natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Druhé podání k šetření lorda Penrosea ve věci poučení, které lze získat ze zhroucení Equitable Life – případová studie sériového regulatorního selhání vlády a jejího zástupce, úřadu pro finanční služby; EMAG; 27. března 2003; strana 50. “
A second submission to the inquiry conducted by Lord Penrose into the lessons that can be learned from the Equitable Life debacle - a case study in serial regulatory failure by the government and its agent, the Financial Services Authority; EMAG; 27 March 2003; page 50. "
Ve svém prohlášení před výborem pan STRACHAN (H4) komentoval zapojení FSA do vyrovnání: „ Plán smírného vyrovnání byl realizován v rámci nezávislého soudního řízení podle zákona o společnostech.
In his statement before the committee, Mr STRACHAN (H4) commented on the FSA's involvement in the compromise: " The Compromise Scheme was undertaken as part of an independent court process under the Companies Act.
V tomto konkrétním procesu neměl FSA žádnou formální zákonnou úlohu “.
In that particular process, the FSA had no formal statutory role ".
V dokumentu WE 37 upozorňuje úřad FSA, že „ nicméně vyzval společnost Equitable, aby šla za rámec toho, co požaduje zákon o společnostech, a zajistila co největší ochranu zájmů pojistníků, zejména jmenováním nezávislého pojistného matematika, který by vyjádřil své stanovisko o tom, zda je návrh spravedlivý “.
In WE 37 the FSA points out that it " nevertheless encouraged Equitable to go beyond what was required by the Companies Act to ensure that policyholders' interests were protected as far as possible, particularly through the appointment of an independent actuary to opine on the fairness of the proposals ".
Kromě toho FSA „ přezkoumal a posoudil návrhy plánu smírného vyrovnání předkládané pojistníkům Equitable Life s podílem na zisku, aby zajistil, že budou řádně zohledněny zájmy všech pojistníků “ (WE-CONF 8).
Furthermore, the FSA " reviewed and assessed the Compromise Scheme proposals being put to Equitable Life's with-profits policyholders to ensure that the interests of all policyholders had been properly taken into account " (WE-CONF 8).
Přitom FSA zvážil tyto aspekty: „ Za prvé, že úspěšný plán smírného vyrovnání by v zásadě společnosti Equitable Life a jejím pojistníkům nabídl nejlepší vyhlídky na stabilitu.
In doing so, the FSA took account of the following considerations: " Firstly, that a successful compromise scheme would, in principle, offer the best prospect of stability for Equitable Life and its policyholders.
Za druhé – pokud jde o to, zda je plán spravedlivý – FSA provedl posouzení toho, zda došlo ke spravedlivé výměně za práva a nároky každé dotčené skupiny.
The second – which concerns the fairness issues – was an assessment as to whether there was a fair exchange for the rights and the claims of each group affected.
Třetí zkoumaný okruh se týkal toho, že měly být pojistníkům poskytnuty jasné a vyčerpávající informace, a za čtvrté jsme zvážili posudek návrhu ze strany nezávislého pojistného matematika “ (pan STRACHAN, H4).
The third consideration was that there should be clear and comprehensive information provided to policyholders and, fourthly, we took account of the independent actuary’s assessment of the proposal " (Mr STRACHAN, H4).
Nezávislý pojistný matematik ve své zprávě uvedl, že „ z pojistně-matematického hlediska byly podmínky plánu stanoveny spravedlivě a přiměřeně “ (WE-CONF 9
The independent actuary stated in his report that " from an actuarial point of view the terms of the Scheme have been established in a fair and reasonable way " (WE-CONF 9
Souhrn zprávy nezávislého pojistného matematika; strana 125. ).
Summary of the Independent Actuary's Report; page 125. ).
Pojistníci však namítají, že se pojistný matematik nezabýval řadou témat důležitých k tomu, aby pojistníci návrhu porozuměli (viz WE-CONF 16), a kromě toho zpochybňují jeho nezávislost na společnosti ELAS (viz WE 75).
Policyholders, however, alleged that the actuary failed to address a number of important issues, which would have been important for policyholders' understanding of the proposal (see WE-CONF 16) and furthermore questioned his independence from ELAS (see WE 75).
Ve svém hodnocení plánu smírného vyrovnání (WE 67) dochází FSA k tomuto závěru: „ FSA je spokojen s tím, že ve vztahu k příslušným skupinám pojistníků s garantovanými anuitními sazbami a bez těchto sazeb, je míra zvýšení hodnot pojistek poctivou nabídkou výměnou za práva spojená s garantovanými anuitními sazbami a potenciální nároky za nesprávný prodej, od nichž bude upouštěno.
In its assessment of the compromise scheme (WE 67) the FSA concludes as follows: " The FSA is content that, in relation to the relevant groups of guaranteed annuity rate (“GAR”) and non-GAR policyholders, the level of increase to policy values is a fair offer in exchange for the GAR rights and potential mis-selling claims that would be given up.
I když existují různé variace u jednotlivých osob v rámci každé příslušné skupiny, jsme spokojeni, že v těchto skupinách nejsou žádné kategorie pojistníků, kteří by dostali nepřiměřeně vyšší nebo nižší plnění “.
While there are variations from person to person, within each relevant group, we are content that there are no categories of policyholder within the groups who would receive disproportionately greater or lesser benefits ".
FSA kromě toho tvrdí, že „ plán vyrovnání byl v zájmu pojistníků a byl vhodným způsobem, jak odstranit nejistoty, které firmu negativně zatěžovaly; proto nevidíme žádný důvod, proč si stěžovat soudu, který nesl konečnou odpovědnost za rozhodnutí “ (WE-CONF 8).
The FSA furthermore suggests that, " the scheme of arrangements was in policyholders' interests and was an appropriate way of removing the uncertainties that were adversely affecting the firm; accordingly we saw no reason to make representations to the court, which had final responsibility for the decision " (WE-CONF 8).
Studie ES-3
ES 3
Strana 9. nekomentuje, zda byl plán smírného vyrovnání spravedlivý, ale spíše upozorňuje na jeho obecné výhody: „ Za prvé poskytoval účastníkům jistotu tím, že chránil pojistníky (a Equitable) před rozsáhlým a nákladným soudním řízením.
Page 9. does not comment on the fairness of the Compromise Scheme but rather points out its advantages in general: " Firstly, it provided certainty for the parties concerned, shielding policyholders (and Equitable) for extensive and costly litigation.
Za druhé získal souhlas regulátora (FSA), většiny členů a soudu.
Secondly, it met with the approval of the regulator (FSA), the majority of members, and the court.
Za třetí umožnil realizaci dohody se společností Halifax plc za nejlepších možných podmínek.
Thirdly, it enabled a deal with Halifax plc to materialise under the best possible terms.
Za čtvrté se jeví přijatelnější než ostatní možnosti, například likvidace Equitable.
Fourthly, it seems preferable to other alternatives, such as the winding-up of Equitable. "
“ Autoři studie vyjadřují svůj názor, že „ po zralém uvážení dotčený pojistník s větší pravděpodobností dosáhne uspokojení svých nároků prostřednictvím systému kolektivního vyrovnání, jako je plán smírného vyrovnání, než prostřednictvím individuálního využívání zákonných opravných prostředků “, aniž by tuto otázku dále rozebírali.
The authors of ES 3 express their view that " on balance, an aggrieved policyholder is more likely to get satisfaction through a system of collective satisfaction, such as the Compromise Scheme, than through individual recourse to legal remedies ", without further elaborating on this point.
Souhrnně řečeno, z dokumentace vyplývá, že primárním cílem plánu smírného vyrovnání, který vstoupil v právní účinnost dne 8. února 2002 poté, co jej schválila nutná většina pojistníků a povolil Nejvyšší soud, bylo odstranit právní nejistoty a závazky Equitable Life, a tím stabilizovat fond.
In summary, evidence suggests that the primary aim of the Compromise Scheme of Arrangement, which took legal effect on 8 February 2002 after it had been approved by the requisite majority of policyholders and sanctioned by the High Court, was to remove legal uncertainties and liabilities from Equitable Life and thereby stabilise the fund.
Plán však nesloužil k tomu, aby pojistníky odškodnil za ztráty, které utrpěli v roce 2001 při snižování hodnot pojistek, vyvolaném řadou konkrétních okolností ve společnosti Equitable, včetně postupu společnosti v 90. letech, kdy vyplácela nepřiměřené prémie.
The Scheme, however, did not serve to compensate policyholders for losses they had incurred through the 2001 reduction in policy values, which was caused by a number of particular circumstances at Equitable, including the Society's practice during the 1990s of paying excessive bonuses.
Konkrétně zvýšení hodnot pojistek poskytnuté pojistníkům bez garantovaných anuitních sazeb, kteří se výměnou za to vzdali svých práv na uplatnění nároků, bylo více než eliminováno následnými sníženími.
In particular, the uplifts in policy values granted to non-GAR policyholders, who in exchange waived their right to pursue claims, were more than eliminated by subsequent cuts.
Řada zpráv naznačuje, že společnost si asi byla v době, kdy navrhla plán na zvýšení hodnot pojistek, vědoma toho, že tento krok by za normálních okolností nemohl být udržitelný.
Numerous accounts suggest that the Society may have been aware at the time it proposed the scheme that the uplifts in policy values could not be sustained under normal circumstances.
Neoznámila to však pojistníkům, kteří by se mohli rozhodnout hlasovat proti tomuto plánu, kdyby měli informace o celkové finanční situaci společnosti.
However, it failed to communicate this to policyholders, who may well have voted against the scheme, had they been made aware of the full state of the Society's finances.
Výbor konstatuje, že konečným výsledkem plánu bylo to, že všichni zbývající pojistníci ztratili právo uplatňovat své nároky vůči společnosti, zatímco jejich ztráty nadále rostly.
The committee concludes that the eventual result of the Scheme was such that all remaining policyholders lost their right to pursue claims against the Society while their losses continued to increase.
Stížnosti ke společnosti ELAS a revize pojistných smluv
Complaints to ELAS and policy reviews
Pan THOMSON informoval výbor, že společnost ELAS má vnitřní postup vyřizování stížností, jaký požadují předpisy FSA.
Mr THOMSON informed the committee that ELAS has in place an internal complaints-handling process, such as is required by FSA regulations.
Uvedl, že od roku 2001 společnost projednala více než 40 000 stížností ohledně celé řady otázek.
He said that since 2001 the Society has dealt with over 40.000 complaints about a wide range of issues.
Tyto stížnosti, které se týkaly „ záležitostí specifických pro situaci společnosti ... se ve většině případů řešily revizí pojistných smluv “ (WE 47
Those complaints, which related to " matters unique to the Society's situation ... have for the most part been dealt with via Policy Reviews " (WE 47
Strana 4. ).
Page 4. ).
Podle pana THOMSONA revize pojistných smluv („nápravný program“, „program pro pojistníky bez garantovaných anuitních sazeb, kteří opustili společnost“, a „revize řízených důchodů“) dohromady řešily více než 100 000 případů, z nichž mnoho společnost zjistila a vyřešila bez podání stížnosti ze strany pojistníka (WE 47
The Policy Reviews ('rectification scheme', 'non-GAR leavers' scheme' and 'managed pension review') together addressed more than 100.000 cases, many of which were identified and settled by the Society without a complaint being made by the policyholder, according to Mr THOMSON (WE 47
Za prvé, „nápravný program“ (75 000 případů) odškodnil pojistníky s garantovanými anuitními sazbami s pojistkami splatnými předtím, než rozsudek Horní sněmovny nařídil společnosti splnit své závazky vůči pojistníkům s garantovanými anuitními sazbami.
Firstly, the 'rectification scheme' (75.000 cases) compensated GAR policyholders whose policies had matured before the House of Lords judgement ordered the Society to meet its commitments to GAR policyholders.
Poskytl jim výplaty, které by byli dostali, kdyby bylo rozhodnutí v té době známo.
It gave them the benefits that they would have received had the judgement been known at the time.
Za druhé, „revize řízených důchodů“ se týkala 20 000 případů smluv, které pojistníkovi umožňovaly získat příjem z pojistky, aniž by v té fázi převedl celou pojistku na anuitní důchodové pojištění.
Secondly, the 'managed pension review' concerned 20.000 cases of contracts whereby the policyholder is enabled to take an income from a pension policy without at that stage converting the whole pension policy into an annuity.
Pan BAIN, novinář zabývající se financemi, však v H8 tvrdil, že „ ve většině ... případů při revizi spravovaných důchodů bylo klientům řečeno, že nemají nárok na žádné odškodnění, a menšině bylo nabídnuto malé vyrovnání “.
Financial journalist Mr BAIN, however, claimed in H8 that " most of the ... cases in the managed pension review had been told they were due no redress, with a minority having been offered tiny settlements ".
Uvedl příklad oběti, které bylo v důsledku revize nabídnuto 522 GBP jako odškodnění ze strany společnosti ELAS.
He gave an example of a victim who was offered £522 of compensation by ELAS as a result of the review.
Poté, co oběť pohrozila žalobou na společnost ELAS, podle pana BAINA „ [společnost souhlasila], že mu zaplatí 81 907 GBP “ (H8).
It was only after the victim threatened to take legal action that ELAS " [agreed] to pay him GBP 81.907 " according to Mr BAIN (H8).
Za třetí, „program pro pojistníky bez garantovaných anuitních sazeb“, kteří opustili společnost, zahrnoval zhruba 15 000 pojistníků bez garantovaných anuitních sazeb, kteří uzavřeli pojistky před účinností plánu smírného vyrovnání.
Thirdly, the 'non-GAR leavers' scheme' addressed about 15.000 of non-GAR policyholders who had taken out policies before the Compromise Scheme took effect.
Podle pana THOMSONA (H2) jim byla nabídnuta kompenzace v maximální výši 5 % úrovně ztráty.
They were offered compensation at the maximum of 5% level of loss, according to Mr THOMSON (H2).
FSA uvedl, že „ dohlížel na [tento] proces vyplácení odpovídajícího odškodnění pojistníkům, kteří odešli z Equitable příliš brzy na to, aby mohli využít plán smírného vyrovnání “ (pan STRACHAN, H4).
The FSA indicated that it " oversaw [this] process of giving appropriate compensation to policyholders who left Equitable too early to benefit from the Compromise Scheme " (Mr STRACHAN, H4).
Zástupci pojistníků zdůraznili, že nabídky, které společnost činila jednotlivě nebo v důsledku revize pojistných smluv, byly směšné a představovaly pouze malou část toho, co lidé skutečně ztratili.
Policyholders' representatives stressed that the offers made by the Society individually or as a result of policy reviews were derisory, representing only a small fraction of what people had actually lost.
Velká většina dotčených osob však podle pana THOMSONA (H2) nabídky společnosti akceptovala.
However, the vast majority of those concerned accepted the offers made to them by the Society according to Mr THOMSON (H2).
Uvedl, že zhruba 1 000 případů, kdy pojistníci nabídku neakceptovali, společnost postoupila úřadu finančního ombudsmana (viz níže).
He said that about 1.000 cases, where policyholders did not accept, were referred by the Society to the Financial Ombudsman Service (see below).
Obvinění z podvodu a britský Úřad pro závažné podvody
V. Allegations of fraud and the UK Serious Fraud Office
V některých písemných dokumentech, které výbor obdržel
In some of the written evidence received by the committee
Viz například WE 7, WE 8, WE 9, WE 25, WE 31, WE 33, WE 34, WE 40 a WE 42. , se tvrdí, že postoj a jednání společnosti se rovnaly podvodu.
See for instance WE 7, WE 8, WE 9, WE 25, WE 31, WE 33, WE 34, WE 40 and WE 42. it is alleged that the Society's stance and conduct has been tantamount to fraud.
Asociace investorů v dokumentu WE 31
The Investor's Association states in WE 31
Strana 2. uvádí, že nemůže prokázat, že došlo k podvodu, ale že dostupné dokumenty jsou přesvědčivé.
Page 2. that they cannot prove that fraud occurred but that the available evidence would be persuasive.
Aktuální pracovní dokument se těmito obviněními podrobně nezabývá.
The present working document does not deal with these allegations in detail.
Pokud by však byla shledána pravdivými, pomohlo by to pojistníkům odůvodnit jejich nároky a domoci se opravných prostředků v občanskoprávních soudních řízeních.
If they were found to be true, however, this would help policyholders to substantiate claims and obtain redress before civil courts.
Dokument WE 31
WE 31
Strana 7. naznačuje, že otázka toho, zda se společnost Equitable Life jako subjekt dopustila občanskoprávního deliktu oklamáním pojistníků, by byla relevantní, protože v takovém případě by byla pro pojistníky teoreticky možná občanskoprávní žaloba, i kdyby byla žaloba z jiných důvodů již nepřípustná vzhledem k promlčení (viz níže).
Page 7. suggests that the issue of whether Equitable Life, as an entity, committed civil wrongs by deceiving policyholders would be relevant, since civil legal action would in that case still be theoretically possible for policyholders even if action on other grounds has already been timed out (see below).
Společnost ELAS říká:„ velmi podrobně jsme zkoumali obvinění z podvodu, [ale] nenašli jsme žádné důkazy, které by vedly k odůvodnitelné žalobě z podvodu proti společnosti “ (WE-CONF
ELAS says that " we have looked at allegations of fraud in great detail [but] have found no evidence that leads to a sustainable case of fraud against the Society " (WE-CONF
Někteří pojistníci skutečně přednesli svá obvinění Úřadu Spojeného království pro závažné podvody (SFO)
Some policyholders indeed referred the allegations to the UK Serious Fraud Office (SFO)
Viz například písemné podání pana Chase Greye (WE 9), strany 3 a 4. .
See for instance, written submission by Mr Chase Grey (WE 9), pages 3 and 4. .
Podle pana LAKEA úřad SFO o prošetření případu požádalo dokonce i ministerstvo financí Spojeného království.
According to Mr LAKE, the SFO was even asked by HM Treasury to consider the case.
SFO na své internetové stránce
The SFO states on its website
http://www.sfo.gov.uk/ uvádí, že je nezávislý vládní úřad, který vyšetřuje a trestně stíhá závažné nebo složité podvody.
http://www.sfo.gov.uk/ that it is an independent government department that investigates and prosecutes serious or complex fraud.
Je součástí trestního soudnictví Spojeného království.
It is part of the UK criminal justice system.
Úřad vede ředitel, kterého jmenuje generální prokurátor, kterému je ředitel také odpovědný.
The Office is headed by the Director who is appointed by, and accountable to, the Attorney General.
Klíčovým kritériem, které úřad používá při rozhodování o tom, zda přijmout případ, je otázka, zda se údajný podvod jeví jako natolik závažný nebo složitý, aby vyšetřování musely vést subjekty odpovědné za trestní stíhání podvodu.
The key criterion it uses when deciding whether to accept a case is that the suspected fraud appears to be so serious or complex that its investigation should be carried out by those responsible for its prosecution.
K jiným faktorům patří hodnota údajného podvodu, existence významného mezinárodního rozměru, to zda je případ věcí širokého veřejného zájmu a zda vyžaduje vysoce specializované znalosti, například finančních trhů.
Other factors include the value of the alleged fraud, whether there is a significant international dimension, whether the case is likely to be of widespread public concern and whether it requires highly specialised knowledge, e.g. of financial markets.
Pan CHASE GREY uvádí, že ho úřad SFO informoval, že jím vznesená obvinění budou posouzena v rámci tehdy probíhající občanskoprávní žaloby společnosti ELAS proti jejím bývalým ředitelům a auditorům.
Mr CHASE GREY states that the SFO informed him that the allegations he had put forward would be considered in the light of the then ongoing civil action by ELAS against its former directors and auditors.
Podle pana CHASE GREYE občanskoprávní žaloby společnosti ELAS „ byly téměř jistě zahájeny jako záměrná zdržovací taktika [a] s účelem zakrýt pravdu o krizi ELAS “ (WE 9
According to him, the civil actions by ELAS " had almost certainly been commenced as a deliberate delaying tactic [and] to conceal the truth behind the ELAS collapse " (WE 9
Strany 3 and 4. ).
Pages 3 and 4. ).
Kromě toho pan GREY tvrdí, že jej pan WEIR informoval, že i přes opakované žádosti pana WEIRA úřad SFO formálně nepotvrdil přijetí zprávy
Furthermore, Mr CHASE GREY claims to have been informed by Mr WEIR that, despite repeated requests by Mr WEIR, the SFO has failed to acknowledge formally the receipt of a report
Michaela Nassima; 30. prosince 2004. , která podle pana CHASE GREYE představuje nejúplnější výčet údajného podvodu a kterou zřejmě úřadu SFO pan WEIR předal (WE 9
A paper by Dr Michael Nassim; 30 December 2004. , which represents the most comprehensive account of the alleged fraud, according to Mr CHASE GREY, and which had apparently been submitted to the SFO by Mr WEIR (WE 9
Úřad SFO se později rozhodl, že věc vyšetřovat nebude.
The SFO later decided not to investigate the case.
Pan MAXWELL (H4) citoval z tiskové zprávy, kterou SFO vydal dne 19. prosince 2005: „ Po pečlivém zvážení dostupných dokumentů včetně Penroseovy zprávy a materiálů v držení společnosti a po závěru soudní žaloby společnosti proti jejím bývalým auditorům a některým z jejích bývalých ředitelů Úřad pro závažné podvody potvrzuje, že nebylo zjištěno nic, co by odůvodňovalo trestněprávní vyšetřování záležitostí společnosti Equitable Life Assurance “.
Mr MAXWELL (H4) quoted from a press release, which the SFO issued on 19 December 2005: " Following careful consideration of the available evidence, including the Penrose Report and material held by the Society and following the result of the Society’s case against its previous auditors and some of its former directors, the Serious Fraud Office confirms that nothing has emerged which would justify a full criminal investigation into the affairs of the Equitable Life Assurance Society ".
Dokument WE-CONF 30 obsahuje dopis SFO pojistníkovi, který vysvětluje rozhodnutí SFO: „ Toto rozhodnutí vychází z důkladného prozkoumání Penroseovy zprávy a rozsáhlých šetření, jejichž cílem bylo určit, zda existují dostatečné důkazy pro zahájení trestněprávního vyšetřování za účelem trestního stíhání.
WE-CONF 30 contains a letter by the SFO to a policyholder explaining the SFO's decision: " This decision was based on a thorough examination of the Penrose report and extensive enquiries to determine whether there was sufficient evidence to commence a criminal investigation with a view to prosecution.
Náš přezkum bral v úvahu výsledek občanskoprávního řízení Equitable Life proti jejím bývalým auditorům a bývalým ředitelům a vedoucím pracovníkům společnosti.
Our review took into account the outcome of the civil proceedings brought by Equitable Life against its former auditors and former company directors and officers.
Při takovém posouzení SFO zkoumá, zda jsou důkazy proti fyzické nebo právnické osobě dostatečně silné k tomu, aby dávaly přiměřené vyhlídky na odsouzení před porotou.
The test that SFO applies in such assessment is whether the evidence against any individual or entity is sufficiently strong to give reasonable prospect of securing a conviction before a jury.
Trestný čin nebo trestné činy je nutné prokázat bez jakýchkoli důvodných pochyb.
The offence or offences need to be proved beyond reasonable doubt.
Přezkum SFO došel k závěru, že ve věci důkazů nebyly požadavky splněny. “
The SFO review concluded that, respective of the evidence, the test would not be met. "
Pan LAKE (H1) kritizoval, že „ je podivné, že úřadu SFO trvalo dva roky, než rozhodl, že není co vyšetřovat, i přes zcela zjevná uvedení v omyl v roční účetní závěrce Equitable pro pojistníky “.
Mr LAKE (H1) criticised that " bizarrely, the SFO took two years to decide that there was no case to investigate despite the quite evident misrepresentations on Equitable's annual statements to policyholders ".