natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tento vývoj s významnými důsledky přináší dvojí výzvu, jak pro správu více než 1 200 dvoustranných smluv o investicích, které již členské státy uzavřely, tak pro stanovení budoucí evropské investiční politiky reagující na očekávání investorů a přijímajících států, zatímco by zároveň měly být vzaty v úvahu cíle vnější činnosti EU.
This development, which has significant consequences, throws up a double challenge both for managing the more than 1 200 bilateral investment treaties (BIT) already concluded by the Member States (MS) and to define a future European investment policy which meets the expectations of investors and beneficiary states, while at the same time respecting the objectives of the EU's external action.
Stanovení této budoucí politiky jako součásti společné obchodní politiky předchází nejprve analýza investičních politik, které byly doposud prováděny.
Specifying this future policy, which will be integrated in the common trade policy, firstly involves an analysis of investment policies conducted so far.
Na dvoustranné úrovni bylo od roku 1959 uzavřeno téměř 3 000 dvoustranných smluv o investicích.
At bilateral level , nearly 3 000 BITs have been signed since 1959.
Tyto smlouvy byly nejčastěji vypracovávány mezi rozvinutými a rozvojovými zeměmi s cílem zajistit právní a finanční ochranu investorů z rozvinutých zemí, proto jejich struktura vychází ze tří priorit: nediskriminace, ochrana investorů a jejich investic a existence právního systému, který umožňuje zajistit dodržování těchto zásad prostřednictvím mezinárodního rozhodčího řízení.
Concluded mainly between developed and developing countries with the aim of ensuring legal and financial protection to investors from the former, these are based on three priorities: non-discrimination, protection of investors and their investments, and the existence of a legal mechanism ensuring compliance with these principles, through international arbitration.
Výskyt prvních žalob v 90. letech však poukázal na několik problematických otázek, zejména pokud jde o riziko konfliktu mezi soukromými zájmy a regulační úlohou veřejné moci.
When, however, the first suits were filed in the 1990s, a number of problems became clear, particularly concerning the possibility of conflict between private interests and the regulatory tasks of public authorities.
Na vícestranné nebo mnohostranné úrovni jednání o investicích ztroskotala na úrovni OECD, kde jednání týkající se mezinárodní dohody o investicích v roce 1998 uvízla na otázce ochrany oblasti veřejných zásahů, u nichž hrozilo, že je již nelze řešit nezávisle na soukromých zájmech.
At multilateral or plurilateral level , investment negotiations broke down at OECD level when, in 1998, discussions on an international investment agreement (IIA) ran up against the question of protecting the public intervention domain, which was in danger of no longer being able to intervene independently of private interests.
Jednání byla znovu zahájena v rámci WTO v roce 2004, avšak i tam je přerušila ze stejných důvodů opozice rozvojových zemí.
The negotiations restarted at the WTO in 2004 but were again interrupted by complaints from developing countries, on the same grounds.
Tyto historické souvislosti musíme mít ve všech fázích zpracování budoucí evropské investiční politiky stále na zřeteli.
These past events must be borne in mind at every stage of the definition of the future European investment policy.
1) Definice a oblast působnosti
(1) Definitions and scope
Články 206 a 207 SFEU uvádějí jako součást výlučné pravomoci EU pouze přímé zahraniční investice.
Articles 206 and 207 TFEU mention only FDI as an exclusive competence of the EU.
Rozsudky Evropského soudního dvora je definují na základě tří kritérií: měly by to být dlouhodobé investice, představovat nejméně 10 % vlastního kapitálu / akcií v přidružené společnosti a zajišťovat investorovi účast na řízení a kontrole činností přidružené společnosti.
It is defined in judgments of the European Court of Justice on the basis of three criteria: it should be considered as a long-lasting investment, representing at least 10% of the affiliated company’s equity capital / shares and providing the investor with managerial control’ over the affiliated company’s operations.
Tuto definici používá i MMF a OECD a je zejména zaměřena proti portfoliovým investicím, dluhopisům podniků nebo proti právům duševního vlastnictví.
This definition is in line with those of the IMF and the OECD, and is opposed, in particular, to portfolio investments, debt obligations on the part of enterprises and intellectual property rights.
Dle zpravodaje nevyžadují všechny typy investic stejně vysokou úroveň ochrany a například krátkodobým spekulativním investicím není třeba poskytovat tutéž úroveň ochrany jako dlouhodobým investicím.
It is of the opinion of the rapporteur that not all kinds of investments require the same high level of protection, and that for example short-term speculative investments do not deserve the same level of protection as long-lasting investments.
Zpravodaj proto doporučuje, aby oblast působnosti evropských dohod byla omezena pouze na přímé zahraniční investice.
The rapporteur therefore recommends that the scope of future European agreements is limited to FDI only.
Pokud by členské státy daly Komisi mandát k jednání o celé škále investic, znamenalo by to riziko velkých evropských ústupků v oblasti investování, neboť mimořádně otevřená ekonomika EU neposkytuje při mezinárodních odchodních jednáních příliš mnoho jiných vlivných nástrojů.
If the MS choose to give the Commission a mandate to negotiate on a broad range of investments, this creates a risk of important European concessions in the field of investments, since the EU’s extremely open economy leaves few other levers in international trade negotiations.
Komise a členské státy by rovněž měly mít na zřeteli, že v případě smíšených dohod budou tyto dohody muset ratifikovat všechny vnitrostátní parlamenty a vyvolají tedy širokou veřejnou diskusi.
The Commission and MS should also keep in mind that mixed agreements will have to be ratified by all national parliaments and will therefore give rise to wide-ranging public debate.
A konečně, již několik členských států si zvolilo široké definice vedoucí k tomu, že pouhá poštovní adresa může stačit k určení státní příslušnosti podniku.
Finally, a number of MS have used broad definitions, with a simple postal address deemed sufficient to determine the nationality of an enterprise.
Některým podnikům to umožnilo obejít vnitrostátní právní systém v jejich vlastní zemi tím, že využily své pobočky nebo investory v zahraničí a mohly podat žalobu proti své vlastní zemi prostřednictvím dvoustranné smlouvy o investicích uzavřené se třetí zemí.
This has enabled some enterprises to bypass the national legal mechanisms of their own countries: by using their branches or investors abroad, they have been able to file suits against their own countries by means of a BIT signed by a third country.
Tuto techniku použili i někteří investoři s cílem zvolit si dvoustranné smlouvy o investicích nejvýhodnější pro podání stížnosti.
Investors have also exploited this technique to select the BITs most conducive to filing a complaint.
Je zřejmé, že takovéto praxi je třeba se vyhnout.
Such practices must clearly not be permitted.
2) Ochrana investorů
(2) Investor protection
Ochrana investorů zůstává zásadní prioritou dohod o investicích.
Investor protection remains the first priority of investment agreements.
Ve svých závěrech o sdělení Rada zdůrazňuje, že nový evropský rámec by neměl negativně ovlivnit ochranu investorů a záruky, jichž v současnosti požívají.
In its conclusions on the communication, the Council stresses that the new European framework must not have a negative impact on investor protection or the guarantees which they currently enjoy.
Komise odlišuje relativní záruky ochrany (nediskriminační) a absolutní záruky (spravedlivé a rovné zacházení, odškodnění v případě vyvlastnění).
The Commission distinguishes between guarantees of protection which are relative (non-discrimination) and those which are absolute (equal and fair treatment, compensation in the event of expropriation).
Pokud jde o zásady nediskriminace, je třeba poznamenat, že přenos pravomocí na evropskou úroveň by měl umožnit dosáhnout větší soudržnosti a posílené pozice EU při mnohostranných jednáních o globálním řízení investic.
In the case of principles of non-discrimination, it should be noted that shifting the competence to European level should allow for greater coherence and for more European weight in multilateral discussions on global investment governance.
Při sjednávání přístupu na trh s hlavními obchodními partnery z vyspělých zemí bude také nutné, aby byla zajištěna reciprocita, s vědomím nezbytného vyloučení některých citlivých odvětví, a nadále uplatňována asymetrie v obchodních vztazích EU s rozvojovými zeměmi.
When negotiating market access with its main developed trading partners, it will also be necessary to guarantee reciprocity, while bearing in mind the need to exclude sensitive sectors and to maintain asymmetry in the EU's trading relations with developing countries.
3) Ochrana veřejné oblasti
(3) Protecting the public domain
Otázka ochrany oblasti veřejných zásahů bude klíčová při stanovení budoucí investiční politiky EU.
The question of protecting the public intervention domain will be key in determining the EU’s future investment policy.
Nové země, které se vystupují jako místní nebo světové mocnosti a které mají silné investiční kapacity, mění tradiční názor, podle nějž investoři pocházeli výhradně z rozvinutých zemí, a EU by měla mít na paměti, že i ona se bude muset chránit před potenciálně agresivními zahraničními investicemi.
The emergence of new countries as local or global powers and with strong investment capacity changes the classic view whereby the only investors were developed countries, and the EU shall have in mind that it also needs to protect itself against potentially aggressive foreign investment.
Zvýšený počet případů totiž vedl k odsouzení státu za nepřímé vyvlastnění z důvodu přijetí nových právních předpisů.
Indeed, an increased number of cases have led to a state being found guilty of indirect expropriation because of the adoption of a new legislation.
Je vhodné připomenout několik příkladů, zejména příklad Argentiny, kterou po hospodářské krizi v roce 2001 tři podniky žalovaly za zmrazení cen vody, které platí spotřebitelé.
Several instances are worthy of mention, in particular that involving Argentina, which was accused by three enterprises of having frozen the price paid by consumers for water following the 2001 economic crisis.
V červenci 2010 rozhodčí nález ICSID uvedl, že argentinská vláda porušila zásadu „spravedlivého a rovného zacházení“.
In July 2010, an ICSID decision made it clear that the Argentine government had violated the principle of ‘fair and equitable treatment’.
Argumenty argentinské vlády o „stavu nouze“ arbitrážní rozhodčí nepřijali.
The government’s explanation of ‘necessity’ was not accepted by the arbitrators.
Spojené státy a Kanada, které patří mezi první státy, jež doplatily na příliš vágní formulace dohody NAFTA, přijaly svůj model dvoustranných smluv o investicích s cílem omezit možnost výkladu soudců a zajistit lepší ochranu své oblasti veřejných zásahů.
The USA and Canada, which were among the first states to suffer as a result of excessively vague wording in the NAFTA agreement, have adapted their BIT model in order to restrict the breadth of interpretation by the judiciary and ensure better protection of their public intervention domain.
EU by proto do všech svých budoucích dohod měla zahrnout zvláštní ustanovení, které stanoví, že EU a členské státy mají právo provádět regulaci týkající se mimo jiné ochrany životního prostředí, veřejného zdraví, práv pracovníků a spotřebitelů, průmyslové politiky nebo kulturní rozmanitosti.
The EU should therefore include in all its future agreements a specific clause laying down the right of the EU and MS to regulate, inter alia, on the protection of the environment, on public health, on workers' and consumers' rights, on industrial policy and on cultural diversity.
Navíc by měly být standardy ochrany přesně definovány, aby se předešlo nekalým výkladům mezinárodních investorů.
Moreover, standards of protection should be strictly defined, in order to avoid abusive interpretations by international investors.
Zejména tím, že:
In particular:
– nediskriminace (národní zacházení, doložka nejvyšších výhod) by měla poskytnout základ pro srovnávání mezi zahraničními a vnitrostátními investory tím, že se stanoví, že investoři musejí vykonávat činnost za „srovnatelných podmínek“,
- non-discrimination (national treatment, most favoured nation) should give a base for comparison between foreign and national investors by specifying the need to operate in ‘similar conditions’,
– spravedlivé a rovné zacházení musí být definované na základě úrovně zacházení stanovené mezinárodním zvykovým právem,
- fair and equitable treatment must be defined on the basis of the level of treatment established by international customary law,
– ochrana před vyvlastněním by měla poskytnout jasnou a spravedlivou rovnováhu mezi různými veřejnými a soukromými zájmy.
- protection against expropriation should give a clear, fair balance between the various public and private interests.
Tzv. „zastřešující doložka“, která umožňuje zahrnout do oblasti působnosti dvoustranných smluv o investicích jakoukoli soukromoprávní smlouvu uzavřenou mezi investorem a státem, který podepíše dvoustrannou smlouvu o investicích, by však měla být z budoucích dohod vyloučena.
Besides, the so-called ‘umbrella clause’, which enables integration into the scope of a BIT of all private-law contracts concluded between an investor and the signatory state of the BIT, should be excluded from future agreements.
A konečně, Komise a členské státy vytvoří seznam odvětví, která budou z budoucích dohod vyloučena: například odvětví strategicky významná pro národní obranu a citlivá odvětví, jako je kultura nebo vzdělávání.
Finally, the Commission and MS shall set up a list of sectors excluded by future agreements: for example, sectors which are strategically important for national defence and sensitive sectors such as culture and education.
Evropa bude muset stejně tak zohledňovat obavy svých partnerů z rozvojových zemí a nepožadovat další liberalizaci, pokud tyto země považují pro svůj rozvoj za nezbytné chránit určitá odvětví, zejména v oblasti veřejných služeb.
Europe must also be aware of the concerns of its developing partners and must not call for more liberalisation if they deem it necessary for their development to protect certain sectors, particularly in the area of public services.
4) Začlenění sociálních a environmentálních standardů
(4) Inclusion of social and environmental standards
Budoucí politika EU musí podněcovat investice, které jsou udržitelné, respektují životní prostředí (obzvláště v těžebním průmyslu) a prosazují kvalitní pracovní podmínky v podnicích, do kterých plynou zahraniční investice.
The EU’s future policy must promote investment which is sustainable, respects the environment (particularly on the field of extractive industries) and encourages good working conditions in the enterprises subject to foreign investment.
Nedávnou reformu pokynů OECD usilující o prosazení odpovědného chování nadnárodních společností by EU měla podpořit.
The recent reform of the OECD’s guidelines to promote responsible behaviour on the part of international enterprises should be promoted by the EU.
Jakoukoli dohodu o investicích by měl doplňovat souhrn sociálních a environmentálních standardů, a to bez ohledu na to, zda EU jedná o kapitole o investicích na úrovni obecnějších jednání o dohodě o volném obchodu nebo zda se jednání týkají samotné dohody o investicích.
Every investment agreement should also be accompanied by a set of social and environmental standards, whether the EU negotiates a chapter on investments as part of more general negotiations on a free-trade agreement or whether is negotiates a stand-alone investment agreement.
V prvním případě je vhodné připomenout žádost EP, aby do jakékoli dohody o volném obchodu, kterou EU podepisuje, bylo začleněno ustanovení o sociální odpovědnosti podniků.
In the first case, we should remind the EP’s call for a social responsibility clause for enterprises to be included in every free-trade agreement which it signs.
Toto ustanovení bude muset zahrnovat povinnost transparentnosti a monitorování a také možnost, aby se oběti nedodržování těchto ustanovení obrátily na soud.
This must include a transparency and monitoring obligation and the opportunity for victims of a failure to comply with these provisions to take the matter to court.
V oblasti životního prostředí by měla evropská politika chránit biologickou rozmanitost, podporovat transfer technologií, rozvoj infrastruktury a budování kapacit.
Concerning the environment, European policy should protect biodiversity and support technology transfer, infrastructure development and capacity-building.
V případě samostatných dohod o investicích by sociální a environmentální standardy musí být automaticky začleňovány a musí být závazné.
In the case of stand-alone investment agreements, social and environmental standards must be included and made binding.
Některé současné dvoustranné smlouvy o investicích již uplatňují ustanovení zakazující okleštění právních předpisů v sociální a environmentální oblasti s cílem přilákat investice a toto ustanovení by mělo být součástí všech budoucích dohod.
Currently, a number of BITs have a clause which prevents the watering-down of social and environmental legislation in order to attract investment, such a clause should be included in all future agreements.
5) Mechanismus urovnávání sporů a mezinárodní odpovědnost EU
(5) Dispute settlement mechanism and the EU’s international responsibility
Současný systém urovnávání sporů fungující nejčastěji podle pravidel ICSID nebo Konference OSN o obchodu a rozvoji (UNCTAD) se musí výrazně změnit a zahrnout některé základní prvky, jako je nezbytná větší transparentnost projednávaných soudních případů a rozsudků samotných, možnost smluvních stran podávat odvolání, povinnost využít (v případě potřeby) opravné prostředky soudní povahy na místní úrovni, dříve než se zahájí mezinárodní rozhodčí řízení, možnost využít informace amicus curiae a povinnost zvolit si pro rozhodčí řízení jediné místo s cílem zabránit volnému určování soudní příslušnosti („forum shopping“).
Major changes must be made to the present dispute settlement regime, which usually operates along the lines of ICSID and UNCTAD rules, in order to include several basic elements such as the need for greater transparency on cases heard in court and the judgments themselves, the possibility for parties to appeal, the obligation to exhaust local judicial remedies (where appropriate) before initiating international arbitration, the opportunity to use amicus curiae briefs and the obligation to select one single place of arbitration and thus avoid ‘forum shopping’.
Dále sdělení zmiňuje případné zavedení systému pro předkládání stížnosti jednoho státu vůči jinému.
In addition, the communication mentions the possibility of introducing a system for complaints made by one state against another.
Evropská politika musí být ambicióznější a rovněž umožnit odborům a organizacím občanské společnosti obracet se na soudy – neboť je to jediný způsob, jímž bude možné ověřit dodržování závazků v sociální a environmentální oblasti smluvních partnerů.
European policy must be more ambitious and also enable trade unions and civil society organisations to submit cases to the courts – the only way for parties’ compliance with their social and environmental commitments to be verified.
Dalším tématem je mezinárodní odpovědnost EU, zejména pokud jde o finanční otázky: jestliže soud vydá rozsudek v neprospěch samotné EU, kdo ponese finanční důsledky?
Another issue is the EU’s international responsibility, in particular in financial terms: if a court ruling is made against the EU itself, who will bear the financial consequences?
Komise a členské státy musí tuto otázku vyřešit co nejdříve.
The Commission and MS need to address this issue as soon as possible.
6) Výběr partnerů a pravomoci EP
(6) Choice of partners and powers of the EP
Komise vytvořila seznam zemí, které mají představovat privilegované partnery: Kanada, Čína, Indie, MERCOSUR, Rusko a Singapur.
The Commission has compiled a list of countries which will be privileged partners: Canada, China, India, MERCOSUR, Russia and Singapore.
Tento výběr se řídí dvěma kritérii: tržní potenciál a lepší ochrana zahraničních investic.
This choice matches two criteria: market potential and need for better protection of foreign investments.
Komise zároveň oznámila, že nechce zavádět typický model, který by se uplatňoval stejně u všech obchodních partnerů.
The Commission has also stated that it does not intend to have a standard model which would be applied in identical fashion to all trade partners.
Pokud tuto logiku opravňuje nutnost přizpůsobit se situaci každého partnera, nesmí v žádném případě umožňovat přístup „pick and choose“ u základních prvků, které jsou podrobně uvedeny v předchozích kapitolách.
Although this way of thinking is justified by the need to adapt to the particular situation of each partner, it must never lead to picking and choosing among the basic elements set out in the previous chapters.
A konečně, zpravodaj považuje za prioritu, aby postoj EP k budoucnosti investiční politiky vnímala a vzala v úvahu Komise i Rada ještě před zahájením jednání o kapitole o investicích s prvními partnery, jimiž jsou Kanada, Indie a Singapur.
To conclude, the rapporteur believes it is vital that the EP’s standpoint on the future of investment policy be understood and taken into account by the Commission and the Council before negotiations on an investment chapter are initiated with Canada, India and Singapore, which are the first partners.
To znamená, že Komise by neměla Radě předložit svůj návrh mandátu k jednání, dokud EP nepřijme své usnesení.
This means the Commission should not submit its draft negotiating mandate to the Council until the EP has adopted its resolution.
k budoucí evropské mezinárodní investiční politice
on the future European international investment policy
3. je znepokojen tím, že přímé zahraniční investice do nejméně rozvinutých zemích jsou nesmírně omezené a že se obvykle soustřeďují na přírodní bohatství;
Expresses its concern that foreign direct investment in least developed countries is extremely limited and tends to be concentrated in natural resources;
7. vyzývá Komisi, aby se více soustředila na rozvojové země jako potenciální investiční partnery; dále konstatuje, že Komise v první řadě usiluje o vypracování takové investiční politiky EU, která zohlední cíl maximální ochrany investorů z EU; v této souvislosti připomíná, že Smlouva o fungování Evropské unie stanoví, že EU musí v oblasti rozvojové politiky postupovat soudržně , tj. přihlížet „k cílům rozvojové spolupráce při provádění politik, které by mohly mít vliv na rozvojové země“
Calls on the Commission to focus more strongly on developing countries as potential investment partners; notes too that the Commission’s primary concern is to design an EU investment policy that reflects the objective of achieving maximum protection for EU investors; points out, in this respect, that the Treaty on the Functioning of the European Union obliges the EU to practise policy coherence for development, i.e. to ‘take account of the objectives of development cooperation in the policies that it implements which are likely to affect developing countries’
Smlouva o fungování Evropské unie, článek 208. ;
Treaty on the Functioning of the European Union, Article 208. ;