natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Možnost skupinové žaloby by oprávnila spotřebitele takovým způsobem, že by dále vytvořila i další regulační mechanismus, který by pomáhal zajistit, aby poskytovatelé finančních služeb dodržovali platné právo.
The availability of class action would empower the consumer in a way that would furthermore create an additional regulatory mechanism that helps ensuring compliance by financial services providers with applicable law.
Podle názoru pana ALEXANDRA „by měli pojistníci mít možnost opřít se jak o systém kolektivní ochrany, který umožní podávání žalob jménem pojistníků proti firmám či osobám, tak o kolektivní právo podat žalobu uplatňované třídou nebo skupinou proti firmám nebo osobám, které poruší právo finančních služeb v EU“ (WE-FILE 31).
In Mr ALEXANDER's view " policyholders should be able to rely on both a system of collective protection which allows the regulator to bring claims on behalf of policyholders against firms or persons and a collective right of legal action to be exercised by a class or group against firms or persons in breach of EU financial services law " (WE-FILE 31).
Podle něj by mělo být právo EU pozměněno tak, aby umožnilo investorům z EU nebo kupujícím/investorům ze zemí mimo EU investujících do produktů finančních služeb EU podat žalobu jménem skupiny nebo třídy k soudům členského státu na náhradu ztrát vzniklých z porušení právních předpisů EU pro finanční služby.
According to him, EU law should be amended to allow EU investors or non-EU purchasers/investors in EU financial services products to bring a type of group or class action in member state courts to recover losses arising from violations of EU financial services legislation.
Pan ALEXANDER poukázal na nutnost stanovit jednotné procesní požadavky na skupinovou žalobu v celé EU: „Myslím si, že byste se chtěli ujistit, že procesně to lze provést způsobem, který bude v podstatně jednotný v celé EU; jinak může být některý členský stát posuzován jako útočiště pro skupinové žaloby, kde budou podávány všechny skupinové žaloby “ (WS 2).
Mr ALEXANDER pointed out the need to establish uniform procedural requirements for class action lawsuits across the EU: " I think you would want to make sure [that] procedurally it could be done in a way where it is somewhat uniform on an EU basis; otherwise one Member State might be seen as the class action haven, where all the class actions are brought " (WS 2).
Upozorňuje však, že by to byla „ politicky velká výzva pro členské státy, aby přijaly změny svých občanských soudních řádů, [ačkoli] by platily jen na žaloby na základě práv podle právních předpisů EU“ (WE-FILE 31
However, he points out that it would be " a major challenge politically for member states to accept changes to their civil court rules [although] it would only apply to claims based on EU law rights " (WE-FILE 31
Pan ALEXANDER zdůraznil, že „skupinové žaloby amerického typu vzbudily v britských a evropských sdělovacích prostředcích velmi negativní ohlasy.
Mr ALEXANDER stressed that "US-style class action law suits have attracted much negative attention in the British and European media.
Varoval, že skupinová žaloba v kontextu EU by měla být koncipována ta, aby se vyhnula „extrémním zneužitím“ , ke kterým zjevně dochází v USA: „V USA je pro právníky snadné prokázat skupinu navrhovatelů a získat jen pár jmenovitých zástupců pro jednání s žalovanou bankou, aby [tak] všichni ostatní nemuseli příliš přispět. ...
He warned that class action in an EU context should be designed in a way that avoids " extreme abuses " as they appear to occur in the US: " In the US it is so easy for lawyers to certify a class and just get a few named representatives to cut a deal with a defendant bank [so] that everyone else doesn't have much input. ...
V americkém systému tedy existují problémy, kterým byste se měli vyhnout“ (WS2).
So there are problems in the US system which you'd want to be careful to avoid " (WS2).
Tedy, „ tvůrci politik EU by měli prozkoumat existující procesní mechanismy v jurisdikcích EU a navrhnout opravný prostředek spočívající ve skupinové žalobě, který by mohl oprávnit určitou skupinu k občanskoprávní žalobě za ztráty vzniklé z porušení právních předpisů EU pro finanční služby na základě širšího požadavku podle anglického práva, které umožňuje skupinovou žalobu v případě, že navrhovatelé mají „společné nebo související skutkové či právní podstaty věci“ (WE-FILE 31
Hence, " EU policymakers should examine the procedural mechanisms in place in EU jurisdictions and propose a class action remedy that can certify the class for a civil action for losses arising from breach of EU financial services legislation based on the broader requirement under English law that allows for a group action if the claimants have ‘common or related issues of fact or law’ " (WE-FILE 31
Výbor souhlasí s tím, že by bylo nezbytné důkladně prozkoumat možné výhody a nevýhody zavedení právního rámce pro jednotné procesní požadavky na evropská přeshraniční řízení o skupinových žalobách v oblasti finančních služeb.
The committee agrees that it would be necessary for the possible advantages and disadvantages of introducing a legal framework with uniform procedural requirements for European cross-border class action lawsuits in financial services to be thoroughly examined.
Nutnost odškodnit oběti Equitable Life
The need to compensate Equitable Life victims
Je třeba připomenout, že oběti Equitable Life nejsou investoři, kteří by hodlali podstoupit rizika s vyhlídkou na atraktivní výnosy.
It should be recalled that Equitable Life victims are not investors willing to take risks for the prospect of attractive returns.
Spíše se jedná o lidi, kteří opatrně spořili peníze na svůj důchod u společnosti s velmi dobrou pověstí, která je vedla k přesvědčení, že jejich investice je naprosto bezpečná.
Rather they prudently set aside money for their retirement with a highly reputable Society, which led them to believe that their investment was absolutely safe.
Tito pojistníci byli oprávněni očekávat od vlády Spojeného království důkladný a přísný dohled nad všemi poskytovateli finančních služeb, kteří nabízejí tak citlivé produkty, jako je životní pojištění a soukromé penzijní spoření, včetně společnosti Equitable Life.
These policyholders were entitled to expect from the UK Government thorough and rigorous supervision of all financial services providers that offer such sensitive products as life assurance and private pensions, including Equitable Life.
To platí zvláště s ohledem na narůstající tendence mnoha evropských vlád vyzývat na základě demografických trendů své občany, aby se nespoléhali na státní starobní důchody, ale namísto toho kupovali soukromé penzijní programy.
This holds true especially in the light of growing tendencies among European governments based on population trends to urge their citizens not to rely on state pensions but to purchase private schemes instead .
Jedním z hlavních cílů třetí směrnice o životním pojištění je zajistit „ přiměřenou ochranu “
It is one of the major objectives of the Third Life Directive to ensure " adequate protection "
Viz například body odůvodnění 2 a 4 směrnice. pojistníků pomocí přísného dohledu.
See for instance Recitals 2 and 4 of the Directive. of policyholders through rigorous supervision.
Jak bylo prokázáno v částech II a III této zprávy, britští regulátoři v řadě ohledů selhali při dohledu a sledování finančního zdraví společnosti Equitable Life, včetně stavu její solventnosti, vytváření přiměřených technických rezerv a pokrytí těchto rezerv odpovídajícími aktivy podle požadavků třetí směrnice o životním pojištění.
As was shown in Parts II and III of this report, the UK regulators failed in a number of respects to supervise and monitor the financial health of Equitable Life, including its state of solvency, the establishment of adequate technical provisions and the covering of those provisions by matching assets, according to the requirements laid down in the Third Life Directive.
Pokud by britští regulátoři řádně uplatňovali ustanovení směrnice, s největší pravděpodobností by dosáhli jejího cíle „zajistit přiměřenou ochranu pojistníků“, a tím by předešli krizi společnosti Equitable Life, která pojistníkům způsobila značné ztráty.
Had the UK regulators correctly applied the provisions of the Directive, they would most likely have achieved its objective to 'ensure adequate protection of policyholders' and thus have avoided the crisis at Equitable Life, which caused substantial losses to policyholders.
Jak dokládá tato část zprávy, neexistovaly pro dotčené pojistníky přiměřené opravné prostředky pro nápravu jejich ztrát ani podle práva Spojeného království, ani podle práva EU.
As this part of the report illustrates, there have been no adequate remedies available for aggrieved policyholders to recuperate their losses either under UK or EU law.
Pokud jde o právo EU, je vzhledem k rozsudkům ve srovnatelných věcech diskutabilní, zda by žaloba na náhradu škody proti Spojenému království podle judikatury ve věci Francovich byla úspěšná.
As regards EU law, it is questionable, given the judgments in comparable cases, if an action in damages against the UK under Francovich would be successful.
Podobně by bylo pro pojistníky obtížné úspěšně uplatnit své nároky proti regulátorovi na základě právního režimu Spojeného království, pokud jde o odpovědnost regulátora, protože by museli prokázat zneužití úřední moci.
Likewise, it would be difficult for policyholders successfully to pursue their claims against the regulator under the UK legal regime for regulatory liability because they would have to prove misfeasance.
Na druhé straně probíhající vyšetřování parlamentní ombudsmanky Spojeného království, které zkoumá, zda jednotlivcům vznikla křivda nesprávným úředním postupem britských obezřetnostních regulátorů, by mohlo vyústit v doporučení zaplatit odškodnění.
On the other hand, the current investigation by the UK Parliamentary Ombudsman into whether individuals were caused injustice through maladministration on the part of UK prudential regulators could result in a recommendation to pay compensation.
Pravomoc ombudsmanky je však omezena z hlediska lhůty i regulačních orgánů, kterých se vyšetřování týká.
However, the Ombudsman's remit is limited in terms of both the time period and regulatory authorities covered.
Její pravomoci zejména vylučují otázku toho, zda regulační režim Spojeného království v dané době splňoval požadavky práva EU.
In particular, her terms of reference exclude the question of whether the UK regulatory regime at the time met the requirements of EU law.
S ohledem na výše uvedené se výbor domnívá, že je vhodné důrazně doporučit vládě Spojeného království, aby navrhla vhodný plán s cílem v plné míře odškodnit oběti společnosti Equitable Life ve Spojeném království i v zahraničí za své selhání při ochraně pojistníků v souladu s právními předpisy EU.
In light of the above, the committee considers it appropriate to recommend strongly to the UK Government to devise an appropriate scheme with a view to provide full compensation for Equitable Life victims both within the UK and abroad for its failure to protect policyholders in accordance with EU legislation.
Protože neexistují reálné alternativy, výbor se domnívá, že je povinností vlády Spojeného království převzít odpovědnost za své chyby a zajistit odškodnění občanů.
In the absence of viable alternatives, the committee sees it as an obligation of the UK Government to assume responsibility for its failures and provide redress for citizens' grievances.
Výbor je přesvědčen, že k tomu musí dojít nyní, aby byla tato záležitost ukončena a aby byla pro mnoho dotčených obětí zajištěna náprava.
The committee believes that this must happen now, in order to put an end to this affair and secure relief for the many victims.
Závěry ČÁSTI IV – OPRAVNÉ PROSTŘEDKY
Conclusions PART IV - REMEDIES
ČÁST IV – OPRAVNÉ PROSTŘEDKY
PART IV - REMEDIES
Celkem bylo událostmi ve společnosti ELAS postiženo přibližně 1,5 milionu pojistníků.
Overall, about 1.5 million policyholders were affected by the events at Equitable Life.
Velká většina z nich byli britští občané.
The vast majority of them were UK residents.
Postižen byl však i značný počet pojistníků ze 14 dalších členských států EU, zejména přibližně 8000 irských a 4000 německých občanů.
Nevertheless, a significant number of policyholders from 14 other EU Member States were affected, in particular approximately 8 000 Irish and 4 000 German citizens.
V souvislosti s krizí společnosti ELAS bylo tedy poškozeno mnoho evropských občanů.
Thus, a large number of European citizens have suffered as a result of the crisis at Equitable Life.
Písemná a ústní prohlášení učiněná před výborem
The written and oral presentations made to the committee
Viz část IV oddíl II body 1 a 3. naznačují, že krize společnosti ELAS způsobila finanční potíže mnoha jednotlivým důchodcům a střadatelům.
See Part IV, Section II points 1 and 3. suggest that the crisis at ELAS has caused financial hardship to many individual pensioners and savers.
Dále je průkazné, že vedle finančních ztrát způsobily záležitosti spojené s domáháním se nápravy a přístupem k právní ochraně mnoha pojistníkům velké obavy a stres.
Evidence also shows that many policyholders have suffered considerable worry and distress in relation to issues surrounding the availability of redress and access to justice, in addition to their financial losses.
Celkové ztráty, které pojistníci utrpěli, nelze na základě informací poskytnutých výboru přesně vyčíslit
The collective losses incurred by policyholders cannot be quantified precisely on the basis of submissions made to the committee.
Viz část IV oddíl II bod 2. .
See Part IV, Section II point 2.
Snížení hodnoty pojistek oznámené dne 16. července 2001 dosáhlo přibližně 4 miliardy GBP.
The cut in policy values intimated on 16 July 2001 equalled around £4 billion.
Existují však protichůdné důkazy o tom, která část tohoto snížení souvisí se špatným řízením společnosti a která část je spíše důsledkem vnějších faktorů, jako byl v té době například slabý výkon finančních trhů.
However, there has been conflicting evidence as to which part of the cut can be attributed to mismanagement of the Society and which part was rather a consequence of external factors, such as the weak performance of financial markets at the time.
Avšak skutečnost, že společnost po celá 90. léta 20. století vyplácela nepřiměřené prémie, se spolu s náklady na garantované anuitní sazby zdá být hlavním důvodem snížení hodnoty pojistek.
However, the Society's practice of paying excessive bonuses throughout the 1990s, together with the cost of paying for GAR appear to have been major causes for the reduction in policy values.
V důsledku této krize byly investiční možnosti společnosti ELAS výrazně omezeny, což mělo další finanční dopad na pojistníky.
In the aftermath of the crisis, the investment options of ELAS were severely constrained with further financial repercussions for the policyholders.
Prohlášení učiněná před výborem
Statements made to the committee
Viz část IV oddíl II bod 3. poukázala na skutečnost, že různé skupiny pojistníků byly touto krizí poškozeny v rozdílné míře.
See Part IV, Section II point 3. have highlighted the fact that various classes of policyholders were affected by the crisis to differing degrees.
Zdá se však, že výrazně znevýhodněno bylo zejména několik skupin: zaprvé, pojistníci bez garantovaných anuitních sazeb, kteří si sjednali pojistku až na konci 90. let 20. století a v roce 2000, a proto již neměli možnost využít nepřiměřených prémií, které společnost dříve vyplácela; zadruhé, příjemci anuitních plateb s podílem na zisku, kteří byli postiženi významným snížením svých anuitních plateb, aniž měli možnost převést pojistku k jinému poskytovateli; zatřetí, pojistníci z jiných členských států, nežli ze Spojeného království, např. z Irska a Německa, byli ve zvláště složité situaci bez ohledu na podmínky jejich pojistky u společnosti ELAS.
However, it appears that several groups were particularly disadvantaged: firstly those non-GAR policyholders who joined between the late 1990s and 2000, as they had not previously benefited from the Society's excessive bonus allocation; secondly, with-profits annuitants who suffered severe reductions in their annuity payments without having the possibility to transfer policies to another provider; thirdly, policyholders from Member States other than the United Kingdom, such as Ireland and Germany, were put in a particularly difficult position, irrespective of the terms of their policy with ELAS.
Prohlášení učiněná před výborem ukázala, že pro mnoho osob poškozených krizí společnosti ELAS bylo velmi obtížné zjistit, jaké kroky mají učinit nebo na koho se mají obrátit se svou stížností ve snaze získat informace a dosáhnout nápravy.
Statements made to the committee have shown that many of the victims of the ELAS crisis had great difficulty in knowing what route to take or who to apply to in trying to obtain information, make a complaint and obtain redress.
Mnohé z nich posílaly nejrůznější agentury doslova „od čerta k ďáblu“.
Many were literally passed from pillar to post by various agencies.
Ostatní zjevně velmi silně spoléhali na systémy mimosoudního řešení sporů, zatímco by udělali lépe, kdyby své nároky vymáhali prostřednictvím běžných soudů, pokud by si mohli dovolit finanční náklady s tím spojené.
Others clearly had huge expectations of alternative dispute resolution (ADR) systems when they might have been better advised to have pursued a claim through the traditional courts, if they could have afforded the financial cost.
Stručně řečeno, materiály předložené výboru ukazují na časté nejasnosti a nerovnoprávné zacházení.
In short, the material presented to the committee shows a pattern of confusion and much inequality of treatment.
Domáhání se nápravy soudní cestou
I. Redress through the courts
a) Soudní pře vedená společností ELAS
(a) Litigation by ELAS
Pokus společnosti ELAS nahradit ztráty prostřednictvím soudní pře se svými bývalými řediteli a auditory k odškodnění pojistníků nevedl.
Equitable Life's attempt to recover losses by litigation against its former directors and auditors did not result in redress for policyholders.
Skutečnost, že ani dobře finančně zajištěná strana sporu nebyla schopna své nároky vymoci, dokazuje, že domáhání se nápravy soudní cestou s sebou ve Spojeném království nese vysoké náklady a nejistotu.
This inability of even a well funded litigant to be able to pursue a claim to its conclusion highlights the high costs and the uncertainty generated by recourse to judicial means of redress in the UK.
b) Občanskoprávní řízení proti společnosti ELAS
(b) Civil Proceedings against ELAS
Zahájení občanskoprávního řízení proti společnosti ELAS (podle bodu 62 zákona o finančních službách z roku 1986 – Financial Services Act 1986 – nebo i z důvodu uvedení v omyl či klamání z nedbalosti) bylo pro poškozené pojistníky teoreticky možnou cestou, jak se domoci nápravy.
The launch of court proceedings against ELAS (under Section 62 of the Financial Services Act 1986 or for misrepresentation or for negligent advice) was, in theory, a possible route for aggrieved policyholders to obtain redress.
Podle informací poskytnutých výboru
However, in practice, as submissions to the committee
Viz část IV oddíl VI bod 2.c. se však zdá, že v praxi se pro toto řešení rozhodlo pouze několik movitějších pojistníků, případně tito pojistníci prostřednictvím svých právních zástupců pohrozili, že tak učiní, a následně se u společnosti domohli vyrovnání před zahájením soudního řízení pod podmínkou přísných ustanovení o mlčenlivosti.
See Part IV, Section VI point 2.c. suggest, only a few affluent policyholders took this route or threatened through legal advisors to do so and consequently reached settlements with the Society prior to trial under strict confidentiality clauses.
Vysoké náklady a rizika vyplývající z britského právního systému neumožnily, aby průměrní pojistníci společnost zažalovali, a proto se tito pojistníci museli následně spolehnout na britský úřad finančního ombudsmana (Financial Ombudsman Service), jako na jedinou cestu k dosažení nápravy.
The high costs and risks under the UK legal system prevented the average policyholder from suing the Society, and these consequently had to rely on the FOS as the only possible route to redress.
Výbor zastává názor, že taková situace je zjevně nespravedlivá.
The committee is of the opinion that this is clearly unfair.
c) Soudní řízení proti dohlížecím orgánům
(c) Proceedings against the supervisory authorities
Ve znaleckém posudku
Expert advice
Viz část IV oddíl VII bod 2. , který si výbor vyžádal, se uvádí, že v rámci britského práva – na rozdíl od většiny zemí EU – nemůže dohlížecí orgán nést odpovědnost z důvodu nedbalosti, ale pouze z důvodu zneužití úřední moci, jehož součástí musí být jednání ve zlé víře.
See Part IV, Section VII point 2. commissioned by the committee indicates that under UK law, unlike in most other EU countries, a supervisory authority may not be held liable in negligence but only under the tort of misfeasance in public office, requiring an element of bad faith.
To by bylo splněno pouze v případě, kdy by orgány vykonávaly své pravomoci nezákonně a přímo se záměrem poškodit žalující stranu, anebo bezmyšlenkovitě a s lhostejností k možnosti takového poškození.
This element would be satisfied only where the authority had exercised its powers unlawfully, specifically intending to injure the plaintiff, or with reckless indifference to the possibility of such injury.
Podle dostupných materiálů se zdá, že tyto podmínky nebyly v případě společnosti ELAS splněny, a následkem toho existují silné pochyby o tom, zda by poškození pojistníci mohli v rámci britského práva úspěšně přenést odpovědnost za své ztráty na regulační orgány.
Available material suggests that such requirements were not made out in the case of ELAS, with the consequence that there are serious doubts as to whether aggrieved policyholders would be successful in holding the regulatory authorities liable for their losses under UK law.
d) Situace pojistníků z jiných členských států a zacházení s nimi
(d) Situation and treatment of policyholders from other Member States
Výbor bere na vědomí pochybnosti, které vyjádřila Komise
The committee notes the doubts expressed by the Commission concerning the clarity of the concepts of freedom to provide services, the liability of regulators for negligence and the "general good" and agrees that differences of interpretation concerning such concepts " seriously undermine the workings of the machinery set up by the Third Life Directives ".
Interpretační sdělení o svobodě poskytování služeb a obecném zájmu v pojišťovnictví 2000/C 43/03, 16. února 2000. ohledně srozumitelnosti pojmů „svoboda poskytování služeb“, „odpovědnost regulačních orgánů za nedbalost“, a „obecný zájem“ a souhlasí, že rozdílné interpretace těchto pojmů „vážně poškozují fungování systému zavedeného třetí směrnicí o životním pojištění“ .
Interpretative Communication on Freedom to provide services and the general good in the insurance sector, 2000/C 43/03, 16 February 2000.
Společnost ELAS měla pobočky v Irsku (od roku 1991 do roku 2001) a v Německu (od roku 1992 do roku 2001) a prodala své produkty přibližně 8000 irských a 4000 německých zákazníků.
Equitable Life operated branches in Ireland (from 1991 to 2001) and Germany (from 1992 to 2001) and sold its products to approximately 8000 Irish and 4000 German customers.
Z některých podání
Some submissions
Viz část IV oddíl IX body 2.b a 2.d vyplynulo, že společnost ELAS se snažila získávat irské a německé zákazníky zejména na konci 90. let 20. století a ještě intenzivněji v roce 2000, tedy v době, kdy už její finanční situace byla kritická, a v souvislosti s výnosem odvolacího soudu v lednu 2000 bylo velmi pravděpodobné, že se kvůli závazkům ohledně garantovaných anuitních sazeb bude dále zhoršovat.
See Part IV, Section IX points 2.b and 2.d. have suggested that Equitable Life made particular efforts to attract Irish and German customers in the late 1990s and even more so in 2000, at a time when its financial situation had become critical and, in the light of the ruling of the Court of Appeal in January 2000, was very likely to deteriorate further due to GAR liabilities.