is not in a position to evaluate the legal reasoning behind the decision of the committee responsible to advise the President not to submit observations in the above cases.
Domnívá se, že Parlament by měl zásadně obhajovat platnost svých aktů ve věcech předložených Soudnímu dvoru v souladu s presumpcí zákonnosti a zásadou loajální spolupráce se svým spoluzákonodárcem (Radou).
He believes that, as a matter of principle, Parliament should defend the validity of its acts in cases brought before the Court of Justice in accordance with the presumption of legality and the principle of loyal cooperation vis-à-vis its co-legislator (the Council).
Zpravodaj se však domnívá, že mohou existovat výjimečné případy, kdy by mohl být Parlament oprávněn zaujmout jiný postoj než při postupu spolurozhodování pod podmínkou, že došlo k významné změně právních okolností (např. reforma Smlouvy, vstup v platnost Listiny základních práv EU, judikatura), které mohou vést k tomu, že určitý předpis již nebude v souladu s primárním právem Unie.
The Rapporteur, however, considers that there might be exceptional cases where the Parliament could be empowered to take a different view from that taken in the codecision procedure, provided that there has been an important change of legal circumstances (e.g. Treaty reform, entry into force of the EU Charter of Fundamental Rights, case-law) which may render an act incompatible with the Union's primary law.
Takový akt by platil v podobě, v níž byl přijat v předchozím právním rámci, ale protože Parlament nemá právo iniciativy, neměl by možnost jej změnit a uvést do souladu s novými právními okolnostmi.
Such an act would remain in force as adopted under the previous legal framework, but Parliament, lacking the right of initiative, would not be in a position to modify it in order to render it compatible with the new legal circumstances.
Dalo by se namítnout, že v tomto konkrétním případě by Parlament mohl mít legitimní důvod se rozhodnout, že nepředloží připomínky nebo nevystoupí před Soudním dvorem.
It can be argued that, in that particular case, Parliament could have a legitimate reason to decide not to lodge observations or intervene before the Court.
Je také třeba připomenout, že článek 34 jednacího řádu Parlamentu stanoví, že „během posuzování legislativního návrhu věnuje Parlament zvláštní pozornost dodržování základních práv, a zejména tomu, zda je právní akt v souladu s Chartou základních práv Evropské unie, se zásadou subsidiarity a proporcionality a s právním státem“.
It is also worth noting that article 34 of Parliament's Rules of Procedure stipulates that ''during the examination of a legislative proposal, Parliament shall pay particular attention to respect for fundamental rights and in particular that the legislative act is in conformity with the European Union Charter of Fundamental Rights, the principles of subsidiarity and proportionality and the rule of law'' .
Pokud si uvědomíme, že jednací řád v současnosti nijak neupravuje vnitřní postup, kterým by se měl Parlament řídit při rozhodování o tom, zda je vhodné předložit Soudnímu dvoru připomínky nebo vstoupit do jeho řízení, je zpravodaj toho názoru, že existují dvě otázky, k nimž by se měl výbor AFCO vyjádřit.
Bearing in mind that the Rules of Procedure do not currently provide for the internal procedure to be followed by Parliament when deciding upon the appropriateness of submitting observations or intervening before the Court, the Rapporteur is of the opinion that there are two questions on which the AFCO Committee has to take a stance.