natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Stížnosti k parlamentní ombudsmance Spojeného království musí předložit poslanec Dolní sněmovny Spojeného království.
Complaints to the UK Parliamentary Ombudsman have to be referred by a Member of the UK House of Commons.
Podle pana LAKEA (H1) proto „parlamentní ombudsmanka Spojeného království není z hlediska provádění práva k dispozici nikomu jinému než poddaným britské koruny prostřednictvím jejich poslance“ .
According to Mr LAKE (H1) therefore, " the UK Parliamentary Ombudsman is not, as a matter of legal implementation, available to other than subjects of the British Crown through their Member of Parliament ".
Proto, jak poukázal pan SEYMOUR, „občan Společenství mimo Spojené království nemůže podat odvolání k parlamentní ombudsmance Spojeného království“ (H7).
Therefore, as Mr SEYMOUR pointed out, " a Community citizen from outside the UK cannot appeal to the UK Parliamentary Ombudsman " (H7).
Původní stanovisko úřadu ombudsmanky vyjádřené v dopise skupině EMAG bylo takové, že zahraniční pojistníci (kteří se do styku s pobočkami ELAS dostali mimo Spojené království) nebudou do vyšetřování nikdy zahrnuti (WE 14
The original position taken by the Ombudsman's office as expressed in its letter to EMAG was such that international policyholders (who have contacted with ELAS' branches outside the UK) would not be covered by the investigation (WE 14
Strana 42. ).
Page 42. ).
Parlamentní ombudsmanka však toto stanovisko změnila poté, co získala právní radu.
However, the Parliamentary Ombudsman reversed this position after having obtained legal advice.
V dopise
In a letter
Postavení zahraničních pojistníků vůči vyšetřování parlamentní ombudsmanky; dopis úřadu ombudsmana panu Braithwaiteovi, generálnímu tajemníkovi EMAG, ze dne 9. května 2005. panu BRAITHWAITEOVI úřad ombudsmanky uvádí: „naše vyšetřování skutečně může zahrnout situaci všech zahraničních pojistníků, kteří tvrdí, že utrpěli křivdu v důsledku nesprávného úředního postupu při obezřetnostní regulaci společnosti Equitable Life před 1. prosincem 2001“ a že „veškerá zjištění a doporučení, která učiníme v závěru vyšetřování, se budou situací takových pojistníků zabývat“ .
The position of 'international' policyholders in relation to the Parliamentary Ombudsman's investigation; Letter from the Ombudsman's office to Mr Braithwaite, General Secretary of EMAG, dated 9 May 2005. to Mr BRAITHWAITE, the Ombudsman's office states that " our investigation is indeed capable of covering the position of all international policyholders who claim to have suffered injustice as a result of maladministration in the prudential regulation of Equitable Life prior to 1 December 2001 " and that " any findings and recommendations we might make at the conclusion of the investigation will therefore also address the position of such policyholders ".
Podle dopisu toto rozhodnutí vycházelo z potvrzení ministerstva financí Spojeného království, podle kterého v praxi veškerou obezřetnostní regulaci prováděl britský regulátor a stížnosti na tuto regulaci se tudíž dotýkaly práv nebo povinností vzniklých ve Spojeném království.
According to the letter, this decision was based on a confirmation by the UK Treasury that in practice all prudential regulation was undertaken by the UK regulator and that complaints about such regulation would therefore concern rights or obligations arising within the UK.
Pan LAKE (H1) byl toho názoru, že rozhodnutí zahrnout zahraniční pojistníky bylo „rozhodnutím na základě vlastního uvážení a nikoli právního předpisu“ .
Mr LAKE (H1) was of the opinion that the decision to cover international policyholders was " a discretionary measure and not a legal prescription ".
Komisař McCREEVY uvítal závazek parlamentní ombudsmanky, „protože na jednotném trhu není přijatelné, aby pojistníkům ze zemí mimo Spojené království nebyl zajištěn stejný režim jako britským pojistníkům “ (H8).
Commissioner McCREEVY welcomed the Parliamentary Ombudsman's undertaking " because, in a single market, it is not acceptable that non-UK policyholders would not receive the same treatment as UK policyholders " (H8).
Systém pojištění vkladů na své internetové stránce
The FSCS states on its website
http://www.fscs.org.uk/ uvádí, že se může zabývat pouze nároky proti firmám, které měly v době, kdy byla udělena rada, povolení od regulátora Spojeného království.
http://www.fscs.org.uk/ that it can only consider claims against firms that were authorised by a UK regulator at the time the advice was given.
Svědci vyslechnutí před výborem se domnívají, že systém pojištění vkladů v zásadě neplatí pro nároky na odškodnění od zákazníků zahraničních poboček britských pojišťoven (viz například prohlášení, která učinili pan TERTÁK, H1; pan LAKE, H1; pan WEYER, H3; paní O'DEA, H4, pan STEFFEN, H6).
The common understanding of witnesses heard before the committee is such that the FSCS, in principle, would not cover claims for compensation from the customers of foreign branches of UK insurance undertakings (see, for instance, statements by Mr TERTÁK, H1; Mr LAKE, H1; Mr WEYER, H3; Ms O'DEA, H4, Mr STEFFEN, H6).
Po žádostech irských pojistníků
Following requests from Irish policyholders
Viz například dopis s přílohami pana O'Broina ze dne 8. března 2006 (WE 3). se irské orgány snažily od britských orgánů získat informace o tom, zda by měli irští pojistníci v případě nesolventnosti nárok na odškodnění.
See for instance letter with attachments by Mr O'Broin dated 8 March 2006 (WE 3). , the Irish authorities sought to obtain information from the UK authorities as to whether Irish policyholders would qualify for compensation in the event of insolvency.
Dostali vyrozumění v tom smyslu, že postavení irských pojistníků ve věci odškodnění ze systému pojištění je právně složité a „bude třeba jej posuzovat ... individuálně . “ (paní O'DEA, H4).
The advice received was to the effect that the position of Irish policyholders regarding the right to compensation under the scheme is legally complex and "would need to be assessed ... on a case by case basis ."
Podle úřadu jsou pojistky, které němečtí zákazníci podepsali před vznikem systému pojištění vkladů dne 1. prosince 2001 (což platí pro všechny německé pojistky) chráněny, pokud byly podepsány s podnikem, který je držitelem povolení ve Spojeném království, nebo s jednou z jeho dceřiných společností v EU, a pokud již spadaly pod ochranu předchůdce tohoto systému, fondu ochrany pojistníků zřízeného v roce 1975.
According to them, policies signed by German customers before the creation of the FSCS on 1 December 2001 (which is the case for all German policies) are protected if they were signed with a UK authorised undertaking or one of their EU subsidiaries and if they already fell under the protection of its predecessor, the Policyholder Protection Fund, created in 1975.
Druhá podmínka je splněna pouze tehdy (v případě, že „chráněné riziko se nachází mimo Spojené království“
The second condition is only met (in case 'the protected risk is situated outside the UK'
Tj. pojistníci s podílem na zisku s bydlištěm mimo Spojené království. ), pokud byly pojistky podepsány s podnikem ve Spojeném království.
i.e. with profits policyholders resident outside the UK. ) if the policies were signed with an establishment in the UK.
Od roku 1997 byla ochrana rozšířena na pojistky podepsané s dceřinými společnostmi v zemích EHP, ale pouze v případě, že se riziko nebo závazek nacházejí v Spojeném království.
From 1997 onward, protection was extended to policies that were signed with subsidiaries in EEA countries, but only if the risk or commitment is situated in the UK.
Pojistky, které osoby s bydlištěm mimo Spojené království uzavřely se zahraničními pobočkami, což je nejtypičtější situace, by tedy podle informací obdržených z úřadu BaFin nebyly chráněny.
Hence, policies concluded with foreign branches by non UK residents, which represents the most typical situation, would not be protected according to the information received from BaFin.
Podle pana STEFFENA (H6) „se tato situace po roce 2002 významně nezměnila, protože kritériem bylo buď to, aby smlouva byla skutečně podepsána v Británii, nebo aby se pojištěné riziko nacházelo v Británii, tzn. že pojistník musel žít v Británii.
According to Mr STEFFEN (H6) " this did not change significantly after 2002, as the criterion was either that the contract had actually to have been signed in Britain or the insured risk still had to be located in Britain, i.e. the policyholder had to live in Britain.
Podle našeho odhadu – a nemohu to říci s naprostou jistotou – by to pro velkou většinu zákazníků v Německu neplatilo.
In our estimation – and I cannot say this with absolute certainty – that would not apply to the great majority of customers in Germany .
Měli jsme schůzky v Bonnu, abychom s našimi britskými kolegy jednali o tom, zda by mohla existovat mezera mezi systémem pojištění vkladů platným v podstatě pro britské zákazníky na jedné straně a ochranou dostupnou evropským zákazníkům.
We had meetings in Bonn to discuss with our British colleagues whether there could be a gap between, on the one hand, the British compensation scheme, which basically applied to British customers, and the protection available to European customers.
FSA v žádném případě nezpochybnil naše hodnocení, že němečtí zákazníci nebyli chráněni, ale ani oni, ani my jsme nenalezli žádnou možnost nápravy“ .
At all events the FSA did not contest our assessment that German customers were not protected, but we both considered this point without identifying any possible remedy ".
Dokument WE 84
WE 84
Strana 24. , který vypracoval pan HOLMES, v této souvislosti odkazuje na článek 12 Smlouvy o ES, který stanoví, že je zakázána diskriminace na základě státní příslušnosti, a zdůrazňuje, že „příslušnost podle místa bydliště se v judikatuře Společenství považuje za pojem zastupující státní příslušnost“ .
Page 24. by Mr HOLMES in this context refers to Article 12 of the EC Treaty which provides that any discrimination on the grounds of nationality shall be prohibited and stressing that " residency is recognised in Community case-law as a close proxy for nationality ".
Proto se lze domnívat, že požadavky pro přístup k britskému systému pojištění vkladů diskriminují osoby s bydlištěm mimo Spojené království, a proto porušují článek 12 Smlouvy o ES.
It may therefore be considered that requirements for access to the UK compensation scheme discriminates against non-UK residents and therefore breaches Article 12 of the EC Treaty.
Otázka přístupu k systémům pojištění vkladů však nemá pro oběti společnosti ELAS velký význam, protože tento britský systém se nikdy nedostal do hry vzhledem k tomu, že společnost nebyla nikdy prohlášena za nesolventní.
However, the question of access to guarantee schemes has been of little practical relevance to ELAS victims, since the UK scheme has never come into play, given that the Society was neither at default nor insolvent.
Stručně řečeno se zdá, že pojistníci mimo Spojené království obecně nemají přístup ani k jednomu z britských orgánů, které mají řešit stížnosti na pojištění nebo pojišťovny (úřad FOS a systém FSCS).
In summary, it appears that non-UK policyholders generally have no access to the two UK bodies designed to deal with insurance complaints or insurance undertaking failures (FOS and FSCS).
Pan TERTÁK (H1) proto konstatoval, že „členové Equitable Life mimo Spojené království jsou v jasně nepříznivém postavení .
Mr TERTÁK (H1) therefore concluded that, " non UK Equitable Life Members are clearly in an unfavourable position ."
“ Pan WEYER (H3) naznačil, že soudní žaloby budou „skutečně jediným uznatelným právním opravným prostředkem, který má evropský spotřebitel k dispozici“ .
Mr WEYER (H3) suggested that court action would " really [be] the only recognisable legal remedy available to the European consumer ".
Vzhledem k nynější neuspokojivé situaci Komise podle pana TERTÁKA (H1) „určitou dobu pracovala s členskými státy ve věci systémů pojištění vkladů , a nyní zvažuje, zda předloží návrh směrnice, která bude požadovat, aby každý členský stát zřídil takový systém platný pro zákazníky a oprávněné osoby v případě vnitrostátních i zahraničních poboček v EU“ .
Given the currently unsatisfactory situation, the Commission has " been working with Member States for some time on the subject of insurance guarantee schemes and is currently considering whether to table a proposal for a Directive to require each Member State to establish such a scheme covering both domestic and EU foreign branches customers and beneficiaries ", according to Mr TERTÁK (H1).
Pan MAXWELL z ministerstva financí Spojeného království (H4) v zásadě rovněž vyjádřil podporu evropské směrnici upravující systémy pojištění vkladů: „Na rozdíl od pojištění bankovních vkladů v současné době neexistuje žádný evropský rámec provozování vnitrostátních systémů pojištění vkladů v oblasti pojišťovnictví. ...
Mr MAXWELL of HM Treasury (H4) also expressed support, in principle, for a European Directive covering insurance guarantee schemes: " Unlike in the case of banking deposits, there is currently no European framework for the operation of national insurance compensation schemes. ...
Spojené království uvedlo, že nebude nijak bránit řádně odůvodněnému návrhu.
The UK has indicated that it would not stand in the way of a soundly based proposal.
Pokud jde o možné soudní žaloby proti poskytovatelům pojištění, nařízení Rady (ES) č. 44/2001 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech obecně stanoví, že soudní příslušnost je vykonávána v členském státě, ve kterém má žalovaný bydliště, bez ohledu na jeho státní příslušnost.
As far as possible court action against insurance providers is concerned, Council Regulation (EC) No 44/2001 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters provides in general that jurisdiction is exercised in the Member State in which the defendant is domiciled regardless of his or her nationality.
Oddíl 3 (články 8 až 14) stanoví konkrétní pravidla pro záležitosti týkající se pojištění.
Section 3 (Articles 8 to 14) lays down specific rules for matters relating to insurance.
Nařízení rovněž upravuje uznávání a výkon soudních rozhodnutí ze strany dotčených členských států.
The Regulation also provides for the recognition and enforcement of judgements by the Member States concerned.
Z toho vyplývá, že irští/němečtí pojistníci, kteří uzavřeli smlouvu se společností Equitable Life ve Spojeném království, by si mohli vybrat, zda budou společnost žalovat ve Spojeném království nebo v zemi svého bydliště, což by s největší pravděpodobností bylo Irsko/Německo.
It follows that Irish/German policyholders, who have contracted with Equitable Life in the UK, would have the choice of suing the company either in the UK or in the country where they are domiciled, which will most likely be Ireland/Germany.
Na druhé straně irští/němečtí pojistníci, kteří uzavřeli smlouvu se pobočkami společnosti Equitable Life v Irsku/Německu, by museli žalovat společnost Equitable v Irsku/Německu (pokud nemají bydliště v jiném členském státě).
On the other hand, Irish/German policyholders who have contracted with Equitable Life's branches in Ireland/Germany would have to sue Equitable in Ireland/Germany (unless they are not domiciled in another Member State).
Velká většina irských/německých pojistníků koupila své pojistky od poboček ELAS v Irsku/Německu, proto by museli společnost žalovat tam.
The vast majority of Irish/German policyholders have purchased their policies from ELAS branches in Ireland/Germany, so they would have to sue the Society there.
Článek 32 konsolidované směrnice o životním pojištění stanoví pravidla pro právo rozhodné pro pojistné smlouvy.
Article 32 of the consolidated Life Assurance Directive lays down rules as to which law is applicable to the insurance contracts.
Podle něho se smlouva o životním pojištění řídí právem členského státu závazku, tedy členského státu, ve kterém má pojistník obvyklé bydliště.
Accordingly, a life assurance contract is governed by the law of the Member State of the commitment, i.e. the Member State where the policyholder has his habitual residence.
Pokud to právo tohoto státu umožňuje, mohou si strany zvolit právo jiné země.
Where the law of that State so allows, the parties may choose the law of another country.
V každém případě, pokud je pojistník fyzickou osobou a má obvyklé bydliště v jiném členském státě, než jehož je státním příslušníkem, mohou si strany zvolit právo členského státu, jehož je pojistník státním příslušníkem.
In any event, where the policyholder is a natural person and has his habitual residence in a Member State other than the State of his nationality, the parties may choose the law of the State of which he is a national.
Avšak výše uvedená pravidla neomezují uplatňování legis fori v situaci, kdy je kogentní, bez ohledu na právo jinak rozhodné pro smlouvu.
However, the above rules do not restrict the application of the rules of the law of the forum in a situation where those rules are mandatory, irrespective of the law otherwise applicable to the contract.
Studie ES-3
By way of example, ES 3
Strany 68 až 70. na příkladu zkoumá výběr práva pro německé pojistníky při uplatňování nároků vůči společnosti: „To, zda němečtí pojistníci mohou vznášet nároky podle anglického práva u německého soudu, závisí na zásadách mezinárodního práva soukromého.
Pages 68 to 70. examines the choice of law for German policyholders in pursuing claims against the Society: " Whether German policyholders can invoke claims under English law in a German court depends on principles of private international law.
Strany si mohou zvolit jiné právo, ale jejich volba je omezena.
The parties may choose another law but their choice is restricted.
Anglické právo lze zvolit v případě, že britský státní příslušník má obvyklé bydliště v Německu. ...
English law may be elected if a UK national has his/her habitual residence in Germany . ...
[Pokud] společnost Equitable Life neprovozovala pojišťovací činnost v Německu ani prostřednictvím dceřiných společností nebo poboček ani prostřednictvím zástupců, mohou si smluvní strany zvolit kterékoli právo, pokud má pojistník obvyklé bydliště v Německu .
[If] Equitable Life has pursued the activity of insurance in Germany neither through subsidiaries or branches nor through agents, the parties to the contract can choose any law if the policyholder has his/her habitual residence in Germany ."
“ Pokud jde o opravné prostředky pro protiprávní jednání podle občanského práva, studie ES-3 uvádí, že „v případě pojistníka s obvyklým bydlištěm v Německu (a proto majetkem v Německu), který utrpěl finanční ztrátu v důsledku protiprávního jednání společnosti Equitable Life nebo jednoho z jejích zaměstnanců, si pojistník může zvolit, zda využije opravné prostředky podle německého nebo anglického práva.“
With reference to tort law remedies, ES 3 states that " in the case of a policyholder with his/her habitual residence in Germany (and therefore his/her assets in Germany) who has suffered financial loss due to the tortuous acts of Equitable Life or one of its employees, the policyholder has the choice whether to pursue remedies under German or English law. "
Pan STEFFEN (H6) řekl, že „nemůže nijak kritizovat toto právní řešení, je to ochrana spotřebitele v nejlepším slova smyslu“ .
Mr STEFFEN (H6) commented that he " cannot make any criticism of this legal solution, it is consumer protection in the best sense ".
Považuje to, že pojistníci ze zemí mimo Spojené království se v případě vzniku problému „nemusí spokojit s britským právem“ za jejich výhodu.
He regards the fact that non-UK policyholders when a problem arises " do not have to contend with British law " as an advantage for them.
Pan WEYER (H3) však vyjádřil pochyby o schopnosti německých krajských soudů posoudit možné žaloby na společnost ELAS: „Také bych zde zmínil, že by to pro nás bylo mimořádně obtížné, protože materiál je velmi složitý.
Mr WEYER (H3), however, expressed doubt as to the ability of the German regional courts to assess possible cases brought against ELAS: " I would also mention here that this would be particularly difficult for us because the material is highly complex.
Z německého pohledu se zabýváme věcmi, které mají mezinárodní právní důsledky.
From a German point of view, we are dealing with matters that have international legal implications.
Kromě toho je třeba vyjasnit otázky pojistně-matematických znalostí, regulačního práva a práva pojistných smluv, přičemž dokumenty, které máme k dispozici, pocházejí především ze Spojeného království, jsou tedy v anglickém jazyce.
In addition, questions of actuarial expertise, regulatory law and insurance contract law need to be clarified, and the evidence in our possession is predominantly from the United Kingdom , hence in English.
Předpokládáme, že na průměrný krajský soud, který by obvykle byl v takových věcech příslušný, by tyto záležitosti byly příliš.
We assume that an average regional court, which would normally have jurisdiction in such cases, would be largely overstretched by such matters.
Pro německého spotřebitele je v tomto ohledu působivým faktorem i riziko právních nákladů.“
The legal expenses risk is also a formidable factor for the German consumer in this respect. "
Výbor byl informován o žalobě podané na společnost ELAS u německého soudu.
The committee has become aware of a case brought against ELAS before a German court.
Pan STEFFEN výboru ve svědectví H6 řekl: „napsal mi německý právník, který žádal o pomoc německého regulátora v soudním řízení. ...
Mr STEFFEN told the committee in H6 that " a German lawyer wrote to me seeking assistance from the German regulator in a court case. ...
Myslím, že se to týkalo řízení u krajského soudu v Düsseldorfu.
I think it related to proceedings in the Düsseldorf Regional Court .
Dosud jsme měli pocit, že jsme jako německý orgán dohledu dobře kryti, protože si nemyslíme, že by mohlo být úkolem regulátora vést jednání v jednotlivých sporech smluvních stran.
Up to now we have felt that we are well covered as a German supervisory authority, because we do not think that it can be the role of the regulator to conduct negotiations in individual cases between parties to a contract.
Slyšel jsem, že tato jednání pokračují a také – ale to je můj subjektivní názor – že jsou dojednávány skutečně konkrétní dohody a částky vyrovnání v dané věci.
I hear that these negotiations are continuing and I also hear – but that is my subjective impression – that indeed concrete settlements and settlement sums are being negotiated and discussed in the case.
Nemohu vám však říci, jaký bude výsledek“ .
I cannot tell you, however, what the outcome will be ".
Pokud jde o irské pojistníky, paní KNOWD (H2) řekla výboru: „jsme v soudním řízení se společností Equitable, ale naše věc je v současné době pozastavena“ .
As regards Irish policyholders, Ms KNOWD (H2) told the committee that " we are in litigation with Equitable but our case is stayed at the moment ".
Paní KNOWD neupřesnila, zda bylo řízení vedeno u soudu v Irsku nebo ve Spojeném království.
Ms KNOWD did not specify whether the case was brought before a court in Ireland or in the UK.
Výbor nezískal žádné informace o tom, zda další irští pojistníci podali žaloby na společnost Equitable Life.
No information has been made available to the committee as to whether any other Irish policyholders have brought court cases against Equitable Life.
Ve věci žalob na orgány dohledu uvádí studie ES-3
As far as claims against supervisory authorities are concerned, ES 3
Strany 108 a 109. , že pro ně neplatí nařízení (ES) č. 44/2001.
Pages 108 and 109. specifies that Regulation (EC) No 44/2001 does not apply.
Proto by se žaloba na náhradu škody proti orgánům Spojeného království řídila anglickým právem a musela by být podána u soudů Spojeného království: „Odráží to obecnou zásadu teritoriality, která platí ve věcech práva veřejného.
Therefore an action in damages against UK authorities would be subject to English law and would have to be brought before UK courts: " This reflects the general principle of territoriality which applies in matters of public law.