natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I když se „nezávislé“ sankce Evropské unie, tj. sankce zavedené bez mandátu OSN, v praxi uplatňují již více než 20 let, jsou relativně neznámým nástrojem a je nutné přiznat, že přetrvává určitá skepse, pokud jde o jejich účinnost, a neochota je používat.
Although the practice of ‘autonomous’ EU sanctions, i.e. sanctions introduced in the absence of a UN mandate, has been in existence for more than 20 years, they are a relatively unknown instrument and - it must be admitted - some scepticism as to their effectiveness and a certain reluctance to use them.
Vedou se spory o politickou účinnost sankcí i jejich sekundární negativní účinky (utrpení obyvatel v důsledku nepřiměřených sankcí, jako je embargo proti Iráku, podporování zločinných sítí, černé trhy s určitými produkty (Barma) a ohrožení lidských práv v důsledku postupů zapisování na černé listiny).
The political effectiveness of sanctions and their harmful side-effects are now the subject of much controversy (the suffering of populations as a result of unduly extensive sanctions, such as embargos (Iraq), encouragement to criminal networks, black markets in certain products (Burma) and the danger of human rights violations in the blacklisting method).
Podobně kritika používání „dvojího metru“ v závislosti na strategickém významu partnera (Rusko), politických odlišných postojích v Radě (Izrael, Kuba) nebo zeměpisné poloze dané země oslabuje jejich důvěryhodnost.
Similarly, criticisms regarding the application of double standards, based on the strategic importance of the partner (Russia), political differences within the Council (Israel, Cuba) and geographical location, tend to undermine its credibility.
Přestože tato kritika je spravedlivá, nemůže být důvodem k úplnému odstoupení od používání tohoto nástroje, ale měla by být použita jako motivace k jeho zlepšení.
While such criticisms are justified, they cannot be used as an argument to simply abandon the instrument but should be taken into account in seeking to improve it.
Cílem této zprávy je formulovat doporučení pro transparentní, soudržnou a účinnou politiku sankcí.
The aim of this report is to put forward recommendations with a view to a transparent, consistent and effective sanctions policy.
Evropská unie je nepopíratelně moc, která využívá „umírněného nátlaku“, a účelově prosazuje přístup, který využívá techniky „cukru a biče“ při přijímání jednotlivých kroků mezi sankcemi a pobídkami.
The European Union is undeniably a ‘soft power’, deliberately promoting an approach where the steps between sanctions and incentives are closely tied in its effort to combine carrot and stick techniques.
Agnolettovy zprávy o doložce o lidských právech a demokracii v dohodách Evropské unie a Valencianova zpráva o fungování dialogů a konzultací o lidských právech se třetími zeměmi se těmito otázkami politiky EU již zabývaly a poukázaly, že nástroje EU mají v tomto ohledu rozsáhlý potenciál.
The Agnoletto reports on the human rights and democracy clause in European Union agreements and the Valenciano report on the functioning of the human rights dialogues and consultations on human rights with third countries have already addressed these aspects of EU policy and have demonstrated the considerable potential of EU instruments in this connection.
Přestože sankce v rámci SZBP není možné zaměňovat se zrušením bilaterálních dohod obsahujících doložku o lidských právech, měly by být, podobně jako doložky a dohody o lidských právech, součástí širší a soudržnější strategie na podporu lidských práv v sankcionovaných zemích.
Although CFSP sanctions should not be confused with the suspension of bilateral agreements containing a human rights clause, they should, along the same lines as human rights clauses and agreements, form part of a wider and more coherent human rights strategy in sanctioned countries.
Sankce nemohou být účinné, nejsou-li například doprovázeny pozitivními opatřeními s ohledem na občanskou společnost, a zdravým, vyváženým a jednoznačným a otevřeným zájmem o politický dialog s dotyčnými režimy.
They cannot be effective, for example, unless they are accompanied by positive measures for civil society and a healthy, balanced, clear-sighted and open approach to political dialogue with the relevant regimes.
EU by měla pokračovat v politice cílených, „inteligentních“ sankcí uzpůsobených dané situaci a navržených tak, aby měly co největší dopad na subjekty, které má v úmyslu ovlivnit, a zároveň co nejmenší humanitární dopady nebo negativní vliv na osoby, které nejsou předmětem sankcí, či na sousední země.
The EU should pursue its policy of smart, targeted sanctions, specifically adapted to each situation, designed to achieve maximum impact on those whose behaviour it wants to influence while minimising ‘humanitarian effects’ or adverse consequences for persons not targeted or neighbouring countries.
Dále je při uplatňování sankcí nutné vymezit jasné, relevantní a podmíněné minimální požadavky, neboť pouze tyto požadavky mohou poskytnout realistický a objektivní pohled na situaci v příslušné zemi a sloužit jako jasné cíle, kterých má země dosáhnout.
Furthermore, clear, relevant and conditional benchmarks are necessary when applying sanctions, as only those can offer a realistic and unbiased view of the situation in the country at question and serve as comprehensible goals the country has to meet.
EU by měla pracovat na vylepšování svých odborných znalostí v oblasti sankcí, zkvalitnit spolupráci a koordinaci s OSN a přijmout systematický vzorový způsob hodnocení sankcí, který by zaručil jejich optimální uplatnění.
In this respect, the EU should work on improving its expertise on sanctions, have an ameliorated cooperation and coordination with the UN and adopt a systematic exemplar review system of sanctions that would ensure their optimal use.
Současná sankční politika EU trpí tím, že sankce bývají příliš často stanoveny nárazově.
Evidently, the current EU sanctions policy suffers from excessive ad-hocism.
Sankce by měly být přehodnoceny a měly by se považovat za součást komplexního přístupu v rámci zahraniční politiky, který zahrnuje politické výměny postojů, dialog o lidských právech a konzultace.
Sanctions should be considered and treated as part of a comprehensive foreign policy approach which includes political exchange, human rights dialogues and consultations.
STANOVISKO Výboru pro mezinárodní obchod
OPINION of the Committee on Development
k hodnocení sankcí EU, pokud jde o opatření a politiky EU v oblasti lidských práv
on the evaluation of EU sanctions as part of the EU’s actions and policies in the area of human rights
Vittorio Agnoletto
Renate Weber
Výbor pro mezinárodní obchod vyzývá Výbor pro zahraniční věci jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
The Committee on Development calls on the Committee on Foreign Affairs, as the committee responsible, to incorporate the following suggestions in its motion for a resolution:
2. žádá Komisi, aby průběžně informovala Parlament o vlivu uvalených sankcí na dosahování cílů a aby předkládala návrhy na případné změny s ohledem na vývoj v dané zemi;
Underlines the fact that, in countries subject to EU restrictive measures, humanitarian aid must be delivered in strict conformity with the humanitarian principles affirmed by the EU Consensus on Humanitarian Aid (i.e. those of humanity, neutrality, impartiality and independence);
5. domnívá se, že ratifikace klíčových úmluv ILO obchodními partnery, úmluvy OSN o nediskriminaci a Úmluva OSN o odstranění všech forem diskriminace žen (CEDAW) jsou podstatnými prvky doložky o lidských právech a podmínkou pro uzavření obchodních smluv se třetími zeměmi;
Believes that economic and political incentives, including the suspension of existing sanctions, are an important instrument for promoting change, as they present a lever for local civil society to put pressure on their own governments; stresses that incentives, just like sanctions, must be applied in a transparent manner, linked to clear benchmarks and be well communicated within and outside the country concerned;
10. domnívá se, že uplatňování a hodnocení sankcí Evropské unie za porušování lidských práv by mělo v zásadě převažovat nad případnými škodami, jež budou v rámci jejich provádění způsobeny obchodním zájmům Evropské unie a jejich občanů;
Deplores the fact that sanctions have not been used consistently by the EU and its Members States; believes that in order to uphold credibility and avoid the accusation of ‘double standards’, the EU must be able to justify the adoption or non-adoption of sanctions, based primarily on human rights grounds and arguments of effectiveness;
22. vyzývá Komisi, aby zahájila jednání se zeměmi, které činí kroky směřující ke snížení účinnosti sankcí uvalených Evropskou unií na zemi, na kterou jsou uvalovány sankce;
Calls on the Commission to ensure that development assistance strategies under the Development Cooperation Instrument (DCI) and the European Development Fund (EDF) are consistent with existing sanction regimes and human rights dialogues; calls on the Commission to ensure that the conditions for general budget support, including under the so-called ‘Millennium Development Goals (MDG) contracts’, are explicitly linked to human rights and democracy criteria;
Francisco Assis, Graham Booth, Carlos Carnero González, Daniel Caspary, Françoise Castex, Christofer Fjellner, Béla Glattfelder, Ignasi Guardans Cambó, Jacky Hénin, Syed Kamall, Marusya Ivanova Lyubcheva, Erika Mann, David Martin, Vural Öger, Georgios Papastamkos, Godelieve Quisthoudt-Rowohl, Tokia Saïfi, Peter Šťastný, Robert Sturdy, Gianluca Susta, Iuliu Winkler, Corien Wortmann-Kool
Thijs Berman, Josep Borrell Fontelles, Danutė Budreikaitė, Marie-Arlette Carlotti, Corina Creţu, Nirj Deva, Fernando Fernández Martín, Alain Hutchinson, Filip Kaczmarek, Glenys Kinnock, Maria Martens, Gay Mitchell, José Javier Pomés Ruiz, Horst Posdorf, José Ribeiro e Castro, Frithjof Schmidt, Feleknas Uca, Johan Van Hecke, Jan Zahradil, Mauro Zani
STANOVISKO Výboru pro rozvoj
OPINION of the Committee on International Trade
k hodnocení sankcí Evropské unie udělovaných v rámci opatření a politiky EU v oblasti lidských práv
on the evaluation of EU sanctions as part of the EU’s actions and policies in the area of human rights
Renate Weber
Vittorio Agnoletto
Výbor pro rozvoj vyzývá Výbor pro zahraniční věci jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
The Committee on International Trade calls on the Committee on Foreign Affairs, as the committee responsible, to incorporate the following suggestions in its motion for a resolution:
6. domnívá se, že sankce jsou účinnější, jestliže existuje organizovaná demokratická opozice / občanská společnost, která v zemi, na niž jsou uvaleny sankce, podporuje proces změny;
Calls upon the Council and the Commission to draw up a clear analysis of the effectiveness of sanctions which have already been imposed and the influence which they have on the EU’s trade relations;
14. zdůrazňuje, že jakékoli hospodářské sankce by měly být nejdříve a především zaměřeny na oblasti, které nevyužívají velkého množství zaměstnanců a mají pouze omezený vliv na malé a střední podniky, jež jsou důležité jak pro hospodářský rozvoj, tak i pro přerozdělování příjmů.
Calls upon the Commission, with a view to enforcing sanctions in the region concerned, to cooperate continuously with the countries bordering the country on which sanctions have been imposed, both when the type of sanction is being devised and when sanctions are being implemented, and also when their effectiveness and their impact on the trade policy of the entire wider region are being evaluated.
Thijs Berman, Josep Borrell Fontelles, Danutė Budreikaitė, Marie-Arlette Carlotti, Corina Creţu, Nirj Deva, Fernando Fernández Martín, Alain Hutchinson, Filip Kaczmarek, Glenys Kinnock, Maria Martens, Gay Mitchell, José Javier Pomés Ruiz, Horst Posdorf, José Ribeiro e Castro, Frithjof Schmidt, Feleknas Uca, Johan Van Hecke, Jan Zahradil, Mauro Zani
Francisco Assis, Graham Booth, Carlos Carnero González, Daniel Caspary, Françoise Castex, Christofer Fjellner, Béla Glattfelder, Ignasi Guardans Cambó, Jacky Hénin, Syed Kamall, Marusya Ivanova Lyubcheva, Erika Mann, David Martin, Vural Öger, Georgios Papastamkos, Godelieve Quisthoudt-Rowohl, Tokia Saïfi, Peter Šťastný, Robert Sturdy, Gianluca Susta, Iuliu Winkler, Corien Wortmann-Kool
Miguel Angel Martínez Martínez, Manolis Mavrommatis, Mihaela Popa, Renate Weber
Vittorio Agnoletto, Jan Tadeusz Masiel, Salvador Domingo Sanz Palacio
o opatřeních následujících po konferenci o financování rozvoje v Monterrey v roce 2002
on the follow-up to the Monterrey Conference of 2002 on financing for Development
PE 406.024v02-00
PE 406.024v03-00
STANOVISKO Rozpočtového výboru .......................................................................16
OPINION of the Committee on Budgets .................................................................15
– s ohledem na Monterreyský konsensus přijatý na Mezinárodní konferenci o financování rozvoje konané ve dnech 18. až 22. března 2002 v mexickém Monterrey,
– having regard to the Monterrey Consensus, adopted by the International Conference on Financing for Development (FfD) in Monterrey, Mexico, on 18-22 March 2002,
– s ohledem na závazky přijaté členskými státy na zasedání Evropské rady v Barceloně dne 14. března 2002 (barcelonské závazky),
– having regard to the commitments made by Member States at the European Council in Barcelona on 14 March 2002 (Barcelona commitments),
– s ohledem na své usnesení ze dne 25. dubna 2002 o financování rozvojové pomoci
– having regard to its resolution of 25 April 2002 on the financing of development aid
– s ohledem na své usnesení ze dne 7. února 2002 o financování rozvojové pomoci
– having regard to its resolution of 7 February 2002 on the financing of development aid
– s ohledem na společné prohlášení Rady a zástupců vlád členských států zasedajících v Radě, Evropského parlamentu a Komise o rozvojové politice Evropské unie nazvané „Evropský konsensus“
– having regard to the Joint statement by the Council and the representatives of the governments of the Member States meeting within the Council, the European Parliament and the Commission on European Union Development Policy: 'The European Consensus'
C 46, 24.2.2006, s. 1. podepsané dne 20. prosince 2005,
1. signed on 20 December 2005,
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 9. dubna 2008 o urychlení pokroku směrem k dosažení rozvojových cílů tisíciletí ( KOM(2008)0177 ),
– having regard to the Commission Communication of 9 April 2008 on speeding up progress towards the Millennium Development Goals ( COM(2008)0177 ),
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 4. dubna 2007 nazvané „EU plní své závazky v oblasti financování rozvoje“ ( KOM(2007)0164 ),
– having regard to the Commission Communication of 4 April 2007 entitled 'Keeping Europe's promises on Financing for Development' ( COM(2007)0164 ),
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 2. března 2006 nazvané „Financování rozvoje a účinnost pomoci – Problémy rozšíření pomoci Evropské unie v letech 2006–2010“ ( KOM(2006)0085 ),
– having regard to the Commission Communication of 2 March 2006 entitled 'Financing for development and aid effectiveness – the challenges of scaling up EU aid 2006-2010' ( COM(2006)0085 ),
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 12. dubna 2005 nazvané „Urychlení pokroku směřujícího k dosažení rozvojových cílů tisíciletí – financování rozvoje a účinnost pomoci“ ( KOM(2005)0133 ),
– having regard to the Commission Communication of 12 April 2005 entitled 'Accelerating progress towards attaining the Millennium Development Goals – Financing for Development and Aid Effectiveness' ( COM(2005)0133 ),
– s ohledem na sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu ze dne 5. března 2004 nazvané „Převedení Monterreyského konsensu do praxe: přispění Evropské unie“ ( KOM(2004)0150 ),
– having regard to the Communication of 5 March 2004 from the Commission to the Council and the European Parliament entitled 'Translating the Monterrey Consensus into practice: the contribution by the European Union' ( COM(2004)0150 ),
– s ohledem na závěry Rady ze dne 14. března 2002 ohledně konference OSN o financování rozvoje (Monterrey),
– having regard to the Council conclusions of 14 March 2002 on the United Nations (UN) Conference on Financing for Development (Monterrey),
– s ohledem na rozvojové cíle tisíciletí schválené na miléniovém summitu OSN v New Yorku ve dnech 6.–8. září 2000 a znovu potvrzené na následujících konferencích OSN, zejména na konferenci o financování rozvoje v Monterrey,
– having regard to the Millennium Development Goals (MDGs) adopted at the United Nations Millennium Summit in New York on 6-8 September 2000, and reaffirmed at subsequent UN Conferences, notably the Monterrey Conference on Financing for Development,
– s ohledem na závazek přijatý na zasedání Evropské rady v Göteborgu ve dnech 15.–16. června 2001, podle kterého by členské státy měly dosáhnout cíle OSN v oblasti oficiální rozvojové pomoci ve výši 0,7 % hrubého národního důchodu (HND),
– having regard to the commitment made at the Göteborg European Council on 15-16 June 2001 for Member States to reach the UN target for Official Development Assistance (ODA) of 0,7% of Gross National Income (GNI),
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 2. března 2006 nazvané „Pomoc EU: Poskytovat více pomoci rychleji a lépe“ ( KOM(2006)0087 ),
– having regard to the Commission Communication of 2 March 2006 entitled 'EU Aid: Delivering more, better and faster' ( COM(2006)0087 ),
– s ohledem na své usnesení ze dne 22. května 2008 o opatřeních následujících po Pařížské deklaraci o účinnosti pomoci z roku 2005
– having regard to its resolution of 22 May 2008 on the follow-up to the Paris Declaration of 2005 on Aid Effectiveness
– s ohledem na zprávu Výboru pro rozvoj a stanoviska Rozpočtového výboru a Hospodářského a měnového výboru ( A6‑0310/2008 ),
– having regard to the report of the Committee on Development and the opinion of the Committee on Budgets ( A6‑0310/2008 ),
A. vzhledem k tomu, že podruhé v historii pořádá OSN mezinárodní konferenci o financování rozvoje, jejímž cílem je sdružit hlavy států a vlád, a nejen ministry pro rozvoj, ale i ministry financí a zástupce mezinárodních finančních organizací, soukromých bank a podniků a občanské společnosti, aby vyhodnotili pokrok dosažený od prvního světového summitu o financování rozvoje, který se konal v roce 2002 v Monterrey,
A. whereas for the second time in history the UN is organising an International Conference on Financing for Development, aimed at bringing together Heads of State and Government and not only development but also finance ministers, as well as representatives from the international financial organisations, private banking and business and civil society, to examine the progress that has been made since the first World Summit on Financing for Development held in 2002 in Monterrey,
B. vzhledem k tomu, že pro splnění rozvojových cílů tisíciletí je třeba výrazně zvýšit financování,
B. whereas, to achieve the MDGs, there is a need for greatly increased financing,
C. vzhledem k tomu, že financování rozvoje by mělo být, co se týče nákladů, definováno jako nejefektivnější způsob uspokojování potřeb světového rozvoje a řešení celosvětových problémů,
C. whereas financing for development should be defined as the most cost-effective way to respond to the world's development needs and global insecurities,
D. vzhledem k tomu, že potřeba odpovídajících, předvídatelných a udržitelných finančních zdrojů je stále naléhavější, zejména s ohledem na problémy spojené se změnou klimatu a jejími důsledky, včetně přírodních katastrof, a na velkou zranitelnost rozvojových zemí,
D. whereas the need for adequate predictable and sustainable financial resources is more urgent than ever, especially taking account of the challenge of climate change and its implications, including natural disasters, and the particular vulnerability of developing countries,
E. vzhledem k tomu, že EU je největším světovým dárcem pomoci, významným podílníkem v mezinárodních finančních institucích a nejdůležitějším obchodním partnerem rozvojových zemí,
E. whereas the EU is the world's biggest aid donor, a major shareholder in the international financial institutions, and the most important trading partner for developing countries,
F. vzhledem k tomu, že se EU zavázala dodržovat jasný a povinný časový harmonogram pro dosažení cíle 0,56 % HND do roku 2010 a 0,7 % HND do roku 2015,
F. whereas the EU has committed itself to a clear and mandatory timeframe for reaching the 0.56% of GNI target by 2010 and the 0.7% of GNI target by 2015,
G. vzhledem k tomu, že pokud bude pokračovat současný trend ve výši oficiální rozvojové pomoci poskytované členskými státy, nesplní některé členské státy cíle, ke kterým se zavázaly, a to 0,51 % HND (v případě států EU 15, tj. členských států, které byly součástí EU před rozšířením v roce 2004) a 0,17 % HND (v případě států EU 12, tj. členských států, které k EU přistoupily 1. května 2004 a 1. ledna 2007) do roku 2010,
G. whereas, if current trends regarding Member States' ODA levels continue, some Member States will not meet the targets to which they are committed of 0.51% for the EU 15 (i.e. the Member States part of the EU prior to the 2004 enlargement) and 0.17% for the EU 12 (i.e. the Member States which acceded to the EU on 1 May 2004 and 1 January 2007) of GNI by 2010,
H. vzhledem k tomu, že objem programovatelné pomoci Africe i přes obecný pokles oficiální rozvojové pomoci v roce 2007 roste,
H. whereas programmable aid to Africa is rising despite the general decrease in ODA in 2007,
I. vzhledem k tomu, že se v poslední době objevily významné nové rozvojové problémy, např. změna klimatu, strukturální změny na komoditních trzích, zejména na trzích s potravinami a ropou, a důležité nové trendy ve spolupráci mezi zeměmi na jižní polokouli, např. podpora infrastruktury v Africe ze strany Číny a poskytování úvěrů brazilskou rozvojovou bankou BNDES v Latinské Americe,
I. whereas significant new development challenges have recently emerged, including climate change, structural changes in commodity markets and in particular those for food and oil, and important new trends in South-South cooperation, including support for infrastructure by China in Africa and lending by the Brazilian Development Bank BNDES in Latin America,
J. vzhledem k tomu, že finanční služby v mnohých rozvojových zemích nejsou dostatečně rozvinuté, což je důsledkem velkého množství faktorů, včetně omezení uplatňovaných na poskytování služeb, chybějící právní jistoty a vlastnických práv,
J. whereas financial services in many developing countries are underdeveloped as a result of many factors including restrictions on supply of services, lack of legal certainty and property rights,
5. zdůrazňuje, že přehnaná a nepřiměřená administrativní zátěž v některých partnerských zemích narušuje účinnost rozvojové pomoci; obává se, že tato skutečnost ohrozí dosažení rozvojových cílů tisíciletí;
Stresses that the excessive and disproportionate administrative burden in some of the partner countries impairs the effectiveness of development aid; fears that it risks jeopardising the achievement of the MDGs;