natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dával jsem lidem obraz toho, co jsme si mysleli, že je zdravá, dobře fungující společnost a fond, a vybízeli jsme lidi, aby investovali díky výkonům, kterých jsme za ta léta dosáhli".
It was giving people a view of what we thought was a sound, well-run company and fund and encouraging people to invest because of the performance we had achieved over the years."
4b) Tvrzení o nesprávném prodeji a uvádění v omyl v jiných členských státech
4b) Allegations of mis-selling and misrepresentation in other Member States
S uvedením dalších tvrzení o nesprávném prodeji mimo Spojené království pan SEYMOUR (H7), pojistník, který svou pojistku uzavřel v Belgii, sdělil, že „prodejci společnosti společnosti ELAS přistupovali k potenciálním zákazníkům v celém Společenství se slovy, že díky změnám v zákoně je možné investovat do penzijních pojistek společnosti ELAS.
Reporting further mis-selling allegations outside of the UK, Mr. SEYMOUR (H7), a policyholder who took out his policy in Belgium, related that "ELAS sales personnel approached potential customers throughout the Community stating that it was possible to invest in ELAS pension policies due to changes in the law.
Tvrdili, že tyto pojistky se nazývají „mezinárodní“ a že je spravuje odděleně pobočka mimo území Spojeného království…“.
It stated that these policies were called “international” policies and were separately administered by a branch office outside the UK ..."
Další dokument
Another document
Byly předloženy prodejní dokumenty, viz WE53. prokázal, že společnost ELAS tvrdila, že poskytuje něco z „vyrovnávacího fondu“ opírajícího se o tvorbu rezerv: „Společnost ELAS tvrdila, že svůj penzijní fond vede jako vyrovnávací fond tím, že má rezervy.
Sales documents were submitted, see WE53. proved that ELAS had been claiming to provide something of a "smoothing fund" based on the build up of reserves: " ELAS claimed it was running its pension fund as a smoothing fund by holding reserves.
Prémie se přiznávaly každý rok a byly označovány jako „garantované“.
The bonuses were declared annually and were specified as being 'guaranteed'.
Na prodejním místě společnost ujišťovala potenciální kupce, že „mezinárodní“ pojistky jsou oddělené od britského fondu s podílem na zisku.“ (H7)
At the point of sale the company had assured potential purchasers that the 'international' policies were separate from the UK with-profit fund."
Rovněž zdůraznili, že obsah jejich prodejních materiálů je přesný, že provozování jejich činností je zdravé, protože jejich investiční činnost reguluje „spolehlivý regulátor Spojeného království“ (slova zástupce společnosti ELAS)“.
They also stressed that the content of their sales material was accurate, that the conduct of their business (was) sound, because their investment activity was regulated by the 'reliable UK regulator' (words of the ELAS representatives)."
Řada dalších pojistníků z jiných zemí informovala o tvrzeních o nesprávném prodeji nebo zkreslování skutečností.
A number of other non-UK policyholders reported allegations of mis-selling or mis-representation of facts.
Pojistník pan McCARTHY (WE-FILE16) sdělil, že jeho rozhodnutí vstoupit do společnosti Equitable Life, bylo ovlivněno tvrzením této společnosti, že je členem „Programu irského ombudsmana pro pojišťovnictví“.
Policyholder Mr. McCARTHY (WE-FILE16) reported that his decision to join Equitable Life was influenced by the Equitable's claim that it was a member of the "Insurance Ombudsman of Ireland Scheme".
Pan BERRY (WE-FILE13), irský pojistník, se ptal, jak je možné, že „společnost Equitable za těchto okolností směla uzavírat nové obchody (v Irsku) až do dubna 2000.
Mr. BERRY (WE-FILE13), an Irish policyholder, asked how it was possible that " the Equitable, in its circumstances, could be allowed to write new business (in Ireland ) as late as April 2000.
Mohla tak činit pouze z důvodu hrubého zanedbání povinností ze strany regulačního orgánu".
It could only do so because of gross dereliction of duty on the part of the Regulating Authority."
Pojistník pan DUGGAN (WE-FILE14) tvrdil, že pojistku společnosti Equitable koupil jako pojistku „podléhají zákonům Irska“.
Policyholder Mr. DUGGAN (WE-FILE14) claimed the Equitable policy had been sold to him as being " subject to the laws of Ireland ".
Pojistník pan TROY (WE-FILE4) se domníval, že jeho pojistka mu byla v prosinci 1999 prodána nesprávně, protože „společnost měla velké potíže se svými závazky vůči penzijním fondům ve Spojeném království … a já jsem o tom nebyl uvědomen, ani do toho zasvěcen“.
Policyholder Mr. TROY (WE-FILE4) considered he was mis-sold his policy in December 1999 as " the company had major difficulties with its liabilities to pension funds in the UK ... and I was not made aware or privy to this."
Pojistník pan O'FARRELL (WE-FILE9) si stěžoval: „Nikdy jsem nebyl informován o potenciálním závazku garantovaných anuitních sazeb hrozivě se vznášejícím nad fondem a o možných důsledcích pro mé penzijní finanční prostředky, které tento závazek částečně financovaly.“
Policyholder Mr. O'FARRELL (WE-FILE9) complained that he " was never informed of the potential GAR liability looming over the fund and the possible consequences to my pensions funds having to partly finance that liability."
Zajímavé prohlášení v této souvislosti učinil pan Seamus POWER, bývalý obchodní zástupce společnosti EL v Irsku (WE-FILE2), který řekl, že se „o záležitosti garantovaných anuitních sazeb dozvěděl v Sunday Times koncem roku 1998.
An interesting statement in this context was made by Mr. Seamus POWER, a former EL sales representative in Ireland (WE-FILE2), who said that he had heard " about the GAR issue through the Sunday Times in late 1998.
V té době nás bylo asi 12 prodejců a nikdo z nás nikdy neslyšel o garantovaných platbách důchodového pojištění, protože v Irsku se nikdy neprodávaly.
By then there were about 12 sales people and none of us had ever heard about the guaranteed annuities, as they were never sold in Ireland .
Zeptali jsme se na situaci vedení a bylo nám řečeno, že to s námi nemá nic společného a že máme pokračovat v prodeji“.
We asked the management about the situation and were told it was nothing to do with us and to get on with the sales."
Když slyšel o nadcházejícím soudním případu v červenci 1999, bylo mu řečeno, že „to nemá nic společného s mezinárodní pobočkou, protože tyto pojistky se zde nikdy neprodávaly a naše fondy byly „odděleny“".
Hearing about the Court case coming up in July 1999, he was told " as not having anything to do with the International Branch as these policies were never sold here and our funds were 'ring-fenced'."
Po prohře u odvolacího soudu „nám bylo řečeno, abychom pokračovali v prodeji, jelikož jsme „odděleni“ a výsledkem nebudeme ovlivněni ani v nejhorším případě ...
After the lost appeal case " we were told to keep selling as we re 'ring-fenced' and would not be affected by the outcome even in the worst case ...
Pak byla zavedena penále, která mnoho pojistníků uzavřela v pozici, kdy se museli rozhodnout, zda přijmou desetiprocentní snížení hodnoty pojistky, nebo zda budou investovat dále.
Then the penalties were introduced and locked many policyholders into the position of either taking a 10% reduction in policy value or staying invested.
Zdá se, že vedení společnosti EL v roce 1998 vědělo, že společnost má výrazné problémy, a myslím si, že všechny pojistky prodané po tomto datu by měly být neplatné“.
It appears that the management of EL knew there were significant problems within the Society in 1998 and I think all policies sold after this date should be void."
V H4 paní O'DEA uvedla, že společnost Equitable Life provozovala svou irskou pobočku od roku 1991 do roku 2001 a novým obchodům se uzavřela v prosinci 2000 ve stejnou dobu jako hlavní sídlo ve Spojeném království.
In H4, Ms O'DEA stated that Equitable Life operated its Irish branch from 1991 to 2001 and closed to new business in December 2000 at the same time as the UK Head office.
V odpovědi na tvrzení irských pojistníků, kteří tvrdili, že je společnosti Equitable Life informovala nepravdivě (tj. že vstoupili – nebo vstoupí – do zvláštního „odděleného“ irského fondu, který není postižen závazky vznikajícími v rámci fondu ve Spojeném království), pan THOMSON, generální ředitel společnosti EL, (H8) uvedl, že „irské pojistky měly oddělenou řadu prémií a nominálně vyčleněná aktiva, díky čemuž mohla návratnost investic v činnosti společnosti v Irsku odrážet obecnou návratnost investic v Irsku.
Countering allegations put forward by Irish policyholders who claimed to have been falsely informed by Equitable Life (i.e. that they had bought - or would be buying - into a separate 'ring-fenced' Irish fund unaffected by liabilities arising within the UK fund) EL CEO Mr. THOMSON (H8) replied that "Irish policies had a separate bonus series and notionally earmarked assets, allowing investment returns in Irish business to reflect investment returns in Ireland.
Tak se například 16% snížení hodnoty pojistek, které se v roce 2001 uplatnilo ve Spojeném království, netýkalo irských pojistek“.
So, for example, the 16% policy value reductions which applied in the UK in 2001 did not apply to Irish policies."
Potvrdil však, že irské obchody byly součástí jediného fondu společnosti s podílem na zisku.
He confirmed however that the Irish business was nonetheless part of the Society’s single with-profits fund.
Dokument WE-CONF28 ale zdůraznil, že ačkoli je pravda, že irské pojistky nepostihlo 16% snížení hodnoty pojistek v červenci 2001, „pro vyrovnání této skutečnosti byly pro irské pojistníky zavedeny vyšší penále a nižší prémie".
But WE-CONF28 highlighted that, although it was correct that the Irish policies had not suffered the 16% policy value reduction in July 2001, " to compensate for this, higher penalties and lower bonuses were awarded to Irish policyholders."
Viz další podrobnosti v přílohách k WE-CONF28.
see further details in the annexes to WE-CONF28.
Dokument WE-CONF21 uvedl, že „v dokumentaci společnosti EL o produktu nebylo nic, co by říkalo, že irské investice jsou nějak odděleny od zbytku fondu s podílem na zisku“.
WE-CONF21 stated that "there existed nothing in EL's product literature which stated that Irish investments would somehow be kept separate from the rest of the with-profits funds."
Tento výrok podpořil irský regulátor IFSRA v dokumentu WE80, kde uvedl, že „nebyly předloženy žádné důkazy potvrzující tvrzení, že společnost EL prohlašovala, že existuje irský „oddělený“ fond“.
This statement was supported by ISFRA in WE80 claiming that " no evidence has been presented to support the allegations that EL were representing that an Irish 'ring-fenced' fund existed".
Tento výrok však nepotvrdil dokument WE-CONF28, který prokázal, že na tiskové konferenci společnosti EL 14. března 2000 v Dublinu „Terry Curtis, mezinárodní pojistný matematik společnosti Equitable Life Spojené království, …uvedl, že rozsudek odvolacího soudu nemá žádný vliv na irské pojistníky, kteří jsou od svých britských protějšků odděleni“.
This statement was however not supported by evidence in WE-CONF28, which proved that at an EL press conference in Dublin on 14 March 2000 " Terry Curtis, International Actuary of Equitable Life UK ... stated that the Court of Appeal ruling had no impact on Irish policyholders who are ring-fenced from their UK counterpoints."
Načasování uvedení na trh jasně naznačuje, že společnost byla odhodlaná vytáhnout z irského trhu maximální množství peněz…“
The timing of the launch indicates clearly that the Society was intent on extracting the maximum amount of money from the Irish market ..."
Oba výroky jasně naznačují, že společnost EL se veřejně odvolávala na oddělený irský fond a způsobila, že irští pojistníci mylně věřili, že vstupují – nebo vstoupili – do fondu společnosti EL, který byl oddělen od hlavního fondu ve Spojeném království.
Both statements clearly indicate that EL was publicly referring to a separate Irish fund, and making Irish policyholders falsely believe that they were - or had been - buying into an EL fund which was separate from the main UK fund.
S odvoláním na údajné „mezinárodní pojistky“ společnosti EL pan SEYMOUR (H7) rovněž uvedl, že když se koncem roku 1999 v tisku začalo objevovat mnoho článků o problémech ve společnosti Equitable Life, napsala společnost v lednu 2000 všem „mezinárodním“ pojistníkům, aby „je ujistila, že jejich pojistky jsou skutečně oddělené a nebudou dotčeny žádným rozhodnutím soudu o fondech společnosti ve Spojeném království.
Referring to EL's alleged 'International Policies' Mr. SEYMOUR (H7) also reported that when problems at Equitable Life were being widely reported in the press in late 1999, Equitable wrote to all 'international' policyholders in January 2000 " reassuring them that their policies were indeed separate and would be unaffected by any court ruling on the company’s UK funds.
Až po soudním případu společnost připustila, že to nebyla pravda.
It was only subsequent to the Court case that the company admitted that this was not true.
Dne 14. srpna 2000 napsala společnost ELAS, že v důsledku prohry u soudu budou prémie s podílem na zisku sníženy u „všech“ typů pojistníků a že společnost se nabízí k prodeji“.
On 14 August 2000 ELAS wrote to say that as a result of the loss of the Court case with profit bonuses would be reduced for 'all' types of policyholders and that the society was up for sale."
Kopie dopisu předložená výboru.
Copy of the letter submitted to the committee.
4c) Tvrzení o „čeření“ smluv pojistníků
4c) Allegations of 'churning' policyholders' contracts
V dokumentu WE72 pan BAIN uvedl, že v polovině 90. let společnost Equitable Life vymyslela strategii, jak se postavit prudkému pádu úrokových sazeb, který dramaticky zvýšil její závazky způsobené pojistkami s garantovanými anuitními sazbami v jejím účetnictví a ohrozil její minimální rezervy.
In WE72 Mr. BAIN claimed that in the mid-1990s Equitable Life had devised a strategy to counter the sharp fall in interest rates which had increased dramatically its liabilities due to the GAR-policies on its books and threatened its minimum reserves margins.
Společnost EL navrhla pojistníkům „penzijní plán nového stylu, který by umožnil odložení plateb důchodového pojištění až do věku 75 let, ale nabízel okamžitě 25% hotovost osvobozenou od daně a mezitím čerpání příjmu.
Thus, EL would have proposed to policyholders " a new-style pension plan which would enable deferring an annuity until age 75, but claiming the 25% tax-free cash immediately, and drawing down income in the meantime.
Lákadla „řízených penzí“ byla mocná:
The attractions of ‘managed pensions’ were powerful:
(1) mohly se prodávat na základě historky, že anuitní sazby možná opět vzrostou;
(1) they could be sold on the story that annuity rates might go up again
(2) vytvoří „nově sjednané pojištění“ z prodeje nového penzijního produktu;
(2) they would create ‘new business’ from selling a new pension product
(3) vytvoří hotovost z paušálu osvobozeného od daně a příjem, který se bude moci investovat do jiných produktů EL;
(3) they would generate cash from the tax-free lump sum, and the income, which could be invested in other EL products
(4) pojistníci s garantovanými anuitními sazbami své záruky ztratí, což způsobí potenciální výrazné snížení závazků“.
(4) policyholders with guaranteed annuity rates would lose their guarantees, offering potential significant reduction of liabilities."
Jelikož v roce 1995 zbývaly ve Spojeném království pouze dva roky do všeobecných voleb – v nichž se předpokládalo vítězství labouristů –, „oslovovali prodejci společnosti EL své bohaté klienty, kterým bylo přes 50 let nebo kteří se blížili k padesátce, a nabízeli jim „pojistnou smlouvu s čerpáním důchodu
As in 1995 the UK general election - with Labour favourite to win - was only 2 years away, " EL’s salesforce was approaching its affluent clients who were over 50, or as soon as they turned 50, suggesting 'income drawdown
„Pojistná smlouva s čerpáním důchodu“ je definována jako „nástroj, který umožní odložení koupě důchodového pojištění, pokud v době dosažení důchodového věku budou sazby nízké.
'income drawdown' is defined as a " facility which allows a delay in buying an annuity if rates should be low when retirement age is reached.
Povinností prodejce pojištění bylo ukázat, že klientovi nabídl nejvhodnější produkt v nabídce produktů pojistitele, „druhou technikou bylo zadržovat nebo falšovat relevantní informace o produktu – například jeho daňový status – nebo o možných alternativních produktech, které se v praxi vůbec nikdy neprodávaly.
As an insurance salesman’s obligation was to show that he had offered the client the most suitable product in the insurer’s product range, " the second technique was to withhold, or falsify, relevant information about the product – its tax status, for instance - or possible alternative products which in practice were never sold at all.
Pak, jakmile byl prodej této pojistky zajištěn, bylo navrženo, že paušál osvobozený od daně a obvykle i příjem by se teď měly investovat do dalších produktů společnosti EL.
Then, once the drawdown sale had been clinched, it was suggested that the tax-free lump sum, and usually the income too, should now be invested in other EL products.
Tak zázračně vznikl trojí obchod, trojí provize a trojí uzavření „nového obchodu“, často v podstatných výších pohybujících se až v šestimístných číslech – z toho, co vlastně byl starý obchod".
That miraculously created a triple sale, triple commission, and triple ‘new business’ sales, often of substantial sums well into six figures - from what was actually old business."
Příloha WE72 vyjmenovává řadu případových studií, které toto tvrzení podporují.
The appendix to WE72 lists a number of case studies supporting this claim.
Zpráva citovaná v dokumentu WE72
A report cited by WE72
Co dělal regulátor?
What was the regulator doing?
Kromě toho společnost EL investovala 95 % svých čerpaných peněz do svého fondu s podílem na zisku– zatímco hlavní rivalové Scottish Equitable (25 % do fondů s podílem na zisku) a Winterthur (velmi málo) veřejně prohlásili, že fondy s podílem na zisku nejsou pro většinu investorů vhodné.
Moreover, EL had invested 95% of its drawdown money in its with-profits fund – whereas chief rivals Scottish Equitable (25% in with-profits) and Winterthur (very little) both said publicly that with-profits was not suitable for most investors.
Proč společnost EL tak vybočovala?
Why was EL so out of line with the rest of the industry?
V květnu 2002 úřad FSA nakonec vyjádřil své znepokojení: zjistil, že pojistná smlouva s čerpáním důchodu by mohla prodejci přinést provizi ve výši 6 % v porovnání s 1,5% provizí u důchodového pojištění, a řekl, že zkoumá důkazy o zaujatosti při prodeji“.
At last in May 2002 the FSA announced its concerns: it had discovered that drawdown could earn salesmen commissions of 6% compared with 1.5% in annuities, and said it was reviewing evidence of bias in sales."
Pan BAIN došel k tomuto závěru: „Tisíce penzí s hodnotnými garantovanými anuitními sazbami bylo z účetnictví odepsáno a zákazníci obvykle ani nebyli informováni, že mají garantovanou sazbu, natož aby jim byl nabídnut informovaný výběr.
Mr. BAIN concluded: "Thousands of pensions carrying valuable guaranteed annuity rates were wiped off the books, with customers typically not even informed that they had a guaranteed rate, let alone being offered an informed choice.
Jak se společnosti EL podařilo vyjít dobře z tohoto zjevného porušování pravidel provozování činnosti, nemluvě o prvořadých zásadách integrity a píle?
How did EL get away with these flagrant breaches of conduct of business rules, not to mention the overriding principles of integrity and diligence?
Domnívám se, že za prvé si regulátoři Spojeného království nevšimli jasných varovných signálů o provozování činnosti touto společností nebo před ní neposkytli spotřebiteli žádnou ochranu z důvodu nekompetentnosti.
I believe the UK regulators firstly through incompetence failed to notice clear warning signals about this company’s conduct of business or give the consumer any protection from it.
Za druhé nepochopili, jak tato obchodní praxe umožnila společnosti EL zkreslit hodnotu jejího nového obchodu, mimo jiné v jejím kritickém finančním výkaznictví.
Secondly they failed to understand how these business practices enabled EL to misrepresent the value of its new business, among other things, in its critical financial reporting.
Nakonec se tajně dohodli s novým představenstvem společnosti Equitable Life na strategii minimalizovat finanční škody a poškození pověsti společnosti, odvětví a vlády.
Finally, they colluded with Equitable Life’s new board in a strategy to minimise financial and reputation damage to the company, the industry and the government.
To bylo ale možné provést pouze na úkor doložených zákonných práv pojistníků“.
But this could only be done at the expense of policyholders’ proven legal rights."
Podobné tvrzení přednesl pan JOSEPHS (WE69), který prohlásil, že „společnost Equitable se rozhodla, že bude zkreslovat krytí aktivy pro své novější „investiční“ pojistky, jako byly osobní důchody a pojišťovací obligace.
A similar allegation was made by Mr. JOSEPHS (WE69) claiming that " Equitable decided to misrepresent the asset backing for its newer ‘investment’ policies such as Personal Pensions and Insurance Bonds.
Pro udržení zdánlivé spravedlnosti dostaly tyto pojistky stejnou celkovou návratnost, ale s podstatně zvýšeným poměrem konečné prémie pro pokrytí snížené garantované složky.
To sustain apparent fairness, such policies received the same total return, but with a substantially increased proportion of final bonus to cover the reduced guaranteed element.
Zdánlivá spravedlnost byla fata morganou, protože celou konečnou prémii bylo podle smlouvy možné kdykoli zrušit, takže cena za vyšší „efektivnost“ pro společnost byla podstatně vyšším rizikem pro pojistníka.
The apparent fairness was a mirage because the whole of final bonus was contractually removable at any time, so that the price of increased ‘efficiency’ for the Society was substantially increased risk for the policyholder.
Tato rizika byla před zákazníky, kteří byli takovou úmyslnou restrukturalizací pojistky dotčeni, záměrně zatajována.
These risks were deliberately concealed from the customers affected by such deliberate policy restructuring . "
4d) Tvrzení o selhání komunikace mezi regulátory Spojeného království
4d) Claims of communication failure between UK regulators
Pan NASSIM (WE7) tvrdil, že „ obezřetnostní regulátoři nekomunikovali efektivně s regulátory odpovědnými za regulaci provozování činnosti pojišťoven, zejména v souvislosti se zveřejněným pojistně-matematickým a pojistným paradigmatem společnosti ELAS, nebo neinformovali regulátory provozování činnosti, že primárním údajem pro potenciální zákazníky je spíše realistická situace než solventnost“.
Mr. NASSIM (WE7) claimed that " the prudential regulators failed to communicate effectively with those responsible for the regulation of the conduct of business by insurance companies, particularly in relation to ELAS’ published actuarial and insurance business paradigm, or to advise the Conduct of Business Regulators that the realistic position rather than the solvency position was the primary reference for potential customers".
Dokonce i poté oběma stranám nějakou dobu trvalo, … než se naučily, jak pracovat společně“.
Even then, it would take some time for each side to ... learn how to work together."
V souvislosti s touto záležitostí pan STRACHAN (H4), zástupce úřadu FSA, vysvětlil, že „existují zhruba tři skupiny okolností, za nichž by měla komunikace mezi regulátory oficiálně probíhat.
On this issue, the FSA representative Mr. STRACHAN (H4) explained that " there are broadly three sets of circumstances in which communications between regulators should formally take place.
Je to tehdy, když se společnost, která má pobočky v jiných členských státech, stane nesolventní, když společnost, která má pobočky, z nějaké příčiny ztratí povolení a když nastanou změny v okolnostech, jako je uzavření pobočky.
Those are when a company that has branched into other Member States becomes insolvent; when a company that has branched is de-authorised for any reason and when there are changes in circumstances, such as the closure of the branch.