natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Koncem 80. let upravoval regulaci provozování činnosti zákon o finančních službách z roku 1986, který nahradil zákon o předcházení podvodným investicích z roku 1958 a vytvořil regulační režim pro výkon maloobchodních investičních činností.
In the late 1980s, the Conduct of Business (CoB) regulation was governed by the " Financial Services Act" of 1986 , which had replaced the " Prevention of Fraud Investments Act " of 1958 and established a regulatory regime for the carrying on of retail investment business.
Hospodářské subjekty získaly povolení buď od Rady pro cenné papíry a investice (SIB), jádra pozdějšího Úřadu pro finanční služby, nebo se staly členem některé samosprávné organizace (SRO), která na členy dohlížela pomocí jejich vlastních pravidel.
Operators had either to obtain authorisation from the Securities & Investments Board (SIB), the core of the later Financial Services Authority, or to become a member of a Self-regulating Organisation (SRO) which supervised members by reference to their own rule books.
SRO tak svou pravomoc odvozovaly od svého smluvního vztahu se svými členy a regulovanými nezávislými finančními poradci či dalšími subjekty z oblasti prodeje maloobchodních investičních produktů široké veřejnosti.
Thus, SROs derived their power from their contractual relationship with their members and regulated independent financial advisers or other subjects related to the marketing of retail investment products to the general public.
SRO se zabývala i stížnostmi na zavádějící prodej.
SRO dealt also with complaints about mis-selling.
Ale „pokud měla SRO vyloučit ze svých řad některou pojišťovnu, účinkem nebylo, že by tato pojišťovna byla zbavena povolení k provádění pojišťovacích obchodů či prodeji pojistek, ale pouze by byla převedena do péče SIB“.
However, " if an SRO were to expel a life office from membership, the effect would not be to deprive it of its authorisation to carry on insurance business or to sell its policies but merely to transfer the life office to the care of the SIB."
Zákon o finančních službách z roku 1986 určil pro dohled nad provozováním činnosti dvě konkrétní SRO
The Financial Services Act of 1986 had designated two particular SRO for Conduct of Business supervision
Spojené království a Irsko byly „jedinými členskými státy, které měly regulátory obchodního jednání, kteří pracovali odděleně od orgánů obezřetnostního dohledu; jejich pravomoci byly striktně omezeny a byli považováni za podřízené partnery v dohledu“ (ES-1, strana 6). :
The UK and Ireland were "the only MS to have CoB regulators who operated separately from the prudential supervisors; their powers were strictly limited and they were regarded as the junior partner in supervision" (ES-1, page 6). :
- LAUTRO (Life Assurance and Unit Trust Regulatory Organisation, organizace pro regulaci životního pojištění a investičních fondů )
- LAUTRO (Life Assurance and Unit Trust Regulatory Organisation)
- FIMBRA (Financial Intermediaries Manager and Broker Regulatory Association, Sdružení pro regulaci finančních zprostředkovatelů a makléřů )
- FIMBRA (Financial Intermediaries Manager and Broker Regulatory Association)
V roce 1994 se tyto SRO sloučily do PIA
In 1994 these were merged into the PIA
Společnost Equitable Life byla členem LAUTRO a v červenci 1994 vstoupila do PIA.
Equitable Life was a member of LAUTRO, joining PIA in July 1994.
( Personal Investment Autority , Úřad pro osobní investice), který od roku 1998 zadával výkon svých funkcí na základě smlouvy FSA, a to předtím, než se FSA stal jediným obezřetnostním orgánem a orgánem dohledu nad provozováním činnosti.
( Personal Investment Authority ) which from 1998 onwards, contracted out its functions to the FSA, in anticipation of the latter becoming the sole prudential and conduct of business supervising authority.
Vztah orgánu obezřetnostního dohledu s orgánem dohledu nad provozováním činnosti byl ve Spojeném království kritický, ačkoli pro zajištění náležitého dohledu na pojišťovnami byla životně důležitá úzká spolupráce a sdílení informací.
The relationship of the prudential supervisor with the conduct of business supervisor was critical in the UK, while close cooperation and information-sharing was vital to ensuring proper supervision of insurance companies.
Aby mohl být úřad PIA uznán jako SRO, musel být „schopen a ochoten podporovat a zachovávat vysoký standard integrity a čestného jednání při realizaci investičních obchodů a sdílením informací apod. spolupracovat se státním tajemníkem a jakýmkoli jiných úřadem, orgánem či osobou, které odpovídají za dohled nad investičními obchody či jinými finančními službami nebo za jejich regulaci ”.
As a condition for recognition as an SRO, PIA had to be “ able and willing to promote and maintain high standards of integrity and fair dealing in the carrying of investment business and to co-operate, by the sharing of information and otherwise, with the Secretary of State and any other authority, body or person having responsibility for the supervision or regulation of investment business or other financial services .”
Viz ES-2, kapitola 9.
see ES-2, chapter 9.
Ačkoli obavy týkající se provozování činnosti mohly být příznakem rozsáhlejší „nemoci“ společnosti, čímž se měl zabývat orgán obezřetnostního dohledu, regulátoři provozování činnosti se zajímali i o všechny obezřetnostní problémy ovlivňující životní pojišťovnu, jelikož takové problémy mohly značit potřebu důkladně zkontrolovat prodejní materiály s cílem zajistit, aby nebyly zavádějící.
While CoB concerns could be symptomatic of spotting a wider malaise in the company, which needed to be pursued by the prudential supervisor, the CoB regulators also had an interest in any prudential problems affecting a life office, since such problems could indicate a need to scrutinise marketing materials more closely, to ensure that they were not misleading.
Před 1. lednem 1999, kdy FSA převzal každodenní sledování souladu pravidel provozování činnosti PIA společně s obezřetnostním dohledem nad životními pojišťovnami, fungovali oba regulátoři podle oddělených právních předpisů na různých místech s nepatrnými oficiálními kontakty a nevytvořili žádné postupy pravidelného sdílení informací.
Before 1 January 1999, when FSA took over the day-to-day monitoring of compliance with PIA’s conduct of business rules together with the prudential supervision of life offices, the two regulators operated under separate legislation in different locations with little formal contact and did not set up any regular information-sharing procedures.
Od roku 1999 působili pracovníci odpovědní za každodenní dohled nad životními pojišťovnami podle dvou smluv o službách v téže budově ve FSA, ale rozhodovací pravomoci o pravidlech provozování činnosti si ponechalo představenstvo PIA a o obezřetnostních otázkách MF, dokud na konci roku 2001 nevstoupil v platnost zákon o finančních službách a trzích .
From 1999 onwards, the staff responsible for the day-to-day supervision of life offices under the two services level agreements were located in the same building in FSA but decision-making powers remained with the PIA Board for CoB rules and with HMT for prudential matters until FSMA came into force at the end of 2001.
Oběma stranám chvíli trvalo, než lépe pochopily cíle a starosti druhé strany a než se naučily vzájemně spolupracovat.
It took some time for each side to acquire a better understanding of the objectives and preoccupations of the other and to learn how to work together.
Dne 1. prosince 2001 (kdy vstoupil v platnost zákon o finančních službách a trzích) byla SRO rozpuštěna a FSA se stal kromě orgánu obezřetnostního dohledu i výhradním regulačním orgánem pro provozování činnosti pro životní pojišťovny.
On 1 December 2001 (when the FSMA came into force) the SRO were dissolved and the FSA became, in addition to being the prudential supervisor, the sole Conduct of Business regulatory authority for life insurance companies.
Jmenovaný pojistný matematik
The Appointed Actuary (AA)
Pojem jmenovaného pojistného matematika byl zaveden zákonem o pojišťovacích společnostech z roku 1974 a byl po desetiletí kritickým prvkem regulačního systému Spojeného království.
The concept of Appointed Actuary (AA) was introduced by the "Insurance Companies Act" of 1974 and has been for decades a critical feature of the UK regulatory system.
Pojistný matematik v srdci společnosti (s plným právem přístupu k představenstvu) ... měl zajistit ochranu pro zájmy pojistníků a silný vnitřní systém finanční kontroly a řízení rizik“.
Having the AA at the heart of the company (with full right of access to the Board) ... was intended to provide protection for policyholder interests, as well as a strong internal system of financial control and risk management."
Obvykle byl „ pro GAD prvním kontaktním bodem v celé životní pojišťovně“.
He was normally " the first point of contact for GAD within each life office."
Pojistný matematik „musel splňovat předepsané předpoklady, které zahrnovaly požadavek, že mu musí být minimálně 30 let a musí být členem Pojistně-matematického ústavu (Institute of Actuaries) nebo Sboru pojistných matematiků (Faculty of Actuaries) ; později bylo požadováno, …aby měl „osvědčení o praxi“, které vydaly Ústav a Sbor" (WE32)
The AA " had to hold 'prescribed qualifications', which included a requirement that the actuary must have attained the age of 30 and be a Fellow of the Institute of Actuaries or the Faculty of Actuaries; subsequently it became a requirement ... to hold a “practising certificate” from the Faculty and Institute of Actuaries" (WE32)
Z praktického hlediska měl pojistný matematik „zajišťovat, aby společnost měla dostatečná aktiva, aby mohla plnit sliby a činnosti, které vykonává“.
In practical terms, the AA was there " to make sure there were sufficient assets in the company to fulfil the promises and activities in which the company indulges ."
Informace o úloze a povinnostech pojistných matematiků najdete v otázkách ve zvláštním finančním výboru Dolní sněmovny, část zápis z 24. dubna 2004 (WE59).
on role and responsibilities of actuaries, see also the Q&A at the House of Commons Treasury Select Committee, minutes of the 24 April 2004 session (WE59).
Pojistný matematik měl konkrétní povinnosti informovat představenstvo o finanční situaci společnosti, radit jí ohledně rozdělení prémií a případně o výkladu rozumných očekávání pojistníků.
The AA had specific duties to report to the board on the financial condition of the company, to advise it on bonus distribution and possibly on the interpretation of Policyholders' Reasonable Expectations (PRE).
Jeho úkolem bylo vypracovávat výroční zprávu o finančním stavu společnosti, kterou předkládal představenstvu a která byla zahrnována do výtahu z regulačních výkazů společnosti, jež byly zasílány úřadu GAD.
He had to make an annual report on the company’s financial condition, presented to the board and included in abstract in the company’s regulatory returns, which were sent to GAD.
Jmenovaní pojistní matematici neměli tudíž žádné regulační funkce jako takové, ale předpokládalo se, že budou informovat regulační orgán, pokud by představenstvo nebralo ohled na jejich rady ohledně určitých klíčových záležitostí, případně že vyvolají regulační kroky.
Appointed actuaries therefore had no regulatory functions as such but were supposed to report to the regulatory authority if the board did not heed their advice on certain key matters, possibly triggering regulatory action.
Museli rovněž ověřovat tu část regulačních výkazů, která ukazovala ocenění závazků společnosti a vedla k případné důkladnější kontrole výkazů regulátory.
They were also required to certify the section of the regulatory returns showing the company's liability valuation, inducing a possible closer scrutiny of the returns by regulators.
Status jmenovaného pojistného matematika se v jednotlivých životních pojišťovnách značně lišil.
The status of the Appointed Actuary varied considerably between life assurance companies.
Reforma regulace pojištění podle FSA, která nabyla plné účinnosti 1. ledna 2005, zrušila úlohu jmenovaného pojistného matematika a místo toho zavedla, že odpovědnost za pojistně-matematické otázky náleží představenstvu společnosti a vyššímu vedení, a přivedla tyto otázky do oblasti působnosti vnějšího auditu společnosti.
The FSA reform of insurance regulation, taking full effect on 1 January 2005, abolished the role of the Appointed Actuary in favour of requiring company boards and senior management to take responsibility for actuarial issues and bringing these issues within the scope of the company's external audit.
WE37, bod 25 písm. d).
WE37, para.25 d).
Zdá se, že Švýcarsko zavedlo funkci pojistného matematika do švýcarského systému finančního dohledu, který se opírá o britský model, jak uvedl zástupce švýcarského úřadu pro soukromé pojištění (H6).
Switzerland appears to have introduced the figure of 'Appointed Actuary' in the Swiss financial supervisory system based on the British model, as reported by the representative of the Swiss Office of Private Insurance (H6).
Profese pojistných matematiků byla první, kdo zřídil nezávislý vyšetřovací výbor (prosinec 2000) pro události obklopující uzavření společnosti Equitable Life novým obchodům a jejich důsledky.
The Actuarial Profession was the first to set up an independent committee of inquiry (December 2000) into the events surrounding the closure of Equitable Life to new business and its implications.
Corleyho zpráva
The Corley Report
Corleyho zpráva, pojmenovaná po svém autorovi, Rogeru Corleym, předsedovi Pojistně-matematického ústavu. zveřejněná v září 2001 vedla přezkum přiměřenosti odborných pokynů vydaných pro jmenované pojistné matematiky s cílem zjistit, zda zde byly nějaké faktory, které přispěly k problémům ve společnosti Equitable Life.
'Corley Report' named after its author, Roger Corley, President of the Institute of Actuaries. , published in September 2001, led a review of the adequacy of the professional guidance issued to Appointed Actuaries, to see whether there had been any contributory factors to the problems at Equitable Life.
Došla celkově k závěru, že pokyny byly přiměřené, ale doporučila, že by tato profese měla požadovat, aby práce jmenovaných pojistných matematiků byla předmětem vzájemného hodnocení (WE50).
It concluded in broad terms that guidance had been adequate but recommended that the profession should require the work of Appointed Actuaries to be subject to 'peer review' (WE50).
Od jiných pojistných matematiků se jí ale dostalo jen omezené podpory …“
But it received only limited support from other actuaries ..." .
Viz WE50, bod 89: „V otázce, zda byly pokyny přiměřené, jsme došli k závěru, že většina záležitostí, které jsme identifikovali a pro něž byly pokyny relevantní, byla v určité formě do pokynů zahrnuta, i když znění v některých bodech bylo spíše obecné než konkrétní…“
see WE50, para.89: " On the question of whether the guidance was adequate, we conclude that most of the matters we have identified for which guidance was relevant were covered by the Guidance Notes in some form, even if the wording on some points was general rather than specific ...".
Viz WE50, bod 90: „Nenašli jsme dokumenty, které by naznačovaly, že některý jmenovaný pojistný matematik společnosti Equitable nebral v úvahu pokyny, které byly v té době, kdy byla přijata různá rozhodnutí, aktuální.
see WE50, para.90: " We have not found evidence to suggest that any Appointed Actuary of the Equitable failed to take account of the guidance that was current at the time the various decisions were made.
Nevíme, jakých závěrů který jmenovaný pojistný matematik v Equitable dosáhl, když zvažoval, jak zveřejněné pokyny ovlivnily jeho rozhodnutí, ani jaké rady dával vedení či představenstvu.
We do not know what conclusions any Appointed Actuary at the Equitable reached when considering how the published Guidance Notes affected his decisions, nor what advice he gave to the management or the Board.
Nemůžeme ani říci, zda rozhodnutí představenstva byla v souladu s těmito radami.
We also cannot tell whether the decisions of the Board were in accordance with that advice.
Neviděli jsme žádné dokumenty, které by naznačovaly, že by některý jmenovaný pojistný matematik v Equitable byl někdy tak znepokojen povahou těchto rozhodnutí, že by měl pocit, že je nutné „zapískat“ na regulátora“.
We have seen no evidence to indicate that any Appointed Actuary at the Equitable was at any time so concerned about the nature of those decisions that he felt it necessary to 'blow the whistle' to the regulator ."
Hlavním středem pozornosti obezřetnostního dohledu ve Spojeném království byly finanční prostředky společnosti.
The major focus of prudential supervision in the UK was on the company's financial resources.
Aby bylo možné posoudit jejich přiměřenost, museli regulátoři ověřit technické rezervy společnosti, míry solventnosti a minimální garanční fondy, a to s pravomocemi získávat informace a předkládáním dokumentů potřebným pro hodnocení.
In order to assess their adequacy, regulators had to verify the assurance companies' technical reserves, solvency margins and minimum guaranteed funds, with powers to obtain information and the production of documents needed for the assessment.
Obezřetnostní dohled byl založen na sdělování informací a sledování regulačních výkazů, které předkládaly společnosti, a měl ukazovat nejen aktuální solventnost společnosti, ale také prostřednictvím zkoušek odolnosti jejich citlivosti vůči budoucím nepříznivým změnám.
The prudential supervision was based on the disclosure and monitoring of the regulatory returns submitted by the companies, designed to show not only the company's current solvency position but also, through the resilience tests, their sensitivity to future adverse changes.
Regulační výkazy byly také zveřejňovány, aby informace o finanční situaci životní pojišťovny byly snadno dostupné finančním poradcům, novinářům z finančních rubrik a konkurenci.
The regulatory returns were also published, so that information about the financial position of the life office was readily available to financial advisers, financial journalists and competitors.
Na základě zákona o pojišťovacích společnostech z roku 1982 musel, kdykoli společnost neplnila stanovená kritéria obezřetného a zdravého řízení nebo když bylo zjištěno, že společnost neplní konkrétní požadavek zákona, vyjít od orgánu obezřetnostního dohledu (MPO, MF nebo FSA, ne GAD) nějaký oficiální zásah regulátorů Spojeného království.
Based on the Insurance Companies Act 1982 , any formal intervention by UK regulators had to issue from the prudential supervisor (DTI, HMT or FSA, not the GAD) whenever a company was not meeting the established criteria of sound and prudent management or when a company was found in breach of specific ICA requirement.
Například neudržení minimální míry solventnosti mohlo vést k tomu, že orgán obezřetnostního dohledu podle oddílu 33 zákona o pojišťovacích společnostech požádal o předložení krátkodobého finančního plánu, který by společnost přivedl k nápravě
For instance, failure to maintain the minimum solvency margin could lead to a request from the prudential supervisor under Section 33 of the ICA to submit a short-term financial scheme to bring the company back into compliance
Viz ES-2, kapitola 3.2.1. .
see ES-2, Chapter 3.2.1. .
Regulátor mohl rovněž uložit řadu pokut, mohl například společnosti nařídit brzké dodání regulačních výkazů, omezení souhrnných příjmů z pojistného, převod aktiv společnosti na správce majetku a nakonec odnětí obchodního povolení společnosti, jak upřesňuje zákon o pojišťovacích společnostech z roku 1982 v oddílech 38–44.
The regulator could also impose a number of penalties, such as ordering the company to deliver its regulatory returns early, limiting the maximum aggregate premium income, transferring company assets to a trustee and ultimately the withdrawal of the company's trading authorization, as detailed by ICA 82, Sections 38-44.
Oddíl 45
Section 45
Zákon o pojišťovacích společnostech z roku 1982, oddíl 45: „Zbytková pravomoc ukládat požadavky ohledně ochrany pojistníků“. zákona o pojišťovacích společnostech z roku 1982 svěřil státnímu tajemníkovi pravomoc, „aby společnost požádal o přijetí takového opatření, které je podle něho vhodné pro účely ochrany pojistníků před rizikem, že společnost nebude schopná splnit své závazky nebo splnit rozumná očekávání pojistníků či případných pojistníků.“ Možnost využít oddíl 45 však byla omezena na případy, kdy byl účel ochrany pojistníků pokládán za nedosažitelný pomocí výkonu pravomocí podle oddílů 38–44 a za účelem předejití „omezení práva společnosti disponovat svými aktivy“.
ICA 82(45): ' Residual power to impose requirements for protection of policyholders" . of ICA 82 provided the Secretary of State power "to require a company to take such action as appears to him to be appropriate for the purpose of protecting policy holders or potential policy holders of the company against the risk that the company may be unable to meet its liabilities or ... to fulfil the reasonable expectations of policyholders or potential policyholders.”
Zákon o pojišťovacích společnostech z roku 1982, oddíl 45 odst.
Recourse to Section 45 was however limited to cases when the purpose of policyholder protection was considered not achievable by the exercise of powers under Sections 38-44 and to preclude " restricting the company's freedom to dispose of its assets."
Změny zákona o pojišťovacích společnostech z roku 1982 zavedené s prováděním směrnice 3ŽP, které nabyly účinnosti od 1. července 2004, „zavedly nová kritéria pro obezřetné a zdravé řízení stanovená v novém dodatku 2C k zákonu a doplnily důvody, na jejichž základě podle oddílu 11 může státní tajemník nařídit, že pojišťovna by měla ukončit uzavírání nových obchodů, že některé z kritérií obezřetného a zdravého řízení není, asi není nebo asi nebylo s ohledem na společnost splněno".
Amendments to ICA 82 introduced with the implementation of 3LD and taking effect from 1st July 1994 " introduced new criteria for 'sound and prudent management' set out in a new Schedule 2C to the Act, and added to the grounds on which, under section 11, the Secretary of State could direct that an insurance company should cease writing new business, that any of the criteria of sound and prudent management were not being, might not be, or might not have been fulfilled in respect of the company."
Viz WE-CONF25, body 4–5.
see WE-CONF25, para.4-5.
Studie ES-1 má na základě mezinárodního srovnání za to, že orgány dohledu Spojeného království „se raději vyhnuly uplatňování formálních zákonných pravomocí, kdykoli to bylo možné“.
In an international comparison, ES-1 considers that UK supervisors " preferred to avoid the use of formal statutory powers wherever possible".
Při vynucování pravidel provozování činnosti mohl pravomoci zásahu v souvislosti s životními pojišťovnami (například omezení obchodování s aktivy nebo požadavek ponechat si určitá aktiva), které náležely úřadu PIA, vykonávat pouze orgán obezřetnostního dohledu (MPO/MF) a tyto pravomoci bylo mimo pravomoci PIA.
Referring to enforcement of CoB rules, the use of intervention powers by PIA in relation to life insurers (such as restrictions on dealing with assets or a requirement to maintain certain assets) could be exercised only by the prudential supervisor (DTI/HMT) and were outside the PIA’s powers.
Zamýšlené uplatnění pravomocí zásahu PIA/SIB muselo být oznámeno předem MPO/MF, které měly u navrhovaného opatření zásahu právo veta.
The proposed use of intervention powers by the PIA/SIB had to be notified in advance to the DTI/HMT, which had a power of veto over the proposed intervention action.
Viz ES-2, kapitoly 6 a 7.
see ES-2, chapter 6 and 7.
Předmět odpovědnosti regulátorů byl podrobněji rozebrán v části V této zprávy.
The subject of regulators' liability has been elaborated in more detail in Part V of this report
Pokud jde o odpovědnost regulátorů, stojí asi zato poznamenat, že podle obyčejového práva může být orgán dohledu shledán odpovědným pouze za delikt „zneužití úřední moci ve veřejné funkci“.
As far as Regulators' liability is concerned, it may be worth noting that under Common Law a supervisory authority may be held liable only for the tort of 'misfeasance in public office'.