natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Thomson uvedl, že na počátku roku 2000 činil přebytek hodnot pojistek nad hodnotou aktiv zhruba 3 %, což by bylo v přijatelném rozmezí.
Thomson commented that at the beginning of 2000, the excess of policy values over the value of assets was approximately 3%, which would have been within the acceptable range.
V reakci na dotaz Thomson potvrdil, že podle obvyklých pojistně-matematických zásad však v té době očekával, že dojde k přebytku aktiv nad hodnotou pojistek ve výši 6–7 %.
In response to a question, Thomson confirmed that under normal actuarial principles he would have expected there however to have been an excess in the value of assets over policy values of perhaps 6-7% at that time.
Na počátku roku 2000 měla společnost deficit aktiv (nebo odhlasovala nepřiměřené prémie ) ve výši zhruba 10 % (3 % + 7 %), neboli 2,5 miliardy GBP.
At the beginning of 2000 the Society was short of assets (or had voted excessive bonuses) of about 10% (3%+7%) or £2½ billion.
Ztráta z garantovaných anuitních sazeb v červenci 2000 tento deficit zvýšila na 4 miliardy GBP.
The loss of the GAR case in July 2000 increased this shortage to £4 billion.
To byla zhruba částka získaná zpět 16% snížením hodnoty pojistek ze 16. července 2001. “
This was approximately the amount recovered by the 16% cut of policy values on 16th July 2001. "
Jak bylo uvedeno v dokumentu WE 8, pojistníkům mohou podle jejich osobní situace vznikat vedle škod, které utrpěli v důsledku snížení hodnot pojistek nebo plateb důchodu, i dodatečné náklady, například penále za předčasný výběr, náklady na právní zastoupení nebo reinvestiční náklady.
As outlined in WE 8, policyholders may, depending on personal circumstances, also have incurred supplementary costs, such as penalties for early withdrawals, legal costs or reinvestment expenses, in addition to damages they have suffered as a consequence of cuts in policy values or annuity payments.
Výbor obdržel řadu písemných prohlášení pojistníků, která ilustrovala jejich osobní ztráty
The committee received numerous written representations from policyholders, which illustrate their personal losses
Viz například WE-FILE 1, WE-FILE 2, WE-FILE 3, WE-FILE 4, WE-FILE 5, WE-FILE 6, WE-FILE 7, WE-FILE 8, WE-FILE 9, WE-FILE 11, WE-FILE 12, WE-FILE 13, WE-FILE 14, WE-FILE 15, WE-FILE 16, WE-FILE 19, WE-FILE 20, WE-FILE 33, WE-CONF 3, WE-CONF 19. v důsledku snížení příjmu nebo hodnoty pojistky.
See, for instance, WE-FILE 1, WE-FILE 2, WE-FILE 3, WE-FILE 4, WE-FILE 5, WE-FILE 6, WE-FILE 7, WE-FILE 8, WE-FILE 9, WE-FILE 11, WE-FILE 12, WE-FILE 13, WE-FILE 14, WE-FILE 15, WE-FILE 16, WE-FILE 19, WE-FILE 20, WE-FILE 33, WE-CONF 3, WE-CONF 19. as a result of reductions in incomes or policy value.
Navíc několik svědků ve svých svědectvích před výborem uvedlo osobní ztráty (pan WEIR, H2; paní KNOWD, H2; pan SCAWEN, H3) nebo dokreslilo „typické příklady“ (pan WEYER a pan SCAWEN, H3).
Moreover, several witnesses referred to personal losses (Mr WEIR, H2; Ms KNOWD, H2; Mr SCAWEN, H3) or illustrated 'typical cases' (Mr WEYER and Mr SCAWEN, H3) in their oral testimonies before the committee.
Například pan SCAWEN, který zastupuje příjemce plateb z důchodového pojištění společnosti ELAS, uvádí: „ má ztráta příjmu do dnešního dne i v budoucnosti je obrovská.
For instance, Mr SCAWEN representing ELAS annuitants indicates that " my loss of income both to date and in the future is enormous.
Mnoha příjemcům plateb z důchodového pojištění, pokud jejich jediný zdroj příjmu pochází od společnosti ELAS, musí jejich budoucí životní úroveň klesnout a v mnoha případech budou žádat o finanční podporu své rodiny nebo systém sociálního zabezpečení nebo budou nuceni prodat své domovy, aby přežili.
For many annuitants, where their only source of income is from the Society, their future standard of living has to decline and in many cases they will be seeking financial support from their families or social security, or be forced to sell their homes in order to subsist.
Tito lidé si obezřetně odkládali peníze ze svých výdělků, aby si zajistili pohodlný styl života v důchodu, styl života, který jim společnost ELAS ukradla “ (WE 23
These people prudently set aside money from their earnings to provide themselves with a comfortable lifestyle during their retirement, a lifestyle that has been stolen from them by the Society " (WE 23
Strana 10. ).
Page 10. ).
Jakkoli je jasné, že individuální ztráty se značně liší v závislosti na třídě pojistky, akceptaci nebo neakceptaci kompromisní dohody a jiných individuálních okolnostech, dokumenty přijaté výborem potvrzují názor lorda PENROSEA, který ve své zprávě říká: „ je jasné, že mnoho pojistníků společnosti Equitable trpělo a bude nadále vystaveno skutečně závažným finančním obtížím v důsledku toho, že se velmi dramaticky snížily výnosy, které tito lidé ze svých úspor očekávali “ (WE 16)
While it is clear that the individual losses differ considerably, depending on the class of policy, acceptance or not of the compromise agreement and other individual circumstances, the evidence obtained by the committee confirms the view of Lord PENROSE, who states in his report that " it is clear that many Equitable policyholders have suffered and will continue to experience real financial hardship as a result of seeing the returns they had expected from their savings very dramatically reduced " (WE 16)
Strana 745. .
Page 745. .
Paní KWANTES ve svědectví H7 hovořila podobně: „Způsobilo to tolika lidem veliká traumata.
Ms KWANTES in H7 struck a similar note: "[It] caused so much trauma to so many people.
Slyšela jsem o mnoha lidech, kteří dlouhou dobu prožívali bezesné noci.
I have heard from so many people who really have had sleepless nights over a long period of time.
Lidé z toho byli fyzicky nemocní, což je podle mě velice smutné .“
People have become physically ill over it, which I think is very sad ."
Jak bylo uvedeno výše, různé druhy pojistníků jsou postiženy do různé míry.
As mentioned above, the various classes of policyholder are affected to different degrees.
Obecně řečeno, pojistníci bez garantovaných anuitních sazeb, kteří uzavřeli své pojistky po roce 1988, museli zaplatit účet za realizaci rozsudku Horní sněmovny („věc Hyman“), který nařídil společnosti ELAS, aby dodržela své závazky vůči pojistníkům s garantovanými anuitními sazbami.
Generally speaking, policyholders without GAR's who had purchased policies after 1988 have had to foot the bill for the implementation of the judgement by the House of Lords ("Hyman case"), which ordered the Society to meet its commitments to GAR policyholders.
Mezi pojistníky bez garantovaných anuitních sazeb byly zřejmě nejvíce znevýhodněny dvě skupiny: první skupina jsou tzv. pozdní příchozí, kteří uzavřeli pojistky krátce před blížící se krizí Equitable Life.
Among the non-GAR policyholders, two groups seem to have been particularly disadvantaged: The first group are the so-called late-joiners, who joined shortly before Equitable Life's near-collapse.
Někteří z nich se připojili dokonce až po rozsudku Horní sněmovny, protože „ společnost ELAS nadále uzavírala nové obchody i po vydání rozsudku Horní sněmovny dne 20. července 2000, a to až do uzavření pro nové obchody dne 8. prosince 2000 “ (WE-CONF 21).
Some of them even joined after the House of Lords judgement as the " Society continued to take in new business from after the decision of the House of Lords on 20 July 2000 until it closed to new business on 8 December 2000 " (WE-CONF 21).
Podle pana WEIRA (H2), předsedy Akční skupiny pozdějších přispěvatelů Equitable, pozdní příchozí „ byli přesvědčováni, aby investovali peníze do Equitable Life dlouho poté, co společnost věděla, že má velké potíže ... a později byli žádáni, aby zaplatili za všechny problémy, aniž by získali jakoukoli předpokládanou výhodu “.
According to Mr WEIR (H2), Chairman of the Equitable Late Contributors Action Group, the late joiners " were persuaded to invest money with Equitable Life long after the society knew that it was in deep trouble ... and later on were asked to pay for all the problems without having gained from any of the supposed benefits ".
Podobně skupina EMAG v dokumentu WE-CONF 16 tvrdí, že paušální snížení hodnoty pojistek o 16 % dopadlo mnohem závažněji na ty pojistníky bez garantovaných anuitních sazeb, kteří se připojili později, a proto nikdy nezískali žádné výhody z vyplácení nepřiměřených prémií.
Similarly, EMAG argues in WE-CONF 16 that the 16% flat rate policy value cut fell more heavily upon those non-GAR policyholders who joined late and had therefore never benefited from the over-bonusing.
Tento názor podporuje pan BOSWOOD v dokumentu WE 76
This view is supported by Mr BOSWOOD in WE 76
Strana 3. .
Page 3. .
Pan THOMSON (H8) zaujal jiný názor: „ Důvodem paušálního snížení byla snaha dosáhnout větší spravedlnosti pro všechny pojistníky.
Mr THOMSON (H8) took a different view: " The reason for applying reductions at a flat rate was to achieve greater fairness to all policyholders.
Toto rozhodnutí představenstvo přijalo po zvážení celé řady možností se jmenovaným pojistným matematikem “.
That decision was taken by the board having considered a range of options with the appointed actuary ".
Druhá skupina se označuje jako příjemci plateb z důchodového pojištění, kteří se „ocitli v pasti“.
The second group is referred to as 'trapped annuitants'.
Jak pan SCAWEN (H3) před výborem poukázal, „ nemůžeme nebo nesmíme převést naše pojistky k jinému poskytovateli.
As Mr SCAWEN (H3) pointed out before the committee, " we cannot or are not allowed to transfer our policies to another provider.
Společnost ELAS tedy může snížit a skutečně snížila naše platby anuity o značné částky, v mém případě o zhruba 40 %, s vyhlídkou dalšího snižování mého příjmu po zbytek mého života “.
Thus, the Society can reduce and has reduced our annuity payments by substantial sums, in my case by some 40%, with the prospect of continuing reductions in my income for the rest of my life ".
Po událostech ve společnosti ELAS nastalo pobouření a množily se žádosti pojistníků o vysvětlení a odškodnění.
After the events at ELAS, there has been continuing outrage and demand from the policyholders for explanation and redress.
Podle petice skupiny EMAG k Evropskému parlamentu (WE 14
According to EMAG's petition to the European Parliament (WE 14
Strana 28. ) mnoho z nich podalo stížnost přímo k britskému regulačnímu úřadu, kterým je FSA (Úřad pro finanční služby).
Page 28. ), many of them complained directly to the UK regulatory authority in the form of FSA (Financial Services Authority).
EMAG říká, že FSA zamítl všechny stížnosti (WE 14
EMAG says that the FSA rejected all complaints (WE 14
Strana 28. ).
Page 28. ).
Zástupci FSA na slyšení před výborem EQUI nijak konkrétně nekomentovali vyřizování stížností pojistníků (H4), ale spíše odkazovali na britského finančního ombudsmana jakožto orgán příslušný k vyřizování takových stížností.
The FSA's representatives before the committee did not make any specific comments on the treatment by FSA of policyholders' complaints (H4) but rather referred to the UK Financial Ombudsman as the competent body for dealing with such complaints.
Pan STRACHAN (H4) pouze obecně konstatoval: „ cítíme se situací pojistníků a chápeme silné pocity, které je vedly k podání série stížností, ale domníváme se, že tyto stížnosti jsou odrazem nepochopení toho, čeho by regulátoři mohli nebo měli dosáhnout ve věci, jako je Equitable Life “.
Mr STRACHAN (H4) only noted in general that " we sympathise with the position of policyholders and understand the strength of feeling that has led them to make a series of complaints but we consider that these complaints reflect a misunderstanding of what regulators could or should have achieved in a case such as Equitable Life ".
Dodal, že „ regulační systém nemůže, a ani by se neměl snažit o zamezení všem selháním “.
He added that " a regulatory system neither can nor should aim at avoiding all failures ".
Dokumenty WE 32 a WE 37 nastiňují regulační cíle úřadu FSA podle oddílu 2 zákona o finančních službách a trzích z r. 2000.
WE 32 and WE 37 outline the FSA's regulatory objectives according to Section 2 of the Financial Services and Markets Act 2000.
Podle něho nese FSA odpovědnost mimo jiné za zachování důvěry v trh a ochranu spotřebitele.
Hence, the FSA is responsible, among other things, for preserving both market confidence and consumer protection.
Někteří pojistníci vyjádřili nespokojenost se způsobem, jakým FSA sledoval druhý cíl ve vztahu ke společnosti Equitable Life, a předložili důrazné obvinění, podle kterého se FSA pokusil bránit pojistníkům v získání odškodnění a selhal ve své úloze při ochraně spotřebitelů.
Some policyholders have expressed dissatisfaction with the way in which FSA has pursued the latter objective with regard to Equitable Life and put forward the strong allegation that the FSA has tried to obstruct policyholders from getting redress and failed in its role to protect consumers.
Skupina EMAG v dokumentu WE 44 tvrdí, že „ FSA činí ústupky ve věci ochrany investora, protože jeho roční provozní náklady ... financují společnosti činné v odvětví “ a nazývá jej „ orgánem s monopolistickou kontrolou nad ochranou spotřebitele, který je přitom otrokem svých chlebodárců z odvětví “.
EMAG claims in WE 44 that " the FSA is compromised in respect of investor protection because its annual running cost ... is funded by the industry " and calls it " a body with monopolistic control over consumer protection, whilst being in thrall to its industry paymasters ".
Konkrétně EMAG vznáší obvinění, že FSA neuplatnil obecně uplatňovaný přístup k odškodňování dotčených investorů.
Specifically, EMAG alleges that FSA had failed to impose a generic approach to compensating aggrieved investors.
Skupina dokonce obvinila FSA, že „ zorganizoval kamufláž“ aby předešel platbám odškodnění: „ Docházelo k systematickému vylučování jakýchkoli účinných opravných prostředků “ (WE 44).
It even accused the FSA of having " orchestrated a cover-up " in order to avoid compensation payouts: " There has been systematic foreclosure of any effective means of redress " (WE 44).
Úřad FSA tato obvinění samozřejmě důrazně odmítl (viz WE 37): „ Jsem si vědom toho, že tomuto výboru bylo sděleno, že vzhledem k tomu, že úřad je financován ze zdrojů z odvětví, je FSA poněkud „v kapse“ firem, které reguluje.
Naturally, the FSA strongly rejected these allegations (see WE 37): " I am aware that the point has been made to this committee that, because it is funded by the industry, the FSA is somehow "in the pocket" of the firms it regulates.
Chtěl bych před tímto výborem do záznamu prohlásit, že takové obavy jsou zcela mylné.
I wish to place on record to this committee that such concerns are entirely misplaced.
Jsme zákonný regulátor zřizovaný parlamentem; ...
We are a statutory regulator established by Parliament; ...
Regulované firmy ve všech finančních odvětvích musí platit náklady regulace.
Regulated firms across all financial sectors must pay for the costs of regulation.
Naše pravomoc vybírat poplatky vyplývá ze zákona a naše poplatky jsou povinně vybírány od každé z 33 000 či více firem na základě série objektivních vzorců a opatření.
Our fee-raising powers are statutory and our fees are levied compulsorily on each of the 33,000 or more firms we regulate according to a series of objective formulae and measures.
Pracovníci FSA, kteří provádějí dohled nad firmami, nejsou formou předpisů nebo provozně nijak spojeni s procesem výběru poplatků, který řídí samostatná organizační funkce v rámci FSA, která je podřízena vedení FSA v samostatné linii .“
The FSA staff who supervise firms have no policy or operational involvement in the fee-levying process, which is managed by a separate organisational function within FSA with a separate management reporting line through to the FSA board ."
Ohledně ochrany spotřebitelů obecně a konkrétně pojistníků společnosti ELAS pan STRACHAN (H4) poukázal na následující: „ FSA poskytuje spotřebitelům úplné informace o svých cílech, plánech, postupech a pravidlech.
In relation to the protection of consumers in general and ELAS policyholders in particular Mr STRACHAN (H4) pointed out the following: " The FSA provides full information for consumers about its objectives, plans, policies and rules.
Spotřebitelé mají přístup k FSA prostřednictvím spotřebitelské linky pomoci [a] dalším důležitým zdrojem pomoci pro spotřebitele je naše internetová stránka, která jim konkrétně poskytuje rozsáhlé informace o finančních produktech, regulaci a jejich právech.
Consumers have access to the FSA through its Consumer Helpline [and] our website is a further important source of assistance for consumers, providing comprehensive information specifically for them on financial products, regulation and their rights.
Protože uznáváme význam problémů spojených se společností Equitable Life a velký počet zúčastněných pojistníků, shrnuje tato internetová stránka informace, které jsou pro pojistníky Equitable Life důležité “ (pan STRACHAN, H4).
Recognising the importance of issues surrounding Equitable Life, and the large number of policyholders involved, this website brings together information relevant to Equitable Life policyholders " (Mr STRACHAN, H4).
Souhrnně řečeno, stížnosti jednotlivců k FSA nevedly k odškodnění dotčených pojistníků.
In summary, individual complaints to FSA did not result in redress for aggrieved policyholders.
Skupina EMAG informovala výbor, že velký počet stížností vedl FSA k zahájení vnitřního šetření (WE 14
EMAG informed the committee that the large number of complaints led the FSA to set up an internal inquiry (WE 14
Šetření proběhlo pod vedením ředitele vnitřního auditu FSA, pana Ronnieho Bairda, aby určilo, zda FSA v období 23 měsíců svého dohledu bezprostředně před uzavřením společnosti ELAS pro nové obchody selhal.
The inquiry was conducted under the leadership of its Director for Internal Audit, Mr Ronnie Baird, in order to determine if the FSA had failed during the 23-month period of its supervision immediately prior to the closure of ELAS to new business.
Pojistníci podle petice skupiny EMAG podali stížnost i k ministerstvu financí Spojeného království (WE 14
Policyholders also complained to HM Treasury according to EMAG's petition (WE 14
Strana 29. ).
Page 29. ).
V srpnu 2001 ministerstvo financí Spojeného království zahájilo vyšetřování, které vedl vrchní soudce lord Penrose.
In August 2001, HM Treasury set up an inquiry under senior judge Lord Penrose.
Jeho úkolem bylo vyšetřit okolnosti, které vedly ke krizi společnosti Equitable Life, a odvodit poučení pro jednání, správu a regulaci životních pojišťoven.
His terms of reference were to inquire into the circumstances leading to the Equitable Life crisis and to identify lessons to be learned for the conduct, administration and regulation of life assurance business.
Jeho vyšetřování (a tedy i zpráva zveřejněná dne 8. března 2004) se však nezabývalo dvěma otázkami, konkrétně tím, kdo zavinil problémy společnosti ELAS, a kdo si v jejich důsledku zasluhuje odškodnění (WE 16
However, his inquiry (and thus the report published on 8 March 2004) did not address two questions, namely, who is at fault for the problems encountered by the Society and who deserves compensation as a consequence (WE 16
Strana 744. ).
Page 744. ).
Ke druhé otázce lord Penrose uvádí, že „ vyzval jednotlivé pojistníky, aby [mu] pomohli formulováním svých nároků, aby ... pomohli vytvořit obraz potenciálních závazků společnosti ELAS ... “ a že takto získané informace „ objasnily, že šlo o velmi vysoké nároky “ (WE 16
On the latter issue, Lord Penrose notes that he had " invited individual policyholders to assist [him] by formulating their claims in order to ... help form a view about the potential liabilities of the Society ... " and that the information thus received " made clear that very substantial claims were involved " (WE 16
Lord Penrose však zdůrazňuje, že „ nemohl vydat rozhodnutí o stížnostech pojistníků “ a uvádí, že „ očekávání, která mnozí vyjádřili v tom smyslu, že tato zpráva poskytne stanoviska k platnosti nároků a jejich výši, zůstanou nevyhnutelně nenaplněna “ (WE 16
However, Lord Penrose emphasises that he " cannot adjudicate on the policyholders' complaints " and states that " the expectation that many have expressed that this report will provide views on the validity of claims and their value will inevitably be disappointed " (WE 16
Nicméně chtěl lord Penrose upozornit na to, že lidský aspekt událostí ve společnosti Equitable by neměl být podceňován a že „... škoda [byla] způsobena nejen na finančních prostředcích pojistníků, ale i na jejich sebeúctě a důvěře v jejich schopnost zvládat svůj život “ (WE 16
Nevertheless, Lord Penrose was keen to point out that the human impact of the events at Equitable should not be understated and that "... damage [was] done not only to policyholders' financial resources but to their self-esteem and their confidence in their ability to manage their affairs " (WE 16
Strana 285. ).
Page 285. ).
Konstatuje, že „ s několika málo výjimkami byli ti, kdo utrpěli, nevinnými oběťmi této záležitosti “ (WE 16)
He concludes that " with few exceptions, those who have suffered have been the innocent victims of this affair " (WE 16)
Konečně, ani Bairdova a Penroseova zpráva ani další oficiální vyšetřování
In conclusion, neither the Baird and Penrose reports nor any of the other official investigations
Skupina EMAG vyjadřuje pocit marnosti, který pojistníci mají, a stěžuje si v dokumentu WE 44, že „ byla zveřejňována zpráva za zprávou, ale žádná neměla pravomoc zabývat se vinou nebo schválit odškodnění “.
Expressing the frustration of policyholders, EMAG complains in WE 44 that " report after report has been published but none had the remit to address culpability or authorise compensation ".
Tento oddíl zkoumá opatření, která provedla společnost Equitable Life v reakci na krizi, a to, zda tato opatření přinesla pojistníkům pomoc.
This section examines actions undertaken by Equitable Life in response to the crisis and whether these have served to bring relief to policyholders.
Rovněž nám bylo jasné, že neexistují realistické vyhlídky na úspěšnou žalobu na britského regulátora “ (pan THOMSON (H2).
We were also clear that there was no realistic prospect of successfully suing the UK regulator " (Mr THOMSON (H2).
Společnost ELAS poskytla právní rady, které získala od předního právního poradce, jako dokument WE 71.
ELAS provided the advice it received from leading Counsel as WE 71.
Dokument zvažuje potenciální nároky ze strany společnosti a/nebo pojistníků proti obezřetnostním regulátorům a regulátorům provozování činnosti.
The document considers potential claims by the Society and/or policyholders against both the prudential regulators and conduct of business regulators.
Naopak „ po zvážení rad právníků, auditorů a pojistných matematiků, které [společnost] obdržela, a velmi silné podpory ze strany pojistníků a akčních skupin “ společnost přistoupila ke stíhání svých bývalých ředitelů a bývalých auditorů za údajné porušení povinností, „ které vyvrcholilo soudním řízením [v roce 2005] “ (pan THOMSON, H2).
By contrast, " following consideration of the legal, audit and actuarial advice that [it] received and with very strong backing from policyholders and from action groups ", the Society proceeded to pursue its former directors and its former auditors for alleged breaches of duty " culminating in court proceedings [in 2005] " (Mr THOMSON, H2).
Výbor obdržel řadu dokumentů v soudním sporu společnosti ELAS proti Ernst&Young (WE-CONF 14).
The committee has received a number of documents from the Court case ELAS vs. Ernst&Young (WE-CONF 14).
Podle soudních dokumentů obvinění uváděla dva druhy porušení povinností.
According to the court documents, two types of breach were alleged.
Za prvé, v každém z roků 1997, 1998 a 1999 mělo dle obvinění zákonné účetnictví zahrnovat velmi vysoké technické rezervy na GAO.
First, in each of the years 1997, 1998 and 1999 it is alleged the statutory accounts should have included very substantial technical provisions in relation to GAOs.