natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Celkový model událostí intenzivně naznačuje, že jejich prvním instinktem bylo přezkoumat a zakrýt jejich příslušné postoje, takže jejich povinnost zvládnout situaci pozitivně byla až na druhém místě.
The overall pattern of events strongly suggests that their first instincts were to review and cover their respective positions, such that their obligations to manage the situation positively may have taken second place.
V případě vlády, ministerstva financí a regulátorů to bylo obzvláště nešťastné…“.
In the case of the Government, Treasury and the regulators this was particularly unfortunate ...".
Další tvrzení o nekompetentnosti a/nebo tajné dohodě učinil pan JOSEPHS (WE69), který mluvil o „mnohonásobných úmyslných podvodech ze strany společnosti Equitable Life vůči jejím zákazníkům po dobu trvající přibližně 15 let.
Additional allegations of incompetence and/or collusion were made by Mr. JOSEPHS (WE69) claiming a " multiple deliberate frauds on the part of Equitable Life against its customers, over a period of approximately 15 years.
Jelikož klíčové informace ukazující na tyto podvody byly po dlouhá léta k dispozici v regulačních výkazech, musíme z toho vyvodit i to, že regulátoři byli vinni hrubou regulační chybou, protože ministry neupozornili na to, co se děje, a protože nevyužili své rozsáhlé pravomoci k tomu, aby situaci napravili“.
Since the key information pointing to those frauds was available in the Regulatory Returns over an extended period of years, we must also conclude that the Regulators were guilty of gross regulatory failure, in failing to draw Ministers’ attention to what was happening and in failing to use their extensive powers to correct the situation."
Dokument WE69 dále uváděl, že „společnost Equitable Life zavedla v roce 1987 nejasně vymezené důchodové pojištění s podílem na zisku a prohlašovala, že se jedná o produkt s nízkým rizikem, a to navzdory bezprostředním a pokračujícím rizikům fondu s podílem na zisku: kompetentní a energetický regulátor by objevil, co společnost Equitable Life ve skutečnosti dělá, a nejpozději do roku 1990 by jednal tak, aby ochránil solventnost společnosti a aby řešil vážné hrozby pro rozumná očekávání pojistníků.
WE69 continued claiming that " Equitable introduced the ill-defined with-profits annuity in 1987 and represented that it was a low risk product, despite the immediate and ongoing risks to the WP Fund: a competent and energetic regulator would have discovered what Equitable were really doing and would have acted by 1990 at the latest to protect the solvency of the Society and to address the serious threats to Policyholders’ Reasonable Expectations.
Jedním z těchto očekávání bylo prostě to, že členové představenstva měli svou činnost vykonávat poctivě a takovým způsobem, aby k různým typům a generacím pojistníků přistupovali spravedlivě“.
One of those expectations was simply that Directors should run the business honestly and in such a way as to deal fairly between various types and generations of policyholders".
Na závěr se pan JOSEPHS táže, jak to, že „regulační oddělení, jejichž členy byli pojistní matematici a další odborníci na pojišťovnictví, po dobu 15 let nezjistila silný zápach podvodu, který činnosti společnosti Equitable obklopoval, nebo pokud ho skutečně zjistili, jak to, že se vyhnuli jakémukoli účinnému opatření, které by šlo po zdroji tohoto zápachu“.
In conclusion, Mr. JOSEPHS asked how " the regulatory departments, containing actuaries and other insurance experts, failed for 15 years to detect the strong stench of fraud which surrounded Equitable’s activities, or if they did detect it, how they avoided any effective action going after the source of that stench."
Ve svědectví H11 pan BRAITHWAITE konstatoval, že nemá pochybnosti o tom, že „rozsah potenciální katastrofy byl rozpoznán (v roce 1998 ministerstvem financí).
In H11, Mr. BRAITHWAITE stated that he had no doubt that " the depth of potential catastrophe was recognized (in 1998 by the UK Treasury).
Věřím, že od té doby bylo všeprostupujícím plánem popřít provinění, vyvarovat se náhrad a zdržovat a zdržovat...“.
I believe that since then the over-arching plan has been to deny culpability, avoid compensation and to cause delay after delay ..."
Dále tvrdil, že „bezprostředně po zveřejnění Penroseovy zprávy udělil FSA společnosti Equitable Life po sobě jdoucí zproštění pro ignorování stížností, zatím co za zavřenými dveřmi se plánovala sladěná odpověď s cílem odrazit případné nároky plynoucí z Penroseovy zprávy“, a následně „FSA odmítl zveřejnit své hodnocení Penroseovy zprávy a v červenci 2004 pouze oznámil svůj závěr, že nároky související s Penroseovou zprávu pravděpodobně neuspějí".
He further claimed that "immediately following the Penrose report's publication, the FSA granted consecutive waivers to Equitable to ignore complaints, whilst an orchestrated response was being planned behind closed doors to see off potential claims arising from Penrose" , and subsequently " refused to publish its post-evaluation on the Penrose report and merely announced in July 2004 its conclusion that 'Penrose-related claims were unlikely to succeed'."
Dodal, že tajnou dohodu mezi ministerstvem financí, FSA, ELAS a FOS
He added that collusion between the Treasury, the FSA, EL and the FOS
Služba finančního ombudsmana. „právě kategoricky potvrdily dva usvědčující e-maily z ministerstva financí s daty z června 2004, které byly získány na základě žádostí opírajících se o svobodu informací"
The Financial Ombudsman Service. "has just been categorically confirmed by two damning UK Treasury e-mails with dates in June 2004 obtained under a Freedom of Information request."
Viz rovněž ústní svědectví lorda Nelila (H11), který e-mail citoval jako „snahu poskytnout FOS základ pro zvážení stížností souvisejících s Penroseovou zprávou a tato diskuse za tímto účelem by proběhla mezi FSA a FOS týden po 18. červnu 2004“.
see also oral evidence by Lord Neill (H11) quoting the email as " seeking to' provide FOS with a basis' for considering Penrose-related complaints and that discussion to this end would take place between the FSA and the FOS in the week following 18 June 2004."
Nakonec dokument WE-CONF16 zpochybnil „vysoce selektivní výklad „důvěrnosti“ v případu EL“ ze strany FSA, který znemožnil informovat pojistníky o tom, zda bylo zahájeno požadované vyšetřování případu EL či nikoli, zatímco současně internetová stránka FSA zpřístupňovala tiskové zprávy o vyšetřováních FSA a o jejich průběhu.
Finally, WE-CONF16 questioned the FSA's " highly selective interpretation of 'confidentiality' in the EL case", preventing it from informing policyholders whether a requested investigation on the EL case had been set up or not , while at the same time the FSA website gives access to press releases disclosing FSA investigations being conducted as well as their progress.
Proti těmto tvrzením dokument WE-CONF8 důrazně odmítl jakýkoli nárok nebo tvrzení o tajné dohodě mezi regulátory a společností EL a taková obvinění popisoval jako „velmi závažná“.
Countering these allegations, WE-CONF8 emphatically dismissed any claim or allegation of 'collusion' between the regulators and EL, describing such accusations as " very serious" .
Avšak „vzhledem k tomu, že není znám žádný dokument, který by takové tvrzení podpořil, otázka existence tajné dohody neexistuje“.
However, "not being aware of any evidence that would support such a claim, there is no question of any collusion having occurred."
Pokud jde o tvrzení o tajné dohodě prezentovaná skupinami pojistníků odmítl pan THOMSON, současný generální ředitel společnosti Equitable Life, jakýkoli „úchvatný obraz konspirace.
Referring to allegations of collusion presented by policyholder groups, the current Equitable Life Chief Executive Mr. THOMSON squarely dismissed any " intriguing picture of conspiracy.
Vzhledem k neexistenci ověřitelných důkazů by to mělo zůstat pouze soukromým názorem“
In the absence of any verifiable evidence this should remain one man's view of events ."
Viz WE-CONF5.
see WE-CONF5.
1c) Tvrzení o odvětvové předpojatosti regulátorů
1c) Claims of Regulators' industry bias
Řada svědků (pan LAKE (H1), pan BRAITHWAITE (H1, H11), pan BELLORD (H2), pan JOSEPHS (H2), paní KWANTES (H7), pan SCAWEN (H3); pan SEYMOUR (H7)) opakovaně mluvila o silné odvětvové předpojatosti zdánlivě nezávislých regulátorů životního pojištění ve Spojeném království.
A number of witnesses (Mr. LAKE (H1), Mr. BRAITHWAITE (H1, H11), Mr. BELLORD (H2), Mr. JOSEPHS (H2), Mrs. KWANTES (H7), Mr. SCAWEN (H3); Mr. SEYMOUR (H7)) repeatedly claimed a strong industry-bias of the, supposedly independent, UK life insurance regulators.
Dle jejich názoru tento faktor zabránil, nebo je alespoň ovlivnil, jejich nestrannému hodnocení operací společnosti Equitable Life a včasnému opatření s cílem předejít jejímu pádu.
In their view, this factor has prevented, or at least affected, their impartial assessment of Equitable Life's operations and timely action to prevent its downfall.
Ve svém ústním svědectví pan JOSEPHS (H2) prohlásil, že od 80. let „ponechal obezřetnostní regulační systém skutečnou kontrolu v rukou odvětví, a to navzdory vzniku vhodných předpisů“.
In his oral testimony, Mr. JOSEPHS (H2) asserted that, starting from the 1980s, the UK prudential regulatory system "left effective control in the hands of the industry, in spite of giving the appearance of proper regulations ".
To podle pana JOSEPHSE vedlo ke slabému regulačnímu prostředí, které se ukázalo jako neschopné poskytnout investorům účinnou ochranu.
This would have lead to a weak regulatory environment that proved unable to provide investors with effective protection.
Podobná prohlášení učinili pan LAKE (H1) a pan BRAITHWAITE (H1, H11), podle nichž byli regulátoři Spojeného království „příliš orientovaní na odvětví a nedostatečně orientovaní na spotřebitele“ a „FSA vnímá firmy odvětví jako své zákazníky“.
Confirming statements were presented by Mr. LAKE (H1) and Mr. BRAITHWAITE (H1, H11), who considered UK regulators to be "too industry-oriented and not sufficiently consumer-oriented" and claiming that " the FSA perceives its customers as being industry firms."
Tvrzení o odvětvové předpojatosti důrazně odmítl zástupce FSA, pan STRACHAN (H4), který prohlásil, „že takové obavy, že úřad FSA mají firmy, které reguluje, jaksi „v kapse“, jsou zcela liché – jsme zákonný regulátor vytvořený Parlamentem.“
Allegations of being industry-biased were firmly rejected by the FSA representative Mr. STRACHAN (H4) calling "entirely misplaced such concerns, that the FSA would somehow be 'in the pocket' of the firms it regulates: we are a statutory regulator established by Parliament."
Tvrzení, že FSA by mohl být (nebo byl) při dohledu nebo při svých regulačních operacích příliš odvětvově předpojatý, posoudil odborník pan McELWEE v H3 také jako „nespravedlivé“.
Allegations that the FSA could be (or have been) too 'industry-biased' in its supervisory and regulatory operations had also been judged " unfair " by expert Mr. McELWEE in H3.
1d) Tvrzení o mírné regulační politice regulátorů
1d) Claims of Regulators' 'light touch' regulatory policy
Pro lepší upřesnění „mírného“ charakteru regulačního režimu Spojeného království citoval pojistník pan SEYMOUR (H7) komentář ministerstva financí
In order better to specify the 'light touch' nature of the UK regulatory regime, policyholder Mr. SEYMOUR (H7) quoted the UK Treasury
Místo toho bude mít FSA povinnost ukazovat, že břemena, která se snaží ukládat, jsou přiměřená výhodám, ve které vyústí“.
Instead the FSA will be under a duty to demonstrate that the burdens that it seeks to impose are proportionate to the benefits that will result."
Jiný předkladatel petice, pan BELLORD (H2) rovněž trval na „ velmi opatrném vztahu mezi regulátory a EL“, přičemž zdůraznil některá zjištění Penroseovy zprávy, která nasvědčují tomu, že zprávy, které měl Vládní úřad pojistných matematiků (GAD) k dispozici již koncem 80. let, naznačovaly nebezpečnou obchodní praxi společnosti Equitable Life, ale GAD je ponechal zcela bez povšimnutí
Another petitioner, Mr. BELLORD (H2), also insisted on the " very cosy relationship between regulators and EL ", highlighting some findings by the Penrose Report that suggest that reports available to the Government Actuary's Department (GAD) dating back to the late 1980s had already hinted at Equitable Life's dangerous business practices but had remained totally unheeded by the GAD
Viz rovněž vývoj v čase v oddíle III.2.6 této části. .
see also 'timeline' in Section III.2.6 of this Part. .
„Mírný přístup“ vyzařuje z dopisu z ledna 2001, tj. jen týdny po masové rezignaci představenstva společnosti EL a jejím uzavření novým obchodům, adresovaného německému regulátorovi BAV.
A 'light touch attitude' exudes from a letter of January 2001, i.e. just weeks after the mass resignation of the EL board and its closure to new business, to the German regulator BAV.
V tomto dopise FSA opakuje stanovisko, že „společnost EL zůstává solventní, stávající pojistky zůstávají v platnosti a společnost je schopna plnit své smluvní závazky vůči pojistníkům“.
In this letter, the FSA reiterated the point that " EL remains solvent, existing policies remain valid and it is able to meet its contractual obligations to policyholders."
Dokonce tvrdil, že „mnoho z tiskových zpráv týkajících se společnosti EL bylo nepřesných a spekulativních“, a rázně dodal, že FSA „nebude po společnosti požadovat předložení nového ocenění“.
It even claimed that "many of the press reports in relation to EL have been inaccurate and speculative" and added peremptorily that the FSA "will not be requiring the company to provide a new valuation."
Nebo, jak shrnuje zástupce pojistníků, paní KWANTES (H7): „ Myslím si, že regulátoři zaspali .
Or, as summed up by policyholders' representative Ms. KWANTES (H7): " I think the truth was the regulators were asleep at the wheel.
Tato tvrzení, zejména „ nedostatek výzev pro vyšší vedení ELAS ze strany regulátorů Spojeného království“, důrazně odmítl dokument WE-CONF8, který odkazoval přímo na zjištění v první zprávě parlamentní ombudsmanky
These allegations, in particular the " lack of challenge to EL's senior management by the UK regulators" were emphatically rejected by WE-CONF8, which referred directly to the findings of the First Parliamentary Ombudsman's report
Stejně tak tento dokument odmítl jakákoli tvrzení o nečinnosti při vyšetřování odpovědnosti auditorů společnosti EL, firmy Ernst & Young, což je záležitost považovaná za „záležitost pro odborné orgány“.
It equally dismissed any claims of inaction in investigating the responsibilities of EL's auditors Ernst & Young, an issue considered to be " a matter for the professional bodies ".
Dokument rovněž zamítl i tvrzení o tom, že vedení společnosti EL nebylo zabráněno v účasti na žalobě proti jejím auditorům z toho důvodu, že „ společnost EL měla izolovaný soubor zákonných a nezaručených povinností vůči svým pojistníkům a byla zcela odpovědná za svá vlastní rozhodnutí".
Equally dismissed were claims of not preventing EL management from engaging in legal action against its auditors, on the grounds that " EL had a discrete set of legal and fiduciary obligations to its policyholders and was entirely responsible for its own decisions ."
1e) Tvrzení o přílišné „úctě“ regulátorů vůči EL
1e) Claims of Regulators' excessive 'deference' to EL
Ve svědectví H5 pan BAYLISS popsal, že v té době existoval uctivý přístup regulátorů ke společnosti Equitable Life, a to z toho důvodu, „že Roy Ranson všem vštípil – a byl to hlavně on jako jednotlivec – obrovskou víru, že společnost Equitable nemůže nic dělat špatně.
In H5, Mr. BAYLISS described how an attitude of deference by the regulators towards Equitable Life existed at the time, due "to the fact that Roy Ranson instilled – and it was him principally as an individual – the huge belief that Equitable could do no wrong.
Líčila se v růžových barvách před sebou i před svými 300 prodejci.
It oversold to itself and to its 300 salesmen.
Předpokládalo se, že se jedná o „dobrou společnost“, a lepší než ostatní, o tolik lepší než zbytek...
It was supposedly the ‘good company’, and better than the others, so much better than the rest ...
Myslím si, že jsme ještě nedošli na konce křivky učení…“.
I do not think we have finished the learning curve ..."
Aniž vyloučil krachy společností z finančního sektoru v budoucnosti, skončil pan BAYLISS slovy: „ Myslím si, že se nenajde jiný případ zcela spojený s arogancí vedení a s tolerancí této arogance.
Not excluding financial sector company failures in the future, Mr. BAYLISS concluded saying that " I do not think there will be another one entirely related to the arrogance of the management and the tolerance of that arrogance.
Příslušnost pana LLOYDA k vydání tohoto posledního prohlášení však zpochybnili a napadli jednatelé společnosti EL
However, Mr. LLOYD's competence to issue the latter statement has been questioned and challenged by the EL executives
Viz odpověď bývalého generálního ředitele pana HEADDONA (WE45) a WE-CONF8. z toho důvodu, že vzhledem k tomu, že byl pouhým obchodním zástupcem, neměl žádné informace z první ruky či zkušenosti s kontakty společnosti Equitable Life s regulátory.
see reply of the former EL CEO Mr. HEADDON (WE45) and WE-CONF8. on the grounds that, being a simple sales representative, he would have lacked any first-hand knowledge or experience of Equitable Life's contacts with regulators.
Jiná jasná známka o „úctě“ vůči společnosti EL byla nalezena v dopise ze 7. srpna 2000, v němž FSA odpovídá německému regulátorovi BAV, který žádal o aktuální informace o společnosti EL po rozsudku Horní sněmovny.
Another clear hint of 'deference' to EL is found in a letter of 7 August 2000, where the FSA replies to the German regulator BAV asking for an update on EL after the House of Lords ruling.
Toto prohlášení bylo učiněno jen čtyři měsíce předtím, než se EL uzavřela novým obchodům a než rezignovalo představenstvo EL!
This statement was made just 4 months before EL's closure for new business and the resignation of the EL board!
Nakonec se dokument WE75 zmiňuje o stížnosti na to, že FSA potvrdil v roce 2001 jmenování pana Trevese předsedou společnosti – pan Treves je popisován jako člověk, „ který je předsedou představenstva v příliš mnoha konkurenčních společnostech a je už v důchodovém věku, nemá žádné zkušenosti s životními pojišťovnami… a byl předsedou v případě velmi nákladných prohraných žalob“.
Finally, WE75 related of a complaint against the FSA's ratification of Mr. Treves' appointment as chairman of EL in 2001: Mr. Treves is described as " having far too many competing chairmanships and being over retirement age, having no experience in life companies ... and having presided over massively expensive failed legal actions."
Je oznámeno, že FSA bere tyto obavy na vědomí, ale neuvádí žádné další odůvodnění.
The FSA is reported taking note of these concerns but without giving any further justification.
Viz WE75 písm. b).
see WE75, point b).
1f) Tvrzení o úsilí regulátorů předejít nesolventnosti EL
1f) Claims of Regulators' drive to avoid EL's insolvency
I když se zdá, že společnost Equitable Life úmyslně využívala možnou systémovou slabinu regulačního systému Spojeného království, vzniká otázka, zda regulátoři měli nebo mohli tento záměr rozpoznat, ale neudělali nic, aby krizi předešli, a tehdy – když už bylo příliš pozdě – zvolili řešení předcházející nesolventnosti společnosti.
While Equitable Life appears to have deliberately exploited a possible systemic weakness of the UK regulatory system, the question arises if regulators should or could have recognised this intention but did nothing to prevent its crisis, and then - when it was too late - opted for a solution avoiding the Society's insolvency.
Tato volba, možná ne v zájmu odvětví nebo finančního trhu jako takového, jelikož nesolventnost mohla zatížit stávající systémy pojištění vkladů a zranit důvěru ve finanční trh Spojeného království jako celek, mohla negativně ovlivnit pojistníky, kteří jinak do takového programu spadají.
This choice, possibly not in the interest of the industry or the financial marketplace as such as insolvency might have burdened the existing financial compensation schemes and hurt confidence in the UK financial market as a whole, might have negatively affected policyholders, otherwise falling under such a scheme.
Pan WEIR, zastupující akční skupinu pojistníků, ve svém svědectví (H2) mluvil o kolektivním úsilí „vlády Spojeného království udržet společnost Equitable Life na hladině a přitom za každou cenu skrýt provinění regulátorů Spojeného království a předejít nesolventnosti“.
In his testimony, Mr. WEIR (H2), representing a policyholder action group, claimed a collective effort by the " UK Government to keep Equitable Life afloat, concealing any culpability on the part of UK regulators and avoiding insolvency at any price".
Rovněž obvinil regulátory z tajné dohody z představenstvem společnosti Equitable Life, která spočívala „v zajištění toho, aby ztráty … nesli investoři.
He also accused regulators of collusion with the board of Equitable Life to " ensure that the losses ... are borne by investors .
To znamenalo vyvarovat se jakýchkoli nákladů pro systém pojištění vkladů (FSCS), pro zbytek odvětví finančních služeb (a) pro ministerstvo financí“.
This meant avoiding any costs to the Financial Services Compensation Scheme (FSCS), to the rest of the financial services industry (and) to the Treasury."
Pan JOSEPHS (H2) dodal, že „silné externí síly, nejen ministerstvo financí a FSA, dávaly přednost pokračování ve stávající strategii“.
Mr. JOSEPHS (H2) added that " powerful external forces, not least the Treasury and the FSA, were in favour of continuing with the existing strategy."
Pokud jde o tuto záležitost a o obecnou otázku údajné technické nesolventnosti Equitable Life, dal si pan MAXWELL, zástupce ministerstva financí (H4), záležet na tom, aby vyjasnil, že „společnost Equitable Life rozhodla o tom, že se uzavře novým obchodům: společnost nebyla nesolventní“.
Referring to this issue and to the general question of Equitable Life's alleged technical insolvency, the UK Treasury representative Mr. MAXWELL (H4) made a point to clarify that "Equitable Life decided to close to new business: the society did not go insolvent."
Pan STRACHAN, zástupce FSA, (H4) odmítl „jakékoli nepochopení toho, že společnost Equitable Life v určitém smyslu „zkolabovala“ nebo z hlediska solventnosti „zklamala“.
The FSA representative Mr. STRACHAN (H4) dismissed " any misperception that Equitable Life has in some sense 'collapsed' or 'failed' in solvency terms.
Tady tomu tak není: po celou dobu společnost zůstávala solventní.
This is not the case: at all times the company has remained solvent .
Nikdy se nestalo, že by společnost nedostála kterémukoli smluvními nebo garantovanému závazků vůči svým pojistníkům.
At no time has Equitable defaulted on any contractual or guaranteed liability to its policyholders.
Kromě toho, ve všech svých regulačních výkazech vykazovala, že v té době plní své regulační míry solventnosti“.
In addition, in each of its regulatory returns it has reported that it is currently meeting its regulatory solvency margins."
Ve skutečnosti, v listopadu 2002 poté, co společnost Equitable Life upozornila na to, že asi nebude schopná splnit minimální kapitálové míry požadované FSA, FSA odmítl výzvu k likvidaci společnosti z toho důvodu, že by na tom pojistníci byli hůř, aniž ale uvedl konkrétnější argumenty.
In fact, in November 2002, after Equitable Life had warned it may be unable to meet the FSA's required minimum capital margins, the FSA had rejected a call to liquidate Equitable Life on the grounds that policyholders would be worse off, without giving more specific arguments.