natgillin/translations-raw huggingface dataset:
To se nikdy nedostalo na agendu pracovní skupiny Rady EU pro lidská práva (COHOM), přestože je to bezprostředně relevantní pro obhájce lidských práv a prosazování příslušných pokynů.
This was never put on the agenda of the Council Working Group on Human Rights (COHOM), despite its direct relevance to human rights defenders and the promotion of the Guidelines.
Během britského předsednictví byly přezkoumány „pokyny k problematice dětí a ozbrojených konfliktů“.
There was a review of the Guidelines on Children and Armed Conflict, carried out under the UK Presidency.
Znepokojivý však byl postoj předsednictví, že „není jeho úlohou říkat jeho partnerům, co mají dělat“.
However, the attitude of the Presidency that ‘it is not its role to tell its partners what to do’ was worrying.
Druhým hlavním důvodem zklamání bylo, že nedošlo k žádnému hodnocení dopadů na děti, a to ani s pomocí zastoupení, ani prostřednictvím NGO.
A second major reason for disappointment was that no child impact analysis was done – either via Delegations or NGOs in the field.
Místní zastoupení nebyla ve skutečnosti během přezkumu vůbec konzultovány.
Indeed, local Delegations were not even consulted for this Review.
Dále je zapotřebí revidovat seznam zemí označených pro účely pokynů za prioritní, zejména protože v roce 2005 nebyly zasílány žádné demarše k problematice dětí a ozbrojených konfliktů do zemí, které na seznamu nejsou uvedeny.
There also needs to be a review of the list of countries labelled priority countries for the purpose of the Guidelines, particularly as not one demarche has been carried out in 2005 on Children and Armed Conflict to a country not on the list.
Na seznamu nefigurují například místa jako palestinská území, i když dopady tamního ozbrojeného konfliktu na děti jsou obrovské.
For example, places such as the Palestinian Territories are not on the list, but the effect of the armed conflict there on children is overwhelming.
Co se týče „pokynů k problematice obhájců lidských práv“, jsou tyto i přes určité snahy o konkrétní kroky k jejich uplatňování obecně velmi málo známé.
Concerning the Guidelines on Human Rights Defenders, despite some efforts at concrete steps towards implementation, the guidelines in general are little known.
Například v únoru 2005 se nevládní organizace pokusily zorganizovat setkání k propagaci pokynů mezi pracovníky místních NGO ve Rwandě.
For example, in February 2005, NGOs attempted to arrange a meeting to promote the Guidelines to local NGO staff in Rwanda.
Delegace Komise však kvůli politickým souvislostem váhala se svou účastí.
However the Commission delegation was reluctant to be involved, because of the political context.
Naproti tomu vyslanec v Burundi pokyny na setkání osobně prezentoval.
In contrast, in Burundi the Ambassador himself presented the guidelines at the meeting.
Obhájci lidských práv ve Rwandě a Burundi předložili dva dokumenty obsahující doporučení a návrhy, nezdá se však, že by tyto byly nějak následně využity.
Two documents with recommendations and proposals from human rights defenders in Rwanda and Burundi were submitted, however there does not appear to have been a follow-up.
U každého souboru pokynů je jednoznačně zapotřebí provádět pravidelná formální přezkoumání a hodnocení dopadů, při nichž by byly brány v úvahu potenciální nové mechanismy k posílení jejich účinnosti a podněty a náhledy Parlamentu, a s využitím osvědčených postupů zlepšovat jejich uplatňování.
There is a clear need to conduct regular, formal reviews and impact assessments on each set of Guidelines, taking into consideration possible new mechanisms to enhance their effectiveness, with input and insight from the Parliament, using ‘best practice’ to improve implementation.
Klíčem k účinnějšímu zapojení Rady do problematiky lidských práv je řízení COHOM.
A key to more effective engagement of the Council to human rights issues is the management of COHOM.
Z praktického hlediska by měla být včas a předem zveřejňována agenda a dokumenty na zasedání COHOM, aby se umožnily vnější vstupy.
On a practical level, agendas and documentation should be made available publicly on time and in advance of meetings, so that external input is possible.
Rovněž lze argumentovat pro stálé sídlo COHOM v Bruselu, nebo není-li takové stálé sídlo dosažitelné, alespoň pro vyčlenění jednoho úředníka pro otázky lidských práv u každého stálého zastoupení.
There is also a case for a standing Brussels-based COHOM, or if this is unachievable to at least having a dedicated human rights officer in each Permanent Representation.
To samé platí pro setkání se zástupci třetích zemí a návštěvy třetích zemí – například návštěvy „trojky“, setkání na nejvyšší úrovni, Rady přidružení a setkání Komise.
The same is true for meetings with representatives and visits to third countries – for example troika visits, summit meetings, Association Councils and Commission meetings.
Agendy by měly být předem zveřejňovány, aby se umožnilo konzultování, a zveřejňovány by měly být i zprávy z návštěv.
Agendas should be available in advance, to enable consultation, and reports of visits should be made public.
Od doby lucemburského předsednictví jsou sestavovány informační listy o lidských právech, jejichž cílem je poskytnout lepší informační podklady pro návštěvy a setkání s třetími zeměmi.
Human Rights Fact Sheets have been drafted since the Luxembourg Presidency with the aim of better briefing visits and meetings with third countries.
Tyto informační listy představují velmi žádoucí iniciativu, nicméně jsou vydávány pouze jednou ročně a v současné době podléhají utajení.
These Fact Sheets are a highly positive initiative; however, they are only updated once a year, and are currently confidential.
Je jasné, že v této oblasti panuje špatná informovanost, například v rámci mise v Konžské demokratické republice nebylo poskytnuto žádné školení o dětských právech, a tak příslušníci mise EBOP při setkání s dětskými vojáky jednoduše nevěděli co dělat.
It is clear that there is a lack of understanding in the field, for example in the mission in the Democratic Republic of Congo, no training on children's rights and the Guidelines has been given, so when ESDP personnel encounter child soldiers they simply have not known what to do.
Výsledky působení Rady a Komise na mezinárodních fórech
The performance of the Council and the Commission in international forums
Výroční zpráva hovoří o „obrovském vlivu na lidská práva, který EU může mít, hovoří-li jedním hlasem“, zásadě obzvláště případné pro posuzování výsledků působení EU na mezinárodních fórech.
The Annual Report speaks of the "powerful impact the EU can have on human rights when it speaks with one voice", a principle that is particularly pertinent when considering the impact the EU has within international forums.
Po účasti na 61. zasedání Komise OSN pro lidská práva však Váš zpravodaj dospěl k závěru, že členské státy EU tráví příliš mnoho času debatováním mezi sebou a neponechávají si dostatek času na budování mostů s jinými zeměmi nebo s těmi, které je možné přesvědčit k podpoře stanovisek EU.
However, having participated in the 61st session of the UN Commission on Human Rights, your Rapporteur has concluded that EU Member States spend too much time discussing issues between themselves, leaving too little time to build bridges with other countries or those that could be persuaded to support EU positions.
Je politováníhodné, že EU odmítla prosazovat rezoluci o Číně a opět nebyla přijata žádná rezoluce o Zimbabwe.
It is regrettable that there was refusal to sponsor a resolution on China, and once again there was no resolution on Zimbabwe.
Členské státy EU nebyly schopny přesvědčit vlivné vlády v Africe a jinde, že je třeba zaujmout na mezinárodních fórech pevnější postoj, ačkoliv silně odsoudila masové nucené vysídlování v Zimbabwe a pokouší se poskytnout na řešení vzniklé krize humanitární pomoc.
EU Member States have failed to persuade influential governments in Africa and elsewhere of the need to take a stronger stance in international forums, despite its strong condemnation of mass forced evictions in Zimbabwe and attempts to provide humanitarian aid to address the crisis.
EU rovněž odmítla prosazovat rezoluci o Čečensku, přestože tak učinila v předešlých letech a přestože k tomuto konfliktu nebyla přijata žádná rezoluce.
The EU also refused to sponsor a resolution on Chechnya, despite doing so in previous years, and despite no resolution to the conflict.
Tamější lidskoprávní skupiny odhadují, že od počátku konfliktu v roce 1999 „zmizelo“ 3–5 tis. lidí, všichni v době upadnutí do zajetí buď civilisté, nebo neozbrojené osoby.
Local human rights groups estimate that between 3,000 and 5,000 people have “disappeared” since the beginning of the conflict in 1999, all of whom were either civilians or unarmed when taken into custody.
Ruské orgány popírají veškerou zodpovědnost za jejich osud a za místo, kde se nacházejí.
Russian authorities deny all responsibility for their fate or whereabouts.
Toto chování nemůže nevést k podezření, že EU má dvojí metr na malé a velké země – což je jen těžko slučitelné se zásadou univerzálnosti lidských práv.
It does suggest that the EU has one rule for small countries, and applies a different one for large countries - hardly compatible with the principle of universality of human rights.
Dále to ukazuje, že EU není v rámci ostatních bilaterálních politických, obchodních a rozvojových kontaktů, jež během roku uskutečňuje, schopna vyjednávat a diskutovat o společných stanoviscích s třetími zeměmi, a naopak se z nich v Ženevě vylučuje.
It also exposes the failure of the EU to negotiate and discuss common positions with third countries as part of other bilateral political, trade and development contacts throughout the year, rather than separate from them in Geneva.
Obecně je nanejvýš důležité, aby uspěla iniciativa za reformu lidskoprávního aparátu OSN.
In general, it is of paramount importance that the initiative to reform the UN human rights machinery succeeds.
Evropská unie uznala jako klíčovou prioritu vytvoření Rady pro lidská práva, ale v roce 2005 se členské státy EU zdály být překvapivě pomalé, pokud jde o vyvinutí dostatečně pevného tlaku, aby se tato klíčová reforma dala do pohybu.
The European Union recognized the creation of the Human Rights Council as a key priority, but in 2005 EU Member States seemed surprisingly slow in pushing firmly enough for action on this crucial reform.
EU i nadále podporovala na mezinárodních fórech Mezinárodní trestní soud (ICC), jak bylo určeno ve společném postoji EU z června 2003, a tato silná podpora se podílela na tom, že Rada bezpečnosti OSN 31. března 2005 předložila ICC případ Dárfúru.
The EU has continued its support for the International Criminal Court in international forums, as established in the EU Common Position of June 2003, and this strong support in part led to the referral by the UN Security Council of the case of Darfur to the ICC on March 31 2005.
Podpora EU bohužel nezabránila vyjádřením o ICC v závěrečném dokumentu OSN ze září 2005 a na „zasedání OBSE k uplatňování lidského rozměru“ nevydala EU k ICC žádné prohlášení, jak tomu činila v předešlých letech.
Unfortunately the EU’s support could not save any of the language on the ICC in the final UN outcome document of September 2005, and the EU did not make a statement on the ICC at the OSCE Human Dimension Implementation Meeting, as it has been doing for the past years.
EU a členské státy musí i nadále při každé příležitosti stvrzovat svoji oddanost ICC, zejména s ohledem na to, že USA pokračují v úsilí o uzavírání dvojstranných dohod o imunitě se státy na celém světě.
The EU and Member States need to continue to reaffirm their commitment to the ICC whenever possible, particularly as the US continues to seek bilateral immunity agreements with states worldwide.
V souladu s přijatým postojem, že práva postižených osob jsou lidská práva, potřebuje EU vystupňovat svoji podporu úmluvě OSN o právech postižených osob, která je nadále předmětem vyjednávání.
In accordance with the established position that rights for disabled people are human rights, the EU needs to step up its support for a UN Convention on rights of persons with disabilities, still under negotiation.
Například v současné době EU nepodporuje, aby do znění úmluvy bylo zahrnuto odmítnutí vhodného ubytování jako forma diskriminace, což by vedlo k tomu, že přiznání vhodného ubytování by bylo dobrovolné, což neodpovídá způsobu, jakým je tato otázka řešena ve směrnici 2000/78/ES, kterou se stanoví obecný
For example, at the moment the EU does not support the denial of reasonable accommodation as a form of discrimination within the text, which would leave it as a voluntary exercise, falling short of the way the issue was addressed in the 2000/78 EC directive on equal treatment.
rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání.
Furthermore, as noted in the Annual Report, the EU is much more successful in promoting an issue abroad when it sets a good example at home.
Jak navíc poznamenává výroční zpráva, je EU mnohem úspěšnější v prosazování otázek v zahraničí, když jde sama příkladem.
Such is the case for example, in promoting the signing, ratifying and implementation of human rights instruments.
To platí například pro podporu podpisu, ratifikaci a uplatňování dokumentů na ochranu lidských práv. Zatímco tedy EU úspěšně prosazuje Římský statut (ICC), o poznání méně úspěšná je při prosazování opčního protokolu k Úmluvě OSN proti mučení.
So whereas, the EU has success in promoting the Rome Statute (ICC), it has considerably less success promoting the Optional Protocol to the UN Convention against Torture.
Aby byly na mezinárodní scéně důvěryhodné, musí členské státy EU projevit rozhodnost při stanovení termínů ratifikace všech klíčových úmluv o lidských právech a jejich opčních protokolů.
To have credibility on the international stage, EU Member States need to be firm in setting dates for the ratification of all key human rights conventions and their optional protocols.
Podobně mnohé agentury naznačují, že stávající politiky EU na řešení nelegální migrace zašly příliš daleko a ohrožují výkon lidských práv žadatelů o azyl.
Similarly, many agencies suggest that existing EU policies to address illegal migration have moved so far as to curtail the ability of asylum seekers to exercise their human rights.
Nové pilotní iniciativy k zakládání „programů regionální ochrany“ v třetích zemích, například v Tanzanii, představují klíčovou zkoušku, která ukáže, zda je EU odhodlána ke skutečnému posilování ochrany uprchlíků, nebo zda jí jde jednoduše o zmenšení počtu uprchlíků vyhledávajících ochranu v Evropě.
The new pilot initiatives for Regional Protection Programmes in third countries such as Tanzania provide a key test as to whether the EU is genuinely committed to enhancing refugee protection or is simply motivated to diminish the numbers of refugees seeking protection in Europe itself.
Přezkum dialogů o politických a lidských právech mezi EU a třetími zeměmi a akčních plánů v rámci politiky sousedství
Scrutinising EU political and human rights dialogues with third countries, and in relation to the Action Plans in the Neighbourhood Policy:
EU založila formální dialogy o lidských právech se třemi zeměmi – s Čínou (od roku 1996), s Íránem (od roku 2002) a nejnověji s Ruskem (počínaje rokem 2005); tyto dialogy směřují k prosazování agendy EU jakožto „síly přesvědčující, a nikoli nastolující“.
The EU has established formal human rights dialogues with three countries, China (since 1996), Iran (since 2002) and most recently Russia (starting in 2005), aimed at promoting the EU’s agenda as “a convincing power rather than an imposing power”.
Rada hodnotí účinek těchto dialogů upřímně – ve výroční zprávě uvádí, že „tyto dialogy přinesly smíšené výsledky“.
The Council is honest about the effect of these Dialogues, in the Annual Report it is stated that “these dialogues have had mixed results”.
Je pozitivní, že v roce 2005 došlo v souladu s „pokyny EU k dialogům o lidských právech“ k hodnocení dialogů s Čínou a Íránem.
It is positive that there was an evaluation of the China and Iran dialogues in 2005, in line with the EU Guidelines on Human Rights Dialogues.
Dialogy s Čínou se v posledním desetiletí zlepšily, zejména protože se nyní zaměřují na konkrétní témata a zdá se, že na obou stranách panuje větší ochota věnovat se konkrétní diskusi, přičemž souběžně s dialogy probíhají semináře NGO.
Dialogues with China have improved over the past decade, particularly as they now focus attention on specific themes, and there appears to be more willingness to engage in concrete discussion, with the NGO seminars occurring at the same time as the dialogues.
Ovšem existence dialogu o lidských právech znamená, že lidskoprávní otázky často zcela chybějí na agendě setkání na nejvyšší úrovni.
However, the existence of the human rights dialogue means that human rights issues are often completely off the agenda at Summit meetings.
EU se před dialogy věnovala širokým konzultacím, nicméně panuje znepokojení nad konkrétními otázkami, které nebyly v rámci dialogů vzneseny, například nad případem severokorejských uprchlíků.
The EU did widely consult prior to the dialogues, however there were concerns at particular issues that were not raised at the dialogues, for example the case of North Korean refugees.
Dialog s Ruskem je velmi čerstvý a dosud nebyl chován ve velké vážnosti.
The Russia dialogue, whilst very new, is so far not held in very high regard.
Rusko dosud odmítá uspořádat kolo dialogu na svém území, což znamená, že pro řadu domácích NGO je v podstatě nemožné zúčastnit se dialogu a prezentovat své připomínky.
Russia still refuses to hold a session of the dialogue in Russia, which means that it is virtually impossible for a range of domestic NGOs to attend and put forward their case.
Existuje reálné znepokojení politickými změnami v Rusku po beslanském masakru z roku 2004 a nadále je kritizována situace v Čečensku.
There is real concern over political changes in Russia since the Beslan massacre in 2004, and with continued criticism of the situation in Chechnya.
Přes zřejmé zaujetí debatami o íránském jaderném programu musí členské státy EU setrvat v odhodlaném tlaku na to, aby Írán schválil termín příštího dialogu.
EU Member States need to remain committed to pushing Iran to agree to a date for the next dialogue, despite obvious preoccupations with discussions over Iran’s nuclear programme.
V minulosti shledala EU obtížným uskutečňovat plány dialogů s konkrétními měřítky výsledků a strategickými cíli.
The EU has in the past found it difficult to put into place plans with definite benchmarks and strategic goals for the dialogues.
To je ovšem nebytné, má-li být dosaženo pokroku a má-li být pokrok vůbec změřen; informace o setkáních, včetně jejich výsledků, musí být mnohem lépe dostupné a otevřené parlamentnímu přezkumu.
This is essential if there is to be any progress and any measurement of the impact, and information relating to the meetings, including their outcome, needs to be much more widely available and open to parliamentary scrutiny.
Je zapotřebí vyhodnotit účinnost všech politických dialogů, a nejen strukturovaných dialogů o lidských právech; to je však nemožné při úplné absenci informací.
There is a need to assess the efficiency of all political dialogues not just the structured human rights dialogues; however this is impossible in the complete absence of information.
Tyto diskuse jsou potenciálně velmi důležitým nástrojem, jsou-li vedeny proaktivně, v čemž se koordinačním místem musí stát COHOM s jeho strategickým přehledem.
These discussions are potentially a highly important tool if proactively managed, the focal point for which has to be COHOM, with a strategic overview.
Kvalita těch ustanovení nových akčních plánů v rámci politiky sousedství, které se věnují lidským právům, je u různých zemí značně rozdílná, neboť tyto plány jsou dojednávány s každou z dotyčných zemí zvlášť a musí být touto zemí odsouhlaseny.
The quality of the section on human rights in the new Neighbourhood Policy Action Plans varies greatly between countries, as the plan is negotiated with the country concerned and therefore has to be agreed with them.
Například v akčních plánech pro Izrael a Egypt jsou otázky lidských práv zmíněny jen okrajově, neboť podrobnější zmínku by tyto země neakceptovaly.
For example, there is scarce mention of human rights issues in the Action Plans for Israel and Egypt, as they would not accept this.
Jednou z možností jak tyto dialogy o lidských právech formálně i neformálně podpořit je rozšířit podvýbory rad partnerství, jak již bylo učiněno v případě jihovýchodní Asie.
One possibility to aid these human rights dialogues, both formal and informal, is the possibility of extending subcommittees of Partnership Councils, as already exists in SE Asia.
Posouzení uplatňování doložek o lidských právech a demokracii
Consideration of the implementation of the human rights and democracy clause
V říjnu 2005 bylo dosaženo významného precedentu, když EU v případě Uzbekistánu poprvé v historii částečně pozastavila dohodu o partnerství a spolupráci pro nedodržení doložky o lidských právech a demokracii.
An important precedent was reached in October 2005, when the EU for the first time ever partially suspended a Partnership and Cooperation Agreement for non-compliance with the human rights and democracy clause in the case of Uzbekistan.
Německo se bohužel zachovalo opovržlivě vůči zákazu a pouhých několik dnů před publikováním seznamu udělila uzbeckému ministrovi vnitra vízum za účelem lékařské péče.
Unfortunately, Germany flouted the ban by granting a visa to the Minister for Interior to receive medical treatment in Germany days before list was published.
Zde se určitě jedná o velmi důležitý precedent, ale na druhou stranu je skutečnost, že trvalo tak dlouho, než měla doložka jakýkoliv reálný dopad, smutným dokladem nedostatečné vážnosti přikládané v minulosti doložkám o lidských právech v jiných dohodách.
This was certainly a very important precedent, but the fact that it has taken this long for the clause to have any real consequences is also a sad commentary on the lack of seriousness given to human rights clauses in other agreements in the past.
Například ve vztazích vůči svým sousedům na Středním východě a v severní Africe klade EU i nadále na první místo obchodní vztahy a hospodářskou pomoc, i když dohody EUROMED obsahují doložky o lidských právech.
For example, the EU continues to see relations with Middle East and North African neighbours as primarily of trade and economic assistance, even though the EuroMed agreements include human rights clauses.
Co se týče dohody o přidružení mezi EU a Egyptem, tato vstoupila v platnost v červnu 2004, nicméně doložka o lidských právech stále čeká na své uplatnění, přestože v roce 2005 docházelo k závažným případům, jako je rutinní týrání, nepřetržitý výjimečný stav se svévolnými zadrženími a procesy před vojenskými a bezpečnostními soudy, a přibližně patnáct tisíc osob se nachází v dlouhodobé vazbě bez obvinění.
In the case of the EU-Egypt association agreement, this entered into force in June 2004, and the human rights clause is yet to be invoked despite serious issues in 2005 such as routine torture, ongoing emergency rule with arbitrary detention and trials before military and state security courts, and approximately fifteen thousand people in prolonged detention without charge.
Podobná situace panuje mimo jiné u dohod EU s Tuniskem (1999) a Izraelem (2000).
It is a similar situation with EU agreements with Tunisia (1999) and Israel (2000) amongst others.
Pokud jde o Tunisko, EU se před konáním Světového summitu o informační společnosti v Tunisu připojila 30. listopadu k ostrému prohlášení odsuzujícímu potlačování svobody slova a NGO.
Concerning Tunisia, the EU co-signed a sharp statement on 30 September before the World Summit on Information Society in Tunis, concerned by curbs on free expression and NGOs.