natgillin/translations-raw huggingface dataset:
36. v souladu se svým usnesením ze dne 21. října 2008 vyzývá členské státy a Komisi, aby se v rámci systému obchodování s emisemi skleníkových plynů v Evropské unii dohodly a věnovaly nejméně 25 % výnosů dražeb povolenek v oblasti emisí CO 2 na pomoc rozvojovým zemím, která bude využívat veřejné investice a měla by jim umožnit účinně se vyrovnávat se změnou klimatu ;
Calls upon the Member States and the Commission, in accordance with its resolution of 21 October 2008, to agree, within the European Union Emission Trading System framework, to devote at least 25% of the revenues generated from the auctioning of carbon dioxide emission allowances to support developing countries effectively, using public investment, in coping with climate change;
39. vítá závazek Evropské rady z října 2009, že v souvislosti s bojem se změnou klimatu neohrozí rozvojové cíle tisíciletí; naléhavě žádá Radu, aby co nejdříve v rámci závěrů kodaňského summitu a kompromisů skupiny G20 schválila pevné finanční závazky, které umožní rozvojovým zemím vyrovnat se se zhoršujícími se klimatickými podmínkami, a aby zajistila, že pomoc, která je nutná kvůli hospodářské krizi, nepovede k opětovnému nadměrnému vnějšímu zadlužení;
Welcomes the European Council’s commitment in October 2009 not to undermine the MDGs with regard to combating climate change; urges the Council to agree, as soon as possible and in the framework of the Copenhagen summit conclusions and the G20 compromises, on firm financial commitments that enable developing countries to cope with deteriorating climatic conditions and to ensure that assistance needed as a result of the economic crisis will not lead to a relapse into external over-indebtedness;
43. připomíná klíčovou úlohu organizací občanské společnosti, místních orgánů a decentralizované spolupráce pro zvládání důsledků hospodářské krize a pro procesy rozvoje; v tomto ohledu žádá Komisi, aby z decentralizace učinila jednu z prioritních oblastí financování evropské pomoci rozvojovým zemím;
Recalls the crucial role of civil-society organisations, local authorities and decentralised cooperation in coping with the consequences of the economic crisis and development processes; calls on the Commission accordingly to make decentralisation a priority sector for European aid funding in developing countries;
46. zdůrazňuje, že podle článku 208 Smlouvy o fungování Evropské unie musí EU vykonávat své obchodní, bezpečnostní, migrační, zemědělské a další politiky tak, aby jednak působily soudržně ve prospěch rozvojových zemí a současně podporovaly spravedlivý mezinárodní finanční a obchodní systém ve prospěch rozvoje;
Stresses that, pursuant to Article 208 of the Treaty on the Functioning of the European Union, the EU must ensure that its policies on trade, security, migration, agriculture and other fields serve, on the one hand, coherently to benefit developing countries and, on the other hand, to promote an equitable international financial and trading system which is favourable to development;
49. je přesvědčen, že vyvážené, spravedlivé a rozvojově zaměřené zakončení jednání z Dauhá by urychlilo hospodářskou obnovu po krizi a mohlo by přispět ke snížení chudoby v rozvojových zemích, k vytváření kvalitních pracovních míst a snižování spotřebitelských cen; je proto hluboce znepokojen nedostatečným pokrokem jednání z Dauhá;
Is convinced that a balanced, fair and development-oriented conclusion of the Doha Round would aid the economic recovery from the crisis and could contribute to poverty alleviation in developing countries, the creation of good-quality jobs and the reduction of consumer prices; is therefore deeply concerned by the lack of progress in the Doha Round negotiations;
53. konstatuje, že podstatný pokles příjmů z vývozu v mnoha rozvojových zemích, a zejména v těch nejméně rozvinutých, silně oslabuje hospodářský růst a rozvoj Jihu; vyzývá Komisi, aby při jednání o obchodních dohodách, zejména o dohodách o hospodářském partnerství, i při jejich uplatňování, posílila soudržnost politik EU v zájmu rozvoje a mimo jiné i podporu důstojné práce, vytváření bohatství a pracovních příležitostí a aby zajistila dostatečnou asymetrii a přechodná období v obchodních závazcích, jakož i respektování priorit jednotlivých zemí a dostatečné konzultace s klíčovými aktéry i s občanskou společností;
Notes that the significant decrease in export revenues in many developing countries, and in particular in the least developed countries, has reduced the growth and development of the South; calls on the Commission – when negotiating and implementing trade agreements, in particular the Economic Partnership Agreements – to strengthen EU policy coherence for development and, inter alia, the promotion of decent work, wealth and job creation and to ensure adequate asymmetry and transitional periods in trade commitments as well as respect for the priorities of each country and adequate consultation of key actors and civil society;
59. vyzývá Komisi, aby zajistila opatření, jejichž účelem je dosažení dlouhodobých rozvojových cílů a zároveň připravila půdu pro udržitelný rozvoj a humanitární pomoc na období, kdy krize nejvíce dolehne na rozvojové země;
Calls on the Commission to secure measures taken in pursuit of its long-term objectives for development, while preparing for sustained development as well as humanitarian aid during the period when the burden of the crisis on developing countries is worst;
65. vyzývá EU, její členské státy a mezinárodní finanční instituce, aby podpořily rozvojové země při posilování příjmové strany rozpočtu a budování kapacit v daňové oblasti;
Calls upon the EU, its Member States and the international financial institutions to support developing countries in building up their revenue side and to support capacity building in taxation;
68. s obavami bere na vědomí, že další zhoršování hospodářské situace rozvojových zemí by mohlo vést k nepřijatelně vysoké míře nezaměstnanosti a větší ekonomické migraci; dodává, že takové migrační vlny by mohly vést k odlivu mozků z rozvojových zemí a poškozovat jejich budoucí hospodářský růst;
Notes with concern that further deterioration of the economic wellbeing of developing countries could lead to unacceptably high levels of unemployment and increased economic migration; adds that such migration flows could lead to a ‘brain drain’ from developing nations and damage their future economic growth;
70. vítá společnou iniciativu Úřadu OSN pro drogy a kriminalitu a Světové banky pro vyhledávání zcizeného majetku (StAR) s cílem pomoci rozvojovým zemím v boji proti korupci, trestné činnosti a daňovým únikům a vyzývá členské státy, aby ratifikovaly Úmluvu Organizace spojených národů o boji proti korupci;
Welcomes the Stolen Asset Recovery (StAR) initiative by the United Nations Office of Drugs and Crime and the World Bank to help developing countries in the fight against corruption, criminal activities and tax evasion and calls on Member States to ratify the United Nations Convention Against Corruption;
76. je přesvědčen, že jednou z hlavních překážek hospodářského rozvoje rozvojových zemí je omezený přístup potenciálních podnikatelů k půjčkám a mikroúvěrům; zdůrazňuje také, že ve většině případů nejsou záruky za půjčky dostupné; vyzývá proto Komisi a EIB, aby výrazně rozvinuly programy usnadňující přístup k úvěrům a mikroúvěrům;
Considers that one of the major obstacles to economic development in developing countries lies in the limited access which potential entrepreneurs enjoy to credit and microcredit; stresses moreover that, in most cases, credit guarantees are not available; calls on the Commission and the EIB, therefore, hugely to increase credit and microcredit access programmes;
78. vyzývá Komisi, aby při přípravě návrhu rozhodnutí o mandátu EIB k poskytování úvěrů třetím zemím po střednědobém přezkumu plně zohlednila doporučení obsažená v této zprávě;
Invites the Commission to give full consideration to the recommendations expressed in this report while drafting the proposal for a decision on the EIB’s external lending mandate following the mid-term review;
Finanční a hospodářská krize, která vypukla v roce 2007, má větší a hlubší dopad na rozvíjející se a rozvojové země, a zejména na země s nejnižšími příjmy.
The financial and economic crisis that was unleashed in 2007 is having its most serious and profound effects on emerging and developing countries, especially those with the lowest incomes.
Krize zcela zpomalila pokrok, kterého bylo v těchto zemích v posledním desetiletí dosaženo v oblasti trvale udržitelného růstu, ozdravění veřejných financí, snížení zahraničního dluhu, expanze obchodní činnosti, nárůstu komodit a získání větší podpory pro oblast rozvoje.
It has completely stalled the progress that had been made in those countries over the last decade, in terms of sustained growth, healthier public finances, reductions in their external debt, the expansion of their trading activity, the commodity boom, and the arrival of more development aid.
Za těchto okolností se i přes obtíže a nedostatek prostředků pomalu dosahovalo splnění rozvojových cílů desetiletí.
Within this context, there had been slight progress towards meeting the MDGs, although there were still difficulties and insufficient resources.
V letech, které předcházely finanční krizi, však chudé země zasáhla potravinová krize a v důsledku nedostatečného množství komodit byla narušena schopnost zásobovat stovky miliónů lidí dostatečným množstvím potravin; trpěly rovněž energetickou krizí, která připravila země neprodukující ropu nebo zemní plyn o největší zdroje, jež by jim umožnily zachovat svou hospodářskou činnost, nebo klimatickou krizí, jejíž následky se projevily nejvíce v rozvojových zemích, a to na jejich úrodě a narušení infrastruktury.
However, in the years prior to the financial crisis, the poorer countries had already been hit by the food crisis, with a rise in commodity prices that adversely affected the ability of hundreds of millions of people to meet their needs; the energy crisis, which led to a greater drain on the resources of non-oil- or gas-producing countries as they sought to maintain their activity; and the climate crisis, the consequences of which can be seen more acutely in developing countries, which are having to deal with damage to their harvests and the destruction of their infrastructure.
Finanční krize výrazně zhoršila danou situaci, která začala mít dopad i na země s nejnižšími příjmy.
The financial crisis has had an exponential effect on the deterioration of the situation that low-income countries had already been starting to experience.
První náznaky krize se objevily v druhé polovině roku 2007 a jejich dopad na hospodářskou produktivitu se projevoval v průběhu celého roku 2008.
The first symptoms of the crisis became obvious in the second half of 2007, and their effects on the real economy were seen throughout 2008.
Po krachu banky Lehman Brothers před necelým rokem jsme podle odborníků byli na pokraji finanční propasti, na počátku celosvětové hospodářské krize.
After the collapse of Lehman Brothers just over a year ago, we were, in the view of all the experts, on the edge of a financial abyss and on the threshold of a great depression.
Z vývoje, který následoval po propuknutí krize, můžeme vyvodit následující závěry:
From the developments that have occurred since the start of the financial crisis we can extract the following points:
Rozvojové země krizi nezpůsobily, ani nejsou její příčinou.
Developing countries are not at the root of the crisis; they are not the cause of it.
Navzdory tomu však nejvíce trpí jejími následky.
However, they are the ones that are suffering the most calamitous consequences.
Příčiny této krize je třeba hledat v rozvinutých zemích, v rozšiřování určitých netransparentních praktik v rámci finančního systému, v nárůstu spekulativních bublin, ve snaze o rychlé a nereálné nabytí zisků vzhledem k produktivitě hospodářství a v nezodpovědnosti mnohých vedoucích činitelů příslušných finančních institucí.
The causes lie with the developed countries, the expansion within them of certain opaque practices within the financial system, the strength of speculative bubbles, the greed for fast, artificial profits from the real economy, and the irresponsibility of many managers of large financial institutions.
K tomu všemu došlo v rámci globalizace, která zápasila s celkovou deregulací a s odmítnutím veškerých nástrojů veřejné správy.
All this in the context of a concept of globalisation aiming at total deregulation and the rejection of any public governance tools.
Krize, která byla zpočátku označována jako finanční krize a o které se předpokládalo, že rozvojové země, jež dosud nebyly dostatečně začleněny do světového finančního systému, postihne jen málo, se v čím dál větší míře začala projevovat jako ničivá hospodářská, sociální, rozvojová a humanitární krize.
What was initially diagnosed as a financial crisis, of which it was said or assumed that it would have little effect on developing countries, since they were not yet very closely integrated into the global financial system, has increasingly shown itself to be a devastating economic, social, development and humanitarian crisis.
Podle údajů Evropské komise postihla „třetí vlna“ krize nejprve vyspělé země a rozvíjející se ekonomiky a poté drasticky zasáhla i země rozvojové.
As the European Commission points out, after having affected the advanced and emerging economies, the ‘third wave’ of the crisis has dramatically reached developing countries.
V tomto případě je „vlna“ na nejlepší cestě stát se vlnou „tsunami“.
In this case, the ‘wave’ is on the way to becoming a tsunami.
Tato krize ve skutečnosti postihuje všechny oblasti činnosti rozvojových zemí:
In fact, developing countries are suffering this crisis in each and every field of activity:
a) Menší hospodářský růst a vyšší nezaměstnanost.
a) Lower economic growth and more unemployment.
V roce 2009 poklesl hospodářský růst rozvíjejících se a rozvojových zemí o čtvrtinu v porovnání s rokem 2007 a o třetinu v porovnání s rokem 2008.
In 2009 growth in emerging and developing countries fell to a quarter of what it had been in 2007, and a third of what it had been in 2008.
V následujících letech se očekává trvalý pokles, alespoň v průběhu dalších pěti let.
And the outlook is for continuing weakness over the next few years, at least for the next five.
V důsledku toho intenzivně roste počet nezaměstnaných a chudých pracujících, zejména v městských oblastech, což by navíc mohlo mít za následek zvýšení migračních toků společně s toky vyvolanými migrací z klimatických důvodů.
As a result, the number of unemployed people and poor workers is growing at a huge rate, above all in urban areas, which could also dramatically increase migration flows, in addition to the migration caused by climate change.
b) Pokles cen a zisků ze surovin.
b) A fall in prices and revenue obtained through sale of their raw materials.
Předpokládalo se, že cena surovin (s výjimkou ropy) klesne v roce 2009 o více než 20 %.
It is estimated that the price of raw materials (not including oil) will fall by more than 20% during 2009.
c) Pokles objemu obchodu a nárůst obchodních omezení.
c) Reduction in trade and increase in trade restrictions.
Předpokládalo se, že v roce 2009 klesne objem světového obchodu o více než 10 % do té míry, že vývoz zboží z rozvíjejících se a rozvojových zemí dosáhne záporných hodnot, a to ve výši 17 % v případě Afriky, ačkoliv se ještě v roce 2008 předpokládal kladný hospodářský růst ve výši 11,3 %.
It is estimated that in 2009 the total volume of trade will fall by more than 10%, since exports of goods from emerging and developing countries will experience negative rates, of up to 17% for Africa, whereas in 2008 positive growth of 11.3% had still been forecast.
Všechny tyto skutečnosti vedly ke značnému zhoršení stavu běžného účtu, což vážně ohrozí schopnost vytvářet dluhy a investovat.
All this will lead to a significant deterioration in current account balances, which will have a serious effect on their ability to borrow and invest.
d) Obtížnější přístup k mezinárodním finančním prostředkům a menší objem zahraničních investic.
d) Greater difficulty in accessing international finance and less external investment.
Výrazně poklesl objem zahraničních finančních toků do rozvíjejících se a rozvojových zemí, přičemž se předpokládalo, že zahraniční finanční potřeby indexu nákladů práce (IPN) na období 2009–2010 každoročně dosáhnou částky ve výši 25 miliard ve srovnání s rokem 2008, ze které může maximálně jednu třetinu uhradit Mezinárodní měnový fond.
There have been drastic reductions in external financial flows to emerging and developing countries, and it is estimated that the external financial requirements of the LICs for 2009-2010 will reach EUR 25 billion per year as compared with 2008, of which only a third, at most, will be able to be met by the IMF.
e) Politika protekcionismu ze strany rozvinutých zemí, která omezuje schopnost rozvojových zemí vyvážet.
e) A protectionist response by developed countries, which is hindering the export capacity of developing countries.
Evropská komise zdůraznila nutnost zachování otevřených trhů s cílem bojovat proti recesi a podpořit další hospodářský růst, což by mělo mít pozitivní dopad na všechny země.
The European Commission has emphasised the need to keep the markets open in order to combat the recession and encourage a return to growth, which will be beneficial for both developed and developing countries.
Zároveň konstatovala nárůst ochranných opatření, zjevných nebo skrytých, a vyzvala rozvinuté země, aby zachovaly soudružnost mezi svými veřejnými prohlášeními a svými politikami.
At the same time, however, it has noted an increase in protectionist practices, both overt and concealed, and has called for developed economies to maintain consistency between their public statements and their policies.
f) Pokles zdrojů a peněžních převodů emigrantů, které v roce 2009 v porovnání s rokem 2008 dosáhly úbytku o 7 %, přičemž v letech 2010 a 2011 se očekává jen mírné zlepšení, jež bude mít vliv zejména na země s nejnižšími příjmy, pro které tyto převody představují 6 % HDP.
f) A fall in income and remittances by immigrants, which have seen a drop of 7% in 2009 as compared with 2008, and are expected to experience only a weak recovery by 2010 and 2011, with a particularly significant effect on low-income countries, for which remittances add about 6% to the GDP.
g) Menší podpora v oblasti rozvoje, ačkoliv nyní potřebujeme větší objem dodatečných zdrojů.
g) Less development aid, when in fact we now need more additional resources.
V roce 2008 byla tato podpora o 25 miliard nižší ve srovnání s rozvojovým cílem stanoveným na summitu v Gleaneagles na rok 2010, přičemž tato tendence je regresivní.
In 2008 aid was EUR 25 billion less than the target set by Gleneagles for 2010, and the trend is downwards.
Evropská komise předpokládá, že finanční prostředky určené na podporu klesnou v roce 2009 o 22 miliard.
The European Commission is predicting that aid will have dropped by EUR 22 billion over 2009 as a whole.
h) Větší zadlužení.
h) Greater indebtedness.
Celkový zahraniční dluh rozvíjejících se zemí a rozvojových zemí vzrostl za jediný rok o 2 % HDP.
The total external debt of emerging and developing countries has risen by two percentage points of GDP in just one year.
V důsledku všech těchto negativních vlivů na život lidí přibude podle všeobecných odhadů organizací, jako je Intermón Oxfam, zpráv mezinárodních finančních institucí jako SB a prohlášení světového summitu o potravinové bezpečnosti (listopad 2009) k více než miliardě lidí žijících v extrémní chudobě přibližně dalších 100 milionů lidí; v subsaharské Africe vzroste dětská úmrtnost o 30 000 až 50 000; dojde k poklesu výdajů na vzdělávání, zdravotnictví, infrastrukturu a na již tak slabé sítě sociálního zabezpečení.
The result of all these negative impacts on people’s lives is that, according to calculations such as those by Intermón Oxfam, which are generally accepted, as well as reports by international financial institutions such as the World Bank, and the Declaration of the World Summit on Food Security (November 2009), approximately 100 million people will join the more than 1 billion people already living in extreme poverty; between 30 000 and 50 000 more children will die in Sub-Saharan Africa; there will be a fall in spending on education, health, infrastructure and on the already very precarious social security and protection networks.
Vzhledem k současné krizi jsou opatření, jako je veřejná podpora, plány zaměřené na fiskální stimuly a mimořádná likvidita, zaměřena na vyřešení problémů nejrozvinutějších zemí v nepřijatelném poměru větším než 20:1.
Meanwhile, in the face of the crisis situation, public aid, fiscal stimulus plans and extraordinary liquidity measures have been directed towards resolving the problems of the more developed countries in an unacceptable proportion of more than 20 to 1.
Po zasedáních skupiny G20 bylo z nových půjček MMF pro Afriku vyčleněno pouze 1,6 %.
Of the new IMF loans, following the G20 meetings, only 1.6% has gone to Africa.
Z celkových 250 miliard ze zvláštních práv čerpání přidělených skupinou G20 bylo pro Afriku vyčleněno pouze 17 miliard.
Of a total of USD 250 billion of Special Drawing Rights granted by the G20, only USD 17 billion have gone to Africa.
Na druhé straně, poskytnutím půjček se zvýší zadluženost chudých zemí.
In addition, the loans will increase the debt of impoverished countries.
A nakonec, požadavek daňové konsolidace rozvinutých zemí ohrožuje plnění závazků v rámci oficiální rozvojové pomoci.
Finally, the fiscal consolidation needs of developed countries are jeopardising the maintenance of ODA commitments.
Je však zřejmé, že zatímco v rozvinutých zemích došlo ke zmírnění krize, v rozvojových zemích naopak k jejímu prohloubení.
It is clear that while the crisis has been easing in developed countries it has been worsening in developing countries.
Zatímco se vyspělé země z krize již vzpamatovávají, země, které by ji potřebovaly překonat nejvíce, postihuje v ještě větší míře.
While the advanced countries are now coming out of the crisis, those that most need to emerge from it are continuing to sink deeper into it.
Pro rozvinuté země je krize v období jejich blahobytu přechodným jevem, ať už jde o její závažnost nebo trvání.
For the developed world this crisis will be a temporary slump in its prosperity, both in intensity and in duration.
Pro mnohé rozvojové země představuje zkázu, která pohltí celý desetiletý boj proti chudobě a vyloučení, což bude mít vážné následky pro celou generaci.
For many developing countries it threatens to be an abyss in which an entire decade of the fight against poverty and exclusion will be lost, with a whole generation being seriously affected.
Pokračování krize v rozvojových zemích má kromě jiného za následek i zpomalení světového hospodářského růstu.
The continuation of the crisis in developing countries also constitutes a brake in itself on world growth.
Tak to vnímá Evropská komise, která poukázala na to, že „hospodářský růst rozvojových zemí přispěje k zaměstnanosti, hospodářskému růstu a prosperitě i v jiných zemích a podpoří světový mír a stabilitu“.
The European Commission recognises this, in stating that ‘growth in developing countries will provide jobs, growth and prosperity elsewhere too and contribute to global peace and stability’.
V prohlášení skupiny G20 ze zasedání v Pittsburgu se uvádí, že „opatření na snížení rozdílů v oblasti rozvoje mohou být silným stimulem pro světový hospodářský růst“.
The same sentiment appears in the G20 Leaders’ Statement in Pittsburgh, which states that ‘steps to reduce the development gap can be a potent driver of global growth’.