natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jak hodnotíte stav přejmenovaného lisabonského procesu, takzvané strategie „ růst a pracovní místa“?
What is your assessment of the state-of-play of the renamed Lisbon process, the so-called 'Growth and Jobs' strategy?
Jak by mohla ECB a nástroje koordinace makroekonomické politiky (širší směry hospodářské politiky, hlavní směry pro zaměstnanost) přispět k úspěchu této strategie?
How could the ECB and the instruments of macroeconomic policy coordination (Broad Economic Policy Guidelines, Employment Guidelines) contribute to the success of this strategy?
Jak vnímáte možnosti zvýšení vnitřní poptávky a podpory investic v rámci EU?
What is your perception as to the possibilities of increasing internal demand and fostering investments within the EU?
Může koordinace hospodářské politiky přispět ke zlepšení makroekonomického výkonu EU a/nebo eurozóny?
Can economic policy coordination contribute to improving the EU’s and/or the Euro area’s macroeconomic performance?
Pokud ano, v čem spočívají problémy současného systému?
If so, what’s wrong with the current system?
Jak byste definoval potřebnou kombinaci politik a jakými prostředky by měla být prováděna?
How would you define the policy-mix needed and by what means should it be implemented?
Pro další společenský a hospodářský vývoj Evropy je s ohledem na trojí výzvu
In the face of the three-pronged challenge of
- zrychlující se globalizaci,
- accelerating globalisation,
- rychlé technologické změny a
- rapid technological change and
- stárnutí obyvatelstva
- ageing populations
rozhodující dosáhnout cílů lisabonské strategie.
it is crucial to the future social and economic development of Europe to achieve the goals of the Lisbon strategy.
Z tohoto hlediska nejsou výsledky po šesti letech uspokojivé.
Against this background the results after six years are disappointing.
Zpráva expertní skupiny na vysoké úrovni za předsednictví Wima Koka týkající se hodnocení Lisabonské strategie v polovině období v listopadu 2004 uvedla, že dosavadní postup trpěl nedostatečnou konzistencí a koherencí cílů zúčastněných stran.
In November 2004 the report on the half-time assessment of the Lisbon strategy by the High Level Group of Experts, chaired by Wim Kok, recorded the fact that the existing way of going about things suffered from a lack of consistency and coherence.
Důsledkem toho je nedostatečné provedení opatření.
The consequence was an inadequate implementation of measures.
Strategie se proto má zaměřit na cíle „Růst a zaměstnanost“.
The strategy should therefore be concentrated on the objectives of ‘growth and jobs’.
Vzhledem k tomu, že členské státy hrály rozhodující úlohu pro úspěch agendy, musí být zajištěno, aby byli do realizace více zapojeni národní vlády, parlamenty a občané.
Since Member States played a decisive role in the agenda’s success, we must make sure that national governments, parliaments and citizens are involved in their implementation more effectively.
Na výzvu „Kokovy zprávy“ k obnově Lisabonské strategie reagovala Rada a následně hlavy států a vlád na svém jarním zasedání v roce 2005.
The Kok report’s proposal for a reform of the Lisbon strategy was taken up by the Council, and subsequently by heads of state and government at their spring meeting in 2005.
Nová agenda klade těžiště oblastí působení na požadavek růstu a zaměstnanosti.
The new agenda puts the emphasis for fields of action on the promotion of growth and jobs.
Zásady hospodářské politiky a také hlavní směry politiky zaměstnanosti byly v této souvislosti shrnuty do „integrovaných hlavních směrů“ a navíc byly časově určeny koordinační procesy.
The Broad Economic Policy Guidelines and the Employment Guidelines have been combined as ‘Integrated Guidelines’ and the timing of coordination processes has also been tightened up.
Přijetí Lisabonské agendy členskými státy by se konečně mělo zlepšit prostřednictvím závazku formulovat národní reformní programy.
Acceptance of the Lisbon agenda by Member States should ultimately be improved by a commitment to draw up national programmes for reforms.
V současné době by měl být urychleně posouzen úspěch nové strategie.
At the present time it would be premature to judge the success of the new strategy.
Stejně jako dosud je počet hospodářsko-politických doporučení v integrovaných hlavních směrech velmi vysoký a nejsou zde stanoveny jednoznačné priority.
The number of recommendations on economic policy in the Integrated Guidelines remains considerable and the establishment of clear priorities has been dispensed with.
Navíc je třeba vyčkat, jak bude působit obnovený „commitment“ (závazek) členských států.
We must also wait to determine the effectiveness of the Member States’ renewed ‘commitment’.
Eurosystém přispěje k úspěchu Lisabonské strategie tím, že bude nadále plnit svůj mandát a střednědobě zaručí cenovou stabilitu.
The Eurosystem will contribute to the success of the Lisbon strategy, while it continues to carry out its mandate and guarantees price stability in the medium term.
Jak bylo m.j. již řečeno v odpovědi na otázku B 8, je cenová stabilita nezbytným předpokladem k dosažení trvalého růstu a vysoké úrovně zaměstnanosti.
As has already been explained above in the answer to question B 8, price stability is an indispensable condition for achieving permanent growth and a high level of employment.
Pro ostatní oblasti politiky platí, že za provádění nezbytných politik jsou v závěru odpovědné pouze členské státy.
For other areas of policy it is ultimately the Member States alone who are responsible for the implementation of the necessary policies.
V souladu s článkem 99 Smlouvy o ES považují členské státy své hospodářské politiky za záležitost společného zájmu a koordinují je v Radě.
Under the terms of Article 99 of the EC Treaty, Member States regard their economic policies as a matter of common interest and coordinate them in the Council.
Slaďováním hospodářských politik a konvergencí hospodářského rozvoje má být vytvořeno příznivé prostředí pro společnou měnovou politiku.
The harmonisation of economic policies and the convergence of economic trends are intended to create a favourable environment for a common monetary policy.
Koordinace je nadále smysluplná vzhledem k hospodářské provázanosti členských států.
Coordination is also sensible because of the economic interconnection of Member States.
Hospodářsko-politická koordinace v evropském kontextu je kombinací měkkých a tvrdých koordinačních nástrojů, včetně Paktu stability a růstu, zásad hospodářské politiky a hlavních směrů politiky zaměstnanosti.
The coordination of economic policy in a European context is a combination of soft and hard instruments of coordination, including the Stability and Growth Pact, the Broad Economic Policy Guidelines and the Employment Guidelines.
Je důležité, aby všechny tyto směry byly vzájemně koherentní a aby političtí činitelé dodržovali svou příslušnou odpovědnost.
It is important that all of these orientations are mutually coherent and that those acting politically are equal to their respective responsibilities.
- V rozpočtové politice jde v členských státech o to, aby usilovaly o zdravé veřejné finance.
- In budgetary policy it is the aim of Member States to provide workable public finances.
To zahrnuje výraznou konsolidaci v zemích, kde existuje nerovnováha, s tím, že se umožní působení automatických stabilizátorů, pokud je to možné bez rizika pro zabránění nebo opravu příliš vysokých schodků.
This includes energetic consolidation in countries with imbalances and allowing automatic stabilisers to take effect, provided this is possible without any risk to the avoidance or correction of excessive deficits.
- Sociální partneři by měli v tomto rámci uzavírat odpovídající dohody o mzdách.
- Employers and employees should conclude suitable pay agreements in this context.
- A – jak bylo již uvedeno – největším přínosem, který může Eurosystém znamenat pro růst a prosperitu, je zajištění hodnověrné cenové stability.
- And – as has already been pointed out – a credible guarantee of price stability is the most effective contribution which the Eurosystem can make to growth and prosperity.
Pokud budou všichni postupovat v rámci svých příslušných mandátů, automaticky vznikne „policy mix“, který je prospěšný pro středně – a dlouhodobý růst a zaměstnanost.
If everyone acts according to their mandates there will automatically be a policy mix which is beneficial to medium to long-term growth and employment.
V zemích eurozóny, v nichž v minulých letech byla vnitřní poptávka spíše slabá, je třeba posílit důvěru spotřebitelů a investorů v budoucnost a v politiku.
In those countries in the euro area where internal demand has been rather weak in recent years the confidence of consumers and investors in the future and policy must be strengthened.
Předpokladem pro to je střednědobé narovnání, spolehlivé ekonomické rámcové podmínky včetně zdravých státních financí a konzistentní dobře komunikovaný reformní proces.
A medium-term orientation, reliable macroeconomic parameters, including healthy state finances, and a consistent, well-communicated process of reform are essential to this.
Seřaďte podle důležitosti strukturální reformy, které jsou podle Vašeho názoru v EU prioritou, a odůvodněte Vámi zvolené pořadí.
Please list in order of importance the structural reforms which you believe are a priority in the EU and justify your choices.
Strukturální úpravy a reformy nejsou samoúčelné.
Structural adjustments and reforms are not an end in themselves.
Měly by v prvé řadě přispět k
In the first instance they should contribute to
- zvýšení potenciálu růstu a
- increasing the potential for growth, and
- zvýšení pružnosti a odolnosti hospodářství jednotlivých států Evropy vůči otřesům,
- making Europe’s national economies more flexible and more resistant to shock,
a tím ke zvýšení zaměstnanosti a zajištění naší prosperity.
thereby increasing employment and safeguarding prosperity.
Odpovídajícím počátkem pro strukturální reformy je v zásadě Lisabonská agenda, která obecně uvádí správné klíčové body.
In principle the Lisbon agenda is the proper approach to structural reform, and generally speaking it specifies the correct points of emphasis.
Všechny země EU stojí nakonec před stejnými hospodářskými výzvami, z nichž by měly vzejít priority pro politický postup.
Ultimately all EU countries face the same economic challenges, from which the priorities for political action should emerge:
- Globalizace a s ní spojené zostření mezinárodní hospodářské soutěže přináší naléhavou potřebu strukturálních reforem mimo jiné na trhu práce, zlepšení prostředí pro podnikání směrem k podpoře inovací a šíření technického pokroku a také pro investice do lidského kapitálu.
- Globalisation and the associated intensification of international competition make structural reform in the labour market and elsewhere and improvements in the business environment which promote innovation and dissemination of technological advances as well as in investment in human capital absolutely essential.
- Demografický vývoj vyžaduje zejména urychlenou konsolidaci veřejných rozpočtů, reforem důchodových a zdravotnických systémů, aby bylo možné je dlouhodobě financovat, a také opatření ke zvýšení potenciálu růstu.
- Demographic trends necessitate in particular the rapid consolidation of public budgets, the reform of pension and health systems so that they can still be funded in the long term, and measures to increase the potential for growth.
Strukturální podmínky v hospodářství jednotlivých států EU (eurozóny) a zčásti také z nich plynoucí priority pro strukturální reformy se ovšem liší.
Certainly the structural conditions in the national economies of the EU (the euro area) differ, some of the resultant priorities for structural reform considerably.
Proti skupině velkých zemí s nízkým potenciálem růstu a značnými problémy zaměstnanosti stojí ve Společenství řada menších států s výrazně vyšší hospodářskou dynamikou.
In the Community a group of large countries with low growth potential and considerable employment problems faces a number of smaller countries with significantly greater economic dynamism.
K tomu přistupují nové členské státy EU, která zčásti vykazují pozoruhodné tempo, s nímž dohánějí zpoždění, zároveň však musí ještě urazit dalekou cestu ke skutečné hospodářské konvergenci se „starými“ členskými státy EU.
Then there are the new EU Member States, some of which are catching up quickly, but still have a long way to go before they converge in real economic terms with the ‘old’ Member States.
Vzhledem k rozdílné výchozí pozici členských států při zvládání zjištěných problémů musí být priority stanoveny na národní úrovni.
Given the variety of initial situations in Member States as they try to overcome these problems, priorities must be established at national level.
Jaký je Váš názor na rychlost, s jakou by se nové členské státy měly k měnové unii připojit a přijmout euro s ohledem na veškerá kritéria konvergence a účast v mechanismu směnného kurzu (ERM II)?
What is your opinion regarding the pace at which the New Member States should join the monetary union and adopt the Euro, considering all of the convergence criteria and the participation in the exchange rate mechanism (ERM II)?
Jaké závažné úkoly bude podle Vašeho názoru muset ECB řešit v rámci měnové politiky jednak v průběhu přípravy na přijetí eura v nových členských státech a jednak poté, co se připojí k měnové unii?
What challenges do you think the ECB's monetary policy will face during the preparation of Euro entry by the New Member States and once they have joined the monetary union?
Kontrola konvergence slouží k určení toho, zda určitá země vykazuje žádoucí stupeň ve svém hospodářském rozvoji a ve své hospodářské, finanční a měnové politice, aby mohla zavést euro.
The convergence test serves to establish whether a country exhibits the level required in its economic development and its economic, financial and monetary policy to introduce the euro.
Je v zájmu samotných nových členských států, aby rychlost zavedení eura nepovažovaly za prvořadou před požadovanou konvergencí.
It is in the interests of the new Member States themselves that the speed at which the euro is introduced is not given priority over the required level of convergence.
Místo toho by časový plán měla určovat udržitelná konvergence.
Rather, permanent convergence should determine the timetable.
Příslušná země si musí být vědoma hospodářských a politických důsledků s tím, že v měnové unii již nemá k dispozici národní nástroje měnové politiky nebo směnný kurs jako parametr přizpůsobení.
The country concerned must be aware of the economic and political consequences associated with the fact that in a monetary union it will no longer have national instruments of monetary policy or exchange rates as a parameter for adjustment.
ECB má mandát k zajištění cenové stability v eurozóně.
It is the ECB’s mandate to safeguard price stability in the euro area.
Přijetí nových členů do eurozóny na tom nic nezmění.
The absorption of new Members into the euro area will do nothing to change this.
Nové členské státy přejaly acquis communautaire a vědí o svých povinnostech v přípravné fázi na hospodářskou a měnovou unii.
The new Member States have adopted the acquis communautaire and know about their duties in the preparatory phase for economic and monetary union.
Při nedostatečné a nestálé konvergenci nových členů eurozóny se mohou prohloubit rozdíly v růstu a inflaci v prostoru společné měny.
If new members fail to converge adequately or permanently, the divergences in growth and inflation in the currency area may become greater.
To by mohlo pro ECB ztížit provádění jednotné měnové politiky.
This might make it more difficult for the ECB to implement a common monetary policy.
Jaký je Váš názor na zdanění krátkodobých finančních transakcí?
What is your view on the taxation of short-term financial transactions?
Domníváte se, že daň z měnových transakcí je slučitelná se Smlouvami EU, které zaručují volný pohyb kapitálu?
Do you think that a currency transaction tax is compatible with EU Treaties which guarantee the freedom of capital movements?
Domníváte se, že daň z měnových transakcí prováděných v eurech by mohla mít kladný účinek – např. tím, že stabilizuje směnné kurzy zemí, které si přejí připojit se v budoucnosti k eurozóně?
Do you think that a tax on currency transactions involving the euro could have beneficial effects – for example by stabilising the exchange rates of countries wishing to join the euro area in the future?
Já myšlenku zdanění krátkodobých finančních transakcí považuji za nežádoucí a dokonce za kontraproduktivní.
I regard the idea that short-term financial transactions should be taxed as undesirable, counterproductive even.
Taková daň není vhodná k tomu, aby ztlumila nestálost směnných kursů nebo zabránila měnovým a finančním krizím.
A tax of this kind is not suitable for tempering the volatile nature of exchange rates or even preventing monetary or financial crises.
Při výměně deviz nelze rozlišovat mezi zdánlivou „špatnou spekulací“ a „dobrým zahraničněobchodním financováním.
In the case of sales of foreign exchange, it is not possible to distinguish between ‘poor speculation’ and ‘effective funding of foreign trade’.
Taková daň se však týká všech forem obchodování s devizami, a tak se zdražuje mezinárodní obchod.
However, all forms of sale of foreign exchange are subject to a tax of this kind, which makes international trade more expensive.
Tím budou trpět právě nejchudší země.
It is precisely the poorest countries which would suffer as a result.
Z hospodářskovědní literatury kromě toho nijak nevyplývá, že daň z transakcí by snižovala nestálost směnných kursů.
Besides, the literature of economics provides no indication that a transaction tax would reduce exchange rate volatility.
Může dokonce začít působit opačně.
It can even have the opposite effect.
Kromě jiného totiž snížené obraty na devizových trzích znamenají klesající likviditu a tím spíše stoupající pohyblivost kursů.
For, amongst other things, reduced sales in foreign currency markets mean decreasing liquidity and thus increasing volatility.
Jinak ji lze lehce obejít, např. dislokací do center v zahraničí nebo restrukturalizací finančních derivátů.
Otherwise it is easy to circumvent, e.g. by moving to offshore centres or reinvesting in financial derivatives.
Domnívám se, že z právního hlediska by daň z transakcí nebyla v souladu se Smlouvou o ES.
In my own view legal considerations would make a tax on transactions incompatible with the EC Treaty.
Podle článku 56 Smlouvy o ES je zásadně zakázáno omezování pohybu kapitálu a plateb nejen uvnitř EU, ale také ve vztahu k třetím zemím.
Article 56 of the Treaty prohibits restrictions on capital and payment transactions as a matter of course, not only within the EU, but also to third countries.
Podle článku 57 může ale Rada ve výjimečných případech jednomyslně schválit omezení při „poskytování finančních služeb“ ve styku s třetími zeměmi.
However, Article 57 permits the Council exceptionally and by unanimous agreement to approve restrictions on transactions with third countries where the ‘provision of financial services’ is concerned.
Z daňových opatření uvedených v článku 58, která nespadají pod zákaz omezení, nepřímo vyplývá, že daň z transakcí by měla být považována za omezení.
From the tax measures referred to in Article 58, which are not subject to the embargo on restrictions, it is indirectly apparent that a tax on transactions would be regarded as a restriction.
Jak je již výše obecně uvedeno, považuji daň z transakcí za nepotřebný nástroj k utlumení nestálosti směnných kursů eura.
As has already been noted in general terms above, I regard a tax on transactions as an unsuitable instrument for reducing exchange rate volatility.
Pro ty státy EU, které chtějí zavést euro, je klíčová soudržná makroekonomická politika zaměřená na stabilitu, aby tak omezily pohyblivost směnného kursu své měny.
For those Member States wishing to introduce the euro, a consistent macroeconomic policy which aims at stability is the key to limiting the exchange rate volatility of their currency.
Kandidátské země kromě toho již relativně vysoký podíl svého obchodu uskutečňují s eurozónou.
And incidentally, the candidate nations are already conducting a major part of their trade with the euro area.
Jaké jsou Vaše názory na budoucnost Evropské měnové unie z krátkodobého i dlouhodobého hlediska s ohledem na skutečnost, že ústavní smlouva byla odmítnuta referendem ve dvou zakládajících členských státech Evropské unie a že existují vážné pochyby o udržitelnosti měnové unie v nepřítomnosti unie politické?
Based on the fact that the Constitutional Treaty has been rejected by referendum in two of the founding member states of the European Union and that there are serious doubts on the sustainability of a monetary union in the absence of a political union, what are your views on the future of the European monetary union in the short term and the longer term?
Nejprve je třeba připomenout dlouhou a vcelku úspěšnou cestu evropské integrace, která svého vrcholu dosáhla v zavedení společné měny, eura.
First we should remember the long and on the whole successful path to European integration, which achieved its high-point with the introduction of a common currency, the euro.
Tato cesta nebyla přímá.
That path was never straightforward.
Docházelo ke krizím a neúspěchům, ty se však vždy daly překonat a vedly dále k evropskému sjednocení.
There were crises and set-backs, but they were always overcome and advanced European union.
V současnosti se EU nachází opět v kritické fázi.
The EU is currently in a critical phase.
Po vzniku měnové unie můžeme konstatovat určitou únavu z integrace.
Following the creation of monetary union it is possible to detect an element of integration fatigue.
Také vzhledem k rozšíření EU o 10 nových členských států vznikl dojem proměny evropského politického paradigmatu.
The expansion of the EU to include 10 new Member States has created an impression that there has been a change in the paradigm for European policy.
Dosavadní ztroskotání ústavní smlouvy je jen jedním z více symptomů současné kritické fáze.
The temporary failure of the Constitutional Treaty is only one of many symptoms of the current critical phase.
Domnívám se, že bychom měli také uvést
In my view the following might also be mentioned:
- zklamání z výsledků revize Lisabonské strategie v polovině období,
- the disappointing results of the half-time review of the Lisbon strategy,
- oslabení institucionálních základů hospodářské a měnové unie v souvislosti se změnami Paktu stability a růstu,
- the weakening of the institutional basis for economic and monetary union by changes to the Stability and Growth Pact,
- spory ohledně budoucího financování rozpočtu EU,
- differences on future funding of the EU budget,
- rostoucí protekcionistické tendence v EU, které mohou ohrozit společný vnitřní trh.
- an increase in protectionist tendencies in the EU, which may threaten the common internal market.
Za vším tímto vývojem stojí méně příznivý postoj členských států k integraci, tendence posilované politiky jednotlivých států a náznaky přání vrátit určité oblasti politiky na národní úroveň.
Behind all of these trends there stands a less integration-friendly disposition in Member States, the tendency towards more single-state policy and signs of a desire for re-nationalisation in some policy areas.
Tento vývoj vnímám s velkým znepokojením, protože měnová unie – která je sama součástí unie politické – potřebuje pro hladké fungování společný politický základ a politický závazek.
I am concerned about these trends because monetary union – which is itself an element of political union – needs a common political foundation and a political commitment to function smoothly.
To je žádoucí, aby mohly být skutečně využity přednosti společné měny a aby se hospodářská a měnová unie mohla stát trvalým úspěchem.
This is essential if the advantages of a common currency are really to be exploited and a lasting success made of economic and monetary union.