natgillin/translations-raw huggingface dataset:
39. poukazuje na zvláštní zprávu Evropského účetního dvora č. 5/2008 o řádném finančním řízení agentur, se zvláštním zřetelem na audity výkonnosti;
Draws attention to the European Court of Auditors' special report No 5/2008 on the sound financial management of agencies with particular reference to performance audits;
Nařízení Rady (ESUO, EHS, Euratom) č. 259/68 ze dne 29. února 1968 stanovící služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství a stanovící zvláštní opatření dočasně použitelná na úředníky Komise (Úř. věst.
Council Regulation (EEC, Euratom, ECSC) No 259/68 of 29 February 1968 laying down the Staff Regulations of Officials and the Conditions of Employment of Other Servants of the European Communities and instituting special measures temporarily applicable to officials of the Commission (OJ L 56, 4.3.1968, p.
Úvodní poznámky
Introductory remarks
V poslední době pozorujeme na evropské i vnitrostátní úrovni výrazný nárůst počtu regulačních agentur.
There has been a significant increase in recent times in the number of regulatory agencies at both European and national level.
Mezi oběma referenčními úrovněmi existují podobnosti, ale také rozdíly.
There are similarities but also differences between the two levels of reference.
Strukturální a funkční rozmanitost agentur na evropské i vnitrostátní úrovni zajisté vyvolává závažné otázky týkající se regulačních parametrů, řádné správy a institucionálních vztahů z hlediska centralizace a decentralizace.
The structural and operational diversity of these agencies at European and at national level raises serious questions concerning regulatory parameters, good governance and institutional relations in terms of centralisation – decentralisation.
Jedním ze základních rozdílů mezi vnitrostátními a evropskými regulačními agenturami je rozsah parlamentní oprávněnosti: na vnitrostátní úrovni je posílena, na evropské úrovni není dostatečná.
One of the fundamental differences between the national and European regulatory agencies consists in the extent of parliamentary legitimisation, which for the former is enhanced and for the latter deficient.
Institucionálními, finančními (viz stanoviska přidružených výborů, jimiž jsou Rozpočtový výbor a Výbor pro rozpočtovou kontrolu) a procedurálními problémy, které vznikají v důsledku činnosti evropských agentur, se Evropský parlament opakovaně zabýval.
The European Parliament has repeatedly considered the institutional, financial (see in this respect the opinions of the associated Committees on Budgets and Budgetary Control) and procedural questions raised by the operation of the European agencies.
Poté, co Rada odmítla přijmout právně závazný akt a odmítla návrh na přijetí interinstitucionální dohody (dopis úřadujícího předsedy Rady ze dne 22. června 2007 adresovaný předsedovi Evropského parlamentu), se Komise, využívající svého práva podávat návrhy, rozhodla podat alternativní návrh.
Following the Council's refusal to accept a legally binding instrument and the rejection of the proposal to conclude an interinstitutional agreement (letter of 22 June 2007 from the President-in-Office of the Council to the President of the European Parliament), the Commission used its right of initiative to present an alternative proposal.
Konkrétně se rozhodla stáhnout návrh na interinstitucionální dohodu a místo ní navrhla zřídit interinstitucionální pracovní skupinu, která bude pověřena definováním rámce regulačních agentur a kompetencí jednotlivých orgánů Evropské unie ve vztahu k těmto agenturám.
Specifically, the Commission decided to withdraw the draft interinstitutional agreement, proposing instead to set up an interinstitutional working group tasked with drawing up a common framework for the regulatory agencies and defining the competence of each of the European institutions vis-à-vis those agencies.
Klasifikace evropských regulačních agentur
Categorisation of the European regulatory agencies
Evropské institucionální prostředí zahrnuje řadu decentralizovaných orgánů nebo orgánů fungujících téměř autonomně, které jsou definovány jako „regulační agentury“.
The European institutional landscape comprises a large number of decentralised or quasi-autonomous bodies grouped together under the heading 'regulatory agencies'.
29 evropských agentur (viz příloha s podrobným seznamem evropských regulačních agentur) vytváří sice „mikroinstituce“, které ale v podstatě mají zjevné „makrodopady“.
The 29 European agencies (see the attached annex with the detailed list of European regulatory agencies) constitute what at first sight appear to be 'micro-institutions' but which, in essence, have an obvious 'macro-impact'.
Evropské agentury se dělí do dvou kategorií: „regulační agentury“ a „výkonné agentury“.
The European agencies are divided into two categories: 'regulatory' and 'executive'.
Úkoly regulačních agentur, které vycházejí z jejich vlastního právního základu, jsou stanoveny pro každý jednotlivý případ (12 z 23 agentur založených podle Smlouvy o ES má jako právní základ článek 308).
The task of the former is determined on a case by case basis on their own legal basis, i.e. their own sectoral regulatory framework (it should be noted that 12 of the 23 agencies whose authority is enshrined in the EC Treaty, take Article 308 as their legal basis).
Výkonné agentury jsou pověřeny specifickým úkolem, který spočívá zejména v tom, že přispívají k řízení programů Společenství v souladu s nařízením (ES) č. 58/2003 Rady ze dne 19. prosince 2002, tzn. v souladu se společným právním základem.
The executive agencies are entrusted with a specific task which principally consists in assisting with the management of Community programmes pursuant to Council Regulation No 58/2003 of 19 December 2002, i.e. in accordance with a common legal basis.
Nutně vyvstává otázka revize práce obou kategorií agentur v polovině období a jejich výsledků.
For both categories of agency, the question arises of the need for an interim review of their work and performance.
Užitečnost vytvoření a zprovoznění regulační agentury je možné hodnotit jednotlivě pro každou agenturu..
The usefulness of setting up and operating a regulatory agency can only be assessed on a case by case basis.
Je nutné provést především externí hodnocení typu kompetencí, které tyto agentury dostaly, jejich potřeb v oblasti lidských zdrojů a rozměru, který je žádoucí udělit jejich rozhodovací pravomoci, a to z hlediska nákladů a přínosů.
The nature of the responsibilities conferred on these agencies, their needs in terms of human resources and the extent to which it is desirable to confer decision-making powers on them should be subject to a cost-benefit analysis, including an external assessment.
Celá debata týkající se vytváření nových agentur, včetně dvou dosud nerozhodnutých návrhů, předpokládá, že bude provedeno kladné, měřitelné a transparentní hodnocení centralizovaného a decentralizovaného řízení existujících agentur.
Any discussion about setting up new agencies, including the two proposals currently in abeyance, presupposes positive, measurable and transparent assessment of already existing agencies in terms of administrative and financial governance.
K vytváření nových agentur musí v každém případě dojít po vypršení současného období financování, tzn. po roce 2013, a s ohledem na závěry horizontálního hodnocení, které bude prováděno v období 2009–2010.
In any event, setting up new agencies should be scheduled for after the expiry of the current financial period, i.e. after 2013, taking account of the conclusions of the 2009-2010 horizontal evaluation.
Postavení evropských regulačních agentur v evropském institucionálním prostředí
The position of the European regulatory agencies in the European institutional landscape
Fungování evropských regulačních agentur je úzce spjato nejen s víceúrovňovou evropskou správou, ale také s evropskou strategií „Zlepšení tvorby právních předpisů“.
The operation of the European regulatory agencies is closely linked to the various levels of European governance but also the European strategy to improve legislation.
Rozmanitost charakterizuje koncepční přístup a funkční zkoumání, o které se regulační agentury v Evropské unii opírají.
The conceptual approach and modus operandi of the regulatory agencies in the EU are diverse in nature.
Přílišný nárůst počtu regulačních agentur způsobil beze sporu přehnané zintenzivnění evropských regulačních zásahů, rozptýlení evropských politik a jejich zneprůhlednění a v širším smyslu znesnadnění funkční koordinace.
The excessive increase in the number of regulatory agencies has undoubtedly resulted in inflated European regulatory intervention, the fragmentation of and a lack of transparency in European policies and, by extension, has made operational coordination more difficult.
Komise ve svém sdělení Evropskému parlamentu a Radě nazvaném „Evropské agentury – cesta vpřed“ [ KOM(2008)0135 v konečném znění, Brusel, 11. března 2008] sama uznává, že je nutné, „aby byla jasná role těchto veřejných subjektů i mechanismus k zajištění jejich odpovědnosti“ (s. 2).
The Commission itself in its communication to the European Parliament and the Council 'European agencies – the way forward' (COM(2008)135 final, Brussels, 11 March 2008) recognises the need 'to have clarity about their role, and about the mechanisms to ensure the accountability of these public bodies' (page 2).
Požaduje se stanovení minimálního souboru společných pravidel a zásad týkajících se struktury, fungování a kontroly regulačních agentur, aby mohly harmonickým způsobem zahrnout základní principy vyplývající ze systému smluv.
What is required is a minimum total of common principles and rules relating to the structure, operation and control of the regulatory agencies so that they integrate harmoniously within the framework of fundamental principles which derive from the Treaties.
Agentury mají totiž velmi rozdílné struktury.
There is in fact a multiplicity of structures.
Zatímco správní radu obvykle tvoří nejméně jeden zástupce z každého členského státu, výkonného ředitele agentury jmenuje ve většině případů správní rada na návrh Komise a v jiných případech Komise na návrh správní rady, nebo Rada na základě seznamu uchazečů, který sestaví buď správní rada nebo Komise.
While the management board usually consists of at least one representative of each Member State, the executive director of the agency is, in the majority of cases, appointed by the management board on a proposal from the Commission, in other cases by the Commission on a proposal by the management board, or by the Council on the basis of a list of candidates which is drawn up either by the management board or by the Commission.
V tomto ohledu by bylo užitečné definovat společnou interinstitucionální cestu vpřed, která by institucím Evropské unie umožnila při přísném dodržování stanovených úkolů a kompetencí spolupracovat.
In this respect, it would be useful to draw up common interinstitutional guidelines to enable the EU institutions to collaborate, while strictly respecting each other's tasks and competences.
Bylo by rovněž užitečné nejen institucionalizovat rámec usilující o fungování evropských regulačních agentur, ale také zajistit jejich fungování na demokratických zásadách.
It would also be useful not only to adopt a framework designed to harmonise the operation of the European regulatory agencies but also to effect that on the basis of democratic principles.
Parlament proto Radu opakovaně vyzval, aby konstruktivně přispěla k zavedení společné koncepce a soudržného politického přístupu evropských regulačních agentur, které zaujímají významné místo v řetězci institucionálních mechanismů Evropské unie.
This is why Parliament has called on the Council on several occasions to make a constructive contribution to developing a common understanding and a congruent approach to policy by the European regulatory agencies, which occupy an important place in the chain of institutional mechanisms of the EU.
Právní povaha sui generis evropských regulačních agentur
The sui generis legal nature of the European regulatory agencies
Zvláštnost právní povahy regulačních agentur tkví v tom, že dostaly kompetence, které se blíží nejen regulační úloze správy (zejména v případě přijímání právně závazných rozhodnutí vůči třetím osobám), ale také úloze soudních orgánů, která tkví v udělování sankcí.
The particular legal nature of the regulatory agencies consists in the fact that they are assigned competences which resemble not only the regulatory role played by the administration (particularly in the case of legally binding decisions in respect of third parties) but also the role of the judicial authorities in imposing penalties.
Ve skutečnosti se rozlišují agentury, které přijímají právně závazná rozhodnutí, agentury, které nabízejí technické a/nebo vědecké schopnosti, a agentury, které plní provozní funkce [ KOM(2008)0135 v konečném znění, s. 8].
In fact, a distinction is made between agencies which take legally binding decisions, those which provide technical and/or scientific expertise and agencies of an operational nature (COM(2008)135 final, page 8).
Agentury jsou zároveň autonomní z organizačního a/nebo finančního hlediska a jejich členům se často dostává ujištění o osobní a/nebo provozní nezávislosti.
Furthermore, the agencies are organisationally and financially autonomous and their members often have guarantees of personal and/or operational independence.
Uvedené otázky znemožňují, aby byly tyto agentury zařazeny do tradičních právních kategorií, i když již nyní vytvářejí uznávaný parainstitucionální parametr uznávaný Evropskou unií.
The aforementioned points prevent the agencies being classified in the traditional legal categories despite the fact that they already constitute an accepted para-institutional component of the EU.
Evropské regulační agentury, zejména ty, které se řídí Smlouvou o ES, spadají v současnosti do kategorie „výkonná funkce“.
In the present case, the European regulatory agencies, in particular those governed by the EC Treaty, are ‘executive bodies’.
Je vhodné upřesnit, že výraz „regulační“ nezmocňuje agentury k tomu, aby přijímaly obecná regulační opatření, ale jen aby vydávaly dílčí rozhodnutí v rámci přesně stanovených právních předpisů Společenství, aby byla zachována zásada institucionální rovnováhy, vyplývající z článku 7 Smlouvy o ES.
It should be clarified that the term ‘regulatory’ does not imply that the agencies have the authority to take regulatory measures with general effect; they only have the power to issue individual decisions within the framework of clearly defined Community legislation in order to safeguard the principle of institutional balance laid down by Article 7 of the EC Treaty.
Jak každý ví, vydal v této věci rozhodnutí i Soudní dvůr (právní nauka Meroni, věc 98/80, Romano).
The Court of Justice has issued a judgment on this subject (the Meroni doctrine, Case 98/80, Romano).
Zákonodárce Společenství může navíc na základě iniciativy Komise v průběhu řádného legislativního postupu spolurozhodování kdykoliv rozhodnout o prospěšnosti založení zvláštní regulační agentury a zveřejnit zvláštní regulační akt, podle kterého se bude řídit její organizace, její fungování i její vztahy s příslušnými institucemi a orgány.
Moreover, the Community legislator retains the power, on the Commission's initiative, to judge in each case during the normal codecision legislative procedure, whether it is appropriate to set up a specific regulatory agency by publishing a specific regulatory act to govern the organisation, operation and relations of that agency with the institutions and other bodies concerned.
Zákonodárce Společenství může rovněž kdykoli rozhodnout o prospěšnosti zachování nebo zrušení dané agentury.
The Community legislator likewise retains the power to decide whether it is appropriate to retain a particular agency or not.
Otázka transparentnosti a demokratické kontroly
The question of transparency and democratic control
Navržený přístup – v mezích možností společný – týkající se struktury a fungování uvedených agentur má za cíl snížit byrokratickou zátěž, díky čemuž budou agentury moci řádně a efektivně plnit svou regulační úlohu a bude možné je kontrolovat a alespoň částečně vyhovět potřebě kontroly (auditu) i zajištění jejich odpovědnosti, jak to vyžaduje dnešní doba.
The proposed approach – a common approach as far as possible – to the structure and operation of the agencies concerned seeks to restrict bureaucratic rigidity so that they can play their regulatory role correctly and effectively and can be supervised and so that the current requirements for auditing and accountability can, at least partially, be satisfied.
Potvrzení parlamentní kontroly nad strukturou a prací regulačních agentur odpovídá klasické demokratické zásadě, která vyžaduje zvýšení politické odpovědnosti všech orgánů s výkonnou pravomocí.
The establishment of parliamentary control over the structure and the work of the regulatory agencies is consistent with the classic democratic principle requiring political responsibility of any body wielding executive power.
Možnost přidělovat agenturám politickou odpovědnost, kterou má Evropský parlament, je spojena s ústřední zásadou zastupitelské demokracie, jež spočívá ve zkoumání zákonnosti a oprávněnosti rozhodnutí výkonné moci.
The possibility of the European Parliament assigning political responsibility to the agencies concerned touches on a core principle of representative democracy, which consists in examining the legality and expediency of the choices made by the executive power.
Společný rámec spadající pod interinstitucionální přístup musí počítat s institucionální komunikací mezi Evropským parlamentem a regulačními agenturami, s komunikací, která bude spočívat především v předložení výroční zprávy agentur Evropskému parlamentu, v možnosti pozvat ředitele agentury při jeho jmenování před příslušný výbor Evropského parlamentu a konečně v udělení absolutoria ze strany Evropského parlamentu za plnění rozpočtu agentur, které dostávají finanční prostředky od Společenství.
A common framework for an interinstitutional approach should provide for institutional communication between the European Parliament and the regulatory agencies, which should principally consist in the submission of an annual report by each agency to the European Parliament, the possibility of inviting the director of the agency to appear before the competent European Parliament committee during the appointment procedure and, finally, the granting of discharge by Parliament for the execution of the budgets of those agencies which receive Community funding.
Oblasti, kterých se týká parlamentní kontrola, by mohly být definovány jasněji a účinněji.
The areas subject to parliamentary control could be defined more clearly and more effectively.
Bylo by například možné počítat s povinností zorganizovat na plenárním zasedání Evropského parlamentu rozpravu o výročních zprávách evropských regulačních agentur a díky tomuto postupu zajistit informování občanů.
Provision could be made, for example, for mandatory debate of the annual reports of the European regulatory agencies in the plenary of the European Parliament, making the information available to the public through that procedure.
Ke společnému rámci pro interinstitucionální kontrolu
Towards a common framework for interinstitutional control
Zpravodaj se domnívá, že návrh Komise týkající se „cesty ke společnému rámci“, jímž se bude řídit interinstitucionální dialog, který povede ke „společnému přístupu“, nesplňuje jeho očekávání, pokud jde o uzavření interinstitucionální dohody.
Your rapporteur considers that the Commission’s proposal ‘Towards a common framework’ for interinstitutional dialogue, which will lead to a ‘common approach’, falls short of the European Parliament’s expectations of achieving an interinstitutional agreement.
Společný přístup rovněž považuje za zprostředkující etapu v cestě k přijetí právně závazného textu.
Furthermore, it considers the common approach to be an interim step towards the adoption of a legally binding text.
Chápe však, že Komise by ráda situaci dlouhé interinstitucionální nečinnosti ukončila.
Nevertheless, it appreciates the Commission's wish to find a way out of a situation of protracted interinstitutional inertia.
Rámec evropských regulačních agentur, který Komise navrhla [ KOM(2008)0135 v konečném znění], by mohl být nepochybně komplexnější.
The operating framework for the European regulatory agencies submitted by the Commission ( COM(2008)0135 ) could undoubtedly be more complete.
Je však možné ho považovat za výchozí konstruktivní bod dialogu.
However, it is possible to consider it as a constructive starting point for dialogue.
Zpravodaj rovněž vítá vytvoření interinstitucionální pracovní skupiny, která vyhotoví podrobné společné hodnocení zkušeností s aktivitami regulačních agentur a jejímž úkolem bude přesné stanovení jejich postavení ve víceúrovňové správě Evropské unie.
Furthermore, your rapporteur welcomes the setting up of an interinstitutional working group which will carry out a collective policy review of the experience gained from the activities of the regulatory agencies and whose mandate will be to clarify their position in the multilevel system of European governance.
Zpravodaj se rovněž domnívá, že priorita hledaného „společného rámce“ v otázce interinstitucionální dohody obecně spočívá v optimalizaci přidané hodnoty regulačních agentur v evropských správních strukturách, přičemž jako podmínka musí být stanovena vyšší transparentnost, otevřená demokratická kontrola a větší účinnost.
Moreover, your rapporteur believes that the priority of seeking a ‘common framework’ for an interinstitutional understanding and approach lies in maximising the added value of the regulatory agencies in the European structures of governance in general by creating greater transparency, visible democratic control and improved efficiency.
PŘÍLOHA – SEZNAM AGENTUR EVROPSKÉ UNIE A SHRNUTÍ ODPOVĚDNOSTÍ EP
ANNEX - LIST OF EUROPEAN UNION AGENCIES AND SUMMARY OF EUROPEAN PARLIAMENT'S RESPONSIBILITIES
(Zdroj: Generální ředitelství – Vnitřní politiky, legislativní koordinace a oddělení dohodovacího řízení)
(source: Directorate General for Internal Policies, Legislative Coordination and Conciliation Unit)
Regulační agentura
Regulatory agency
Rok vzniku
Year of creation
Spolurozhodování při vytvoření /
Codecision at the time of creation/
Specializovaný příslušný výbor
Specialised committee responsible
Člen správní rady jmenován EP
Nominees on the Board
Slyšení před jmenováním do funkce výkonného ředitele
Hearing before the nomination of the Executive Director
Evropské středisko pro rozvoj odborného vzdělávání (Cedefop)
European Centre for the Development of Vocational Training (Cedefop)
Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek (Eurofound)
European Foundation for the Improvement of Living and Working Conditions (EUROFOUND)
Evropská agentura pro životní prostředí (EEA)
European Environment Agency (EEA)
Evropská nadace odborného vzdělávání (ETF)
European Training Foundation (ETF)
Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost (OEDT)
European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction (EMCDDA)
Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMEA)
European Medicines Agency (EMEA)
Úřad pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM)
Evropská agentura pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci (EU-OSHA)
European Agency for Safety and Health at Work (EU-OSHA)
Odrůdový úřad Společenství (CPVO)
Community Plant Variety Office (CPVO)
Překladatelské středisko pro instituce Evropské unie (CdT)
Translation Centre for the Bodies of the European Union (CdT)
Evropská agentura pro obnovu (EAR)
European Agency for Reconstruction (EAR)
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA)
European Food Safety Authority (EFSA)
Parlament konzultován ohledně 14 členů jmenovaných Radou
Parliament consulted on the 14 members appointed by the Council
Evropská agentura pro námořní bezpečnost (EMSA)
European Maritime Safety Agency (EMSA)
Evropská agentura pro bezpečnost letectví (EASA)
European Aviation Safety Agency (EASA)