natgillin/translations-raw huggingface dataset:
B. vzhledem k tomu, že tuto arabskou identitu nacházíme často v různých prostředích, jak politických (monarchie, arabské republiky, či dokonce uvnitř Státu Izrael a v Palestinské samosprávě), tak náboženských (sunitští muslimové – včetně wahábitů –, alávité, drúzové a šíité, křesťané různých vyznání) a sociologických (velká města, venkovské oblasti, hory, kočovné národy), ale obsahuje společné parametry přesahující úroveň jednotlivých států,
B. whereas this Arab identity, while it manifests itself in varying forms in different real-life situations, be they political (in monarchies, Arab republics, or within the State of Israel and the Palestinian Authority), religious (among Sunni – including Wahhabi – , Alawite, Druze and Shiite Muslims, and Christians of various denominations) or social (in large cities, rural or mountainous areas, and among nomadic peoples), nevertheless displays a number of common, trans-national parameters,
C. vzhledem k tomu, že evropské pojetí arabského světa se obecně omezuje na přístupy založené na bilaterálních vztazích s jednotlivými státy či částmi tohoto regionu a že by bylo vhodné dát globální strategii EU vůči arabskému světu novou dynamiku a založit ji nejen na stávajících regionálních strukturách (Liga arabských států, Rada pro spolupráci v oblasti Perského zálivu, Unie arabského Maghrebu) a stávajících nástrojích a strukturách (Euromed, program MEDA, dohody o přidružení, Evropská politika sousedství), ale i na posílení podpory nestátních subjektů v regionu,
C. whereas the European view of the Arab world is generally confined to an approach based on relations at bilateral or sub-regional level between states, and whereas the EU’s overall strategy towards the Arab world should be revitalised not only by using existing regional organisations (Arab League, Gulf Cooperation Council, Arab Maghreb Union), and existing tools and structures (Euromed, Meda Programme, association agreements, European Neighbourhood Policy), but also by strengthening support for non-state actors in the region,
D. vzhledem k tomu, že strategie vůči arabskému světu, jak ji představil v roce 2003 vysoký zástupce EU, byla v obecné rovině výsledkem rizik a hrozeb, které se vynořily po teroristických atentátech dne 11. září 2001,
D. whereas the strategy for the Arab world presented in 2003 by the High Representative of the EU was very largely the result of the risks and threats which emerged following the terrorist attacks of 11 September 2001,
E. vzhledem k tomu, že má-li být překlenuta propast mezi oběma břehy Středozemního moře, potřebuje Evropa lepší a hlubší znalost pro mnohotvárné arabské společnosti a její kulturní rozmanitosti, potřebuje zlepšit integrační politiky v členských státech EU a překonat stereotypy a předsudky,
E. whereas a better and deeper understanding in Europe of the multi-faceted society and cultural diversities in the Arab world is currently necessary so as to bridge the gap between the two shores of the Mediterranean, improve integration policies in the EU Member States and overcome stereotypes and prejudices,
F. vhledem k tomu, že otřesy vyvolané koncem studené války a bipolárního systému povzbudily současně emancipační snahy arabských společností i ambice některých arabských vlád a ekonomických a společenských sil aktivně se zapojit do procesů globalizace a multipolarizace,
F. whereas the upheavals caused by the end of the Cold War and of the bi-polar world order not only encouraged aspirations towards emancipation within Arab societies but also spurred on some Arab governments and economic and social forces to take an active part in globalisation and in the multi-polar order,
G. vzhledem k tomu, že občanská společnost a živé síly, které byly v arabském světě dlouho umlčovány, o sobě dávají stále více vědět a žádají, aby jim bylo popřáno sluchu, a požadují stále více odpovědnosti i rostoucí politickou úlohu,
G. whereas civil society and other stakeholders, long muzzled in the Arab world, are making their presence increasingly felt and are demanding more attention, greater responsibilities and a growing political role,
H. vzhledem k tomu, že se k těmto otázkám vyjadřuje řada intelektuálů, zejména Samit Kassir v „Úvahách o neštěstí arabského světa“ nebo Guy Sorman v „Dětech z Rifaa“,
H. whereas a number of intellectuals, notably Samir Kassir in “Considérations sur le malheur du monde arabe” and Guy Sorman in “Les enfants de Rifaa” have expressed their views on these matters,
I. vzhledem k tomu, že dřívější zkušenosti s „arabskou renesancí“, chápanou jako reformní snaha, obecně skončily neúspěchem a že státní nacionalismus představoval významnou překážku jakýmkoli projektům snažícím se o vytvoření arabské jednoty,
I. whereas earlier experiments with an “Arab renaissance”, understood as attempts at reform, generally ended in failure, and whereas state nationalism has been a considerable hindrance to any project seeking to create Arab unity,
J. vzhledem k tomu, že závěrečná deklarace přijatá na summitu Rady Ligy arabských států, která zasedala v Tunisu ve dnech 23. a 24. května 2004, opět potvrzuje zejména závazek reformovat a modernizovat své členské státy prostřednictvím upevňování demokracie a politické účasti,
J. whereas the Final Declaration adopted by the Summit of the Arab League Council held in Tunis on 23 and 24 May 2004 reiterates amongst other things a commitment to reform and modernise its Member States through democratic consolidation and political participation,
K. vzhledem k tomu, že je v obecném zájmu arabských zemí a jejich evropských partnerů, aby byly zahájeny politické, ekonomické a sociální reformy s cílem dát novou dynamiku spolupráci, stabilitě a demokratizaci a zvýšit životní úroveň a omezit sociální rozdíly v celé této oblasti,
K. whereas it is in the common interest of the Arab countries and their European partners that political, economic and social reforms should be initiated with a view to revitalising cooperation, stability and democratisation, and to raising living standards and reducing social disparities, in the region as a whole,
L. vzhledem k tomu, že k větší stabilitě těchto zemí lze přispět pouze prohloubením hospodářské a politické liberalizace a pokrokem v respektování lidských práv, sociálních práv a ve vzdělávací oblasti, a že naproti tomu odpor vůči změnám není zárukou skutečné stability,
L. whereas advances in political and economic liberalisation and progress on human rights and in the social and educational fields are the only way to contribute to greater stability in those countries, and whereas, by contrast, resistance to change is not a guarantee of real stability,
M. vzhledem k tomu, že příspěvky Organizace spojených národů, a zejména pracovní skupiny na vysoké úrovni pro Alianci civilizací a PNUD, v průběhu posledních let, uskutečňované co nejblíže různým složkám arabských společností, je pouze třeba převést do konkrétních reálných politik,
M. whereas the contributions made over the past few years by the UN, and in particular by the High-Level Group of the Alliance of Civilisations and by the UNDP, deriving from a close involvement with the different strands of Arab society, need to be translated into real concrete policies,
N. vzhledem k tomu, že vztahy Evropy s orgány dotčených zemí se příliš dlouho zakládaly výhradně na snaze o dosažení stability a strategického partnerství, aniž by se bral ohled na respektování všeobecných lidských práv ze strany těchto orgánů, čímž byly podkopány snahy jednotlivých subjektů občanské společnosti reformovat tyto různé společnosti zevnitř,
N. whereas Europe’s relations with the authorities of the countries concerned have for too long been based exclusively on the pursuit of stability and strategic partnership, without taking into account respect by the authorities for universal human rights, thus undermining efforts by civil society actors to reform the various societies from within,
O. vzhledem k tomu, že je třeba vytvořit rámec, v němž by se mohl odehrávat svobodný a otevřený dialog mezi všemi složkami arabské společnosti způsobem, který by zahájil skutečný proces reforem zevnitř,
O. whereas it is important to create a framework within which the dialogue between all the various components of the Arab societies can take place freely and openly, in such a way as to bring about, from inside, a genuine reform process,
P. vzhledem k tomu, že Arabská charta lidských práv, přijatá v roce 1994, je výrazem snah zaručit respektování lidských práv v arabském světě; přitom však Evropský parlament lituje, že některá z jejích ustanovení jsou formulována takovým způsobem, že umožňují různý výklad,
P. whereas the Arab Charter on Human Rights adopted in 1994 is an expression of the aspiration to guarantee respect for human rights in the Arab world; regretting, however, that some of its provisions are worded in such a way as to allow differing interpretations,
Q. vzhledem k tomu, že arabské hnutí v pojetí svých zakladatelů představovalo projekt, mezi jehož cíle patřila i sekularizace společnosti; že stávající cesta politického islámu patrně nenabízí odpovídající odpovědi na problémy politické reformy; obávaje se, že zablokování politických reforem přiživuje radikální islamismus a jeho proklamovanou nenávist vůči Židům; připomínaje, že zmírnění politického islamismu závisí na pevném institucionálním rámci, v němž se tyto síly rozvíjejí, i na možnostech, jak tento rámec umožňuje ovlivňovat tvorbu politik,
Q. whereas the Arab movement, as conceived by its founding fathers, is a project which has included the secularisation of societies among its objectives; whereas the current paths of political Islam do not always appear to be providing appropriate answers to the problems of political reform; concerned that the deadlocks in political reform are fuelling radical Islamism and its rhetoric of hatred towards Jews; and whereas the moderation of Islamism depends on both the stability of the institutional framework in which they evolve and the opportunities which the latter offers to influence policy making,
4. zdůrazňuje, že slabost reformního procesu v arabském světě je rovněž způsobena problémy a spory mezi některými arabskými zeměmi; zastává přesvědčení, že Evropská unie by měla vyvinout veškeré snahy k usnadnění politické a hospodářské integrace těchto zemí; upozorňuje, že má-li mít Evropská unie skutečný vliv, nesmí dávat najevo žádný pocit nadřazenosti ani vytvářet dojem, že udílí lekce, ale měla by z evropsko-arabského dialogu učinit skutečný dialog mezi rovnoprávnými partnery;
Stresses that the weakness of the reform process in the Arab world is also due to the difficulties and the controversies between some of the Arab countries; takes the view that the EU should make every effort to facilitate the political and economic integration of the Arab countries; notes that, in order to be really influential, the EU should not demonstrate any feeling of superiority or the impression of giving lessons, but should rather make the Euro-Arab dialogue a true dialogue between equals;
7. vítá existenci fór pro dialog mezi Evropskou unií a arabským světem a řadu projektů a iniciativ spolupráce vytvořených prostřednictvím barcelonského procesu, strategické partnerství pro Středomoří a Blízký východ a spolupráci s Radou pro spolupráci v oblasti Perského zálivu (CCASG);
Welcomes the existence of forums for dialogue between the European Union and the Arab world and the numerous cooperation projects and initiatives set up via the Barcelona Process, the Strategic Partnership for the Mediterranean and the Middle East and cooperation with the Cooperation Council for the Arab States of the Gulf (CCASG);
11. je přesvědčen, že při hledání nových partnerů v arabském světě by neměly být brány v potaz osoby, organizace a státy, které schvalují teroristické aktivity a popírají právo státu Izrael na existenci;
Believes that efforts to open fresh negotiations with the Arab world should not include persons, organisations and states which condone terrorist activities and deny the State of Israel’s legal right to exist;
13. chápe, že jedno ze slabých míst typických pro evropsko-arabský dialog spočívá v tom, že arabští političtí partneři mají někdy i ve vlastní zemi nedostatečnou legitimitu, zejména kvůli jejich slabému působení v oblasti demokratické, hospodářské a sociální;
Understands that one of the inherent weaknesses in the Euro-Arab dialogue derives from the lack of legitimacy which sometimes characterises the Arab political interlocutors within their own countries, particularly as a result of their poor democratic, economic and social performance;
15. rozhodně proto podporuje potřebu Evropské unie zapojit se do širokého kulturního dialogu s cílem podpořit své arabské partnery, aby přijali základní hodnoty Unie (právní stát, lidská práva, demokracii atd.) při zohlednění rozdílného kulturního a politického vnímání;
Resolutely endorses, therefore, the need for the European Union to engage in a wide-ranging cultural dialogue to encourage its Arab interlocutors to embrace the Union’s fundamental values (the rule of law, human rights, democracy, etc) while taking differing cultural and political perceptions into account;
24. vyzývá proto Komisi, aby poskytla odpovídající podporu všem aktérům reformních hnutí v arabském světě, jež by zahrnovala státní subjekty i subjekty občanské společnosti a podporovala vytváření společných arabských institucí, zejména parlamentních institucí; vyzývá Komisi, aby rovněž vytvořila pravidelné formální mechanismy pro konzultace a sledování s Ligou arabských států na nejvyšší úrovni a podle subsidiarity ve všech oblastech společného zájmu; vyzývá proto k pořádání pravidelných summitů mezi Evropskou unii a Ligou arabských států s cílem vytváření společných programů a pracovních oblastí;
Calls on the Commission therefore to give appropriate support to all the actors of the reform movement in the Arab world, to involve state actors and civil society actors, and to give its support to the creation of common Arab institutions, particularly parliamentary institutions; calls on the Commission also to devise a regular formal mechanism for consultation and monitoring, with the League of Arab States, at the highest level and, by subsidiarity, in all areas of common interest; calls for the European Union and the League of Arab States to hold regular summits with a view to developing common agendas and areas of work;
26. vyzývá Komisi, Radu a členské státy, aby povzbuzovaly výměny studentů, učitelů, akademických a výzkumných pracovníků mezi EU a arabskými zeměmi a usnadnily tyto výměny upravením vízových režimů a jejich větší pružností;
Calls on the Commission, the Council and the Member States to encourage exchanges of students, teachers, academics and researchers between the EU and Arab countries and to facilitate those exchanges through an adapted and more flexible visa regime;
30. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, Lize arabských států, Radě pro spolupráci v oblasti Perského zálivu a vládám a parlamentům arabských zemí.
Instructs its President to forward this resolution to the Council and Commission, the Arab League, the Gulf Cooperation Council and the governments and parliaments of the Arab countries.
Arabský svět tváří v tvář reformám a úloha Evropské unie: povzbuzovat, zavazovat, doprovázet
While the Arab world confronts reforms, the role of the European Union is to encourage, engage and assist
Libanonský intelektuál a politický novinář Samir Kassir zveřejnil před svým zavražděním v červnu 2005 stimulující, provokující a nesmlouvavé dílo nazvané „Úvahy o arabském neštěstí“.
Shortly before he was murdered in June 2005, the Lebanese intellectual and political journalist Samir Kassir published a short work which was stimulating, incisive and made no concessions, entitled “Considérations sur le malheur arabe” [Thoughts on the Arab malaise
Arabské neštěstí skutečně existuje.
Translator’s note: The book has been translated under the title “Being Arab”. ].
Dopadá na každou z členských zemí tohoto širokého společenství, postihuje rovněž jeho vnitřní organizaci a vztahy, jež je schopno mít s vnějším světem, zejména s Evropskou unií, svým nejvýznamnějším a nejbližším partnerem a sousedem.
Clearly there is an Arab malaise: it affects each of the countries in that vast community, it also affects the internal organisation of that community and its potential relations with the outside world, particularly with the European Union, its most important and closest partner and neighbour.
Nejprve je třeba zmapovat současný stav a analyzovat situaci, v níž se dnes arabský svět nachází vzhledem k mezinárodnímu společenství a Evropské unii.
Our first task is to take stock of the current situation of the Arab world in relation to the international community and the European Union.
Dále se nabízí otázka, jak se dozvědět, zda opravdu existuje arabské společenství, a jak případně lépe načrtnout jeho obrysy a jeho fungování.
Next we will consider whether there is really such a thing as an Arab community, and if so how best to define it and how it works.
Pouze poté bude vhodné hovořit o případné podpůrné evropské strategii vůči arabskému světu a jeho společnostem.
Only then can we start to consider a possible European support strategy for the Arab world and Arab societies.
Arabský svět a jeho vztahy k mezinárodnímu společenství a Evropské unii
The Arab world in relation to the international community and the European Union
Existuje jistá dvojznačnost ve způsobu, jakým Arabové hovoří sami o sobě a o svém společenství.
There is a degree of ambiguity in the way in which Arabs speak of themselves and of their community.
Často nacházíme odkazy na arabskou jednotu, ale až do nové doby zůstávají arabské státy, každý sám za sebe, v oblasti diplomacie a své vnější činnosti pouze svými vlastními pány.
Verbal references to Arab unity are frequent, but for the present each of the Arab states remain in sole charge of its own diplomacy and external actions.
Pro některé je totiž odkaz na arabskou jednotu především kulturním projektem.
For some of them the reference to Arab unity mainly expresses a cultural aspiration.
Nezanedbatelná je nicméně mezinárodní přítomnost a vliv arabského světa.
Nevertheless the Arab world does have a considerable international presence and influence.
Je jasné, že nyní existuje arabské veřejné mínění, hojně živené společnými sdělovacími prostředky.
It is clear that there is now such a thing as Arab public opinion, largely formed by shared mass media.
A právě na základě této skutečnosti je třeba si položit otázku, jak Evropská unie hodnotí arabský svět.
It is in the light of this situation that we must place the issue of how the Arab world is perceived by the European Union.
Ligu arabských států založilo v roce 1945 šest států, k nimž se po třech měsících připojil Jemen.
The League of Arab States was founded in 1945 by six states, which were joined by Yemen three months later.
Dnes jich je 22, včetně Palestinské samosprávy.
Now there are 22, including the Palestinian Authority.
Jde o nejstarší z regionálních organizaci po vytvoření Organizace spojených národů.
It is the oldest of the regional organisations set up after the creation of the UN.
Jednou ročně se v jejím rámci scházejí hlavy arabských států a dvakrát ročně její Rada ministrů.
Meetings of the heads of the Arab states are held annually, and a Council of Ministers meets twice a year.
Rozhodnutí jsou přijímána jednomyslně.
Decisions are taken by unanimity.
Vedle Rady hlav států získaly na významu Rada pro obranu a Hospodářská rada.
In addition to the Council of Heads of State, the Defence Council and the Economic Council have taken on an important role.
Fungování Ligy a její stále výbory řídí generální tajemník, volený na dobu pěti let s obnovitelným mandátem, který rovněž zajišťuje vlivnou diplomatickou činnost.
The Secretary-General, elected for a renewable 5-year term, manages the functioning of the League and its standing committees, and his diplomacy is exercised in terms of influence.
Liga arabských států je mezinárodně uznávaná.
The League of Arab States is internationally recognised.
Přestože je Liga někdy vnímána jako pozůstatek studené války, je třeba nicméně uvést, že se jejím současným vedoucím představitelům podařilo změnit její obraz, který získal na důvěryhodnosti či dokonce na legitimitě, pokud jde o zásadní otázky, které zaměstnávají a znepokojují arabský svět, mezi něž patří v první řadě konflikty a nestabilita na Blízkém východě.
Though it is sometimes seen as a relic of the Cold War, in fact its current leaders have succeeded in modifying the League’s image, thus boosting its credibility and indeed its legitimacy on the major questions which concern and preoccupy the Arab world, chief among which are the conflicts and instability in the Middle East.
Jinak jsou velkými okamžiky společného života arabského světa konference hlav států.
The other high points in the common life of the Arab world are the conferences of Heads of State.
Liga je pořádá, ale nerozhoduje o jejich průběhu.
The League organises these meetings, but does not inspire their content.
Na konferencích se často projeví velmi podstatné rozpory uvnitř této komunity.
The conferences often reveal the very deep rifts within this community.
Z nejdůležitějších konferencí je možno připomenout konferenci v roce 1964, na níž byla vytvořena Organizace pro osvobození Palestiny, dále v roce 1976, na níž se OOP stala plnoprávnou součástí Ligy, či v roce 1978, na níž se rozhodlo o vyloučení Egypta v důsledku Dohody z Camp Davidu a přenesení káhirského sídla.
The most important of these conferences were that of 1964 which created the Palestine Liberation Organisation, that of 1974 which made the PLO a full member of the League, and that of 1978 which decided to expel Egypt following the Camp David agreements and move the seat of the League from Cairo.
V roce 1982 ve Fezu v Maroku proběhla první arabská vrcholná schůzka, která se zabývala problémem izraelsko–palestinského konfliktu z politického hlediska a s perspektivou dospět v příhodný okamžik k zahájení jednání.
In 1982, in Fez (Morocco) the first Arab summit was held to consider the Israel-Palestine problem from a political point of view with the possibility of opening negotiations at some time in the future.
V roce 1990 byl Egypt znovu přijat za člena a sídlo se vrátilo do Káhiry.
In 1990, Egypt was reinstated and the seat of the League returned to Cairo.
V lednu 2004 se v Sanaa konala první arabská vrcholná schůzka věnovaná demokracii a lidským právům.
In Sana’a in January 2004 the first Arab summit was held devoted to democracy and human rights.
Rovněž v roce 2004, v březnu, zveřejnil generální tajemník Ligy z vlastního podnětu dokument s názvem „Příčiny arabské reformy, vize a její provádění“.
Again in 2004, in March, the Secretary-General of the League took the initiative of publishing a document entitled "Arab reform: its cause, visions and implementation".
Je třeba uvést, že úmluva o kolektivní obraně zařazená do pravidel Ligy nebyla nikdy použita, ani za suezské krize, ani během izraelsko-arabských válek.
It should be noted that the collective defence pact, included in the rules of the League, has never been applied, either during the Suez crisis or during any of the Arab-Israeli wars.
Naproti tomu by neměla být zanedbávána ani existence Arabské charty lidských práv přijaté v roce 1994, jejíž důležitá novelizace v roce 2003 byla významnou událostí přinášející skutečnou podporu demokratickým silám v různých zemích.
On the other hand the existence of an Arab Charter of Human Rights, adopted in 1994, and subjected to a major update in 2003, should not be forgotten: this was an important event and gave real support to democratic forces in the different Arab countries.
Konečně, pokud se arabské země snaží hlasovat jednotně v OSN, stále jsou ještě od tohoto cíle velmi vzdálené.
Finally, while the Arab countries seek to converge in their voting in the UN, they by no means always succeed in doing so.
Není naproti tomu překvapující, že nejsou nikdy používány výrazy jako „arabský národ“ nebo arabská jednota.
On the other hand, it is not surprising that expressions such as “the Arab nation” or “Arab unity” are never used.