natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Souvisí to s podstatou věci, obtížností problematiky, rozličností životních situací a nejrůznějších cílů jednotlivých hodnocení.
This is quintessentially so: it is a difficult field; personal circumstances differ; and differing judgments result in conflicting objectives.
Konečné hodnocení je možné pouze na základě celkového posouzení.
An assessment must take in all factors.
Z toho důvodu je třeba přijmout základní rozhodnutí návrhu Komise.
The basic policy line in the Commission proposal should therefore be endorsed.
Tato rozhodnutí v zásadě odpovídají i stanovisku Evropského parlamentu k zelené knize
Essentially, furthermore, it is in line with Parliament's opinion on the Green Paper
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 16. listopadu obsahující doporučení Komisi k problematice dědictví a závětí (Úř. věst.
European Parliament resolution with recommendations to the Commission on succession and wills (OJ C 314 E, 21.12.2006, p.
Návrh zajišťuje právní jistotu, je relativně jasný a jednoduchý a ve vztahu k nejdůležitějším otázkám i pro běžného občana snadno pochopitelný.
The proposal creates legal certainty, is comparatively clear and straightforward, and, with regard to the key issues it addresses, can also be understood by the man and woman in the street.
Zamezuje rozdrobení dědictví.
Fragmentation of successions is avoided.
Díky provázání s kritériem obvyklého bydliště bude příslušný soud zpravidla moci uplatnit své právo, a to i ve vztahu k příslušníkům třetích států.
Because habitual residence would be the connecting factor, the competent court would be able, as a rule, to apply its own law, including vis-à-vis third-country nationals.
Místo obvyklého bydliště zesnulého bude většinou zároveň i hlavním bodem jeho zájmů.
In most cases, the place of habitual residence of a testator will also be his or her centre of interests.
Výběrem práva lze zajistit soulad převedením na soud domácího státu.
Where a particular country's law is chosen, parallelism can be ensured through referral to a court in the home country.
Nové právo volby posiluje autonomii občanů.
The new choice-of-law right would make citizens more autonomous.
Právo je vymezeno podle státní příslušnosti, čímž se zároveň zachovává dědickým právem daná pořádková funkce a ochrana rodinných příslušníků, a ve velké míře se tak zabrání obcházení či zneužití.
At the same time, restricting it to the law governing nationality would maintain the public policy function of law on succession and safeguards for relatives and, to as great an extent as possible, prevent evasion or abuse.
Státní příslušnost představuje spolehlivé kolizní kritérium.
Nationality is a reliable connecting factor.
Na tomto základě lze stanovit uznávání a vykonávání rozhodnutí.
On this basis, provision can be made for decisions to be recognised and enforced.
Návrhem Komise se završuje vytváření evropského dědického osvědčení.
The Commission proposal is rounded off by the establishment of a European Certificate of Succession.
Nejedná se o konečné pravomocné rozhodnutí o převodu dědictví, nýbrž o jeho osvědčení.
It would not constitute a final, unappealable ruling on a particular succession; rather, it would be a certificate relating to that succession.
To slouží v přeshraničním kontextu jako doklad pro zápis do rejstříku a je za účelem ochrany osob nabývajících majetku z dědictví vybaveno zásadou dobré víry.
It would be used, on a cross-border basis, as proof of entries in registers and, as a safeguard for persons acquiring succession property, would enjoy a presumption of accuracy.
Zásadně se tak zlepší přeshraniční právní a obchodní styk v oblasti dědictví.
This would be a critical improvement in cross-border legal and commercial transactions in matters of succession.
Závěrem lze říci:
To sum up:
Pro občany, kteří mají obvyklé bydliště v domácím státě, se nemění nic, pokud se jejich veškerý majetek nachází pouze na území tohoto státu.
For citizens habitually resident in their home country, if all their assets are there, nothing would change.
Nachází-li se jejich majetek, obzvláště nemovitosti, mimo území jejich domácího státu, podléhá i tento majetek jednotně a bez zvláštních ustanovení v závěti právu domácího státu.
Any assets they owned outside their home country, especially land and property, would also be subject in their entirety to the law of their home country without any particular testamentary dispositions.
Pokud mají občané obvyklé bydliště mimo území svého domácího státu nebo ho mimo něj chtějí přeložit, mohou si zvolit právo svého domácího státu.
Citizens habitually resident outside their home country, or intending to be so, would be able to choose the law of their home country.
Tato možnost představuje podstatné zlepšení.
That is a critical improvement.
I pro poradce ve věcech dědictví tak vznikne jistý právní základ.
Advisers on succession would also be given a secure basis on which to operate.
Soudy či jinak příslušné orgány budou zpravidla moci užít vlastního práva.
As a rule, courts or other competent entities would be able to apply their own law.
Vypořádání ve věcech dědictví s přeshraničním dosahem se podstatně zjednoduší.
Handling cross-border successions would be made considerably easier.
Občané, kteří měli obvyklé bydliště mimo území svého domácího státu a kteří si neurčili rozhodné právo, budou v budoucnosti v případě úmrtí podléhat dědickému právu státu svého bydliště.
Deceased persons who had been habitually resident outside their home country and who had not made a choice of law would be subject to the law on succession of the country of residence.
Toto ustanovení představuje změnu pro všechny členské státy.
That would be new for all Member States.
Co se týče možných pochybností, je třeba poukázat na skutečnost, že tato právní situace vyvstává v řadě případů často již nyní, aniž by si toho občané byli vědomi.
As far as misgivings are concerned, it should be pointed out that in many instances, without the public being aware of it, this is already the position in law.
Tyto obavy lze zmírnit informačními kampaněmi.
Misgivings can be dispelled through information campaigns.
Jednotlivá řešení mají své výhody a nevýhody a nelze zohlednit všechny cíle.
There are benefits and drawbacks to any approach, and not all objectives can be taken account of at the same time.
Zpravodaj zastává názor, že současná právní situace a každé jiné řešení s sebou nesou podstatně více problémů, a tudíž považuje navrhovaný koncept za vhodnější.
The rapporteur takes the view that the current legal position - and any other approach - is significantly more problematic, and therefore regards what is being proposed as preferable.
Nařízení sice nemůže vyřešit všechny problémy a upravovat každý detail, přesto však povede k výraznému zlepšení současné právní situace.
The regulation cannot resolve all problems and should not regulate every detail, but it would considerably improve the present legal position.
Občanům se dostane jasného a spolehlivého základu pro řešení otázek dědictví.
Individuals would be given a clear and secure basis for arranging their succession.
Zároveň budou moci lépe využít svých práv na vnitřním trhu.
They would be able to exercise their rights on the internal market more effectively.
Jednoznačné a spolehlivé právní předpisy patří k ústředním právním zájmům, obzvláště v oblasti dědického práva.
Legal clarity and legal certainty are central qualities within law on succession in particular.
Nařízení tyto zájmy posiluje, představuje užitek pro občany a přináší podstatnou evropskou přidanou hodnotu.
The regulation would strengthen them, benefit the public and create considerable European added value.
Preventivně je třeba poukázat na následující skutečnosti:
To clarify matters, it should be pointed out that:
1) Použitelné právo nemá vliv na právo použité na daň z dědictví.
(1) the applicable law has no influence on the applicable inheritance tax law;
3) Spojené království a Irsko využily práva výjimky ( opt-out ).
(3) the United Kingdom and Ireland have made use of their right to opt out.
Právní základ návrhu nařízení představuje článek 81 SFEU.
The legal basis for this proposal for a regulation is Article 81 of the Treaty on the Functioning of the European Union.
Navzdory souhlasnému stanovisku k základním rozhodnutím návrhu zůstávají otevřené obtížné problematiky a nutné opravy a doplnění.
Despite the fact that the proposal's basic policy line is endorsed, difficult problems remain and corrections and additions need to be made.
Několik z nich je uvedeno níže.
A number of them will be examined.
Obvyklé bydliště je klíčovým pojmem nařízení.
Habitual residence is a key concept in the regulation.
Zcela správně se mu dostává zvláštní pozornosti a rovněž úsilí o co nejjasnější definici.
Special attention is rightly paid to it, and as clear a definition as possible is called for.
Definice se závaznými podmínkami a/nebo s časovým vymezením nepokryje různorodost životních skutečností.
A definition imposing conditions and/or time limits does not do justice to the diversity of personal circumstances.
Definice tohoto pojmu tak v konečném výsledku nebude jistější, ale dost možná zdlouhavější.
It will not be any more reliable as a result, but the process may be more protracted.
V případě úmrtí by měl být příslušný soud určen co nejrychleji.
After a death, the competent court should be determined as quickly as possible.
Soudu pak přísluší pravomoc a povinnost určit v daných konkrétních případech obvyklé bydliště a svou příslušnost na základě všeobecných kritérií popsaných ve zdůvodnění.
Case by case, it will then be able to determine habitual residence and whether it is competent - and indeed must do so - on the basis of general criteria, as set out in a recital.
Mimo to je třeba poukázat na skutečnost, že málokterý vnitrostátní právní řád tento pojem zákonem definuje a že ani nařízení EU o vyživovacím právu ani řada dalších mezinárodních smluv žádnou takovou definici neobsahují.
It should furthermore be pointed out that very few national legal systems have a statutory definition of the concept, and no definition is provided either in the European regulation concerning law on maintenance or in a whole host of international conventions.
Právo volby
Right to choose the law applicable
Pro mnoho občanů a států je ústředním prvkem návrhu zcela nově zavedené právo volby.
The right to choose the law applicable - an innovation for many individuals and states - is a key plank of the proposal.
Ve smyslu zásady favor testamenti bude třeba provést různá jasná vymezení a doplnění.
In the interests of 'favor testamenti', various points should be clarified and added to.
Vymezení vůči věcnému a procesnímu právu členských států
Distinction made with Member States' substantive and procedural law
Nařízení má v členských státech upravovat pouze mezinárodní právo soukromé, nikoliv jejich dědické právo hmotné či jiné věcněprávní či procesněprávní předpisy.
The regulation is intended to cover only the IPL rules of Member States and not their substantive law on succession or other substantive or procedural law.
Přesto u těchto předpisů dochází k menším překrýváním a zásahům.
However, there is encroachment and overlapping on a minor scale.
Jejich příčinou jsou odlišné úpravy dědického a věcného práva a dědického řízení v jednotlivých členských státech.
The reason for this is that Member States' law on succession, substantive law and succession proceedings differ.
Věcněprávní a procesněprávní úpravy členských států by podle zpravodaje měly zůstat pokud možno nedotčeny.
Under the rapporteur's proposal, Member States' substantive and procedural law would remain unaffected as far as possible.
Z tohoto důvodu předkládá zpravodaj alternativní návrh, jenž dle jeho názoru obsahuje požadované minimum úprav potřebných k tomu, aby vnitrostátní věcněprávní a procesněprávní úpravy zůstaly nedotčeny.
To be on the safe side, accordingly, the rapporteur has made a second proposal. which, to his mind, contains the minimum which should be laid down so as not to interfere with national substantive and procedural law.
Dědická dohoda
Agreements as to succession
Dědické dohody představují v rámci mezinárodního práva soukromého specifický problém, protože je právní řády některých států buď vůbec neznají či dokonce odmítají.
In IPL, agreements as to succession are a particular problem in that, in some countries, they are unknown or even not allowed.
Mělo by být jasné, že dědictví a tím i např. právní úpravy povinného dědického dílu každého účastníka dědické smlouvy budou v souladu s nařízením provedeny zvlášť.
It should be clear that the law on succession and hence, for example, on indefeasible interests would be separately determined by the regulation, for each party to an agreement as to succession.
Taková změna by mohla pravděpodobně být i v zájmu těch členských států, které dědickou dohodu neznají.
The changes ought also to be in the interests of Member States in which agreements as to succession are unknown.
Veřejný pořádek (ordre public)
Public policy
Výhrada veřejného pořádku je uznávanou právní zásadou mezinárodního práva soukromého.
The public policy caveat is a recognised legal principle in IPL.
Ve vztahu mezi jednotlivými členskými státy by této zásadě s ohledem na společná právní přesvědčení a hodnoty neměla již být přikládána žádná důležitost.
In relations between the Member States, given their shared legal beliefs and values, it should no longer have significance.
Obavy, že se tak opět obnoví možnost vyvázat se z práva povinného dědického podílu, jsou neodůvodněné.
Misgivings that there would be new ways and means of evading law on indefeasible interests are baseless.
Povinný dědický podíl znají téměř všechny členské státy, ačkoli v různých podobách.
Law on indefeasible interests exists in virtually all Member States, albeit in differing forms.
Pokud si zesnulý zvolil právo domácího státu, neexistuje žádný důvod k úvahám o obcházení tohoto práva.
If a testator opts for his or her home country's law, there is no reason even to consider the possibility of evasion.
Obavy by byly na místě v případě provázání práva volby a kritéria obvyklého bydliště.
If the choice-of-law right had been linked to habitual residence, that would have been a justifiable fear.
Podle předloženého návrhu se nic nevyřeší tím, že si občan nahlásí obvyklé bydliště na území jiného státu, avšak musí tam mít obvyklé bydliště v době svého úmrtí (aniž by tam musel skutečně zemřít).
Under this proposal, it would not be enough for individuals to take up habitual residence in another Member State; rather, they would have to have been habitually resident there at time of death (but would not have to have actually died there).
Domněnka, že se na základě tohoto předpokladu určitá větší skupina osob rozhodne k přehlášení svého bydliště za účelem jeho ponechání až do okamžiku své smrti, se zdá poněkud přehnaná.
It would appear somewhat far-fetched to assume that many people will transfer their residence on that basis with the intention of keeping it there until they die.
Občané, kteří se budou chtít za každou cenu tomuto právu vyhnout, k tomu budou mít možnost v platných právních úpravách.
Individuals intent on evading the law at all costs will find ways and means of doing so under the legislation in force.
Uznávání úředních listin
Recognition of authentic instruments
Autor zprávy souhlasí s uznáváním úředních listin ve smyslu jejich volného pohybu a „uznávání“ jejich správnosti a formální průkaznosti.
The rapporteur is in favour of the recognition of authentic instruments in that they should freely circulate and there should be 'recognition' of their authenticity and formal evidentiary effect.
Pojem „uznávání“ však může vést k nedorozumění – nejen v německém znění úpravy – protože sám o sobě není jednoznačný, nýbrž musí být vykládán vždy podle daného kontextu.
The term 'recognition' may lead to misunderstandings, however, since it is not self-evident, but, rather, would have to be interpreted on a case-by-case basis.
Evropské dědické osvědčení by mělo být omezeno pouze na situace s přeshraničním dosahem.
The European Certificate of Succession should be restricted to cross-border matters.
Příslušnost k jeho udělení by měly připadnout každému orgánu – soudům, úřadům, notářským a jiným orgánům – který se bude dědictvím zabývat.
Any entity dealing with an estate - courts, authorities, notaries, etc. - should be competent to issue it.
Tyto orgány by měl určit členský stát, jehož příslušnost určuje kapitola II.
Such entities should be determined by the Member State whose competence is established in accordance with Chapter II.
o zprávě o občanství EU za rok 2010: Odstranit překážky pro výkon práv občanů EU
on the EU Citizenship Report 2010: Dismantling the obstacles to EU citizens’ rights
STANOVISKO Výboru pro kulturu a vzdělávání ..............................................27
OPINION of the Committee on Culture and Education ................................27
STANOVISKO Výboru pro ústavní záležitosti ....................................................31
OPINION of the Committee on Constitutional Affairs ................................32
VÝSLEDEK KONEČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU.....................................................35
RESULT OF FINAL VOTE IN COMMITTEE.........................................................................36
– s ohledem na právo předložit petici zakotvené v článku 227 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU),
– having regard to the right of petition enshrined in Article 227 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU),
– s ohledem na článek 20 SFEU, v němž je definován pojem občanství,
– having regard to Article 20 TFEU, which defines the concept of citizenship,
– s ohledem na část druhou SFEU nazvanou Zákaz diskriminace a občanství EU a kapitoly III a V Listiny základních práv,
– having regard to Part Two of the TFEU, entitled Non-discrimination and citizenship of the Union , and Titles III and V of the Charter of Fundamental Rights,
– s ohledem na článek 45 SFEU, podle něhož volný pohyb pracovníků EU zahrnuje odstranění jakékoli diskriminace mezi pracovníky členských států na základě státní příslušnosti, pokud jde o zaměstnávání, odměnu za práci a jiné pracovní podmínky a podmínky zaměstnávání,
– having regard to Article 45 TFEU, under which guaranteed freedom of movement for EU workers entails the abolition of any discrimination based on nationality between workers of the Member States as regards employment, remuneration and other conditions of work and employment,
– s ohledem na články 3, 10 a 11 Smlouvy o Evropské unii a na článek 8 SFEU,
– having regard to Articles 3, 10 and 11 of the Treaty on European Union and Article 8 TFEU,
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 27. října 2010 s názvem „Na cestě k Aktu o jednotném trhu – Pro vysoce konkurenceschopné sociálně tržní hospodářství“ ( COM(2010)0608 ),
– having regard to the Commission Communication of 27 October 2010 entitled ‘Towards a Single Market Act – for a highly competitive social market economy’ ( COM(2010)0608 ),
L 158, 30.4.2004, s. 77. (dále jen „směrnice o volném pohybu“),
77. (hereinafter ‘the FMD’),
L 255, 30.9.2005, s. 22. (dále jen „směrnice o kvalifikacích“),
22. (hereinafter ‘the Qualifications Directive’),
– s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení
– having regard to Regulation (EC) No 987/2009 of the European Parliament and of the Council of 16 September 2009 laying down the procedure for implementing Regulation (EC) No 883/2004 on the coordination of social security systems
– s ohledem na návrh rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady o Evropském roku občanů (2013), který Komise předložila dne 11. srpna 2011 ( COM(2011)0489 ),
– having regard to the Commission proposal of 11 August 2011 for a decision of the European Parliament and of the Council on the European Year of Citizens (2013) ( COM(2011)0489 ),
– s ohledem na Stockholmský program, který činí z občana ústřední bod evropských snah v oblasti svobody, bezpečnosti a spravedlnosti a zaručuje respektování rozmanitosti a ochranu těch nejzranitelnějších,
– having regard to the Stockholm Programme, which makes the citizen the focal point of European action on freedom, security and justice, guaranteeing respect for diversity and protection for the most vulnerable,
B. vzhledem k tomu, že Lisabonská smlouva rozšířila a podrobně popsala koncepci občanství EU – poprvé představenou Maastrichtskou smlouvou v roce 1992 – a práv z něj odvozených, jež se řídí rovněž judikaturou, a to tím, že posílila postavení a obraz Evropské unie jako ochránce lidských práv, že poskytla legislativní prostředky na povzbuzení aktivního zapojení občanů EU a zavedla či posílila nová práva, jak je tomu například v případě evropské občanské iniciativy nebo individuálních práv uvedených v Listině základních práv; vzhledem k tomu, že by občanství EU mělo být vnímáno jako zdroj práv i povinností;
B. whereas the Lisbon Treaty enhanced and detailed the concept of EU citizenship – first introduced under the Maastricht Treaty in 1992 – and the rights deriving therefrom, which are also driven by case-law, by reinforcing the status and image of the European Union as the defender of citizens’ rights, by providing legislative means to stimulate the active involvement of EU citizens and by creating or fostering new rights, such as the European Citizens’ Initiative (ECI) and the individual rights contained in the Charter of Fundamental Rights; whereas EU citizenship should be seen as a source of both rights and duties;
C. vzhledem k tomu, že to dokazuje snahu EU učinit občana ústředním bodem své činnosti a budovat prostor svobody, spravedlnosti a práva pro všechny občany EU;
C. whereas this demonstrates the EU’s efforts to make its citizens the central focus of its action and to work towards an area of freedom, justice and rights for all EU citizens;
D. vítá judikaturu Evropského soudního dvora týkající se výkladu článku 51 Listiny základních práv Evropské unie, zejména rozsudek ve věci ERT, v němž se zdůrazňuje, že pokud orgány členských států chtějí uplatňovat vnitrostátní opatření omezující základní svobody zaručené Smlouvou o fungování EU, jsou rovněž vázány primárními základními právy Unie;
D. welcoming the case-law of the European Court of Justice as regards the interpretation of Article 51 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union, in particular the ERT ruling, which emphasises that the institutions of the Member States are also bound by the overriding fundamental rights of the Union if they wish to use national measures to restrict the fundamental freedoms guaranteed by the TFEU;
E. vzhledem k tomu, že volný pohyb osob je neodmyslitelnou součástí konceptu lidských práv a občanství Unie a patří mezi základní práva a svobody, jež jsou občanům Unie přiznány na základě Smluv;
E. whereas freedom of movement is inherent in the concepts of human rights and Union citizenship and represents one of the fundamental rights and freedoms of Union citizens recognised under the Treaties;
F. vzhledem k tomu, že sedm let po vstupu směrnice o volném pohybu v platnost stále přetrvává řada problémů, pokud jde o její provádění; vzhledem k tomu, že se většina stížností týká občanů EU, jejich práva vstupu, práva pobytu na dobu delší tří měsíců, platnosti povolení k pobytu, zachování práva pobytu a práva trvalého pobytu a práv jejich rodinných příslušníků;
F. whereas, seven years after the entry into force of the FMD, too many problems still persist in relation to its implementation; whereas most complaints focus on EU citizens, their right of entry, their right of residence for more than three months, the validity of residence permits, the retention of their right of residence and right of permanent residence and the rights of their family members;