natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Y. vzhledem k přínosu, který spočívá v tom, že ženy zaměřily pozornost veřejnosti na specifické potřeby žen, jako je sladění soukromého a rodinného života a vliv rozdílu v odměňování na politické procesy ve všech společenských odvětvích (od zdravotnictví k dopravě), a na specifické potřeby a tužby žen a společnosti obecně, zejména v oblastech konfliktů, tak, aby nedílnou součást budoucí politiky tvořilo hledisko rovnosti pohlaví a aby tato politika jako celek lépe sloužila demokracii,
Y. considering the contribution made by women in shedding light on the particular needs of women (such as the reconciliation of professional and private lives, the influence of the gender pay gap on policy-making across all sectors of society, the needs and aspirations of women in areas of conflict) so that future policy integrates a gender perspective and better serves democracy as a whole,
Z. zdůrazňuje, že uznání žen za jejich kladný přínos mezinárodní politice ze strany jejich protějšků je zásadní pro přispění k vyrovnanějšímu zastoupení mužů a žen v politické kultuře, a připomínaje skutečnost, že pouze 12 z 92 nositelů Nobelovy ceny za mír byly ženy,
Z. stressing that women's recognition by their peers for their positive contribution to international politics is essential in contributing to a more gender-balanced political culture and noting that only 12 of the 92 Nobel Peace Prize Laureates have been women,
Usnesení Evropského parlamentu o ženách v rozhodovacím procesu (Úř. věst.
Recalls that it has already been recognised at European level
C 346, 4.12.2000, s.82). bylo již uznáno, že vyrovnaný podíl obou pohlaví v rozhodovacím procesu je podmínkou nezbytnou pro demokracii;
European Parliament resolution on women in decision-making (OJ C 346, 4.12.2000, p.82). that balanced participation by both sexes in decision-making is an essential condition for democracy;
6. upozorňuje na skutečnost, že slabé zastoupení žen v místech, kde se přijímají rozhodnutí a spravují věci veřejné, je spojeno s obtížemi vyplývajícími ze sladění soukromého a profesního života, nerovnoměrným rozdělením úkolů v rodině, jakož i s diskriminací v zaměstnání a v odborné přípravě;
Draws attention to the fact that the low level of participation by women in centres of decision-making and governance is often linked to problems with combining work and family life, to the unequal distribution of family responsibilities and to discrimination at work and in occupational training;
11. lituje skutečnosti, že pouze velmi malý počet žen v současné době zastává funkci zvláštních a osobních zástupců a vyslanců a osobních a zvláštních poradců generálního tajemníka OSN a jiné vysoké pozice v OSN obecně;
Regrets the under-employment of women as Special and Personal Representatives and Envoys, and Personal and Special Advisers of the United Nations Secretary-General and in other high-level positions in the United Nations as a whole;
13. vybízí generálního tajemníka OSN, aby jmenoval více žen do funkce zvláštního zástupce generálního tajemníka, zástupce nebo zvláštního vyslance a osobního a zvláštního poradce; žádá generálního tajemníka OSN, aby od členských států OSN požadoval při obsazování takových vysokých pozic předložení seznamu jmen kandidátek i kandidátů;
Encourages the UN Secretary-General to appoint more women to the positions of Special Representative of the Secretary-General, Representative or Special Envoy, Personal and Special Advisers; calls upon the UN Secretary-General to request from UN Member States that names of female candidates, alongside names of male candidates, be submitted when considering filling in such high-level positions;
16. žádá vysokého představitele EU pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku, Komisi a všechny členské státy, aby přijímaly do civilní armády a k policii více žen a učinily rovnost žen a mužů ústředním bodem všech misí EBOP;
Calls upon the EU's High Representative for the Common Foreign and Security Policy, the Commission and all the Member States to recruit more women as civilian military and police officer, as well as to appoint a gender focal point in all ESDP missions;
18. vítá větší počet žen-komisařek v Komisi předsedy Barrosa, lituje však, že není ještě dosaženo plné rovnosti žen a mužů na úrovni Komise tak, aby šla příkladem Evropě i celému světu;
Welcomes the higher number of women commissioners under Commission President Barroso but deplores that full parity is not yet attained at Commissioner level to set an example in Europe and worldwide;
23. žádá Komisi, aby využila vnější vztahy EU a jejich rozvoj a politické nástroje pro spolupráci jako vodítko pro podporu žen v politice, a zejména pro podporu účasti žen jako voliček a politických kandidátek, začleňování problematiky rovnosti žen a mužů do programů politických skupin ve volebních kampaních, a aby zároveň jednala s dalšími regionálními organizacemi zejména o problematice budování kapacit;
Calls on the Commission to use the EU external relations and development and cooperation policy instruments as vectors for the promotion of women in politics, in particular (deletion) the participation of women as voters and political candidates, the inclusion of gender issues on political parties' programmes during election campaigns, as well as while dealing with other regional organisations, in particular with respect to capacity-building;
26. žádá členské státy a Komisi, aby – bude-li to vhodné – podporovaly vzdělávací programy, které zvýší informovanost občanů, zejména pak mladých lidí, o problematice rovných práv žen plně se podílet na politickém životě od raného věku;
Calls on the Member States and the Commission whereas appropriate to promote educational programmes that sensitise citizens, with particular attention to young people, to the equal rights of women to participate fully in political life from an early age;
30. vybízí budoucí Institut pro rovnost žen a mužů, aby spolupracoval s výzkumnými institucemi na dalším studiu překážek, které brání ženám v přístupu k vrcholným veřejným funkcím a k politickému životu, včetně výzkumu stereotypů o ženách v politice;
Encourages the future European Institute for Gender Equality to collaborate with research institutions to further study the barriers to women’s access to high-level public appointments and political life including through research on stereotypes of women in politics;
33. důrazně vyzývá OSN, aby deset let po Čtvrté světové konferenci o ženách, která se konala roku 1995 v Pekingu, svolala novou Světovou konferenci o ženách a tím zajistila vznik odpovídajícího světového fóra, které by se zabývalo právy žen a udrželo hybnou sílu;
Strongly encourages the UN to call for a new World Conference on Women, ensuring the creation of an appropriate worldwide forum to address women's rights and maintain momentum, ten years after the Fourth World Conference on Women that took place in Beijing in 1995;
38. žádá vlády států EU, aby učinily přítrž negativním sociálním postojům vůči schopnostem žen podílet se rovným způsobem na politickém procesu na národní a mezinárodní úrovni, ať již úpravou právních předpisů, nebo kampaní za zvýšení počtu v zastoupení žen v politice, a aby podporovaly cíl rovnoměrného zastoupení žen a mužů na všech místech veřejného sektoru;
Calls on the governments of the EU to counter negative societal attitudes about women’s capacity to participate equally in the political process at national and international levels be it by introducing legislative change of by campaigning in favour of an increase in women representation in politics as well as to promote the goal of gender balance in all public positions;
40. žádá členské státy, aby zavedly opatření, jejichž cílem bude podle lisabonské strategie a v souladu se závěry zasedání Evropské rady v Barceloně sladění společenského, rodinného a profesního života, a vytvořily tak vhodné prostředí pro plnou účast žen v politice;
Calls on the Member States to put in place measures aiming at the reconciliation of social, family and professional life in line with the conclusions of the Barcelona European Council and the Lisbon Strategy thereby creating an enabling environment for women’s full participation in politics;
42. vyzývá členské státy, aby zvážily přijetí legislativních a/nebo správních opatření směřujících k povzbuzení a podpoře zaměstnavatelů v tom, aby přiznali těm, kdo se účastní politických a veřejných rozhodovacích procesů, právo na pracovní volno bez toho, že by byli penalizováni;
Calls on the Member States to consider taking legislative and/or administrative measures aiming at encouraging and supporting employers to allow those participating in political and public decision making to have the right to take time off from their employment without being penalised;
46. vybízí politické strany v celé Evropě, aby odstranily všechny překážky bránící přímo či nepřímo účasti žen a zajistily tak právo žen na plnou účast na všech úrovních rozhodovacích procesů ve všech vnitřních politických strukturách a postupech jmenování a ve vedoucích funkcích politických stran na stejné úrovni jako muži;
Encourages political parties across Europe to remove all barriers that, directly or indirectly, discriminate against the participation of women, in order to ensure that women have the right to participate fully at all levels of decision-making in all internal policy-making structures and nominating processes and in the leadership of political parties on equal terms with men;
50. vybízí externí delegace Parlamentu, aby zvyšovaly povědomí o problematice zastoupení žen v politice;
Encourages external delegations of the Parliament to raise awareness of the issue of female representation in politics;
53. vybízí k podpoře účasti mladých žen v organizacích občanské společnosti, aby tyto ženy získaly zkušenosti, dovednosti a schopnosti, které jsou přenositelné do oblasti politického angažmá;
Encourages the promotion of young women in civil society organizations to enable them to acquire experience, skills and capacities that are transferable to the field of political participation;
56. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a dalším orgánům a institucím EU, vládám a parlamentům členských států, EU a OSN, a generálnímu tajemníkovi OSN.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the other EU institutions and bodies, and the governments and parliaments of the Member States, the EU and the UN, as well as to the Secretary-General of the United Nations.
Ještě dnes je zajímavé sledovat používání slov v hromadných sdělovacích prostředcích: při zvolení/jmenování politika do vrcholné funkce se systematicky používá, je-li to žena, přídavné jméno „ženský“ nebo podstatné jméno „žena“.
Still today it is interesting to notice the words in the media: the adjectives/nouns "female" or "woman" will be used systematically on the election/appointment of a politician in a top job, if it is a woman.
To ovšem neplatí, je-li to muž.
The same is not true if it is a man.
Právo žen hlasovat a zastávat státní funkci v průběhu 20. století získalo na důležitosti.
A woman's right to vote and to hold public office has slowly gained ground through the XX Century.
Prvními ženami, které získaly právo kandidovat ve volbách, byly v roce 1788 Američanky.
American women were the first to obtain the right to stand for election in 1788.
Nový Zéland byl první zemí, která v roce 1893 ženám oficiálně zaručila právo hlasovat.
New Zealand was the first country to officially grant women the right to vote in 1893.
Následovaly další země, jmenujme pouze několik: Austrálie (1902), Finsko (1906), Norsko (1907), Portugalsko (1931), Francie (1944), Švýcarsko (1971).
Followed, to name only a few, by Australia (1902), Finland (1906), Norway (1907), Portugal (1931), France (1944), Switzerland (1971).
Tato práva byla teprve v nedávné době zavedena v Kuvajtu a znovu obnovena po pádu Talibanu v Afghánistánu.
Such same rights have only recently been introduced in Kuwait, or re-instated in Afghanistan following the fall of the Taliban.
V dnešní době zbývá několik zemí, ve kterých ženy nemají právo hlasovat a kandidovat ve volbách
In a few remaining countries today, women are still not allowed to vote or to stand for elections
Ve Spojených arabských emirátech, kde je Parlament oficiálně jmenován, nemají právo hlasovat a kandidovat do voleb muži ani ženy.
In the United Arab Emirates, where the Parliament is officially appointed, neither men nor women have the right to vote or to stand for election.
V Saúdské Arábii se v roce 2005 zúčastnili muži prvních místních voleb v historii země.
In Saudi Arabia, men took part, in 2005, in the first local elections ever held in the country.
Ženy však při této příležitosti neměly právo hlasovat a kandidovat ve volbách.
Women however were not allowed to exercise their right to vote or to stand for election on that occasion.
Ženy v Kuvajtu poprvé v historii hlasovaly a kandidovaly v komunálních volbách v dubnu 2006.
Kuwaiti women voted and ran as candidates for the first time in a municipal election in April 2006.
Je třeba poznamenat, že omezení práva žen volit (např. ženám s univerzitním vzděláním) se postupně rušila, aby se dosáhlo plné rovnoprávnosti žen a mužů ve velké většině zemí dnešního světa.
One should also note that restrictions to a woman's right to vote (to women holding university degrees, for example) have progressively been lifted, to reach full equality with men in the great majority of countries today.
Tato zpráva nastiňuje přehled situace žen v mezinárodní politice na přelomu 21. století.
This report presents a panorama of the situation of women in international politics at the turn of the XXI century.
Je nezbytné připomenout, že práva žen jsou v podstatě lidskými právy pro více než polovinu světové populace.
And it is crucial to recall that women's rights are basically human rights for more than half of the world’s population.
Jaké pozice v mezinárodní sféře zastávají ženy v dnešní době?
Which international positions do women occupy today?
Jaká politická odpovědnost v oblasti vnějších/zahraničních vztahů jim byla svěřena?
What kind of political responsibilities with an external/foreign affairs dimension have they been entrusted with?
Jakým přínosem je nebo by měla být jejich účast pro podporu práv žen, jakožto základních lidských práv, a pro vytváření politik společností jako celku?
What difference does their presence make or should make for the promotion of women's rights as basic human rights and for policy-making for societies as a whole?
Díky historickému summitu v roce 1995 v Pekingu se zvýšilo povědomí o zbývajících překážkách, které ženám brání plně se angažovat v politice.
Thanks to the landmark Beijing Summit of 1995, awareness has increased over the remaining obstacles for women to fully enter politics.
Peking znamenal zásadní obrat, protože problematika zamezení diskriminace byla zařazena mezi nejdůležitější body politické agendy.
Beijing marked a turning point in bringing anti-discrimination issues to the forefront of the political agenda.
Od této události jsou představitelé ovlivňující veřejné mínění a rozhodující političtí činitelé přístupnější možnosti, že by vysoký státní úřad zastávaly ženy.
Public opinion and decision-makers have since then been more receptive to the prospect of women holding high office.
Následovaly právní předpisy v oblasti rovnosti žen a mužů, zavedení kvót nebo jen hrozba takových kvót.
Parity legislations, the introduction of quotas or its mere threat followed.
Jak velký byl jejich vliv?
How much of an impact have they had?
A několik žen bylo jmenováno do ministerské funkce, kterou tradičně zastávali muži, např. do funkce ministra obrany či ministra financí (např. Michele Alliot-Marie ve Francii a Manuela Ferreira Leiteová v Portugalsku).
And some women were appointed ministers in areas traditionally headed by men, such as Defence or Finance (for example, Michele Alliot-Marie in France and Manuela Ferreira Leite in Portugal).
Teprve nedávno, v prvních měsících roku 2006, byla finská prezidentka Tarja Kaarina Halonenová podruhé zvolena na další volební období.
More recently, in the first months of 2006, Finish President Tarja Kaarina Halonen won re-election for a second term.
Michelle Bacheletová se stala první prezidentkou na americkém kontinentu a Hellen Johnson-Sirleafová byla zvolena první prezidentkou v Africe.
Michelle Bachelet of Chili and Hellen Johnson-Sirleaf of Liberia became the first ever female presidents on their respective continents.
Loni v březnu byla v Severní Koreji jmenována do funkce ministryně zahraničních věcí Han Myeong Sooková.
In South Korea Han Myeong Sook was appointed Foreign Minister last March.
Izrael a Spojené království, které již měly své předsedkyně vlád, v nedávné době rovněž jmenovaly své ministryně zahraničních věcí.
Israel and the UK, who both had women Prime Ministers, also recently appointed women Foreign Ministers.
Teprve v červnu byla do funkce obchodní zástupkyně OSN jmenována Susan Schwabová.
As recently as early June, Susan Schwab was appointed US Trade Representative.
V současné době, kdy se má zvolit nový generální tajemník OSN, panuje všeobecná představa, že by měla být na řadě žena.
Today, when a new Secretary-General of the United Nations is about to be selected, there is a widespread perception that there are plenty of experienced and qualified women who could take that position.
Nicméně bližší prozkoumání současného stavu, pokud jde o počet žen zastoupených v politice, nedává důvod k radosti.
However, a closer look at today's figures of female political representation does not give us much ground to rejoice.
Překážky neprávní povahy i nadále ženám zamezují plně se účastnit veřejného života a problematika zastoupení žen v politice musí zůstat jedním z hlavních témat politické agendy na mezinárodní i národní úrovni.
Obstacles of non-legal nature still hamper women's full participation in public life and the issue of women in politics still needs to remain high on the political agenda, both at international and national levels.
Navzdory vyjádření dobré vůle a i přes stávající mezinárodní úmluvy, rezoluci Rady bezpečnosti 1325 a usnesení Evropského parlamentu 2025 z listopadu 2000 je počet žen vystupujících na mezinárodní scéně ve srovnání s počtem mužů relativně nízký.
Despite expressions of good will and existing International Conventions, Security Council Resolution 1325, European Parliament resolution 2025 of November 2000, the number of women is still relatively low comparatively to men on the international stage.
Ženy ještě stále nejsou vnímány jako rovnocenné mužům, ačkoliv stály u všech dlouhodobých řešení všech konfliktů (viz zpráva Véronique de Keyserová o situaci žen v ozbrojených konfliktech a jejich roli při rekonstrukci a demokratizaci v zemích po konfliktu).
Women are still not seen as playing equal with men, and yet, women are at the heart of any lasting solution to any conflict (see Véronique de Keyser's report on the situation of women in armed conflicts and their role in the reconstruction and democratic process in post-conflict countries).
V současné době ještě stále rozhodně chybí uznání pozitivního přínosu žen pro mírový a bezpečnostní proces, vycházíme-li z počtu udělených Nobelových cen za mír (od svého zavedení v roce 1901 byla Nobelova cena udělena pouze 12 ženám z celkového počtu 92 nositelů ceny).
Recognition about the positive contribution that women bring to Peace and Security is still crucially lacking today, if the Nobel Peace Prize is anything to go by (since its inception in 1901, the Nobel Prize was awarded to only 12 women out of 92 laureates).
V současné době zastává funkci hlavy státu žena v 7 zemích a funkci předsedkyně vlády v 8 zemích z celkového počtu 191 členských zemí OSN.
Out of the current 191 Member States of the United Nations, we count currently 7 women Heads of States and 8 women Heads of Governments.
V nedávno zveřejněném průzkumu Mezinárodní parlamentní organizace zdůrazňuje, že z celkového počtu 43 961 poslanců po celém světě (dolní a horní komora dohromady) je pouze 16,4 % žen (tj. 7 195).
In a recently published survey, the International Parliamentary Union (IPU) highlights that out of the 43, 961 members of parliaments worldwide (lower house and upper house combined), only 16.4% are women (i.e. 7,195).
Skandinávské země mají největší procento poslankyň (40 %), dále Severní a Jižní Amerika (19,6 %) a Evropa (země OBSE, kromě skandinávských zemí) s průměrem 16,9 %, což je těsně nad úrovní zemí subsaharské Afriky (16,4 %), Asie (16,3 %) a Tichomořské oblasti (12 %), v arabských zemích představuje podíl žen v parlamentu pouze 8,3 %.
Scandinavian countries have the most MPs (40%), then the Americas (19,6%) and Europe (OSCE countries, excluding Scandinavian countries) for an average of 16,9 %, slightly above sub-Saharan African (16,4%), Asia (16.3%) the Pacific (12%°) and the Arab States where only 8.3% of elected MPs are women.
Zajímavé je, že v zemích, které nedávno vstoupily do období po konfliktu, zastává funkci veřejného úřadu velký počet žen, ačkoli zde dříve neexistovala taková tradice a tyto země byly ve skutečnosti patriarchálními.
Interestingly, countries that have recently entered a post-conflict era have a high number of women holding public office, despite the fact that before they had no such tradition and were actually very patriarchal societies.
Takovým příkladem je Afghánistán, Rwanda a Východní Timor.
This is the case in Afghanistan, Rwanda and East Timor.
Tato odlišnost vznikla na základě toho, že pořádání voleb v těchto zemích bylo svěřeno OSN, která dohlížela na to, aby bylo v politických a volebních strategiích zajištěno rovnoměrnější zastoupení žen a mužů.
What made the difference was the fact that the organization of the elections in those countries was entrusted to the UN, who imposed a more balanced gender representation to the political and electoral strategies.
Tato zkušenost dokazuje, že všechny země mohou významným způsobem změnit zastoupení žen v politice v případě, že činitelé řídící politický/volební proces prokáží politickou vůli.
These experiences prove that all countries could also dramatically change the representation of women in politics, if political determination existed from these I command of the political/electoral process.
Je však třeba nesoustředit se pouze na čísla, ale skutečně posoudit, do jaké míry ženy ovlivňují politické programy na národní i mezinárodní úrovni.
But one needs to look beyond numbers, and actually measure how women influence the political agendas, both at the national and international levels.
Zpravodajka se domnívá, že jelikož se soustředíme více na vliv žen v politice než na míru jejich zastoupení v politice, problematiky, jako jsou např. správné řízení, reformy řízení a právní stát, budou hrát významnější roli v politickém programu na národní i mezinárodní úrovni.
It is the Rapporteur's view that as we move from numbers to influence in women’s role in politics, issues such as good governance, governance reforms and the rule of law will be placed firmly and higher on the political agenda at national and international level.
V uplynulých letech byl široce uznáván pozitivní přínos žen pro diplomacii, řešení konfliktů, proces zachování míru, mírová jednání, ale také pro oblast policejní kontroly a soudnictví.
In recent years, the positive contribution that women bring to diplomacy, conflict resolution, peacekeeping, peace negotiations, as well as in areas such as policing and the judiciary, has been widely acknowledged.
Dokladem toho je rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1325 z října 2000, která zdůrazňuje nejen dobře známý vliv konfliktů na ženy, ale, co je důležité, vliv, které mohou mít ženy na konflikty na všech úrovních, zejména vypracováním rezolucí a udržováním mechanismů sladění a dlouhodobých rozvojových strategií.
United Nations Security Council Resolution 1325 of October 2000 is a testament to this awareness, by highlighting not only the well-known impact that conflicts have on women, but, as importantly, the impact that women, at all levels, may have on conflicts, namely in shaping their resolution and in sustaining reconciliation mechanisms and long-term development strategies.