natgillin/translations-raw huggingface dataset:
vzhledem k tomu, že současná finanční krize je spojena s počínajícím velkým propadem celosvětového hospodářství, který se již projevuje v některých větších členských státech Evropské unie (Spojené království, Německo, Francie, Itálie, Španělsko); vzhledem k tomu, že v eurozóně již došlo k poklesu výroby, přičemž míra tohoto poklesu ve druhém čtvrtletí 2008 činila, v přepočtu na jeden rok, 0,8 %; vzhledem k tomu, že MMF již vyslal varování, že současná deflace již způsobuje deflační tlaky a že v budoucnu dojde k hospodářskému útlumu nebo nastane delší období hospodářské stagnace;
whereas the current financial crisis is combined with the beginning of a major downturn in the global economy, which is already affecting some of the larger European Union Member States (UK, Germany, France, Italy, Spain); whereas output in the euro area had already fallen at an annualised rate of 0.8 % in the second quarter of 2008; whereas the IMF is already warning of the current disinflation turning to deflationary pressures and of the prospect of a depression or a longer phase of economic stagnation,
ostře kritizuje Evropskou unii, nečinnost Komise, skutečnost, že Rada na počátku špatně zvládala finanční krizi, politiku ECB a sobectví těch členských států, které byly nejvíce postiženy, neboť žádný z nich nepodnikl kroky, aby omezil bubliny v oblasti bydlení, komodit a správy aktiv, jež byly patrné již v polovině roku 2007;
Strongly criticises the European Union, the inactivity of the Commission, the Council’s early mismanagement of the financial crisis, the policy of the ECB and the selfishness of those Member States that are most affected, because none of them took any initiative to curb the housing, commodity and asset bubbles which were all already apparent in mid‑2007;
upozorňuje na to, že výsledkem zmíněných krizí bude akutní celosvětová hospodářská recese s mnohem vyšší měrou nezaměstnanosti a prohlubující se chudobou;
Points out that a sharp economic recession around the world, with much higher unemployment rates and more poverty, will emerge as a result of the crises;
zdůrazňuje, že pozvolný rozpad finančního systému a pomalá reakce evropských států na něj neúprosně odhalily institucionální i politická omezení integračního projektu Evropské unie a nedostatek solidarity, která by byla umožnila skutečně společnými silami na vzniklou situaci reagovat;
Stresses that the meltdown of the financial system and the slow speed of reaction to it in Europe have cruelly exposed the institutional and political limits of the European Union’s integration project and the lack of the solidarity that would have allowed a genuinely common response to be embarked upon;
ostře kritizuje skutečnost, že vedoucí představitelé Evropské unie, i přesto, že na jedné straně činí prohlášení o společné evropské akci a solidaritě, nebyli na straně druhé schopni se na počátku října 2008 dohodnout na společné záchranné operaci na evropské úrovni, přičemž začali provádět politiku „přiveď na mizinu bližního svého“, kdy si začaly vzájemně konkurovat různé vnitrostátní systémy záruk vkladů a podpor pro banky s cílem zabránit odlivu úspor do jiných členských států EU;
Strongly criticises the fact that European Union leaders, for all their customary talk of collective European action and solidarity on the one hand and their inability to agree on a joint European rescue operation at the beginning of October 2008 on the other, instead started a ‘beggar thy neighbour’ policy of competing national schemes to guarantee deposits and prop up banks in order to prevent outflows of savings towards other EU Member States;
kritizuje zejména kroky, které nedávno učinily některé členské státy, aby posílily postavení „svých“ národních bankovních „jedniček“ vůči konkurenci na úkor jiných tím, že „levně skoupily“ některé části bank, které se dostaly do konkurzu (např. Fortis, Dexia), a to poté, co tyto banky byly za účelem prodeje rozděleny na menší části; domnívá se, že tyto strategie zaměřené na banky zaujímající významné postavení na trhu, které mají podporu svých národních vlád, a na posílení jejich podílu na trhu tím, že nejsou poskytovány prostředky jiným bankám s cílem snadněji pohltit a převzít méně stabilní banky, jsou vážnou překážkou na cestě k obnovení přiměřené likvidity v oblasti mezibankovních úvěrů; vyzývá proto členské státy, aby od takových strategií odrazovaly a nepovolovaly je;
Criticises in particular current moves by certain Member States to strengthen the competitive position of ‘their’ respective national banking champions at the expense of others by ‘buying up cheap’ some parts of failed banks (e.g. Fortis, Dexia) after these have been broken up and compartmentalised for sale; considers that these strategies on the part of the stronger banks, backed by their respective national governments, of strengthening their market share by withholding credit from other banks, with a view to cannibalising and taking over weaker banks more easily, puts severe obstacles in the way of a return to sufficient liquidity in inter-bank lending; calls in consequence on the Member States to discourage and block such strategies;
konstatuje, že Rada převážně potvrdila soubor opatření, jež byla navržena v akčním plánu pro země eurozóny dne 12. října 2008 v Paříži; domnívá se, že Rada tím pouze vyslovila souhlas se základními pravidly pro vnitrostátní plány rekapitalizace bankovních systémů a poskytnutí záruk k obnovení mezibankovních úvěrů, aniž by objasnila jak vyřešit četné přeshraniční problémy, které vyvstaly; domnívá se však, že systém rekapitalizace, který zvolilo Spojené království a který zahrnuje částečné znárodnění bank, by mohl být východiskem k systematičtějšímu přístupu;
Notes that the Council mainly confirmed the package of measures proposed in the euro area countries’ action plan of 12 October 2008 in Paris; considers that the Council thus only agreed on ground rules for national plans to re-capitalise the banking systems and to provide insurance to revive inter-bank lending, without clarifying how to solve the numerous cross-border issues which have arisen; considers, however, that the UK recapitalisation scheme with part-nationalisation of banks could be a starting point for a more systematic approach;
zdůrazňuje, že absolutní přednost musí mít v celé Evropské unii záruky za vklady malých a středních střadatelů; vítá proto návrh Komise na pozměnění směrnice EU o systémech pojištění vkladů, i když přichází pozdě; souhlasí s Komisí v tom, že vklady musí být zaručeny až do 100 % jejich celkové výše a že lhůta k vyplacení nesmí být delší než 3 dny od doby, kdy byl na banku vyhlášen konkurz; trvá však na tom, aby v celé Evropské unii byla jednotně uplatňována úroveň krytí ve výši minimálně 100 000 EUR;
Points out that, as a matter of priority, deposits of small and medium savers must be absolutely guaranteed across the entire European Union; welcomes, therefore, the Commission proposal to amend the EU Directive on Deposit Guarantee Schemes, although this is coming late; agrees with the Commission that deposits must be guaranteed up to 100% of the coverage level and that the payout period must be reduced to 3 days after the failure of a bank; insists, however, on a coverage level of at least EUR 100 000 to be applied uniformly throughout the European Union;
podporuje opatření k rekapitalizaci bank na základě skupování preferenčního bankovního kapitálu, a to místo toho, aby od nich stát vykupoval aktiva pochybné hodnoty, a přenášel tak ztráty spekulantů na celou společnost; podporuje rovněž opatření zaměřená na poskytnutí záruk za preferenční pojištění bankovních pohledávek, na usměrňování likvidity a tvorbu úvěrů prostřednictvím ECB a centrálních bank s cílem zajistit řádné fungování mezibankovních úvěrů a zpřísnit dohled nad celým finančním sektorem;
Supports measures to recapitalise banks by buying up preferred banking stock instead of the State buying toxic assets from them and thus ‘socialising the losses of the speculators’; also supports measures to provide government guarantees for senior bank debt insurance, to steer liquidity and credit creation via the ECB and central banks with a view to the proper functioning of inter-bank lending and to tighten the oversight of the entire financial sector;
podporuje iniciativu Evropské konfederace odborových svazů (ETUC) ve prospěch spolupráce na evropské úrovni, jak nyní zvažuje Rada; zdůrazňuje, že taková iniciativa musí konzistentním způsobem řešit společné operace pro záchranu přeshraničních nadnárodních bankovních skupin a zanechat pokusů o uplatňování politiky „přiveď na mizinu evropského bližního svého“;
Supports the initiative of the European Trade Union Confederation (ETUC) in favour of a European cooperation such as is now envisaged by the Council; points out that such an initiative must coherently tackle joint rescue operations for cross-border multinational banking groups and abandon the current ‘beggar-thy-European-neighbour’ policies;
domnívá se, že „zásady“ zvažované Radou k záchraně finančního sektoru jsou příliš vágní, postrádají koherenci a ponechávají značný prostor pro různé interpretace; trvá na tom, že plány EU na záchranu bank musí být založeny na přísných podmínkách, s nimiž musí bankovní sektor při poskytnutí pomoci z veřejných prostředků souhlasit; zdůrazňuje v této souvislosti, že finanční sektor musí znovu začít fungovat ve veřejném zájmu a musí se smířit s nižšími zisky a přijmout systém vyplácení odměn zaměřený na odvracení rizik a dlouhodobé cíle, spíše než na zisky dosahované v krátkodobém časovém horizontu;
Considers that the ‘principles’ envisaged by the Council to rescue the financial sector are much too vague and incoherent and leave a wide margin for different interpretations; insists that the EU’s bail-out scheme must be based on strict conditions that the banking sector has to comply with when receiving public assistance; stresses in this context that the financial sector must be brought back to functioning in the public interest and accepting lower returns and bonus payment systems geared to risk aversion and long-term targets instead of short-term profits;
zdůrazňuje, že přístup založený na rekapitalizaci musí být zaměřen na udržitelné znárodnění bezproblémových aktiv bank, aby byl bankovní sektor plně převeden pod kontrolu společnosti a byla vytvořena finanční skupina, jež bude poskytovat úvěry na sociálně a environmentálně prospěšné investice vytvářející kvalitní pracovní místa; domnívá se, že rozhodovací procesy o úvěrových politikách v bankovním sektoru musí spadat pod demokratickou veřejnou kontrolu, a to s demokratickou účastí zaměstnanců a spotřebitelů;
Points out that the recapitalisation approach must be steered towards a sustainable nationalisation of the banks’ healthy assets, with a view to the full socialisation of the banking sector and the constitution of a publicly owned financial pole that steers credit towards socially and environmentally useful investments which create good-quality employment; considers that decision making on the banking sector’s credit policies must come under democratic public control, with democratic participation by employees and consumers;
podporuje výzvu Rady, aby finanční instituce striktně uplatňovaly doporučení týkající se transparentnosti jejich závazků a rizik; zdůrazňuje však, že samotné požadavky na transparentnost nestačí a že je třeba stanovit přísnější regulaci finančních trhů;
Supports the Council’s call for rigorous implementation by financial institutions of recommendations on the transparency of their commitments and risks; stresses, however, that mere transparency requirements are insufficient and that a stricter regulation of financial markets is necessary;
podporuje výzvu Rady, aby byla zpřísněna pravidla pro činnost ratingových agentur a pro dohled nad těmito agenturami na evropské úrovni; navrhuje, aby byla zřízena veřejná Evropská agentura pro hodnocení úvěrových rizik s cílem vyhnout se střetu zájmů, jež mají negativní dopad na proces hodnocení úvěrových rizik;
Supports the Council’s call for the rules on rating agencies to be strengthened and for their supervision at European level; proposes the establishment of a public European Credit Rating Agency in order to overcome conflicts of interest which impair the credit rating process;
vítá úmysl Komise zřídit neformální mechanismus sloužící k varování, výměně informací a hodnocení rizik; podporuje také plán Rady na to, aby Komise v této souvislosti vytvořila skupinu na vysoké úrovni; zdůrazňuje však, že k tomu, aby se předešlo systémovým rizikům vyplývajícím z nových a riskantních finančních produktů, které musejí být buď zakázány, nebo musí být obchodování s nimi velmi přísně omezeno a monitorováno, je zapotřebí stanovit přísnější regulaci finančních trhů; dále zdůrazňuje, že musejí být neprodleně zavedeny přísné limity na pákové operace u všech finančních institucí podléhajících regulaci a také zavedena přísnější pravidla týkající se kapitálové přiměřenosti bank; vyzývá Komisi a členské státy, aby rozšířily obezřetnostní a regulační rámec EU a koordinaci činností tak, aby odrážely všechny zdroje systémového rizika, zejména tím, že do nich budou zahrnuty subjekty využívající pákového efektu, jež jsou nositeli systémového rizika, bez ohledu na jejich právní formu nebo sídlo;
Welcomes the intention of the Council to establish an informal warning, information exchange and evaluation mechanism; supports also the Council’s plan in this context for a high-level group to be set up by the Commission; underlines, however, that stricter regulation of financial markets is needed to prevent systemic risks caused by new and risky financial products, which must either be prohibited or their trading severely restricted and monitored; stresses furthermore that strict limits on leverage for all regulated financial institutions and stricter rules on banks’ capital adequacy must be introduced as a matter of urgency; calls on the Commission and the Member States to expand the EU’s prudential and regulatory framework and coordination to reflect all sources of systemic risk, in particular by including leveraged entities carrying systemic risk in such a framework regardless of their legal form or seat;
zdůrazňuje, že penzijní fondy – a zejména zaměstnanecké penzijní fondy – nesmí mít možnost investovat do takových finančních produktů, jakými jsou zajišťovací fondy a soukromé akciové fondy, jež v sobě nesou systémová rizika, neboť vyhlášení konkurzu na tyto fondy by mělo negativní dopad na uplatnění nároků na důchod; je toho názoru, že směrnice 2003/41/ES o činnostech a dohledu úřadů pro zaměstnanecké důchodové zabezpečení musí být s ohledem na výše uvedené podrobena přezkumu;
Points out that pension funds, and especially occupational pension funds, must not be allowed to invest in financial products such as hedge funds and private equity that entail systemic risks, because failure of such funds would negatively affect pension entitlements; considers that Directive 2003/41/EC on the activities and supervision of institutions for occupational retirement provision must be reviewed accordingly;
vyzývá Komisi a členské státy, aby přijaly opatření k uzavření daňových rájů a vyřešení problémů spojených s existencí tzv. offshore finančních center, aby zavedly zdanění devizových operací (Tobinova daň) a burzovních transakcí (včetně transakci uzavřených mimo burzu, tzv. OTC transactions ), aby ukončily privatizaci penzí a posílily veřejný penzijní a bankovní systém;
Calls on the Commission and the Member States to adopt measures to close down tax havens and tackle the problems created by offshore financial centres, to introduce taxes on currency transactions (Tobin Tax) and stock exchange transactions (including Over-the-Counter transactions), to stop pension privatisations and to strengthen public pension and banking systems;
zdůrazňuje, že Evropská unie musí sloučit záchranné operace určené ke stabilizaci bankovního a úvěrového systému s opatřeními zaměřenými na oživení a stabilizaci „reálné“ ekonomiky a nasměrovat ekonomiku k environmentálně a sociálně udržitelnému rozvoji; vítá rozhodnutí EIB uvolnit 30 miliard EUR na podporu evropských MSP a její závazek zvýšit svou schopnost finančně pomoci projektům v oblasti infrastruktury jako první pozitivní krok, ale upozorňuje na to, že částka 30 miliard EUR není dostatečně vysoká; vyzývá Komisi a Radu, aby dále v tomto směru vyvíjely činnost a vypracovaly Evropský investiční program pro udržitelný rozvoj, zaměstnanost a sociální začlenění ve výši minimálně 1 % HDP EU, jehož doplněním by měly být obdobné veřejné investiční programy členských států, s cílem stabilizovat hospodářství, bojovat proti změně klimatu a podporovat plnou zaměstnanost s vysoce kvalitními pracovními místy a sociálními právy;
Stresses that the European Union needs to combine its rescue operation designed to stabilise the banking and credit system with measures to revive and stabilise the ‘real economy’, setting it on a path towards environmentally and socially sustainable development; welcomes the European Investment Bank’s decision to mobilise EUR 30 billion to support European SMEs and its undertaking to step up its ability to intervene in infrastructure projects as a positive first step, but points out that the amount of EUR 30 billion is insufficient; calls on the Commission and the Council to go further in this direction by drawing up a ‘European Investment Programme for Sustainable Development, Employment and Social Inclusion’ of at least 1 % of EU GDP, which should be complemented by similar public investment programmes on the part of the Member States in order to stabilise the economy, counter climate change and promote full employment with high-quality jobs and social rights;
zdůrazňuje, že EIB a Evropská banka pro obnovu a rozvoj musí mít k dispozici zdroje nutné k tomu, aby výrazně rozšířily poskytování půjček s velmi nízkými úroky malým a středním podnikům, subjektům činným v ekologické výrobě a službách, jakož i v sociálních a zdravotních službách atd., které ovšem musí vytvářet vysoce kvalitní pracovní místa zajišťující zaměstnancům sociální práva a důstojné platové ohodnocení a pracovní podmínky;
Points out that the EIB and the EBRD must be provided with the resources needed to increase drastically their credit lines at very low interest rates for SMEs, ecological production and services, social and health services etc., on condition that these create high-quality employment with social rights and decent pay and working conditions;
zdůrazňuje, že Evropa nyní musí akceptovat reálný růst mezd, který zohledňuje zvýšení produktivity a inflace, a že musí přistoupit k přerozdělování rozpočtových prostředků tak, aby byla větší část hrubého národního důchodu vyčleněna na mzdy; připomíná ECB, Komisi a Radě, že velká hospodářská krize třicátých let minulého století se začala prohlubovat až poté, co zaměstnavatelé přistoupili ke snížení mezd a krize se z finančních trhů rozšířila na trh se zbožím a službami;
Stresses that Europe now needs to accept real wage growth that compensates for productivity increases and inflation and also embarks on a redistribution aimed at increasing the wage share in Gross National Income; reminds the ECB, the Commission and the Council that the Great Depression of the 1930s only took a firm grip when employers started to cut wages and the crisis jumped over from the financial market to the goods and services market;
navrhuje, aby členské státy rovněž přijaly opatření ke stabilizaci a zvýšení kupní síly zejména občanů s nízkými příjmy (rostoucí ceny potravin, energie, dopravy) např. tím, že zavedou zvláštní sazby poplatků za plyn, elektřinu, telekomunikace, veřejnou dopravu atd. pro sociálně slabé obyvatele;
Proposes that Member States also introduce measures to stabilise and enhance purchasing power, especially of low-income people (rising prices for food, energy, transport), for example by introducing social default tariffs for gas, electricity, telecommunications, public transport etc.;
vítá skutečnost, že ECB snížila v nedávné době úrokovou míru, a vyzývá ji, aby svou finanční politiku ještě více liberalizovala tak, aby mohla lépe reagovat na blížící se hospodářský pokles; je kritický vůči tomu, že snížení úrokové míry přišlo příliš pozdě na to, aby mohlo mít výraznější pozitivní dopad; zdůrazňuje, že hrozba inflace v průmyslových zemích pomalu ustupuje a že je nutné zabránit deflačním tlakům;
Welcomes the recent interest rate cut by the ECB and calls on the ECB to further relax its monetary policy in order to counter the coming economic downturn; criticises the fact that the interest rate cut came too late to have greater positive effects; stresses that the inflation threat is already receding across the industrialised countries simultaneously and that deflationary pressures must be prevented;
upozorňuje na to, že se zdá, že začíná panovat shoda ohledně toho, že Pakt stability a růstu by neměl být uplatňován v době finanční krize, což je krok správným směrem; domnívá se však, že Pakt stability a růstu musí být zrušen; kritizuje Radu za to, že novou situaci ignoruje a požaduje, aby rozpočtové politiky revidovaný Pakt stability a růstu i nadále respektovaly;
Emphasises that there seems to be an emerging consensus that the Stability and Growth Pact shall not be applied in a situation of financial crisis, which is a step in the right direction; considers, however, that the Stability and Growth Pact must be revoked; criticises the fact that the Council is ignoring the new situation by calling for budget policies to continue to be in line with the revised Stability and Growth Pact;
poukazuje na to, že současná lisabonská strategie Evropské unie dospěje ke svému závěru v roce 2010 a že je nutné vypracovat brzy novou strategii EU; zdůrazňuje, že od jejího současného zaměření na liberalizaci trhu a konkurenceschopnost je třeba upustit a nahradit je novou integrovanou evropskou strategií pro solidaritu a udržitelný rozvoj, která stojí na čtyřech pilířích, z nichž každý má stejný význam (hospodářství, životní prostředí, zaměstnanost, sociální ochrana a začlenění);
Highlights the fact that the European Union’s current Lisbon Strategy will reach its end in 2010 and a future EU strategy must be drawn up soon; emphasises that the current focus on market liberalisation and ‘competitiveness’ must be abandoned and replaced by a new integrated European Strategy for Solidarity and Sustainable Development which is based on four pillars of equal weighting (economy, environment, employment and social protection and inclusion);
Lisabonská smlouva
placeCityLisbon Treaty
vyjadřuje své politování nad tím, že Rada opět odmítla respektovat výsledek demokratického hlasování občanů Irska a trvá na další ratifikaci Lisabonské smlouvy; vyzývá Radu, aby se poučila z výsledků referend, která byla v souvislosti s ústavní smlouvou uspořádána ve Francii a v Nizozemsku, a aby respektovala odmítnutí Lisabonské smlouvy ze strany Irska, které jasně odráží nesouhlas s neoliberální politikou a militarizací Evropské unie; domnívá se, že neschopnost evropských orgánů naplnit očekávání evropských občanů povede k dramatickému prohloubení krize legitimity EU; trvá na tom, aby Rada zastavila ratifikační proces a zahájila hloubkovou revizi smluv s cílem otevřít cestu k demokratické, sociální a mírové Evropě;
Regrets the fact that the Council again refused to respect the democratic vote of the people of Ireland and has insisted on continuing the ratification of the Lisbon Treaty; calls on the Council to learn the lessons of the outcome of the referenda on the Constitutional Treaty in France and the Netherlands and the rejection of the Lisbon Treaty in Ireland, which clearly reflected opposition to the neoliberal policy and militarisation of the European Union; considers that a failure of the European Institutions to meet the aspirations of citizens in Europe will result in a dramatic deepening of the crisis of legitimacy of the EU; insists that the Council halt the ratification process and initiate a profound revision of the Treaties in order to open the road to a democratic, social and peaceful Europe;