natgillin/translations-raw huggingface dataset:
2. zdůrazňuje, že zahájení přístupových jednání bude záviset na pokroku dosaženém v tomto směru; doporučuje všem zúčastněným stranám, aby nepolevily ve svém úsilí, a zdůrazňuje, že je nutné, aby vládní i opoziční politické síly nadále prováděly reformy, které jsou potřebné pro integraci země do EU;
Emphasises that the commencement of accession negotiations will depend on the progress being made in this respect; encourages all stakeholders to keep up the momentum and stresses the need for both the government and opposition political forces to continue the implementation of reforms necessary for the country's integration into the EU;
5. zdůrazňuje, že rámcová dohoda z Ochridu transformovala zemi tím, že plně zohlednila její mnohonárodnostní a multikulturní charakter, což představuje hlavní část politických kritérií pro členství v EU; poukazuje na to, že dodržování litery a ducha dohody zůstane pro tuto zemi na cestě k přistoupení k EU klíčové; ještě jednou zdůrazňuje, že Badinterova zásada musí být plně respektována a že všechny strany musí toto úsilí respektovat a pracovat v rámci demokratických institucí, které tato země s takovým úsilím zřídila;
Emphasises that the Ohrid Framework Agreement has transformed the country by taking full account of its multi-ethnic and multicultural character, thus representing a core part of the political criteria for EU membership; points out that respecting the letter and spirit of the Agreement will remain crucial for the country's European journey towards accession to the EU; stresses once more that the Badinter principle must be fully respected and that all parties need to respect and work within the democratic institutions which the country has made such efforts to set up;
7. lituje bojkotování parlamentu a zdůrazňuje, že takové praktiky nejsou slučitelné s fungujícími parlamentními orgány, které by měly mít všechny kandidátské země, nebo země usilující o přistoupení k EU;
Regrets the practice of boycotting the Parliament and points out that such practices are incompatible with functioning parliamentary institutions, which all candidate countries or those aspiring to join the EU are expected to have;
9. doporučuje, aby se země poučila z osvědčené evropské praxe ve veřejné správě a školství, která zohledňuje národnostní a jazykové rozdíly; žádá, aby se dále společně usilovalo o nalezení způsobu soužití dvou největších národnostních skupin a různých menšin na rovnoprávném a harmonickém základě; vyzývá v tomto ohledu k účinnému uplatňování ústavních ustanovení navržených k zabezpečení spravedlivého zastoupení menšinových skupin ve veřejné správě;
Recommends that the country should learn from European best practices in public administration and education that take account of ethnic and linguistic differences; calls for further agreement on the way in which the two largest ethnic communities and the different minorities can live with one another on an equal and harmonious basis; calls in this respect for the effective implementation of the constitutional provisions designed to guarantee equitable representation of non-majority communities in the public administration;
11. upozorňuje na to, že v Evropě existuje mnoho zemí, jejichž názvy jsou totožné s částí území sousedního státu, a že si každý stát volí svůj název svobodně; vítá skutečnost, že Bývalá jugoslávská republika Makedonie změnila svou státní vlajku a uskutečnila ústavní změny, aby potvrdila, že nemá žádné územní požadavky vůči sousedním zemím; lituje nedávné změny názvu vnitrostátního letiště na letiště Alexandra Velikého;
Points out that there are a number of countries in Europe whose name coincides with that of part of the territory of a neighbouring state, and that each state chooses its name in freedom; welcomes the fact that the Former Yugoslav Republic of Macedonia has changed its national flag and has made constitutional amendments to confirm the absence of territorial claims against neighbouring countries; regrets the recent name change of the national airport to ‘Alexander the Great’;
14. poznamenává, že Bývalá jugoslávská republika Makedonie přijala poslední návrh zvláštního vyslance OSN Matthewa Nimitze ze dne 7. října 2005 jako základ pro vyřešení této otázky;
Notes that the Former Yugoslav Republic of Macedonia accepted the last proposal of the United Nations' Special Envoy, Matthew Nimitz, of 7 October 2005 as a basis for resolution of the issue;
16. poznamenává dále, že od uzavření prozatímní dohody z roku 1995 se oblast hospodářských vztahů mezi oběma zeměmi výrazně rozšířila, neboť Řecko je největším zahraničním investorem v Bývalé jugoslávské republice Makedonii a jejich obchodní vztahy rovněž významně posílily;
Notes, furthermore, that, since the conclusion of the Interim Accord of 1995, the scope of economic relations between the two countries has significantly increased, inasmuch as Greece constitutes the largest foreign investor in the Former Yugoslav Republic of Macedonia, while their trade relations have also been considerably boosted;
18. upozorňuje na nezbytnost přijmout opatření k usnadnění přeshraničního styku s Kosovem, posílit tak spolupráci v oblasti vzdělávání, kultury a zaměstnanosti a rovněž zachovávat rodinné vazby;
Draws attention to the desirability of adopting measures to facilitate easy frontier traffic with Kosovo, thus enhancing cooperation in the areas of education, culture and employment, as well as maintaining family ties;
21. zdůrazňuje potřebu ochrany vody v řece Vardar, která protéká většinou území státu a pokračuje na řeckém území jako řeka Axiós, před znečištěním způsobeným průmyslem a obydlenými městskými oblastmi;
Points to the need to protect water quality in the River Vardar, which drains most of the country and continues on Greek territory as the River Axiós, from the pollution caused by industry and urban residential areas;
23. upozorňuje na potřebu zlepšit celkový postoj k životnímu prostředí, mimo jiné odstraněním nedovolených skládek odpadu podél silnic, řek a na okrajích lesů prostřednictvím zavedení systému sběru odpadu, přičemž tento odpad bude co nejvíce tříděn;
Draws attention to the need to improve the overall attitude towards the environment, inter alia by eliminating illegal rubbish dumps along roads, river banks and on the edge of woodlands by introducing a waste collection system that is separate as far as possible;
27. považuje za samozřejmé, aby povolování zahraničních bank bylo založeno na rovných kritériích pro všechny, jako je např. soulad s právními požadavky v oblasti nakládání se zahraniční měnou, zdanění a ochrana spotřebitele, a odmítá zvýhodňování určitých společností nebo států, v nichž mají společnosti sídlo;
Takes it for granted that the authorisation of foreign banks should be founded on equal criteria for all, such as compliance with legal requirements in the area of foreign currency dealings, taxation and consumer protection, and rejects the favouring of certain companies or of the countries in which they have their registered office;
30. znovu zdůrazňuje, že se očekává, že úřady prošetří okolnosti, za nichž byl německý občan Khaled El-Masri v roce 2003 unesen do Afghánistánu, a zveřejní výsledky tohoto šetření; naléhá na vnitrostátní parlament, aby v co nejbližším možném termínu zřídil vyšetřovací výbor za účelem vyřešení tohoto případu a aby plně spolupracoval při probíhajícím vyšetřováním německého parlamentu s cílem zjistit pravdu;
Points out again that the authorities are expected to investigate the circumstances in which a German citizen, Khaled El-Masri, was abducted to Afghanistan in 2003 and to make public the results of the investigation; urges the national parliament to set up a committee of inquiry as soon as possible to deal with this case and to cooperate fully with the ongoing inquiry of the German Parliament in order to ascertain the truth;
33. vyzývá nové členské státy, aby sehrály aktivní roli v přibližování Bývalé jugoslávské republiky Makedonie k Evropské unii, a tím jí umožnily využít jejich zkušeností s reformami;
Calls on the new Member States to play an active role in the Former Yugoslav Republic of Macedonia's move towards the European Union, allowing it to benefit from their experience of reforms;
36. domnívá se, že je nutno zlepšit systém vzdělávání a odborné přípravy, investice do lidského kapitálu a přístup obyvatel k internetu s cílem reagovat na potřeby společnosti;
Considers that the education and training system, investment in human capital and the population's access to the internet must be improved in order to respond to the needs of society;
Obecná charakteristika země
General features of the country
Bezprostředně za vnější hranicí EU, na sever od jejího členského státu Řecka a na západ od členského státu Bulharska, leží povodí řeky Vardar.
Immediately beyond the European Union’s external frontier, to the north of its Member State of Greece and to the west of its Member State of Bulgaria, lies the catchment area of the River Vardar.
Až do roku 1912 byla tato oblast po staletí součástí Osmanské říše a její hlavní město Skopje (v turečtině Üsküb a v albánštině Shkup) bylo tehdy hlavním městem „vilájetu“ (provincie) Kosovo, která zahrnovala také přilehlou oblast na severu, jež v současnosti čeká na budoucí správní status.
This area was for centuries, until 1912, part of the Ottoman Empire, and its principal city of Skopje (in Turkish ‘Üsküb’, and in Albanian ‘Shkup’) was then the capital of the ‘wilayet’ (province) of Kosova, which also included the adjoining area to the north that is at present awaiting future administrative status.
Na základě výsledku balkánské války patřilo území v povodí řeky Vardar v letech 1912–1941 Srbsku a v tomto období získalo status provincie Vardarska.
As a consequence of the outcome of the Balkan war, the Vardar’s catchment area belonged to Serbia in the period from 1912 to 1941, when it received the status of the province of Vardarska.
Po období fašistické okupace, během níž bylo území rozděleno ze správních důvodů mezi Albánii a Bulharsko podél národnostní hranice, se v období 1945–1991 těšilo poměrně velké autonomii jako jedna z jugoslávských republik s názvem Makedonie.
After a period of Fascist occupation, in which it was divided for administrative purposes between Albania and Bulgaria along ethnic frontiers, it enjoyed a large measure of autonomy in the period 1945-1991 as a part-republic with the name of Macedonia.
Tento název pochází z označení preferovaného největší skupinou obyvatelstva v oblasti od devatenáctého století, avšak shoduje se i s částí řecké historie a s názvem pro tři sousední provincie v severním Řecku.
This name was taken from the designation favoured since the 19th century by the area’s largest population group, but also coincides with part of Greek history and the use of the name for three bordering provinces in northern Greece.
Od vyhlášení nezávislosti a vytvoření ústavního názvu „Republika Makedonie“ dochází ke sporům s jižním sousedem Řeckem.
There has been a difference of opinion with its southern neighbour Greece since independence on the constitutional name of ‘Republic of Macedonia’.
Jako součást Jugoslávie měla Makedonie až do získání nezávislosti v roce 1991 úzké vztahy s členskými státy Evropského společenství.
As a part of Yugoslavia it had close contacts with the Member States of the then European Communities until obtaining independence in 1991.
Přeshraniční pohyb v rámci Evropy byl relativně jednoduchý, neexistovaly požadavky na víza, jako je tomu dnes.
Cross-border movement within Europe was relatively easy in the absence of the visa requirement that exists today.
Spolu se Srbskem a Chorvatskem plnila Makedonie významnou úlohu tranzitní oblasti mezi členským státem EU Řeckem a později přistoupivšími členskými státy Rakouskem, Maďarskem a Slovinskem i vzdálenějšími zeměmi.
Together with Serbia and Croatia it fulfilled an important role as a transit area between the EU Member State of Greece and what later became the EU Member States of Austria, Hungary and Slovenia, and more distant countries.
Částečně jako důsledek těchto dlouhotrvajících úzkých vazeb se současnou oblastí EU je názor makedonské veřejnosti, přestože se dělí podle jazyka a politických preferencí na dvě skupiny, zcela jednoznačný v tom, že obě skupiny jsou pro brzké přistoupení k EU.
Partly as a result of these long-standing close contacts with the present EU area, domestic public opinion is, while divided over language use and political preferences, virtually unanimous in favouring early accession to the EU.
V EU je však tato země poměrně neznámá, přičemž je dokonce ještě méně známo, že po podání žádosti dne 22. března 2004 získala Makedonie dne 17. prosince 2005 statut kandidátské země EU.
However, in the EU this country is relatively unknown, while it is even less well-known that after applying on 22 March 2004 it acquired the status of EU candidate country on 17 December 2005.
Ve vnějším světě se naopak ví o domácím sporu o jazyk a o sporu s Řeckem, pokud jde o název země.
What is rather better known in the outside world is the domestic language dispute and the difference of opinion with Greece over the country’s name.
V procesu připojování k EU se těmto dvěma skutečnostem pravděpodobně dostane přinejmenším tolik pozornosti jako obvyklým otázkám správy, právních předpisů, kriminality, hospodářství a životního prostředí, jimž bylo věnováno nejvíce pozornosti během hlavního kola rozšiřování EU v roce 2004.
In the process of joining the EU these two subjects are likely to receive at least as much attention as the usual issues in the area of administration, the rule of law, crime, the economy and the environment, which were given the most attention during the major round of enlargement of 2004 and 2007.
Kulturní rozmanitost
Cultural variety
Po řecké a ilyrské nadvládě v dávné minulosti bylo obyvatelstvo po mnoho let tvořeno slovanskými Makedonci, kteří hovořili jazykem blízkým bulharštině a srbštině a psaným rovněž azbukou.
After Greek and Illyrian occupation in the distant past the population has for many centuries consisted mainly of Slav Macedonians, with a language closely related to Bulgarian and Serbian and also written in Cyrillic script.
Na západě a severozápadě, zejména na horním toku řeky Vardar kolem měst Gostivar nebo Tetovo, je jazykem většiny obyvatelstva albánština a lidé píší latinkou.
In the west and north-west, chiefly on the Vardar’s upper reaches around the cities of Gostivar and Tetovo, the language of the majority of the population is Albanian, with its Latin script.
Kromě toho na území žijí nejrůznější menšiny s Romy, Turky a Vlachy na jedné straně a slovanskými skupinami příbuznými Makedoncům, jako jsou Srbové a Bosňané, na straně druhé.
There have also long-standing distributions of minorities, with Roma, Turks and Vlachs on the one hand and other Slav groups related to Macedonians, such as Serbs and Bosnians, on the other.
V důsledku toho se tato oblast již dlouho vyznačuje výraznou kulturní a jazykovou rozmanitostí.
As a result linguistic and cultural variety has long been a feature of this area.
Uvedená rozmanitost nachází své vyjádření i ve stranickopolitických vztazích.
That variety also finds expression in party-political relations.
Dlouhotrvající chybějící pocit sebeurčení výrazně posílil nacionalismus makedonského obyvatelstva.
The long absence of self-determination greatly strengthened the nationalism of the Macedonian population group over a long period of time.
Zpočátku se tento nacionalismus obrátil proti vládě Turků, poté proti spojení s Bulharskem stanoveném v mírové smlouvě ze San Stefana z roku 1878 a nakonec proti dlouhému období připojení k Srbsku.
Initially that nationalism turned against Turkish rule, then against the association with Bulgaria laid down in the peace treaty of San Stefano in 1878 and after that against the long period of incorporation with Serbia.
Tím, že republika začala používat symboly vypůjčené z řecko-makedonské historie, začaly konflikty také s Řeckem.
By using symbols borrowed from Greek-Macedonian history it also came into conflict with Greece.
Kromě toho vnímaly nemakedonské skupiny obyvatelstva, zvláště velká albánsky mluvící skupina, tento nacionalismus jako hrozbu pro svůj jazyk a kulturu.
Moreover this nationalism was seen by non-Macedonian population groups, especially the large Albanian-speaking group, as a threat to their language and culture.
To platilo zejména pro názor, že by se měl vytvořit stát s jedním jazykem, v němž by ostatní přijali jazyk slovanských Makedonců jako jediný jazyk veřejné správy a vzdělávání.
This applied particularly to the view that a monolingual state should be created, in which others would have to adapt to the use of the Slavic Macedonian language as the only language of government and education.
Jazyková situace Albánců a ostatních skupin
Language facilities for Albanians and others
Až do roku 1912 žili albánsky mluvící obyvatelé v oblastech, jež se v současné době rozprostírají na území Albánie a čtyř různých regionů bývalé Jugoslávie (západní a severozápadní část Makedonie, jihozápadní Srbsko, převážná část Kosova, které od roku 1999 přestalo být spravováno Srbskem, a jih Černé Hory), a patřili pod správu Istanbulu jako části Osmanské (turecké) říše.
Until 1912 all users of the Albanian language lived in areas that are now spread over Albania and four different regions of the former Yugoslavia (the west and north-west of Macedonia, the south-west of Serbia, most of Kosovo, which since 1999 has ceased to be administered by Serbia, and the south of Montenegro) were all governed from Istanbul s part of the Ottoman (Turkish) Empire.
V období let 1918–1991 byly tyto oblasti s výjimkou Albánie spojeny v rámci tehdejší Jugoslávie.
In the period 1918-1991 these areas remained, with the exception of Albania, united within Yugoslavia.
V důsledku uvedených skutečností existovaly po dlouhou dobu úzké vztahy mezi Kosovem a oblastí na horním toku řeky Vardar, dvěma největšími oblastmi, v nichž se soustředili albánsky mluvící obyvatelé.
As a result there have long been close contacts between the two largest concentrations of Albanian-speakers, Kosovo and the region on the upper reaches of the Vardar.
Skutečnost, že ve druhé ze jmenovaných oblastí neexistovalo oficiální vysoké školství v albánštině, přiměla v letech 1999–2001 studenty k tomu, aby studovali v Kosovu, což ještě více posílilo uvedené vazby.
The absence in the latter area of official Albanian-language higher education encouraged students to seek education in Kosovo in the period 1999-2001, further strengthening such contacts.
V roce 2001 se naplno projevilo, že se za celých deset let od získání nezávislosti nevytvořily dobré vztahy mezi těmi, kdo používají makedonštinu, a těmi, kdo používají albánštinu.
In 2001 it became clear, in a violent manner, that good relations between users of the Macedonian language and those of the Albanian language had still not been achieved in the ten years since independence.
Zčásti i díky tomu, že Evropská unie hrála roli prostředníka a poskytovala podporu, bylo nalezeno řešení v podobě rámcové dohody z Ochridu.
Partly as a result of mediation and support by the European Union, a solution was found in the shape of the Ohrid Framework Agreement.
Kromě ukončení válečného stavu a dobrovolného odzbrojení byly dohodnuty následující body:
In addition to the cessation of hostilities and voluntary disarmament the following points were settled:
(Tato většina podle Badintera v podstatě znamená, že pro schválení je nezbytná nejenom většina v parlamentu, ale také mezi zástupci menšin);
(This Badinter majority essentially means that there must be a majority not just in parliament, but also among the representatives of minorities.)
Rámcová dohoda vyústila celkem v patnáct změn ústavy a novou preambuli ústavy.
The Framework Agreement resulted in a total of 15 amendments to the Constitution and to a new Constitutional Preamble.
Až do roku 2006 probíhal nepřetržitý proces úprav právních předpisů v souladu s rámcovou dohodou z Ochridu, aby se zlepšila harmonizace právních předpisů.
Up to 2006 there was a continual process of legislative adjustment to the Ohrid Framework Agreement and increasing harmony.
Od voleb a vytvoření nové vlády v tomto roce, kdy největší strana albánsky mluvícího obyvatelstva opustila vládu, se objevily ostré debaty týkající se uplatňování zásady většiny podle Badintera.
Since the elections and the forming of the government this year, in which the largest party of the Albanian-speaking population group left the government, major arguments have arisen on the application of the Batiner majority.
Po bojkotu činnosti parlamentu stranami BDI (DUI) a PDP probíhají nyní jednání směřující k dosažení shody.
Following a boycott of parliamentary activities by the BDI (DUI) and PDP parties, talks are now taking place to reach a settlement.
Název země a postoj Řecka
The country’s name and the attitude of Greece
Sobranie, parlament Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, přijal dne 17. listopadu 1991 novou ústavu, v níž je země definována jako suverénní stát používající název „Republika Makedonie“.
The Sobranie, the parliament of the Former Yugoslav Republic of Macedonia, adopted the new Constitution on 17 November 1991, in which the country was defined as a sovereign state using the name ‘Republic of Macedonia’.
Přestože podle Badinterových kritérií by měly veškeré bývalé jugoslávské republiky mít možnost získat mezinárodní uznání jako nezávislé státy, nebyla nová země až do 8. dubna 1993 přijata do Organizace spojených národů.
Although under the Badinter criteria all the former Yugoslav republics would be able to obtain international recognition as independent states, the new country was not admitted to the United Nations until 8 April 1993.
Důvody pro odmítnutí členství tkvěly především ve významu názvu Makedonie, který je historicky známý jako země Alexandra Velikého (356–323 př.n.l.), jemuž se podařilo v krátké době rozšířit říši až po dnešní Pákistán.
The reasons why its membership was opposed lie mainly in the meaning of the name ‘Macedonia’, which historically is known as the country of Alexander the Great (356-323 BC) who managed for a short time to extend his empire as far as Pakistan.
Jižní soused Řecko považuje Makedonii na základě jazykových a kulturních kořenů za součást své vlastní historie a označení Makedonie za svůj vnitřní název.
On the grounds of the language and culture of the time the southern neighbour, Greece, regards ancient Macedonia as part of its own history and the name Macedonia as an internal name.
Použití téhož názvu sousedním státem s odlišným jazykem a kulturou vyvolává námitky ze strany řecké veřejnosti.
The use of the same name by a neighbouring state with different language and culture provokes considerable objections from public opinion in Greece.
Řecko nechce zemi upírat právo na nezávislost ani se severním sousedem neodmítá spolupracovat, ale snaží se vyjádřit myšlenku, že stát s ústavním názvem „Republika Makedonie“ nezahrnuje celou oblast, jež je historicky považována za Makedonii, a zmiňuje při té příležitosti pojmy jako Vardar, Skopje nebo Sever.
The Greek objections are not about denying the country’s right to independence or rejecting effective cooperation with the northern neighbour, but a wish to express the idea, by adding concepts such as ‘Vardar’, Skopje’ or ‘North’, that the state with the constitutional name of ‘Republic of Macedonia’ does not include the whole area that is regarded historically as Macedonia.
V rámci dočasné dohody označila Organizace spojených národů prozatímně zemi názvem Bývalá jugoslávská republika Makedonie, často prezentovanou anglickou zkratkou FYRoM, jež je podle názoru domácí i zahraniční veřejnosti naprosto zavádějící.
Under an interim agreement the United Nations has since 1993 provisionally designated the country as the ‘Former Yugoslav Republic of Macedonia’, often presented as the English abbreviation ‘FYRoM’, which is totally mystifying to public opinion both at home and abroad.