natgillin/translations-raw huggingface dataset:
17. zdůrazňuje význam jednání na evropské úrovni a výměny názorů se spotřebiteli, producenty a odvětvovými organizacemi včetně subjektů pocházejících z rozvojových zemí, aby bylo zajištěno, že zemědělské, průmyslové a zpracovatelské odvětví budou hrát plnohodnotnou a nikoli podružnou úlohu;
Stresses the importance of negotiations at European level including exchanges of views with consumers, producers and sectoral organisations, including from development countries, with a view to ensuring that the agro-industrial and processing sectors play a full, rather than a secondary, role;
19. zdůrazňuje, že je nutné dodržovat práva duševního vlastnictví k africkému výzkumu a znalostem; vyzývá Komisi, Radu a členské státy, aby zlepšily evropské právní předpisy tak, aby zisky z někdy prastarých znalostí potenciálu rostlin (například jako léčiv) plynuly k těm, kdo je objevili na prvotní úrovni;
Stresses the need to respect intellectual property rights of African research and knowledge; calls on the Commission, the Council and the Member States to improve European legislation so that the benefits of sometimes ancient knowledge of the (e.g. pharmaceutical) potential of plants flow back to those who discovered them at a grass roots level;
23. zdůrazňuje, že je důležité navýšit finanční zdroje pocházející od dárců, které jsou určeny na rozvoj venkova a zajišťování potravin, a upozorňuje na to, že aby získaly africké vlády podporu z ERF, musí do svých politických priorit zahrnout zemědělství;
Stresses the importance of increasing the financial resources allocated by donors to rural development and food security and emphasises the need for African governments to include the agricultural sector among their political priorities in order to receive EDF support;
25. žádá Evropskou unii, aby stanovila časový harmonogram pro zrušení zemědělských vývozních politik, které škodí křehkým zemědělským podnikům rozvojových zemí, a aby vyvinula tlak na ostatní mezinárodní subjekty, aby učinily totéž;
Calls on the EU to establish a timetable leading to the abolition of agricultural export policies which are damaging to vulnerable agricultural businesses in the developing countries and to put pressure on other international actors to do the same;
28. zdůrazňuje, že je nezbytné provádět politiky, které nepovedou k dovozům potravin, jež ničí a poškozují místní produkci, ale které budou brát v úvahu geografickou, historickou a kulturní rozmanitost afrických zemí a zvyšovat příspěvek venkovských a místních komunit k zajišťování udržitelné správy zdrojů;
Stresses the need for policies to be implemented which will counter imports of devastating agri-food products which are damaging to local production and which will take into account the geographical, historical and cultural diversity of African countries by enhancing the contribution made by rural and indigenous communities towards ensuring that resources are managed sustainably;
30. potvrzuje, že je nutné, aby politiky a programy rozvojové pomoci podporovaly právo každého národa stanovit si v potravinové oblasti vlastní strategie, chránit a regulovat zemědělskou produkci země a místní trh;
Restates the need for development-aid policies and programmes to support the right of each individual people to establish its own food strategies and to protect and regulate national agricultural production and the local market;
35. zdůrazňuje, že pro solidní a účinný boj proti chudobě je nezbytné podporovat nástroje mikrofinancování, zvláště programy mikroúvěrů, které představují zásadní složku politik hospodářského rozvoje zemědělského odvětví;
Stresses the importance (in order to make a valid and effective contribution to combating poverty) of promoting micro-finance instruments, particularly micro-credit programmes , as an essential component in economic development policies in the agricultural sector;
40. žádá africké vlády, aby podpořily větší diversifikaci produkčních modelů, nepoužívaly monokulturní a intenzivní systémy a aby prosazovaly udržitelné modely produkce, jež se více hodí do jejich podmínek;
Calls on the African governments to encourage greater diversification in production models (so as to avoid the institution of intensive monocrop systems) and to encourage sustainable production models which are better adapted to their contexts;
42. žádá Komisi a členské státy, aby zaváděly účinnější rozvojové politiky zajišťující výstavbu rozsáhlejších a základních infrastruktur pro zemědělství (zavlažování, elektřina, doprava, silniční sítě aj.) a lepší rozdělování prostředků určených na tyto základní veřejné služby;
Calls on the Commission and the Member States to devise more effective development policies which will enable more extensive basic infrastructure serving the agricultural sector (irrigation, electricity, transport, road network, etc) to be established and the funds allocated to essential public services of this nature to be better distributed;
45. vyzývá EU, aby podporovala účinnější začlenění národních plánů Úmluvy OSN o boji proti desertifikaci (UNCCD) do vnitrostátních rozvojových strategií afrických partnerů;
Calls on the EU to promote a more effective integration of the UN Convention to Combat Desertification (UNCCD) national plans into the national development strategies of African partners;
50. naléhavě vyzývá k přijetí opatření na zlepšení odborné přípravy mladých lidí, aby mohli absolvovat vyšší vzdělání v oblasti zemědělské vědy a technologie a na vytváření pracovních příležitostí pro absolventy zemědělských oborů s cílem omezit migraci z venkovských oblastí do měst, a zdůrazňuje, že tato opatření musí být spojena s posílením místních vlád a úřadů s cílem dosáhnout územní správy, kterou budou provádět místní společenství;
Urges measures to improve training to enable young people to pursue higher education in agricultural science and technology, as well as to create job opportunities for agriculture graduates with the main purpose of reducing migration from rural to urban areas, and indeed, from developing countries to developed countries, and stresses that this must linked to the strengthening of local governments and authorities to make territorial management by local communities a reality;
52. upozorňuje, že je nutné podporovat globální přístup k migrační politice založený na zásadách solidarity s africkými zeměmi a na společném rozvoji, a vyzývá proto k posílení partnerství mezi místními institucemi a institucemi členských států;
Draws attention to the need for a comprehensive approach in the field of migration policy to be promoted on the basis of the principles of solidarity with African countries and of co-development, and calls for a stronger partnership between local institutions and those based in the Member States;
54. vybízí k šíření pravdivých informací o akcích na podporu zemědělství, rozvoje venkova a zajišťování potravin pro africký kontinent, aby vzrostlo povědomí o této problematice, a tím i úsilí dárců;
Recommends that accurate information be issued as regards what is being done to support the agricultural sector, rural development and food security in Africa, in order to encourage greater awareness and consequently to increase donors’ commitment;
V lednu 2007 Evropská komise (GŘ pro rozvoj, oddělení B2) připravila diskusní dokument s názvem „Podpora afrického zemědělství“ a otevřela diskusní platformu s různými evropskými i mimoevropskými subjekty s cílem začlenit nápady a návrhy do tohoto dokumentu a vytvořit úplnější verzi sdělení o zemědělství v Africe, které bylo ohlášeno již na konec roku 2006.
In January 2007 the Commission (DG Development, Unit B2) finalised a discussion document entitled 'Advancing African Agriculture' and it opened a forum for discussions with a number of parties (both within Europe and beyond) for the purpose of incorporating suggestions and proposals into the document and producing a more comprehensive version of the Communication on agriculture in Africa which had previously been announced for the end of 2006.
Výbor Evropského parlamentu pro rozvoj, který byl pozván k účasti na diskusi, zaslal Evropské komisi kritický příspěvek vycházející z úvah některých jeho členů.
Parliament's Committee on Development (which is one of the parties involved in the discussions) has sent the Commission a critical contribution which is the product of the views expressed by certain members of that Committee.
Ve sdělení „Podpora afrického zemědělství“, které Evropská komise přijala dne 24. července 2007 byly zohledněny některé body kritiky Výboru pro rozvoj a jiných subjektů, které se konzultace zúčastnily.
In the Communication adopted by the Commission on 24 July 2007 and entitled 'Advancing African Agriculture', some of the points made by the Development Committee and by other parties who were involved in the consultation have been taken into consideration.
Výbor pro rozvoj vítá přístup široké konzultace a přijatou metodologii a zdůrazňuje význam dalšího zlepšování spolupráce a zapojení občanské společnosti a ostatních zúčastněných stran.
The Development Committee welcomes the approach of wide consultation and the methodology adopted and stresses the importance of further improving the collaboration and involvement of civil society and other interested actors.
Na druhou stranu sdělení jasně neuvádí, kdy a na jakém fóru chce EU s Africkou unií konzultovat a projednávat hlavní otázky tohoto přístupu, a nepředpokládá ani žádný mechanismus sledování této strategie parlamenty, orgány místní správy, nevládními organizacemi a organizacemi občanské společnosti především na africké úrovni.
On the other hand, the Communication is not clear on when and in which forum the EU will consult and negotiate the main issues of this approach with the African Union, and it does not foresee any mechanism for monitoring the strategy by parliaments, local authorities, NGOs and CSOs, especially at African level.
Mimo jiné byl konstatován hluboký nesoulad mezi obsahem pracovního dokumentu přiloženého ke sdělení ze dne 24. července 2007, pokud jde o procesy liberalizace, o příjemce pomoci a úlohu žen, na které se názory různí, a zněním sdělení, v němž jsou tato témata částečně pozměněná.
Furthermore, a major discrepancy has been found between the content of the Staff Working Document appended to the 24 July 2007 Communication (concerning liberalisation processes, beneficiaries and the role of women – matters over which opinion is divided) and the text of the Communication, in which the content relating to those topics is modified to some extent.
Jednou z hlavních úloh rozvojové politiky je spolupráce s rozvojovými zeměmi na dosahování jejich vlastního rozvoje, přičemž žádná politika trvale udržitelného rozvoje nemůže být úspěšná bez spoluúčasti a zapojení všech dotčených skupin obyvatelstva do vymezení, provádění a hodnocení této politiky.
One of the primarily roles of development policy is to work with developing countries to co-operate in the achievement of their own development and no sustainable development policy will be successful without participative and inclusive approaches and the involvement of all concerned populations and groups in the definition, implementation and evaluation of this policy.
Za tímto účelem je nutné věnovat čas a prostředky na vytvoření reálného rámce pro účast a dialog občanské společnosti a všech aktérů zapojených do této problematiky.
For that purpose, it is essential to devote time and means to set up a real framework for participation and dialogue of civil society and all different actors involved in the matter.
Zásady a postupy
Principles and approaches
Podle nejnovějších údajů je zřejmé, že dosažení rozvojových cílů tisíciletí zůstává stále velmi vzdálené.
According to the most recent data it is clear that achievement of the Millennium Development Objectives is still a long way off.
Afrika je nadále jednou z nejchudších oblastí planety, ale stále zřetelnější jsou obrovské kontrasty, jimiž se vyznačuje: na jedné straně nesmírné přírodní a lidské zdroje a na druhé straně všeobecné opoždění rozvoje v kombinaci s různými skutečnými úrovněmi rozvoje v různých prostředích a oblastech.
Africa is still one of the poorest parts of the world but the things which are still most striking are the huge contrasts which characterise the continent: vast natural and human resources on the one hand and, on the other, general backwardness combined in practice with varying levels of development in different fields and areas.
Vznikající společná strategie EU a Afriky považuje africké přijetí a dosažení cílů tisíciletí, podporu udržitelného rozvoje a řádnou správu věcí veřejných za hlavní pilíře rozvoje Afriky.
The emerging Joint EU-Africa Strategy put African ownership and achieving the MDGs, as well as the promotion of sustainable development and good governance, as key pillars for developing Africa.
Přestože EU uznala význam zemědělského odvětví, je se třeba zasadit o to, aby zemědělství a rozvoj venkova měly odpovídající roli ve vnitrostátních politikách a prioritách rozvojových zemí.
Though the EU has recognised the importance of agriculture sector, it is necessary to promote a proper role for agriculture and rural development in the national policies and priorities of developing countries.
Evropský konsensus o rozvoji si rovněž jako prioritu vytyčil vymýcení chudoby a současně zdůrazňuje, že je důležité rozšířit a zkvalitnit pomoc na základě takových klíčových zásad, jako je vlastnictví a partnerství, politický dialog a rovnost pohlaví.
The European Consensus on Development has also made the eradication of poverty a priority objective and at the same time it emphasises the importance of more and better aid following key principles such as ownership and partnership, political dialogue and gender equality.
Dohoda z Cotonou je příkladem globálního partnerství, neboť obsahuje ustanovení o rozvojových strategiích, obchodních podmínkách, politickém dialogu, lidských právech a řádné správě věcí veřejných.
The Cotonou Agreement is an example of global partnership as it incorporates development strategies, trade provisions, political dialogue, human rights and good governance clauses.
Samotné Společenství zajišťuje 10 % veřejné rozvojové pomoci, ale s účastí členských států je to více než polovina světové pomoci.
Where public development aid is concerned, Europe's contribution on its own represents 10% but if the Member States' contribution is added in the total amount exceeds half of total world aid.
Evropská unie má tak povinnost nejen zvýšit objem mezinárodní pomoci, ale rovněž zlepšit koordinování a harmonizaci dárců a přijímat strategie navrhované partnery, aby pro pomoc zajistila větší účinnost a nižší náklady na převod.
Hence it is the EU's duty not only to increase volume of international aid but also to improve coordination and harmonisation amongst donors and to take on board strategies proposed by its partners in order to ensure that aid is used more effectively and that transfer costs are reduced.
K rozvojovým tématům a vnější politice se tak bude přistupovat koherentnějším způsobem prostřednictvím vytváření a posilování vhodných institucí a hledání větší komplementarity prostřednictvím účasti národních parlamentů.
The topics of development and foreign policy will thus be tackled and resolved in a more consistent fashion through the establishment and strengthening of suitable institutions and the search for greater complementarity by means of a participatory role involving parliaments as well.
Provázanost začíná na úrovni členských států: cílů politiky rozvojové spolupráce EU není možno dosáhnout bez podstatného zlepšení soudržnosti rozvojové politiky na úrovni jednotlivých států.
Coherence begins at the level of the Member States: the objectives of EU development co-operation policy cannot be achieved without a radical improvement of the coherence of the policy for development at national level.
Chybějící koherence na úrovni EU je často odrazem protikladných stanovisek členských států, kde převládají specifické národní nebo skupinové zájmy.
Often incoherence at EU level is a reflection of contradictions in Member State positions where specific national or group interests prevail.
Je třeba věnovat větší pozornost provázanosti jednotlivých politik EU, zejména společné zemědělské politiky a obchodní politiky.
Greater attention should also be paid to coherence among different EU policies, in particular with the common agricultural and trade policies.
Stávající jednání o dohodě o hospodářském partnerství budou mít například dopad na schopnosti afrických zemí zvýšit cla na ochranu svých trhů před nízkými cenami.
The current EPA negotiations, for instance, will have an impact on the ability of African countries to increase their tariffs to protect their markets from low prices.
To může mít negativní dopad nejen na drobné zemědělce a vznikající místní zpracovatelský průmysl.
This may have negative consequences not only for small farmers and emerging local processing industries.
Nezdá se však být správné odkazovat v souvislosti s politikami na usnadnění obchodu pouze na dohody o hospodářském partnerství (EPA) – vyjednávání o EPA dosud neskončilo a měly by být vzaty v úvahu probíhající spory.
Hence the sole reference to Economic Partnership Agreements in relation to trade-facilitation policies which appears in the Communication does not seem right: the EPA negotiations are not yet concluded and the current disputes should be taken into account.
Předpokládaná podpora se ostatně týká pouze možností obsažených v dohodách o ekonomickém partnerství a nepočítá se s jinými alternativami.
Furthermore, the intended support applies exclusively to the opportunities afforded by the Economic Partnership Agreements – there is no provision for any alternative.
Současné výzvy
Current challenges
V rozvojových trpí chronickou podvýživou každý pátý obyvatel z více než 850 milionů lidí.
In the developing countries, one person in five (i.e. 850 million individuals) is currently undernourished.
Každý den ve světě umírá hladem a v důsledku bídy více než 30 000 lidí, většinou dětí.
Each day in the world over 30 000 people die of hunger and poverty, in most cases children.
Špatná strava si každoročně vyžádá více než 6 milionů obětí, což je číslo, které daleko přesahuje počet úmrtí na AIDS, malárii a tuberkulózu dohromady.
Poor nutrition results in over six million deaths per year – a figure which greatly exceeds the number of deaths caused by AIDS, malaria and tuberculosis put together.
Zdaleka největší počet případů podvýživy najdeme v subsaharské Africe.
By far the greatest incidents of malnutrition occur in sub-Saharan Africa.
Počet osob v Africe postižených bídou v posledním desetiletí dramaticky vzrostl (o dalších 140 milionů, což dohromady představuje 44% celkového počtu obyvatel).
In Africa the number of people affected by poverty has increased dramatically over the last 10 years (by 140 million, i.e. 44% of the total population).
Až 80 % obyvatel žije ve venkovských oblastech a 73 % z těchto venkovských obyvatel je existenčně závislých na zemědělství nebo chovu dobytka.
Up to 80% of the population lives in rural areas and 73% of that rural population is dependent for sustenance on farming or livestock-rearing.
Většina z nich jsou ženy, které tvoří 52 % afrického obyvatelstva a produkují (či uvádějí na trh) 60 až 80 % potravin.
Most of them are women, who make up 52% of Africa's population and help to produce (and to market) between 60 and 80% of all food.
Je tedy zřejmé, že pro dosažení rozvojových cílů tisíciletí je nezbytné formulovat vhodné zemědělské politiky a že je rovněž nezbytné zaměřit tyto politiky zejména na ženy.
Hence devising suitable agricultural policies is obviously essential if an attempt is to be made at achieving the Millennium Development Objectives and targeting such policies at women in particular is equally important.
Skutečnou příčinu hladu a podvýživy nelze hledat ani tak v nedostatku zdrojů, jako v nerovnosti, s níž jsou tyto zdroje spravovány a přerozdělovány.
The real cause of hunger and malnutrition is not to be sought in the scarcity of resources but, rather, in the unfair way in which those resources are administered and redistributed.
Afrika je ve skutečnosti kontinent plný rozporů a obecná prohlášení o afrických podmínkách zakrývají, že jde ve skutečnosti o podmínky nesmírně rozdílné.
Africa is in reality a continent full of contradictions and general statements concerning its situation mask widely differing realities.
Mezi nejchudší regiony s nízkou mírou vzdělanosti a s malým politickým významem určitě patří vzdálené venkovské oblasti.
The areas most affected by poverty – with low levels of school enrolment and political marginalisation – certainly include remote rural areas.
Příčiny opožděného rozvoje Afriky jsou různé.
There are a number of reasons for the backwardness of African agriculture.
Je mezi nimi jistě možno uvést zemědělskou politiku Evropy a USA , které, přestože zdůrazňují, že je nezbytné otevřít mezinárodní trhy i v zemědělské oblasti, po léta budovaly ochranné bariéry vůči zemědělským produktům pocházejících z jižních států světa.
These certainly include European and US agricultural policy which, whilst proclaiming the importance of opening up international markets in the agricultural sector as well, has for years erected protective barriers against agricultural products from the South.
Vývozní subvence a kompenzace cen přinesly zemím enormní náklady a vůči místním zemědělským podnikům z Jihu představovaly nekalou konkurenci.
Export subsidies and price support have generated huge costs for farming communities and exposed local agricultural businesses in the South to unfair competition.
Příjmy venkova poklesly a investovat je stále obtížnější, což vede k vylidňování venkova a útěku do městských aglomerací.
Rural incomes are depressed and securing investment has been become increasingly difficult, the result of which being a rural exodus towards the cities.
Skupina zemí s nejnižším příjmem dnes vynaloží polovinu dovozu na potraviny, což je dvojnásobně více než před 30 lety.
The group of countries with the lowest incomes currently spend half of their trade revenue on imported food stuffs – a proportion which has doubled in the last 30 years.
Tíživý zahraniční dluh rozvojové země připravil o prostředky, jež by mohly věnovat na politiky rozvoje zemědělství.
The burden of foreign debt in the developing countries has deprived them of resources which could have been used to fund agricultural-development policies.
Zlepšení jejich situace je proto úzce svázáno s odpouštěním zahraničního dluhu a zrušením evropských politik a politik USA, jež tyto země poškozují.
Hence increasing the availability of food is closely linked to the cancellation of foreign debt and the abolition of European and US policies which are damaging to developing countries.
Rovněž konflikty patří k hlavním příčinám nejistoty a potravinových katastrof, neboť vedou k přerušení normálního procesu produkce, dodávek a distribuce potravin.
Conflicts are amongst the main causes of food insecurity and disasters, since they disrupt the normal process of producing, supplying and distributing food.
Nutí venkovany, aby opustili půdu a stali se vojáky a mění obyvatelstvo v interní nebo externí uprchlíky umístěné v uprchlických táborech v sousedních zemích.
They require country people to leave their land in order to become soldiers and they cause people to become refugees, either internal or external (living in refugee camps in neighbouring countries).
K válkám a konfliktům často dochází právě v oblastech již postižených hladomorem a nedostatkem potravin, ve vzdálených a pohraničních oblastech.
Wars and conflicts often occur in just the areas which are already affected by hunger and food insecurity, in remote areas and in border regions.
Ještě vážnější a tragičtější je otázka protipěchotních min , které nejen způsobují smrt milionů osob, ale také ztrátu tisíců hektarů zaminované půdy, jež by mohla být zemědělsky využívána.
Even more serious and tragic are anti-personnel mines , which are responsible not only for the deaths of millions of people but also for the loss of thousands of hectares of land planted with mines and thus rendered useless for agricultural purposes.