natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Zásada stejné odměny mužů a žen za rovnocennou práci již byla zakotvena v primárních právních předpisech podle článku 141 Smlouvy.
The principle of equal pay for men and women who are doing work of equal value has already been enshrined in primary legislation following Article 141 of the Treaty.
Na tomto právním základě byla přijata řada právních předpisů Společenství.
On this legal basis numerous provisions of Community law have been adopted.
3 Smlouvy návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání.
On 21 April 2004, the Commission submitted to the European Parliament and the Council, on the basis of Article 141(3) of the Treaty, a proposal for a Directive of the European Parliament and of the Council on the implementation of the principle of equal opportunities and equal treatment of men and women in matters of employment and occupation.
Cílem tohoto návrhu Komise je modernizovat a zjednodušit právní předpisy Společenství v oblasti rovného zacházení s muži a ženami v otázkách zaměstnání a povolání, aby bylo docíleno větší čitelnosti a právní jistoty.
The aim of this Commission proposal is to modernise and simplify Community law in the area of equal treatment of men and women in matters of employment and occupation, in order to give greater clarity and legal certainty.
Za tímto účelem spojila Komise řadu stávajících předpisů Společenství v jeden právní text.
To this end the Commission brings together a number of existing Community provisions in one legal text.
Jedná se o směrnice o uplatňování zásady stejné odměny za práci, zásady rovného zacházení pro muže a ženy v systémech sociálního zabezpečení pracovníků, rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky a o směrnici o důkazním břemenu v případech diskriminace z důvodu příslušnosti k pohlaví (směrnice 75/117/EHS; směrnice 76/207/EHS; směrnice 2002/73/ES; směrnice 86/378/EHS; směrnice 96/97/ES; směrnice 97/80/ES; směrnice 98/52/ES).
These are the directives on the application of the principle of equal pay, equal treatment for men and women in occupational social security schemes, equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training, promotion and working conditions, and the burden of proof in cases of discrimination based on sex (Directive 75/117/EEC; Directive 76/207/EEC; Directive 2002/73/EC; Directive 86/378/EEC; Directive 96/97/EC; Directive 97/80/EC; Directive 98/52/EC).
Komise navíc do navrhovaných právních předpisů zahrnula rozsáhlou judikaturu Evropského soudního dvora.
In addition, the Commission has incorporated the extensive case-law of the European Court of Justice in the proposed legislation.
Evropský parlament vydal svoje stanovisko dne 6. června 2005 (první čtení).
The European Parliament gave its Opinion on 6 July 2005 (1st reading).
Následovalo neformální jednání tripartity mezi úřadujícím předsednictvem (Lucembursko a Spojené království), zpravodajem a stínovými zpravodaji a zástupci Komise.
Hereafter, informal tripartite negotiations took place between the Presidency in office (LUX and UK), the Rapporteur and shadow Rapporteurs and the representatives of the Commission.
Na základě těchto neformálních debat bylo dosaženo kompromisní dohody.
In the context of these informal discussions, a compromise agreement was reached.
Výbor pro práva žen a rovnost pohlaví tuto dohodu potvrdil dne 1. prosince 2005.
The Committee on Women's Rights and Gender Equality confirmed this agreement on 1 December 2005.
Jako hlavní část kompromisní dohody s Parlamentem předložila Komise i Rada prohlášení o rodičovské dovolené.
As a central part of the compromise agreement with the Parliament, both the Commission and the Council presented statements relating to parental leave.
Pokud jde o prohlášení Komise, Parlament potvrzuje, že Komise označila oblast sladění pracovního a soukromého života za jeden ze svých prioritních cílů v plánu pro dosažení rovného postavení žen a mužů, který byl přijat dne 1. března 2006 ( KOM(2006)0092 ).
With respect to the Commission statement, the Parliament acknowledges that the Commission designated the area of reconciliation between work and private life as one of its priority objectives in the roadmap for equality between women and men which has been adopted on 1st of March 2006 ( COM(2006)0092 ).
Rada se ve svém vyjádření ztotožňuje se závazkem Evropského parlamentu zlepšit situaci ohledně sladění pracovního a soukromého života, aby bylo dosaženo rovného postavení žen a mužů v pracovním životě.
The Council in its statement shares the European Parliament's commitment to improving the situation regarding reconciliation between work and private life in order to achieve equality between women and men in working life.
Na bruselském summitu, který se konal ve dnech 23.–24. března 2006, Rada schválila Evropský pakt pro rovné postavení žen a mužů.
At the Brussels summit on 23/24 March 2006 the Council approved the European Pact for Gender Equality.
Vyjednaná kompromisní dohoda se těší podpoře zpravodaje a stínových zpravodajů.
The negotiated compromise agreement enjoys the support of the Rapporteur and shadow Rapporteurs.
Návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání
Proposal for a Directive of the European Parliament and of the Council on the implementation of the principle of equal opportunities and equal treatment of men and women in matters of employment and occupation
Edit Bauer, Lissy Gröner, Zita Gurmai, Astrid Lulling, Angelika Niebler, Siiri Oviir, Doris Pack, Christa Prets, Teresa Riera Madurell, Amalia Sartori, Eva-Britt Svensson, Anne Van Lancker, Anna Záborská
Edit Bauer, Lissy Gröner, Zita Gurmai, Astrid Lulling, Angelika Niebler, Siiri Oviir, Doris Pack, Christa Prets, Teresa Riera Madurell, Amalia Sartori, Eva-Britt Svensson, Anne Van Lancker, Anna Záborská
PE 370.117v03-00
PE 370.117v03-00
– s ohledem na návrh rozhodnutí Rady ( KOM(2005)0687 )
– having regard to the proposal for a Council decision ( COM(2005)0687 )
– s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti ( A6‑0166/2006 ),
– having regard to the report of the Committee on Legal Affairs (A6‑0000/2006),
Co je průmyslový vzor ?
What is a design ?
Toto vysvětlující prohlášení vychází z posouzení dopadů Komise ( SEK(2005)1748 ), které je dostupné pouze v angličtině.
This explanatory statement draws on the Commission’s impact assessment ( SEC(2005)1748 ), which is available in English only.
Průmyslový vzor je vnější vzhled výrobku nebo jeho části, který závisí na jeho liniích, obrysech, barvě, tvaru, struktuře, materiálech a zdobení.
A design is the outward appearance of a product or part of it which results from its lines, contours, colour, shape, texture, materials and ornamentation.
Průmyslový vzor nebo tvar výrobku může představovat značku společnosti a může být cenným aktivem.
The design or shape of a product can be synonymous with a company’s branding and can constitute a valuable asset.
Ochrana průmyslového vzoru tedy podporuje inovaci a rozvoj výrobků a investice do výrobního postupu.
Design protection therefore encourages innovation and product development and investment in the production process.
Výhradní práva na průmyslový vzor umožňují společnosti komerčně jej využít, podat žalobu na ty, kdo tato práva porušují, a žádat o náhradu škod.
Exclusive design rights enable a company to use a design commercially, take legal action against infringers and claim damages.
V EU si mohou tvůrci průmyslových vzorů při využívání svého práva zvolit jednu ze tří možností, pokud jde o územní rozsah ochrany.
In the EU, designers wishing to exploit their design right have three options in terms of the territorial scope of protection.
Za prvé mohou požádat o vnitrostátní zápis vzoru, což je ochrání na území daného státu
First, designers can choose to apply for the registration of a national design, which would give them protection in the territory of the country concerned
Stejné vzory mohou být v členských státech chráněny různými způsoby; směrnice 98/71/ES1 (Úř. věst.
Identical designs may still be protected differently in the Member States, despite the fact that Directive 98/71/EC1 (OJ L 298, 28.10.1998, p.
L 298, 28.10.1998, s. 28) přispívá k nápravě této situace tím, že harmonizuje vnitrostátní právní předpisy týkající se průmyslových vzorů. .
28) contributes to remedying this situation by harmonising national design laws. .
Za druhé mohou využít systému, který zavádí nařízení Rady (ES) č. 6/2002
Second, designers can decide to make use of the system under Council Regulation (EC) No 6/2002
Nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových)vzorech Společenství (Úř. věst.
Council Regulation (EC) No 6/2002 of 12 December 2001 on Community designs (OJ L 3, 5.1.2002, p.3). and apply for the registration of a Community design.
Za správu zápisů (průmyslových) vzorů Společenství odpovídá Úřad pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory).
The Office for the Harmonisation in the Internal Market (OHIM) is responsible for administrating the registration of Community designs.
Třetí možností je podat přihlášku u Mezinárodního úřadu Světové organizace duševního vlastnictví (WIPO) v rámci Haagské dohody o mezinárodním zápisu průmyslových vzorů.
A third option would be to lodge an application with the International Bureau of WIPO under the Hague System for the International Registration of Industrial Designs.
Na základě této přihlášky lze získat ochranu vzoru ve více zemích prostřednictvím jednoho „mezinárodního“ podání.
Such application enables design protection to be obtained in a number of countries through a single “international” deposit.
Mezinárodní systém zápisu a jeho vztah k systému vzorů ve Společenství
The international registration system and its relationship with the Community design system
Haagský systém je založen na Haagské dohodě o mezinárodním zápisu průmyslových vzorů.
The Hague System is based on the Hague Agreement Concerning the International Registration of Industrial Designs.
Tuto dohodu tvoří tři různé dokumenty: Londýnský akt z roku 1934, Haagský akt z roku 1960 a Ženevský akt z roku 1999.
This Agreement is constituted by three different Acts: the 1934 London Act, the 1960 Hague Act and the 1999 Geneva Act.
Tyto tři akty jsou autonomní, a pokud jde o jejich věcná ustanovení, působí současně.
The three Acts are autonomous and coexist with respect to their substantive provisions.
Smluvní strany se mohou rozhodnout stát se stranou pouze jednoho, dvou nebo všech tří aktů.
Contracting parties may decide to become party to only one, two or all three Acts.
Stanou se tak automaticky členem Haagské unie, která má v současné době 42 smluvních států, mezi nimiž je 12 členských států EU (Belgie, Estonsko, Francie, Německo, Řecko, Maďarsko, Itálie, Lotyšsko, Lucembursko, Nizozemsko, Slovinsko a Španělsko, z nichž pět je stranami Ženevského aktu – Estonsko, Maďarsko, Lotyšsko, Slovinsko a Španělsko).
They automatically become members of the Hague Union, which at present has 42 Contracting States, including 12 EU Member States (Belgium, Estonia, France, Germany, Greece, Hungary, Italy, Latvia, Luxembourg, Netherlands, Slovenia and Spain of which five are party to the Geneva Act -Estonia, Hungary, Latvia, Slovenia and Spain).
Samotná EU není v současné době smluvní stranou Haagské dohody.
The EU itself is not at present a member of the Hague system.
Systém mezinárodního zápisu vzorů umožňuje, aby majitelé vzorů pocházející ze smluvních států získali ochranu svých vzorů podle Londýnského, Haagského a Ženevského aktu s minimálními formalitami a výdaji.
The system of international registration of designs enables design resulting from the London, Hague and Geneva Acts owners originating from a Contracting State to obtain protection of their designs with a minimum of formality and expense.
Mezinárodní přihlášku lze podat v jednom jazyce (angličtině nebo francouzštině) po zaplacení jednoho souboru poplatků.
International applications can be filed in one language (English or French), upon payment of a single set of fees.
Přihlašovatel vyznačí smluvní státy, v nichž žádá o ochranu.
The applicant has to designate the Contracting States in which protection is sought.
Mezinárodní přihláška se obvykle zasílá přímo mezinárodnímu úřadu.
An international application is normally sent directly to the International Bureau.
Po jejím obdržení mezinárodní úřad ověří, zda je podána v souladu s předepsanými formálními požadavky, a poté přihlášku – nebo lépe řečeno zápis – zveřejní ve Věstníku mezinárodních (průmyslových) vzorů (na internetových stránkách WIPO
Upon receipt, the International Bureau checks that the international application complies with the prescribed formal requirements and then publishes the application in the International Designs Bulletin (on WIPO’s website
Po zveřejnění musí každý vnitrostátní úřad zjistit mezinárodní zápisy, v nichž je uveden, aby mohl být proveden případný věcný průzkum stanovený jeho právními předpisy.
Following publication, each national Office must identify the international registrations in which they have been designated, in order to proceed with the substantive examination, if any, provided for by its own legislation.
Všechny věcné aspekty ochrany (včetně věcného průzkumu prováděného každým úřadem, posouzení podmínek ochrany a rozsahu této ochrany) jsou tedy výhradně záležitostí právních předpisů každé smluvní strany.
Any substantive aspect of the protection (including in particular the substantive examination carried out by each Office, the assessment of the conditions of protection and the scope of that protection) is thus entirely a matter of the legislation of each designated Contracting Party.
Na základě tohoto průzkumu může daný úřad informovat mezinárodní úřad o odmítnutí ochrany na svém území.
Following examination, the Office may notify to the International Bureau a refusal of protection for its territory.
Takové požadavky již musí být považovány za splněné na základě průzkumu provedeného mezinárodním úřadem.
However, an international registration may not be refused on grounds of non-compliance with formal requirements.
Zároveň usnadňuje zachování ochrany: pro obnovení je zapotřebí pouze jedné žádosti a pro záznam jakýchkoliv změn (například vlastnictví nebo adresy) pouze jednoho jednoduchého postupu.
At the same time, international registration facilitates the maintenance of protection: there is a single deposit to renew and one simple procedure for recording changes in ownership, address, etc.
Přijetí Ženevského aktu v roce 1999 mělo dvojí cíl, a to:
The adoption of the Geneva Act in 1999 had two objectives, namely:
• učinit Haagský systém přitažlivější pro přihlašovatele a rozšířit uvedený systém o nové členy; za tímto účelem zavedl akt z roku 1999 do Haagského systému řadu úprav usnadňujících přistoupení k Haagské unii zemím, které mají systémy průzkumu průmyslových vzorů (například USA a Japonsko);
· to make the Hague System more attractive for applicants and to extend the system to new members; to that end, the 1999 Act has introduced a number of features into the Hague system with a view to facilitating the accession to the Hague Union of countries which administer design examination systems (such as USA and Japan);
• zajistit vytvoření vazby mezi systémem mezinárodního zápisu a regionálními systémy tím, že mezivládním organizacím bude umožněno stát se stranami uvedeného aktu.
· to provide for the establishment of a link between the international registration system and regional systems by providing that intergovernmental organisations may become a party to the Act.
Druhý cíl připravuje cestu pro přistoupení celého Evropského společenství k Haagskému systému.
The second objective opens the door for the accession of the Community to the Hague System, taken as a whole.
Území EU by pak bylo považováno pro účely Ženevského aktu za jednu zemi a ustanovení týkající se průmyslových vzorů Společenství za příslušné domácí právní předpisy.
The territory of the EU would then be regarded as a single country for the purposes of the Geneva Act, with the Community design rules as the relevant domestic legislation.
Úřad pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) by se stal úřadem odpovědným za věcný průzkum mezinárodních přihlášek, v nichž bylo Společenství vyznačeno.
The OHIM would become the Office responsible for the substantive examination of international applications in which the Community has been designated.
Výhody přistoupení
Advantages of accession
Přistoupení k Ženevskému aktu by umožnilo všem občanům a podnikům EU, nikoli jen těm, které sídli ve smluvních státech, zvolit mezinárodní systém.
Accession to the Geneva Act would create allow all EU citizens and companies to opt for the international system and not just those residing in Contracting States.
Kromě toho by přistoupení umožnilo evropskému průmyslu využívat k ochraně svých vzorů v EU jedné mezinárodní přihlášky v rámci systému vzorů Společenství a na území smluvních stran Ženevského aktu z roku 1999 jak na území EU, tak vně EU.
In addition, it would enable industry in the EU to use one international application protection for their designs in the EU under the Community design system and in the territories of Contracting Parties to the 1999 Geneva Act both inside and outside the EU.
V současné době musí dokonce i majitelé vzorů ze zemí, které přistoupily k Haagské dohodě, podávat dvě přihlášky: jednu k mezinárodnímu zápisu a jednu k zápisu vzoru ve Společenství.
At present, even design owners from countries that have adhered to the Hague Agreement need to make two applications: one for international registration and one for Community design registration.
Výhodou „vazby“ je to, že tvůrci by mohli požádat o mezinárodní ochranu svých vzorů, včetně ochrany podle mechanismu systému vzorů ve Společenství, vyplněním jedné mezinárodní přihlášky podle Haagské dohody.
The advantage of the “link” is that designers could apply for international protection of their designs, including protection under the Community design mechanism, through the filing of one international application under the Hague Agreement.
Cíl přistoupení
Objective of accession
Hlavním cílem je vytvořit spravedlivé možnosti pro tvůrce z celé EU a umožnit jim přístup k výhodám mezinárodního zápisu vzorů, a podpořit tak harmonický rozvoj hospodářských činností a odstranit nerovnosti hospodářské soutěže.
The main objective is therefore to promote a harmonious development of economic activities and to eliminate distortions of competition by creating equal opportunities for the designers throughout the EU, providing them all with access to the benefits of international registration of designs.
Vazba mezi systémem vzorů Společenství a Ženevským aktem by umožnila tvůrcům v EU a novátorům v jiných smluvních státech využít Ženevského aktu a získat vzory Společenství současně s ochranou svých vzorů v jednotlivých státech.
The link between the Community design system and the Geneva Act would mean that designers in the EU and innovators in other contracting parties would be able to make use of the Geneva Act to obtain Community designs at the same time as obtaining design protection in individual States.
• Mezinárodní zápis vzorů zjednoduší postup při zápisu a správě složky mezinárodní ochrany.
· The international registration of designs would result in simplified registration procedures and IP portfolio management.
• Umožní úspory: žadatel nemusí předkládat překlady dokumentů ani sledovat různé lhůty pro obnovení velkého množství vnitrostátních přihlášek, které se mezi jednotlivými státy liší; nebude platit řadu vnitrostátních poplatků a poplatků zástupcům v různých zemích.
· There will be a saving of costs: the applicant does not need to provide translations of the documents nor to keep watch on the different deadlines for renewal of a great number of national applications, which differ from one State to another; he or she will avoid paying a series of national fees and fees to agents in different countries.
• Zjednodušený postup usnadní přístup k ochraně ve třetích zemích, což povzbudí podniky Společenství, aby s těmito zeměmi spolupracovaly s vědomím, že jsou jejich vzory chráněny.
· A simplified procedure would facilitate access to protection in third countries, which would encourage EC companies to trade with these countries in the knowledge that their designs are protected.
• Přistoupení poskytne všem občanům EU stejné možnosti.
· Accession would offer the same opportunities to all EU citizens.
• Bude mít kladný dopad na výzkum, vývoj a inovační činnosti.
· This would have a positive impact on research, development and innovation activities.
• Přistoupení povzbudí jiné významné obchodní partnery, jako jsou USA
· Accession would encourage other important trading partners to adhere, such as the USA
Podle pracovního dokumentu zpravodaje EHSV Bryana Cassidyho by měly Spojené státy přistoupit v listopadu 2006. , Japonsko, Korea a Čína, aby učinily totéž.
Due to accede in November 2006 according to the working document of the rapporteur of the EESC, Bryan Cassidy. , Japan, Korea and China.
Požadavky pro přistoupení
Requirements for accession
Týká se zemí (jako např. zemí Beneluxu), které mají společný úřad. .
Relating to countries (such as the Benelux) which share a common office. .
Evropské společenství všechny tyto podmínky splňuje.
The European Community fulfils those conditions.
Jednotná právní ochrana v rámci systému vzorů Společenství
Unified legal protection under the Community design system
Je důležité poznamenat, že existuje jednotný systém právní ochrany, pokud jde o vzory Společenství, na rozdíl od patentů.
It is important to note that there is a unified system of legal protection as far as Community designs are concerned, unlike in the case of patents.
Proti rozhodnutím odvolacího senátu lze podat odvolání k soudu první instance a další odvolání proti rozhodnutí soudu první instance lze podat k Soudnímu dvoru.
An appeal may be brought against decisions of the Boards of Appeal in the Court of First Instance and a further appeal will lie against the decision of the Court of First Instance to the Court of Justice.
Zpravodaj doporučuje přijetí této iniciativy.
Your rapporteur commends this initiative.
Návrh rozhodnutí Rady, kterým se schvaluje přistoupení Evropského společenství k Ženevskému aktu Haagské dohody o mezinárodním zápisu průmyslových vzorů, přijatému v Ženevě dne 2. července 1999
Proposal for a Council decision approving the accession of the European Community to the Geneva Act of the Hague Agreement concerning the international registration of industrial designs, adopted in Geneva on 2 July 1999
JURI 14.3.2006
JURI 14.3.2006
IMCO 14.3.2006
IMCO 14.3.2006
IMCO 18.4.2006
IMCO 18.4.2006
Michel Rocard 30.1.2006
Michel Rocard 30.1.2006
Maria Berger, Rosa Díez González, Bert Doorn, Monica Frassoni, Giuseppe Gargani, Piia-Noora Kauppi, Klaus-Heiner Lehne, Marcin Libicki, Hans-Peter Mayer, Aloyzas Sakalas, Francesco Enrico Speroni, Gabriele Stauner, Andrzej Jan Szejna, Rainer Wieland, Jaroslav Zvěřina, Tadeusz Zwiefka
Maria Berger, Rosa Díez González, Bert Doorn, Monica Frassoni, Giuseppe Gargani, Piia-Noora Kauppi, Klaus-Heiner Lehne, Marcin Libicki, Hans-Peter Mayer, Aloyzas Sakalas, Francesco Enrico Speroni, Gabriele Stauner, Andrzej Jan Szejna, Rainer Wieland, Jaroslav Zvěřina, Tadeusz Zwiefka
o návrhu nařízení Rady, kterým se mění nařízení (ES) č. 6/2002 a (ES) č. 40/94, aby nabylo účinku přistoupení Evropského společenství k Ženevskému aktu Haagské dohody o mezinárodním zápisu průmyslových vzorů
on the proposal for a Council regulation amending Regulation (EC) No 6/2002 and (EC) No 40/94 to give effect to the accession of the European Community to the Geneva Act of the Hague Agreement concerning the international registration of industrial designs
PE 370.118v03-00
PE 370.118v03-00
– s ohledem na návrh Komise předložený Radě ( KOM(2005)0689 )
– having regard to the Commission proposal to the Council ( COM(2005)0689 )