natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pan NASSIM v dokumentu WE7 specifikoval několik údajných chyb regulátorů, „kteří plně nezhodnotili rizika spojená s pojistkami společnosti Equitable Life a nezasáhli podle toho:
Mr. NASSIM specified in WE7 several alleged failures of regulators " to fully assess the risks inherent in Equitable Life's policies and to intervene accordingly :
- od roku 1973 regulátoři nereagovali na to, že společnost ELAS nevytváří explicitně rezervy pro svou stále dominantnější formu prémií (cílový bonus), a nezkoumali pozici z realistického hlediska vyžadovaného podle náležitého či rozumného výkladu rozumných očekávání pojistníků;
- From 1973 onwards the regulators failed to react to ELAS making no explicit reservation for its increasingly dominant bonus form (terminal bonus), and did not examine the position from the realistic aspect required under a proper or reasonable interpretation of PRE;
- navzdory aktuálnímu informovanému pojistně-matematickému komentáři regulátoři neprováděli kontroly pojistně-matematického a pojistného paradigmatu ve zprávě „Podíl na zisku bez záhad“ (WPWM).
- Despite contemporary informed actuarial comment the regulators failed to scrutinise the “With Profits Without Mystery (WPWM)” actuarial and insurance paradigm.
Pokud by tak učinili, nutně by zjistili, že to byla v zásadě racionalizace pro rozptýlení jejích aktiv a vedení fondu s podílem na zisku s propastí přerušovaně negativní technické solventnosti.
Had they done so, they would necessarily have discovered that it was in essence a rationalisation for dispersal of its assets, and running a with-profits fund on an intermittently negative technical solvency gap.
Podle paradigmatu zprávy WPWM nebylo žádné obezřetnostně spravedlivé pojištění nebo skutečná vyhlídka na splnění rozumných očekávání pojistníků;
Under the WPWM paradigm there was no prudently equitable assurance, or real prospect of fulfilling policyholders’ reasonable expectations;
- od roku 1987 dovolovali regulátoři, aby fond s podílem na zisku fungoval s propastí většinou negativní technické solventnosti, která pro současné a budoucí pojistníky věštila spíše závazky než zisk;
- From 1987 onwards the regulators allowed a with-profits fund to operate on a mostly negative technical solvency gap which betokened liability for present and future policyholders rather than profit;
- regulátoři si obecně neuvědomovali dopad konfliktu zájmů mezi soukromými a korporátními/institucionálními klienty společnosti a postavení úřadu GAD, když společnost doporučoval jako poskytovatele institucionálního penzijního plánu pro zaměstnance veřejných úřadů“.
- The regulators generally failed to appreciate the effects of conflicts of interest between the Society’s private and corporate/institutional clients, and the GAD’s position in recommending the Society as a civil service institutional pension scheme provider".
Pan SLATER (WE34) ve svém prohlášení tvrdil, že déle než deset let regulátoři plně neuznali potenciální nebezpečí praxe společnosti Equitable Life „schvalovat prémie nad skutečně dosaženou investiční návratnost a podobně dlouhou dobu zmírňovat závazky“.
In his statement, Mr. SLATER (WE34) claimed that over more than a decade, the Regulators failed to fully acknowledge the potential danger of Equitable Life's practice of " voting bonuses in excess of the investment returns actually achieved and the similarly long history of understating liabilities ."
Nevedla slíbený rezervní fond … Regulátor mohl snadno určit existenci pyramidového schématu bez rezerv a mohl přijmout opravné prostředky tak, jak vyžadovala směrnice .
The regulator could easily have determined the existence of a pyramid scheme together with the absence of reserves and taken remedial action as required by the directive.
To bylo zásadní zejména z toho důvodu, že deklarovaná přítomnost rezervního fondu byla klíčovým prvkem pro prodej v celém Společenství“.
This was essential, particularly as the declared presence of a reserve fund was a key selling point throughout the Community."
Dokument WE-CONF23 rovněž obvinil regulátory Spojeného království z nedbalosti při rozpoznávání rizik spojených s garantovanými anuitními sazbami a z toho, že na ně nezareagovali, s tím, že „jakékoli důkladné vyšetřování by odhalilo neexistenci rezervy na garantované anuitní sazby.
WE-CONF23 also accused the UK Regulators of negligence in recognizing and failure to react to the GAR risk, stating that " any diligent investigation would have revealed the absence of a GAR provision.
Skutečnost, že regulátoři nejednali tak, aby společnost Equitable Life zavřeli nebo aby si vynutili podstatnou rekonstrukci, povzbuzovala představenstvo k tomu, aby nic nedělali a vršili tak ztráty, které nakonec utrpěli ti, kteří měli pojistky ke dni 16. června 2001“.
The fact that the regulators did not act to close down Equitable Life or enforce a substantial reconstruction encouraged the directors to do nothing and thus compounded the losses eventually suffered by those who held policies on 16 July 2001 ."
Pokud jde o druhou otázku zásahu a kdy zasáhnout, regulátoři si díky ombudsmance uvědomili, jistě v roce 1997 a 1998, že to je problém.
As to the other question of intervention and when, the regulators were aware through the Ombudsman, certainly in 1997 and 1998, that this was an issue.
Měli dokumentaci, kterou jsme předali tisku, jistě v létě 1998, pokud ji neměli už dříve díky jednotlivým klientům, kteří jim ji poslali...
They had the documentation that we circulated to the press, certainly in the summer of 1998, if they had not had it earlier through individual clients sending it in ...
Myslím si, že měli stejný problém chtít, nebo nechtít zasáhnout“.
I think they had the same problem of wanting or not wanting to intervene."
Musel vědět, že pokud Equitable Life splní jeho požadavky, bude vyřazena z podnikání.
He must have known that if Equitable Life met his demands then they would be put out of business.
A jelikož byl hlavní produkt společnosti Equitable neprodejný, nemělo smysl, aby ji jiná společnost přebírala.
And as Equitable's main product was unmarketable, there was no point in any other company taking them over.
Najaly si Stuarta Baylisse jiné velké životní pojišťovny, aby společnost Equitable Life vyřadil z podnikání?
Was Stuart Bayliss set up by other major LifeCos to put Equitable Life out of business?
Pochybuji, že se to vůbec někdy dozvíme, ale zdá se mi to jako jediné logické vysvětlení kroků pana Baylisse.
I doubt if we will ever know, but this seems to me the only logical explanation for Mr. Bayliss' actions.
Společnost Equitable byla významným a úspěšných hráčem v odvětví důchodů ve Spojeném království a moc dobře chápu, že by jiné životní pojišťovny rády viděly její odchod.“
Equitable was a major and successful player in the UK pensions industry and I can well understand that other LifeCos would like to see them go ."
Když plán smírného vyrovnání nabyl po schválení Nejvyšším soudem Spojeného království právní účinnosti (8. února 2002), „byl zde stále téměř milion lidí, kteří měli podíl ve fondu s podílem na zisku“.
When the 'Compromise Scheme' took legal effect (8 February 2002) after approval by the UK High Court "there were still close to a million people with an interest in the with-profits fund."
WE29 příloha A.2 upřesňuje: „od 30. června 2001 bylo 70 000 jednotlivých pojistníků s podílem na zisku a s GAR, 415 000 jednotlivých pojistníků bez GAR, a 105 000 pojistníků s GAR a 510 000 bez GAR ve skupinových penzijních programech“. .
WE29, annex A.2 details: " as of 30 June 2001 there were 70.000 individual with-profits policyholders with GARs, 415.000 individual policyholders without GARs, 105.000 GAR and 510.000 non-GAR policyholders in group pension schemes ". .
Plán měl stabilizovat fond s podílem na zisku snížením expozice garantovaných anuitních sazeb a současně eliminovat riziko žalob proti EL za nesprávný prodej, za to, že při uzavírání pojistek nebyli pojistníci informováni o potenciálních rizicích závazků s garantovanými anuitními sazbami.
The scheme was meant to stabilize the with-profits fund by reducing exposure to GARs, while at the same time eliminate the risk of legal action against EL for mis-selling, claiming the potential risks of GAR liabilities had not been disclosed to them when taking out their policies.
Jak je uvedeno v dokumentu WE80, irské regulační orgány se procesu schvalování plánu smírného vyrovnání nezúčastnily.
As stated in WE80, the Irish Regulatory authorities were not involved in the Compromise Scheme agreement process.
Podmínky tohoto plánu říkaly, že „veškeré a jakékoli nároky související s garantovanými anuitními sazbami, které každý pojistník plán má a/nebo může mít v souvislosti se svým fondem s garantovanými anuitními sazbami a/nebo fondem bez garantovaných anuitních sazeb … se ruší a jsou plně, konečně a neodvolatelně vyrovnány“, a výslovně vylučovaly „jakékoli stížnosti nebo nárok vůči jakémukoli ombudsmanovi (včetně úřadu finančního ombudsmana)“.
The terms of the Compromise were that “ all and any GAR-Related Claims that each Scheme Policyholder has and/or may have in relation to their GAR Fund and/or Non-GAR Fund ... shall be waived and settled fully, finally and irrevocably ”, excluding explicitly “ any complaint or claim to any ombudsman (including the Financial Ombudsman Service )”.
3a) Chronologický vývoj plánu smírného vyrovnání
3a) Timeline surrounding the 'Compromise Scheme'
20. července 2000 : Rozsudek Horní sněmovny, potvrzující výnos odvolacího soudu, prohlásil za nezákonné vyplácení diferencovaných bonusů u pojistek s garantovanými anuitními sazbami (čímž donutil společnost EL, aby se nabídla k prodeji).
20 July 2000 : House of Lords ruling , upholding the Appeal Court's ruling, declared unlawful the payout of differential bonus levels on GAR policies (thus forcing EL to put itself up for sale)
WE58 vysvětluje, že „přístup společnosti Equitable ke kontrole nákladů a provozní účinnosti … znamenal, že pro potenciální kupce bude vždy obzvláště neatraktivní (i když ponecháme stranou problémy s garantovanými platbami důchodového pojištění) z jednoduché příčiny, že se stala tak efektivní a „štíhlou“, že by z ní pro akcionáře plynuly pouze velmi hubené zisky, pokud by měla někdy přestat fungovat jako vzájemná pojišťovna.
WE58 explains how "Equitable's approach to cost controls and operating efficiency... meant that it was always going to be peculiarly unattractive to a prospective purchaser (even leaving aside problems with guaranteed annuities) for the simple reason that it had become so efficient and lean that there would be only very slim profits to be generated for a shareholder were the Society ever to de-mutualise".
8. prosince 2000 : EL se uzavřela novým obchodům a zvýšila penále za odchod z fondu na 10%
8 December 2000 : EL closed to new business and increases penalty fees for withdrawing funds to 10%
Dne 8. prosince 2000 ztratila společnost Equitable Life svůj rating investiční miry (AA/A+ od roku 1993), protože S&P ho snížila na BB/Watch negative (WE-FILE22).
On 8 Dec 2000 Equitable Life lost its investment grade credit rating (AA/A+ held since 1993), as S&P downgraded it to BB/Watch negative (WE-FILE22).
20. prosince 2000: Představenstvo společnosti nabídlo svou rezignaci.
20 December 2000: EL Board offered their resignation
5. února 2001: Společnost Halifax nabídla, že za „provozní aktiva“ společnosti (prodejci a pojistky bez podílu na zisku) zaplatí 1 miliardu GBP, přičemž slíbila další finance v případě, že bude nalezen kompromis ohledně pojistek s podílem na zisku
5 February 2001 : Halifax agreed to pay £1 billion to buy EL's 'operating assets' (sales force and non-with-profits policies), promising additional funds in case a compromise is found over with-profits policies
Společnost Halifax plc. si Equitable Life jistě „nekoupila“.
" Equitable Life certainly has not been "bought" by Halifax plc.
Ujednání uzavřená s společností Halifax se týkala určitých operací společnosti a nezahrnovala zrušení formy vzájemné životní pojišťovny Equitable a/nebo převod jejích dlouhodobých obchodů na jakoukoli osobu.
The arrangements entered into with Halifax were in respect of certain operations of the Society and did not involve the demutualisation of Equitable and/or the transfer of its long term business to any person.
V souladu s tím zůstala společnost Equitable vzájemnou životní pojišťovnou, kterou vlastní její členové“.
Accordingly, Equitable remained a mutual life office owned by its members ."
(WE584, strana 13).
(WE58, page 13).
14. února 2001: Společnost EL dala Nicholasi Warrenovi QC prozkoumat otázky vyplývající z případu garantovaných anuitních sazeb.
14 February 2001 : EL instructed Nicholas Warren, QC to examine issues arising from GAR case
10. května 2001 : Návrh Warrenovy zprávy naznačoval, že pojistníci bez garantovaných anuitních sazeb mají platná práva z nesprávného prodeje.
10 May 2001 : The ' Warren draft report' suggested non-GAR policyholders have valid rights for mis-selling
16. července 2001: Společnost EL snížila hodnoty pojistek o 16 % (z úrovně na konci roku 2000).
16 July 2001: EL reduced policy values by 16% ( of end-2000 level)
Dokument WE-CONF16 tvrdil, že se společnost EL rozhodla pro paušální snížení hodnoty pojistek bez ohledu na jejich trvání a místo toho, aby snížila konečné prémie
WE-CONF16 claimed EL decided for a flat rate cut in policy value, irrespective of their duration, instead of a cut to final bonuses
Pan Thomson, generální ředitel společnosti EL, (H8) tvrdil, že toto rozhodnutí bylo přijato „pro dosažení větší spravedlivosti pro všechny pojistníky“ (neuvedl žádné podrobnosti) „poté, co byla se jmenovaným pojistným matematikem zvážena celá řada variant“. , jak doporučoval nový jmenovaný pojistný matematik pan Novell, svalující vinu na nepříznivé podmínky na trzích s cennými papíry.
EL CEO Mr. Thomson (H8) claimed this decision was taken " to achieve greater fairness for all policyholders " (no specifications given, ndr) " after having considered a range of options with the AA ." as recommended by the new Appointed Actuary Mr. Nowell, blaming adverse stock market conditions.
To navzdory tomu, že akciový index FTSE-100 klesl od července 2001 do dubna 2002 pouze o 6 %, a navzdory relativně nízké kapitálové expozici společnosti (46 %).
This in spite of the FTSE-100 stock index declining only 6% between July 2001-April 2002 and EL's relatively low equity exposure (46%).
Další podrobnosti jsou uvedeny ve WE-CONF16 (strany 3-4), kde je uvedeno, že „polovina snížení hodnoty pojistek vyplývala z toho, že EL vyplácela déle než deset let nadměrné prémie“.
For further details, see WE-CONF16 (pages 3-4) claiming that " half of the policy value cut derived from EL paying excessive bonuses for more than a decade".
Srpen 2001 Společnost EL odepřela pojistníkům zpřístupnění Finančního přezkumu
August 2001 EL denied access to the Financial Review
Pan Thomson, generální ředitel společnosti EL, (H8) tvrdil, že „rozhodnutí o hodnotě pojistek bylo pro představenstvo, a nikoli pro pojistníky: po rozhodnutí jim byly hodnoty pojistek sděleny v souladu s aktivy, takže se mohli zasvěceně rozhodnout, zda zůstanou, nebo zda půjdou“. .
EL CEO Mr. Thomson (H8) claimed that " the policy value decision was for the board, not for policyholders: following the decision they were told policy values were in line with assets, so they were able to take an informed decision, about whether to stay or leave." to policyholders
20. září 2001 : Společnost EL vypracovala podle oddílu 425 zákona o pojišťovacích společnostech z roku 1985 plán smírného vyrovnání, který se opíral o odkoupení garantovaných anuitních sazeb a zaměřoval se na stabilizaci financí společnosti; plán podléhal souhlasu pojistníků a Nejvyššího soudu
20 September 2001 : EL drafted the Compromise Scheme pursuant to section 425 of the Insurance Companies Act 1985, based on a GAR buy-out and aimed at stabilizing the company's finances; the scheme is subject to policyholders' and High Court approval
Viz rovněž dopis ze dne 29. října 2001 společnosti EL pojistníkovi ve WE-CONF19. .
see also letter of 29 October 2001 from EL to policyholder in WE-CONF19.
1. prosince 2001: FSA začal plně fungovat jako jediný regulátor Spojeného království.
1 December 2001 : FSA became fully operational as UK single regulator
Pojistníkům byl rozeslán oficiální návrh plánu smírného vyrovnání.
Formal Compromise Scheme Proposal was sent to policyholders
7. prosince 2001: FSA veřejně podpořil plán smírného vyrovnání ve svém Oběžníku plánů
7 December 2001 : FSA publicly endorsed the Compromise Scheme in its Scheme Circular
Materiál FSA zahrnovat dva názory Iana Glicka, QC, a Richarda Snowdena a dva názory Nicholase Warrena, QC, a Thomase Lowea vydané na pokyn společnosti (WE-CONF2 bod 3).
the FSA material included two opinions of Ian Glick QC and Richard Snowden and two opinions of Nicholas Warren QC and Thomas Lowe given on instruction of the Society (WE-CONF2, para.3).
11. ledna 2002: Pojistníci hlasovali o plánu smírného vyrovnání: schválilo ho více než 50 % jednotlivých pojistníků představujících 75 % hodnoty obou typu pojistek (s garantovanými anuitními sazbami a bez garantovaných anuitních sazeb).
11 January 2002 : Policyholders voted on the Compromise Scheme: approved if endorsed by over 50% of individual policyholders representing 75% of the value of both types of policies (GAR and non-GAR)
28. ledna 2002: Společnost EL oznámila, že převážná většina pojistníků hlasovala ve prospěch návrhu (98 % bez garantovaných anuitních sazeb, 99 % s garantovanými anuitními sazbami).
28 January 2002 : EL announced policyholders voted overwhelmingly in favour of the deal (98% non-GAR, 99% GAR policyholders)
8. února 2002: Nejvyšší soud schválil plán smírného vyrovnání, který nabyl okamžitě účinnost; společnost EL uplatnila 10% penále za odchod; společnost Halifax vložila do společnosti EL slíbených 250 milionů GBP.
8 February 2002 : High Court approved Compromise Scheme which became immediately operational; EL applied 10% exit penalty; Halifax injected the promised £250 million into EL
15. dubna/1. července 2002: Společnost EL snížila hodnotu pojistek s podílem na zisku při splatnosti o 4 % a 6 %, penále za odchod zvýšila na 14 % a současně s tím zpráva společnosti z rok 2001 ukázala, že novému předsedovi představenstva a generálnímu řediteli byly vyplaceny opulentní odměny
15 April/1 July 2002 : EL cut maturity value of with profits policies by 4% and 6% , raising exit penalty to 14%; at the same time, the EL 2001 report showed lavish bonuses paid to new Chairman and CEO
Když se pan SLATER snažil vysvětlit, jak v červenci 2001 vznikla potřeba snížit o 16 % hodnotu pojistek, předložil graf
In suggesting an explanation on how the need for the 16% cut in policy values of July 2001 had arisen, Mr. SLATER submitted a chart
WE34, strana 2; údaje opírající se o zjištění Penroseovy zprávy. , který ukazoval, že déle než deset let společnost EL vyrovnávala hodnoty svých pojistek hodnotami aktiv, a tak každý rok v období od roku 1989 do roku 2000 hromadila podstatné schodky, přičemž špička přišla v roce 1990 s 28 % a v roce 1994 s 20 %.
WE34, page 2; data based on findings of the Penrose Report. showing that, over more than a decade, EL had not balanced its policy values with asset values, thus accumulating substantial deficits every year from 1989 to 2000, with peaks of 28% in 1990 and 20% in 1994.
V důsledku toho „politika přiznávání celkových prémií nad skutečným investičním výkonem povzbuzovala stovky tisíc nových nevinných investorů a společnost ohromně expandovala.
As a result of this " policy of declaring total bonuses in excess of actual investment performance encouraged hundreds of thousands of innocent new investors and the Society expanded hugely.
Vyšší vedení společnosti Equitable Life si rizika, která přijímalo, jasně uvědomovalo.
Equitable Life's senior management clearly recognised the risks they were taking.
Dne 27. července 2001 vyslechlo nové představenstvo stanovisko generálního ředitele Charlese Thomsona ohledně výše přebytku, který očekával na konci roku 1999.
On 27 June 2001 the new board of directors heard Chief Executive Charles Thomson’s view of the level of surplus he would have expected at the end of 1999.
Thomson pronesl, že na začátku roku 2000 činil přebytek hodnot pojistek nad hodnotou aktiv přibližně 3 %, což bylo v přijatelném rozmezí.
Thomson commented that at the beginning of 2000, the excess of policy values over the value of assets was approximately 3%, which would have been within the acceptable range.
V odpovědi na otázku Thomson potvrdil, že podle běžných pojistně-matematických zásad by očekával, že v hodnotě aktiv bude v té době přebytek nad hodnotou pojistek snad 6–7 %.
In response to a question, Thomson confirmed that under normal actuarial principles he would have expected there however to have been an excess in the value of assets over policy values of perhaps 6-7% at that time.
Na začátku roku 2000 měla společnost nedostatek aktiv (nebo schválila příliš vysoké prémie) asi 10 % (3%+7%), neboli 2,5 miliard GBP.
At the beginning of 2000 the Society was short of assets (or had voted excessive bonuses) of about 10% (3%+7%) or £2½ billion.
Prohra v případu garantovaných anuitních sazeb v červenci 2000 tento schodek zvýšila na 4 miliardy GBP.
The loss of the GAR case in July 2000 increased this shortage to £4 billion.
To byla přibližně částka získaná zpět 16% snížením hodnot pojistek dne 16. července 2001".
This was approximately the amount recovered by the 16% cut of policy values on 16th July 2001."
WE34, strana 3–4.
WE34, page 3-4.
Pokud jde o výsledek sporu ve věci Hyman a jeho důsledky, citoval dokument WE 46 pana Neda CAZALETA, poradce ministerstva financí v oblasti životního pojištění, který o pojistnících s garantovanými anuitními sazbami řekl: „Prostě se sami střelili do hlavy.
Referring to the outcome of the Hyman litigation and its consequences, WE 46 cited Mr. Ned CAZALET, an advisor to the UK Treasury on life insurance, saying of the GAR policyholders : "They just shot themselves in the head.
U soudu mohli vyhrát.
They could win a court victory.
Otázka zní: Jaké jsou důsledky výhry?
The question is: What are the consequences of winning?
Společnost Equitable je ponechána tváří v tvář možnému účtu na 1,5 miliardy GBP na pokrytí garantovaných anuitních sazeb.
The Equitable is left facing a possible bill of £1.5 billion to cover the guaranteed annuity rates.
Ty peníze ale nemá."
It does not have that kind of money to spare."
Pan CAZALET oděl problematiku garantovaných anuitních sazeb do neformálnějšího tónu a řekl: „ Představte si Equitable jako krabičku lentilek.
Wrapping up the GAR issue on a more informal note, Mr. CAZALET concluded: " Think of the Equitable as a box of Smarties.
Učitel slíbí skupině dětí, že každé dostane čtyři.
The teacher promises a group of children four each.
Ale tuba je menší, než si učitel myslel, a když bonbony rozděluje v celé třídě, vyjdou na každého jen tři.
But the tube is smaller than the teacher thought and, when the sweets are shared between the whole class, there are only enough for three each.
Zklamaná skupina vyžaduje dodržení slibu.
The disappointed group demands the promise be kept.
Jediným způsobem, jak může dítě získat další lentilky, je shrábnout je svým spolužákům.
The only way to get the extra Smarties is by grabbing them from their classmates.
Po rvačce nezůstane nic, jen rozměklá čokoláda a polámaná poleva.“ (WE46)
After a scrap, nothing remains but mushy chocolate and broken icing."
V praxi podmínky plánu smírného vyrovnání znamenaly, že:
In practice, the compromise terms meant that:
- 70 000 jednotlivých pojistníků s garantovanými anuitními sazbami dostane zvýšení hodnoty svých pojistek o 17,5 % výměnou za to, že se vzdají svých práv na garantovanou anuitní sazbu.
- 70.000 GAR individual policyholders would get an increase of 17,5% in their policy value , in exchange for giving up their rights to a guaranteed annuity rate