natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Na otázku jednoho člena (H4), zda provedení ve vnitrostátním právu do různých zákonů a nařízení měla nějaký právní nebo jiný význam, pokud jde o závažnost, s jakou byla tato směrnice i další směrnice provedeny ve vnitrostátním právu Spojeného království, Clive MAXWELL odpověděl jasným ne: „Právo je právo: nezáleží na tom, zda je něco zahrnuto do zákona parlamentu nebo do nařízení parlamentu, nebo, v této věci, do knihy předpisů FSA.
Responding to a Member's question (H4) on whether if transposition into different acts and regulations has any legal or other significance as to the seriousness with which the Directive and other directives were transposed into UK law, Clive MAXWELL responded with a clear no: " the law is the law: it does not matter whether something is covered in an act of parliament or in a regulation of parliament or, for that matter, the FSA’s rule book.
Směrnice jsou jen základní linií
The directives are just a baseline
Martin McELWEE ve svědectví H3 zaujímá na rozdíl od ostatních svědků odlišné stanovisko a říká, že „ směrnice nutně stanovily základní linii pro regulaci a v souladu se svou povahou nechávají na rozdíl od nařízení na členských státech, aby našly nejvhodnější prostředek pro dosažení výsledků, které jejich ustanovení požadují .
Martin McELWEE, in H3, takes a contrary view to other witnesses and states that " the directives necessarily laid down a baseline for regulation and, consistent with the nature of a directive as opposed to a regulation, they leave it to Member States to find the most appropriate means to achieve the results required by the directive’s provisions.
Směrnice jsou nutně méně nařizující než nařízení, což je důvod, proč se někdy objevují pochybnosti o jejich správném provádění“.
Directives are necessarily less prescriptive than regulations, which is why doubts as to their correct implementation sometimes arise. ”
Záměrem nebylo, aby členské státy vytvořily identické domácí systémy“.
It was not the intention that Member States create identical domestic regimes. "
Směrnice nevyžaduje režim nulových chyb
Directives do not require a zero-failure regime
Ve svědectví H3 pan MCELWEE rovněž vyvrací mýtus, že směrnice vyžadují, nebo dokonce implikují režim nulových chyb: „ Bylo by obtížné takový režim sestavit, ale myslím, že by to bylo možné, alespoň teoreticky.
In H3, Mr MCELWEE also dispels the myth that the directives require, or even imply, a zero-failure regime: “ It would be difficult to construct such a regime but I suspect that it could be done, at least in theory.
Byla by k tomu nutná míra regulace, která by dle mého vlastního názoru byla v rozporu s konečným zájmem spotřebitele. (…) Ve směrnicích není nic, co by signalizovalo záměr vytvořit takový režim“.
It would require a level of regulation that would, in my own view, be contrary to the consumer’s ultimate interest. (…) There is nothing in the directives that signals the intention to create such a regime.”
Podobně Clive Maxwell z MF konstatuje, že „režim neusiloval a stále neusiluje o to, aby se předcházelo všem chybám regulovaných firem nebo problémům s nimi“ (H4).
Likewise, Clive Maxwell from HMT states that " the regime did not, and still does not, seek to prevent all failures of or problems with regulated firms " (H4).
Svoboda s publicitou, určená ke stimulaci inovací
Freedom with publicity, designed to stimulate innovation
Ve svědectví H4 Clive MAXWELL z MF doplňuje předchozí bod tím, že se pokouší vysvětlit, jak byl přístup Spojeného království k „obezřetnostnímu dohledu charakterizován jako přístup „svobody s publicitou“.
In H4, Clive MAXWELL from HMT adds to the previous point by trying to explain how the UK's approach to " prudential supervision was characterised as being one of ‘freedom with publicity’.
Pojišťovny dostaly v rámci použitelných právních předpisů právo určovat své politiky a přijímat vlastní rozhodnutí, pokud budou veřejnosti poskytnuty určité informace.
Insurance companies were given freedom within the applicable legislation to determine their policies and make their own decisions, provided that certain information was disclosed to the public.
Přístup byl záměrně vytvořen tak, aby se předcházelo nežádoucím zásahům do záležitostí společností, jelikož to se pokládalo za pravděpodobnou příčinu ohrožení inovací a podnikatelského chování, což by bylo ke škodě pojistníků a výběru pro spotřebitele“.
The approach was deliberately designed to avoid undue interference in the affairs of companies, since this was thought likely to inhibit innovation and entrepreneurial behaviour, which would have been to the detriment of policyholders and consumer choice. "
Regulátoři uplatňovali zákon
The regulators applied the law
V odpovědi na otázku jednoho člena, zda byla vláda Spojeného království spokojena s tím, že regulátoři v souvislosti se vstupem směrnice 3ŽP v platnost poctivě uplatňovali prováděcí předpisy a ducha směrnice, pan MAXWELL ve svědectví H4 konstatuje, že pokud jde o „uplatňování práva v praxi, regulátoři právo uplatňovali“.
Responding to a question from a Member as to whether the UK Government was satisfied that the regulators, in relation to the entry into force of the 3LD, faithfully applied the implementing provisions as well as the spirit of the directive, Mr MAXWELL states in H4 that regarding "the application of the law in practice, the regulators have applied the law."
Konečná odpovědnost za krizi leží v rukou vedení společnosti ELAS
Ultimate responsibility of the crisis lies in hands of ELAS management
Ve svědectví H3 pan MCELWEE rovněž říká, že „ konečná příčina, proč se společnost Equitable Life dostala do této krize, leží přímo v rukou vedení, které bylo různě zkorumpované nebo ignorantské“.
In H3, Mr MCELWEE also says that “ the ultimate reason why Equitable Life found itself in this crisis lies squarely in the hands of the management, which was variously venal or ignorant.”
To je rovněž jeden z dílčích závěrů Penroseovy zprávy (WE 16).
This is also one of the partial conclusions of the Penrose report (WE 16).
Brian CHASE GREY (WE 9) však tvrdí, že za pád společnosti ELAS odpovídá britská vláda.
However, Brian CHASE GREY (WE 9) claims that the British Government is responsible for the collapse of ELAS.
Ohledně otázky odpovědnosti dokument WE Conf 3 uvádí, že společnost ELAS opakovaně lhala o svém stavu a o úspěších, kterých dosahovala.
On the issue of responsibility, WE Conf 3 claims that ELAS repeatedly lied concerning the state of the company and the successes that they were enjoying.
Byla nedbalá, když měla dávat stranou zisky z růstu trhu cenných papírů pro pojistníky „s podílem na zisku“ a když měla vytvářet rezervy na budoucí platby pojistníků s garantovanými anuitními sazbami.
They were negligent in not putting aside gains from stock market growth for ‘with profit’ policyholders nor making provision for future payments of GAR policyholders.
Rovněž konstatuje, že vedení si vyplácelo vysoké platy, vysoké odměny a vysoké příspěvky na důchod.
It also claims that management paid itself large salaries, large bonuses and large pension benefits.
Obsahuje i tvrzení proti auditorům, společnosti Ernst & Young, z toho důvodu, že neprováděli náležitý audit účetnictví společnosti Equitable Life a že nezjistili, že společnost nemá dost peněz na krytí fondů pojistníků s garantovanými anuitními sazbami.
It also contains claims against the auditors, Ernst & Young, for not conducting a proper audit of Equitable Life’s Accounts and ascertaining that there was not enough money to cover GAR policyholders' funds.
Systém se musí vyvíjet a odpovědí je směrnice Solvency II
The regime must evolve, and the answer is Solvency II
Ve svědectví H4 Clive MAXWELL z MF říká, že „žádný systém dohledu nemůže na neustále se měnících trzích zůstat neměnný.
In H4, Clive MAXWELL from HMT says that " no system of supervision can stand still in ever-changing markets.
Je důležité, že se evropský rámec dohledu nad životními pojišťovnami neustále vyvíjí, aby byla zajištěna náležitá míra ochrany pro pojistníky.
It is important that the European framework for the supervision of life insurance companies continues to evolve to secure an appropriate level of protection for policyholders.
Vláda Spojeného království tudíž podporuje projekt Evropské komise nazvaný Solvency II“.
The UK Government, therefore, supports the European Commission’s Solvency II project ".
Článek 8 – Obezřetnostní dohled
Article 8 - Prudential supervision
Článek 8 směrnice 3ŽP není dodržován
Article 8 of the 3LD not respected
Opět nebylo toto ustanovení správně splněno, jak prohlašuje pan LAKE ve svědectví H1.
Again, this provision was not correctly followed, argues Mr. LAKE in H1.
Argumentuje takto: zásadní součástí vnitrostátního pojišťovacího rámce Spojeného království je kvalifikovaný jmenovaný pojistný matematik, kterého jmenují pojistitelé, aby jim radil v oblasti tvorby rezerv, očekávání atd. a který by měl jednat částečně jako strážce zájmů pojistníků.
His argument is as follows: an essential part of the UK national insurance framework is the qualified Appointed Actuary whom insurers appoint to advise on reserving, bonuses, expectations etc. and who should act partly as a guardian of policy-holders' interests.
Pan LAKE tvrdí, že skutečnost, že v roce 1992 „se jmenovaný pojistný matematik Roy Ranson stal generálním ředitelem společnosti ELAS, aniž se vzdal funkce jmenovaného pojistného matematika, měla jasně špatný vliv na zájmy pojistníků, ale právní předpisy Spojeného království odchod pana Ransona nevyžadovaly“ (H1).
Mr. LAKE claims that the fact that in 1992 " Appointed Actuary Roy Ranson became CEO of ELAS without relinquishing the role of Appointed Actuary was clearly prejudicial to the interests of policy-holders but that UK legislation did not provide for the removal of Mr Ranson " (H1).
Podle pana LAKEA z toho vyplývá, že z důvodu chybného provedení byly orgány Spojeného království bezmocné.
It follows, according to Mr. LAKE, that faulty implementation rendered the UK authorities powerless.
Úřad GAD Spojeného království výslovně vyjádřil svůj nesouhlas s dvojí funkcí pana Ransona, ale neudělal nic.
The UK GAD explicitly expressed its disapproval of Mr Ranson's dual role but did nothing.
Pan HOLMES (WE 84) zachází též do podrobností ve věci nedostatku řádných administrativních a účetních postupů a odpovídajících vnitřních kontrolních mechanismů, konkrétně ve věci jmenovaného pojistného matematika, přičemž obšírně cituje Penroseovu zprávu (WE 16) a opakuje tvrzení, která tato zpráva obsahuje.
Mr. HOLMES (WE 84) also goes into detail on the issue of lack of sound administrative and accounting procedures and adequate internal control mechanisms, namely the Appointed Actuary issue problem, quoting at length Penrose (WE 16) and repeating the allegations contained therein.
Clive MAXWELL z MF však v rámci dotazování během slyšení H4 toto tvrzení odmítá s tím, že „třetí směrnice o životním pojištění neobsahuje zmínku o osobě nazvané jmenovaný pojistný matematik.
However, Clive MAXWELL from HMT, under questioning during H4, rejects this claim, arguing that " the Third Life Directive does not refer to an individual called an Appointed Actuary.
Otázka, zda jmenovaný pojistný matematik mohl tuto konkrétní úlohu přijmout, není tudíž záležitostí třetí směrnice o životním pojištění.
The question of whether an Appointed Actuary could take on that particular role is therefore not a matter for that Third Life Directive.
Bylo běžnou praxí v řadě dalších životních pojišťoven, že jmenovaný pojistný matematik hrál v systému Spojeného království takovou úlohu“.
It was a common arrangement with a number of other life insurance companies that the Appointed Actuary played that sort of role within the UK system."
Penrose odhaluje obecná selhání, pokud jde o obezřetnostní dohled nad společností ELAS
Penrose detects general failings as regard prudential supervision of ELAS
Nebyly podniknuty žádné zvláštní kroky k zavedení vhodného systému."
No special steps were taken to put in place a suitable system."
Na podporu těchto myšlenek dokument WE Conf 3 uvádí, že se regulátoři Spojeného království problémy společnosti ELAS nezabývali, i když vážné potíže v organizaci byly známy již před rokem 1997, a možná dokonce již v roce 1991.
Supporting these ideas, WE Conf 3 claims UK regulators did not deal with ELAS' problems when serious difficulties within the organisation were known before 1997 and possibly even as early as 1991.
Neuvědomili si, že společnost nemá dostatek financí na krytí pojistníků s garantovanými anuitními sazbami.
They did not realise that there were insufficient funds to cover policyholders with GARs.
Rozumná očekávání pojistníků chráněná právem Spojeného království
PRE protected by UK law
Pan LAKE ve svědectví H1 tvrdí, že „v právu Spojeného království mají rozumná očekávání pojistníků nebo potenciálních pojistníků ochranu příslušných orgánů“.
Mr. LAKE in H1 claims that " in UK law the 'reasonable expectations of the policyholders or potential policyholders' (PRE) have the protection of the competent authorities ".
Rozumná očekávání pojistníků byla vytvořena praxí společnosti ELAS
PRE were created by ELAS' practice
V souvislosti s rozumnými očekáváními pojistníků Penrose (WE 16) uvádí, že mu regulátoři Spojeného království sdělili, že praxe společnosti v oblasti prémií nevytvořila rozumná očekávání pojistníků v souvislosti s cílovým bonusem.
On the issue of PRE, Penrose (WE 16) states that he was told by the UK regulators that PRE in respect of terminal bonuses were not created by the society's bonus practice.
220 v dokumentu WE 16 říká: „Vládní úřad pojistných matematiků (GAD) a ministerstvo financí při vyšetřování uvedli, že GAD a regulátoři vždy uznávali význam cílového bonusu, ale praxe společnosti v oblasti bonusů nevytvořila rozumná očekávání pojistníků v souvislosti s cílovým bonusem.
Paragraph 220, chapter 18, WE 16, states: "GAD and the Treasury have told the inquiry that the relevance of terminal bonus was always recognised by GAD and the regulators, but that PRE in respect of terminal bonus was not created by the Society's bonus practice.
Ukazují na poznámky, které uvádějí, že cílový bonus není garantován.
They point to the notes that stated that terminal bonus was not guaranteed.
Avšak GAD a ministerstvo financí rovněž uznávají, že rozumná očekávání pojistníků nebyla omezena na garantovaná plnění.
However, GAD and the Treasury also recognise that PRE was not restricted to guaranteed benefits.
Nemusíme nutně dojít k závěru, že pojistníci by měli rozumná očekávání, že dostanou bonus v přesné výši, abychom zaujali stanovisko, že i přesto by byla vytvořena rozumná očekávání.
It is not necessary to conclude that policyholders would have reasonable expectations of receiving a precise amount of bonus to take the view that reasonable expectations would still have been created.
Pozici, kdy by si společnost nemohla dovolit proplácet hodnoty pojistek bez zvýšení tržních hodnot nebo mezigeneračních transferů, by pojistníci společnosti nechápali na základě informací, které jim byly poskytnuty, a neinformovala by jejich rozumná očekávání.“
A position where the Society could not afford to honour the policy values without rising market values or inter-generational transfers would not have been understood by the Society's policyholders on the information provided to them, and would not have informed their reasonable expectations."
Účinné řízení v rukou životního pojišťovnictví
Effective control in the hands of the life assurance industry
„Asociace investorů dochází k závěru, že obezřetnostní systém Spojeného království byl určen, aby stál u zrodu náležité regulace, ale účinnou kontrolu nechal v rukou životního pojišťovnictví,“ uzavírá pan JOSEPHS ve svědectví H2.
" The Investors' association concludes that the UK prudential system was designed to give the appearance of proper regulation but it left effective control in the hands of the life assurance industry ", is the conclusion drawn by Mr JOSEPHS in H2.
Požádal výbor EQUI, aby prozkoumal, „zda takový důsledný model zatajování a špatného zaměření je nebo by měl být slučitelný s regulačním režimem implicitním ve směrnicích Evropského společenství o životním pojištění".
He asked EQUI to examine " whether such a consistent pattern of concealment and misdirection is or should be compatible with the regulatory regime implicit in the EC Life Directives ."
FSA není řízen odvětvím
FSA not industry-led
Pokud jde o tvrzení, že Úřad pro finanční služby (FSA) je „řízen odvětvím“, že je odvětvím financován a že „respektuje cestu odvětví“, pan McELWEE se ve svědectví H3 domnívá, že to není spravedlivá charakteristika.
Referring to allegations that the FSA is ‘industry-led’ as well as industry-funded and that the FSA is ‘facing the way of the industry’, Mr. McELWEE in H3 believes that this is not a fair characterisation.
Podle něho „jsou zákonné cíle FSA čtyři: důvěra v trh, informovanost veřejnosti, ochrana spotřebitelů a snižování finanční kriminality.
According to him, “the FSA has got four statutory objectives: market confidence, public awareness, consumer protection and the reduction of financial crime.
Podle statutu musí FSA pokud možno jednat způsobem, který je s těmito cíli slučitelný.
Under statute, the FSA must, as far as possible, act in a way that is compatible with those objectives.
Z těchto cílů mi alespoň tři připadají jako cíle obracející se ke spotřebitelům a jeden, zachování důvěry v trh, alespoň neutrální jako mezi spotřebitelem a odborníkem.
Of these at least three appear to me to be consumer-facing and one, the maintenance of market confidence, at least neutral as between consumer and practitioner.
Na vyšší úrovni je ovšem i to koneckonců ve prospěch spotřebitelů do té míry, že zvýhodňuje účastníky trhu.
At a higher level, of course, even this is ultimately to the benefit of consumers, to the extent that it benefits market participants.
Tyto výhody pak nakonec přecházejí na spotřebitele“.
Those benefits are also ultimately passed on to consumers.”
Stejně hovoří David STRACHAN z FSA ve svědectví H4, kde vysvětluje, že „ FSA je nezávislý na vládě Spojeného království.
The same message was put across by David STRACHAN from the FSA in H4, explaining that "the FSA is independent of the UK Government.
Není financován z obecných daní.
Nor is it funded through general taxation.
Článek 10 – Pravomoci dohledu a účetní výkazy
Article 10 – Supervisory powers & accounting returns
Společnost ELAS se stala Ponziho fondem
ELAS became a Ponzi fund
Pan LAKE se rovněž domnívá, že „chyby vlády Spojeného království a regulačních orgánů umožnily, aby se fond společnosti ELAS s podílem na zisku stal „Ponziho fondem“, v němž atraktivní výplaty byly dotovány z rostoucích investic nových a stávajících pojistníků“ (H1).
Mr. LAKE also believes that " the failures by the UK Government and regulatory authorities allowed ELAS' with-profits fund to become a “Ponzi fund” in which attractive payouts were subsidised from growing investments by new and existing policyholders " (H1).
Tvrdí, že zadržování financí s cílem splnit očekávané výplaty bylo chráněno právem, ale orgány Spojeného království svou povinnost prosadit právo nesplnily.
He claims that retention of funds to meet expected payouts was protected by law but UK authorities failed in their duty to enforce the law.
Pan SEYMOUR ve svědectví H7 je téhož názoru: „Regulátor Spojeného království mohl snadno určit existenci pyramidového schématu, společně s absencí rezerv – jak to zjistili Penrose a firma Burgess a Hodgson – a mohl přijmout opravná opatření tak, jak vyžadovala směrnice.
Mr SEYMOUR in H7 is of the same view: "the UK regulator could easily have determined the existence of a pyramid scheme, together with the absence of reserves – as did Penrose and Burgess and Hodgson – and taken remedial action as required by the Directive.
To bylo zásadní, zejména z toho důvodu, že deklarovaná přítomnost rezervního fondu byla klíčovým prodejním bodem v celém Společenství".
This was essential, particularly as the declared presence of a reserve fund was a key selling point throughout the Community."
Přílišné spoléhání na mírný přístup
Over-reliance on 'light touch' approach
Pan LAKE ve svědectví H1 tvrdí, že tyto chyby při provádění zahrnují pravomoci jednat v neprospěch pojistníků, nepřiměřenost regulačních výkazů, nepřiměřené zdroje, nefunkční rozdělení odpovědnosti v souvislosti s regulací informací pro spotřebitele „a přílišné spoléhání se na přední agentury v odvětví a tradiční mírný přístup“.
M. LAKE claims in H1 that those implementation failures cover the powers to deal with prejudices to policy-holders, inadequacy of regulatory returns, inadequate resources, unworkable divisions of responsibility in respect of regulation of consumer information " and over-reliance on industry-led agencies and the traditional “light touch” approach ".
Tvrdí, že tento přístup způsobil, že se Spojené království zdráhalo přijmout cíl směrnic o životním pojištění, a tak neuspělo při jejich provádění ani při jejich uplatňování.
He claims that this approach made the UK reluctant to adopt the aim of the life directives and thus failed in their implementation as well as in their execution.
Pan SEYMOUR toto stanovisko dokládá ve svědectví H7: v souvislosti s požadavkem směrnic ohledně dohledu „se všude používá slovo „má“.
Mr SEYMOUR in H7 corroborates this view: on the Directives’ requirement for supervision, "the word ‘shall’ is mentioned all over the place.
Jediný výklad, který byl zaznamenán pro regulaci ve Spojeném království, je mírný přístup – čemuž já říkám regulace „s hlavou v písku“ “.
The only interpretation that has been quoted for UK regulation is ‘light touch’ – which I call ‘head in the sand’ regulation. "
Připomíná řadu neregulovaných činností ve společnosti ELAS, včetně „takových hrůz, jako je smlouva o zajištění, která byla při přezkoumání bezcenná, a pojistný matematik společnosti, který byl přijat jako zástupce práv pojistníků, ale vlastně byl generálním ředitelem společnosti“.
He recalls the numerous unregulated practices within ELAS, including "such horrors as a reinsurance contract which on examination was worthless, and a company actuary who was engaged to represent policyholders’ rights while he was in fact the chief executive of the company’s business".
Nicméně konstatuje, že nevěří v přísnou regulaci, ale „že pojistník by měl dostávat o své pojistce jasné a přesné informace.
Nevertheless, he states that he does not believe in heavy regulation but "that a policyholder should be given clear and accurate information regarding their policy.
Ve směrnicích to je a je to absolutně rozumné.
It is in the directives; it is totally reasonable.
Absolutně rozumné je i to, že regulátor, který musí dohlížet a dokonale vědět, jak probíhá činnost pojišťovacích společností, které mají sídlo na jeho území, dělá právě toto a zajišťuje, aby lidé nedostávali špatné informace a aby společnost nemohla podnikat v rozporu se svými prodejními materiály“.
It is also totally reasonable that the regulator who has to supervise and know thoroughly what was happening to an insurance business, whose head office was in his territory, does just that, and makes sure that people are not given wrong information and that the company is not able to run its business contrary to its sales material."
Výkazy společnosti nesplňují požadavky směrnice
The Society's returns did not meet the directive's requirements
Na téma účetních výkazů Penrose (WE 16) uvádí, že „dokud bude podle evropských směrnic vyžadována regulační zkouška solventnosti, bude nutné, aby finanční výkazy splňovaly regulační požadavky vypracované pro tento účel.
On the accounting returns, Penrose (WE 16) says that "so long as there is a regulatory solvency test prescribed under European Directives, there will be a need for financial statements that meet the regulatory requirements developed for that purpose.
Podle bývalého režimu byly tyto výkazy nevyzpytatelně záhadné, příliš složité, příliš rozvláčné a podrobné tak, že celkový podstatný efekt byl zcela pohřben.
Under the historic regime these statements have been impenetrably mysterious, over-complex, over-wordy, and detailed to the point that overall substantial effect has been buried.