natgillin/translations-raw huggingface dataset:
d) byly omezeny negativní dopady rybolovu na mořské prostředí, včetně dopadů na mořské dno, i vedlejší úlovky necílených druhů a mladých ryb;
(d) the adverse impacts of fishing practices on the marine environment have been reduced, including impacts on the seabed and the bycatch of non-target species and juvenile fish;
e) úroveň populací u malých “krmných”rybek na spodní hranici potravinového řetězce je stálá, zejména bereme-li v úvahu jejich význam pro predátory na nich závislé, včetně ryb, které mají obchodní hodnotu, a pro trvalou ochranu ekosystémů a jejich základních zdrojů;
(e) population levels of species of small ‘forage’ fish, low in the food chain, are sustainable, especially in recognition of their importance to dependent predators, including commercially valuable fish, and to the sustainability of ecosystems and their resource base;
f) koncentrace ekotoxických látek antropického původu (včetně syntetických látek a chemikálií, které narušují funkci hormonů) jsou téměř nulové a zajišťují, že nemohou přímo ani nepřímo poškodit životní prostředí či lidské zdraví;
(f) concentrations of ecotoxic substances of anthropic origin (including synthetic substances and chemicals which disrupt hormonal functioning) are near zero and ensuring that they cannot directly or indirectly harm the environment or human health;
g) koncentrace ekotoxických látek objevujících se v přírodě jsou blízké úrovním přirozeným v rámci ekosystému;
(g) concentrations of naturally occurring ecotoxic substances are near to the ecosystem's natural levels;
h) dopad organických znečišťujících látek a hnojiv z říčních či pozemních zdrojů, z akvakultury či z odpadní vody z kanalizace a dalších výpustí je pod úrovní, která by mohla ovlivnit životní prostředí, lidské zdraví či oprávněné využívají moří a pobřeží;
(h) the impact of organic pollutants and fertilisers from riverine or land-based sources, from aquaculture or from effluents from sewers and other outflows is below the levels which could affect the environment, human health or the legitimate use of the sea and the coasts;
i) eutrofizace způsobená například emisemi živin jako fosfor a dusík byla minimalizována na úroveň, kdy již nezpůsobuje negativní následky, jako jsou ztráty biologické rozmanitosti, degradace ekosystému, rozvoj škodlivých řas a kyslíkovou deprivaci vody u dna;
((i) eutrophication, caused by, for example, nutrient emissions such as phosphorus and nitrogen, has been minimised to a level where it no longer causes adverse effects, such as losses in biodiversity, ecosystem degradation, harmful algae blooms and oxygen deficiency in the bottom waters;
j) dopady na mořské a pobřežní ekosystémy, včetně stanovišť a druhů, vyplývající z průzkumu a využívání mořského dna, podloží nebo usazených druhů, byly v největší možné míře omezeny a nenarušují strukturální a environmentální celistvost ekosystémů mořského dna a přidružených prostorů;
(j) impacts on marine and coastal ecosystems, including habitats and species, resulting from the exploration or exploitation of the seabed, subsoil or sedentary species have been minimised and do not adversely affect the structural and ecological integrity of benthic and associated ecosystems;
k) množství odpadů v mořském a pobřežním prostředí bylo sníženo na úroveň, jež neohrožuje mořské druhy a stanoviště, lidské zdraví, bezpečnost a ekonomiku pobřežních společenství;
(k) the quantity of litter in marine and coastal environments has been reduced to a level which ensures that it does not pose a threat to marine species and habitats, human health and the safety and economy of coastal communities;
l) pravidelné vypouštění ropy z plošin a potrubí a využívání škodlivých vrtných kalů bylo ukončeno a náhodné vypouštění těchto látek omezeno na minimum;
(l) the regulated release of oil from platforms and pipelines and the use of harmful drilling muds have been stopped and accidental releases of these substances have been minimised;
m) škodlivé vypouštěné provozní látky a látky vypouštěné z lodí byly eliminovány a riziko nehody, která by mohla vyústit ve vypuštění škodlivých látek, bylo sníženo na minimum;
(m) harmful operational releases and releases from shipping have been eliminated and the risk of accidents which may result in harmful releases has been reduced to a minimum;
n) záměrné zavádění exotických druhů do mořského a pobřežního prostředí je zakázáno, náhodná zanášení byla v co největší míře omezena a voda z lodních výpustí byla jako možný zdroj zanesení vyloučena.
(n) the intentional release of non-native species into the marine and coastal environment is prohibited, accidental releases have been minimised, and ballast water has been eliminated as a possible source of introduction.
Používání nových druhů (včetně exotických a geneticky modifikovaných druhů) v mořské akvakultuře je bez předchozího posouzení z hlediska dopadu zakázáno;
Use of new or novel (including non-native and genetically modified) species in aquaculture is prohibited without prior impact assessment;
o) dopady na mořské a pobřežní druhy a stanoviště vyplývající z lidské stavební činnosti byly omezeny na minimum a neohrožují strukturální a environmentální celistvost ekosystémů mořského dna a přidružených prostorů, ani odolnost druhů a schopnost mořských a pobřežních stanovišť přizpůsobit své pásmo výskytu klimatické změně;
(o) impacts on marine and coastal habitats and species resulting from man-made constructions have been minimised and do not adversely affect the structural and ecological integrity of benthic and associated ecosystems, nor the ability of coastal and marine habitats and species to adapt their range and distribution in the face of climate change;
p) znečištění hlukem z (například) lodní dopravy a podvodního akustického zařízení bylo omezeno na minimum s ohledem na zabránění negativním důsledkům na mořský život, lidské zdraví či oprávněné využívání moře a pobřeží;
(p) noise pollution from (for example) shipping and underwater acoustic equipment has been reduced to a minimum with a view to preventing any detrimental effect on marine life, human health or the legitimate use of the sea and the coasts;
q) veškeré ukládání oxidu uhličitého do mořského dna nebo podloží je zakázáno, pokud není uděleno povolení podléhající mezinárodnímu právu, není provedeno posouzení dopadu na životní prostředí v souladu se směrnicí 85/337/EHS a příslušnými mezinárodními úmluvami a není zaveden pravidelný monitoring a kontroly;
(q) any storage of carbon dioxide into the seabed and subsoil is prohibited unless authorisation is granted subject to international law, a prior environmental impact assessment is performed in accordance with Directive 85/337/EEC and relevant international conventions, and regular monitoring and controls are put in place;
r) systematické/úmyslné vypouštění pevných materiálů, tekutin či plynů do vodního sloupce či na mořské dno/podloží se řeší v posouzení dopadu a povoleno před jakýmkoliv vypouštěním;
(r) the systematic/intentional release of solid materials, liquids or gases into the seabed/subsoil are addressed in an impact assessment and authorised in advance of any release;
s) v každém regionu je poměr mořských oblastí chráněných před potenciálně škodlivými lidskými činnostmi a rovněž diverzita jej tvořících ekosystémů v příslušné oblasti je dostatečná pro efektivní příspěvek k regionální a globální síti chráněných mořských oblastí.
(s) in each region the proportion of marine areas protected from potentially harmful human activities, and also the diversity of the constituent ecosystems present in those areas, are sufficient to make an effective contribution to a regional and global network of protected marine areas.
Evropské společenství musí zvolit rozhodnou politiku na ochranu mořského prostředí, aby předešlo dalšímu oslabování biologické rozmanitosti a zhoršování mořského prostředí a aby umožnilo obnovit rovnováhu mořského ekosystému.
The European Community must equip itself with an effective marine protection policy to prevent further losses of biodiversity and the deterioration of the marine environment and to restore the balance of the marine ecosystem.
Musí ji pojmout jako integrovaný plán na ochranu a obnovení evropského mořského prostředí a brát při tom v úvahu veškeré stávající tlaky a určovat jednoznačné, operativní akce a cíle.
The policy should be conceived as a comprehensive plan to protect and restore the European marine environment, taking account of all existing constraints and setting out clear operational measures and targets.
Celé dvě třetiny naší planety pokrývají mořské vody.
Two-thirds of the planet is covered by sea water.
Mořské prostředí poskytuje životně důležité zdroje a jeho ekosystém zajišťuje nepostradatelné služby, jako například regulaci klimatu, recyklaci živin, asimilaci odpadů a tvorbu kyslíku.
The marine environment is home to vital resources and its ecosystem provides essential services, for instance by regulating the climate, recycling nutrients, absorbing waste and producing oxygen.
Mořské ekosystémy představují také 80 % života na naší planetě, což znamená, že mořské prostředí je jedním ze základů našeho společenského a hospodářského blahobytu a také našeho zdraví.
Marine ecosystems also account for 80% of life on our planet, making the marine environment crucial to our social and economic prosperity as well as our health.
Evropu obklopují čtyři moře a dva oceány.
Europe is surrounded by four seas and two oceans.
Počínaje Černým mořem (uzavřeným) až po severovýchodní Atlantský oceán (otevřený) zahrnují různé typy ekosystémů a představují několik bio-geografických oblastí.
From the (closed) Black Sea to the (open) northeast Atlantic Ocean, the waters are home to diverse ecosystems and cover several biogeographical regions.
Evropské pobřeží se prostírá na 100 000 km a mořské území Společenství je rozsáhlejší než jeho suchozemské území.
The European coastline is 100 000 km long and the Community's marine territory is larger than its land territory.
Nejméně 16 % evropských občanů žije na pobřeží a velký počet jich je závislý na moři jakožto příležitosti k zaměstnání, místě k odpočinku, prostoru ke sportování a zdroji spotřebních výrobků či prostředí k inspiraci.
At least 16% of European citizens live on the coast and for many of them the sea is their livelihood, while for others it is a place for relaxation and sport, and a source of food and of inspiration.
Zhoršování mořského ekosystému je zřejmé ve všech částech světa, v tomto ohledu nejsou evropská moře výjimkou.
The deterioration of the marine environment has become evident all over the world and European waters are no exception.
Ohrožení je často přeshraniční a zásadně souvisí s nadměrným odchytem ryb a vandalismem lovných praktik, se zanášením moří odpady a znečišťujícími látkami z pobřeží, se škodlivým hlukem námořních lodí, s námořní přepravní infrastrukturou, s odplyňováním a s podmořskými akustickými zařízeními, ale i s invazivními druhy, s dopady klimatických změn, těžbou štěrku, ropnými vrty a pobřežní stavební činností.
The threats are often cross-border and essentially come from overfishing, destructive fishing techniques, the disposal at sea of waste and pollutants from the coast, noise pollution caused by vessels, maritime transport infrastructures, degassing and underwater acoustic activity, but also from invasive species, the impact of climate change, gravel extraction, drilling for oil and coastal urbanisation.
V případě moří uzavřených nebo částečně uzavřených, jako například moře Černé, Baltské a Středozemní, je riziko znečištění obzvlášť významné.
In the case of closed or partially closed seas, such as the Black Sea, the Baltic Sea and the Mediterranean, the risk of pollution is particularly high.
Nadměrný odchyt ryb, vandalské lovné praktiky a globální změna klimatu se považují za nejvážnější hrozby světového mořského prostředí, přičemž obchodní stavy ryb v Evropě dosahují kritické hranice.
Overfishing, the use of destructive fishing techniques and global warming are considered the most serious threats to the world's marine environment, while commercial fish stocks in Europe are falling to a critical level.
Ekonomika rybolovu je závislá na zdraví mořských ekosystémů a na jejich regeneračních schopnostech.
The fisheries industry depends on the health of marine ecosystems and their ability to regenerate.
Předpokládá se, že za posledních padesát let došlo ke ztrátě dvou třetin převažujících predátorů, jako je tuňák a mečoun, což jasně svědčí o nutnosti přijmout neodkladná opatření na ochranu biologické rozmanitosti.
Over the last 50 years, the loss of an estimated two-thirds of the main predators, such as tuna and swordfish, is a clear sign of the urgent need to take action to protect marine biodiversity.
Eutrofizace (postupné znečišťování vod organickými živinami), rozvoj pobřeží a nesčetné činnosti, které závisejí na moři, k nimž musíme připočítat křehkost mořských ekosystémů, jsou přímými příčinami oslabení environmentálního kapitálu, jejž v sobě skrývá mořské prostředí.
Eutrophication (nutrient pollution), coastal development and the many activities that rely on the sea, in addition to the fragile state of marine ecosystems, are the direct causes of the disappearance of the ecological resources found in the marine environment.
Environmentální, společenský a ekonomický přínos trvalého využívání mořských zdrojů a činnosti ekosystémů je značný.
The environmental, social and economic benefits of a sustainable use of maritime resources and ecosystem services are considerable.
Náklady, které vydáváme na obnovování funkcí narušených ekosystémů, jsou mnohem vyšší než náklady na ochranu těchto ekosystémů.
Furthermore, the cost of restoring the capacity of damaged ecosystems is much higher than that of protecting them.
A přesto se všeobecně přiznává, že stávající opatření na kontrolu a omezení tlaků a rizik, jež ohrožují evropská moře, byla odsouzena k nezdaru.
However, the failure of current measures to control and reduce the pressure and threats weighing on European waters is widely recognised.
Pokroky, jež přinesla opatření přijatá na národní úrovni, členskými státy individuálně, byly narušeny zpožděním zemí s přístupem ke stejnému mořskému regionu.
Progress following national measures taken by individual Member States has been hampered by other countries bordering the same maritime area.
Stejně tak mezinárodní spolupráce, zejména v rámci Úmluvy o regionálních mořích (Regional Seas Convention), přinesla vzhledem ke své slabé donucovací pravomoci a nemožnosti kontrolovat nesmluvní strany, tedy prvkům brzdícím účinnost a dosažení dohodnutých cílů, jen nevýrazné výsledky.
Similarly, international cooperation, particularly under the Regional Seas Convention, has had limited success, as the Convention has little binding force and there is insufficient monitoring of non-contracting parties, undermining the effectiveness and scope of the agreed objectives.
Jeho účinnost rozhodne o budoucím zdraví evropských moří, neboť má potřebný potenciál k zajištění nezbytného environmentálního základu pro trvalé využívání mořských zdrojů a funkcí v Evropě i jinde.
Its effectiveness will determine the future health of Europe's seas and it has the potential to secure the environmental basis necessary for the sustainable use of marine resources and ecosystem services, in Europe and beyond.
Evropská komise rovněž navrhla, aby „směrnice o mořské strategii„ byla environmentálním pilířem nové evropské mořské politiky, která se nyní projednává a pro niž bude v příštím roce vydána zelená kniha.
The Commission has also proposed that the Marine Strategy Directive should form the environmental pillar of the new European maritime policy, which is currently being discussed and on which a Green Paper will be published next year.
A tak jen posílená směrnice bude moci zajistit dostatečný základ k rozvoji trvalé evropské mořské politiky.
Only a tougher directive can provide an adequate foundation for the development of a sustainable European maritime policy.
Návrh Komise týkající se „směrnice o mořské strategii“ (KOM(2005) 505), schválený v říjnu 2005, je nedílnou součástí evropské mořské tématické strategie.
The Commission proposal for a Marine Strategy Directive ( COM(2005)0505 ) was adopted in October 2005 and forms an integral part of the European Marine Thematic Strategy.
Návrhu předcházela tři léta konzultací a také sdělení Komise nazvané „Směrem ke strategii na ochranu a zachování mořského životního prostředí“ (KOM(2002) 539).
It was preceded by three years of consultations and a Commission communication entitled 'Towards a strategy to protect and conserve the marine environment' ( COM(2002)0539 ).
Směrnice má vyplnit stávající mezeru v evropské environmentální politice, jež se zaměřuje na správu území, a navrhuje rámec pro rozvoj strategií s cílem dosáhnout nastolení dobrého environmentálního stavu v horizontu roku 2021.
The directive is intended to fill a gap in European environmental policy, which is focused on spatial management, by putting forward a framework for the development of strategies seeking to achieve good environmental status by 2021.
Z těchto důvodů směrnice zřizuje řadu správních jednotek v podobě „evropských mořských regionů“ a požaduje od členských států rozvoj mořských strategií, jež spočívají v prvním posouzení mořského prostředí těchto států, ve stanovení environmentálních cílů, v zavedení současného programu sledování pro průběžné posuzování, a také v pravidelném přehodnocování cílů a stanovení programu opatření, jenž umožní dosažení dobrého environmentálního stavu.
To this end, the directive establishes a set of management entities taking the form of 'European Marine Regions', making it necessary for the Member States to formulate marine strategies involving an initial assessment of the marine environment in the States, the setting of environmental targets, the establishment of a monitoring programme for ongoing assessment and regular updating of targets and the development of a programme of measures designed to achieve good environmental status.
Členské státy mají rovněž určit, v čem spočívá dobrý environmentální stav vod pod jejich jurisdikcí.
The Member States must also determine exactly what good environmental status consists in for the waters under their jurisdiction.
Směrnice rovněž stanoví řadu výjimek, u nichž nelze dosáhnout dobrého environmentálního stavu prostřednictvím akcí, jež se v rámci směrnice podnikají.
The directive also identifies a number of exceptions to cover cases where it will not be possible to achieve good environmental status by means of measures taken under the directive.
Pokud lze příslušnou činnost provést, vyzývá členské státy, aby aktivně spolupracovaly mezi sebou i s dotčenými třetími zeměmi, aby dosáhly dobrého environmentálního stavu.
Where action is possible, Member States are required actively to cooperate with one another and with relevant third countries, with a view to achieving good environmental status.
Shrnutí připomínek zpravodaje
Overview of rapporteur's approach
Cílem zpravodaje bylo zkrátit lhůty zahájení, zajistit, aby dobrý environmentální stav byl prosazován nesmlouvavě a velkoryse, aby akční strategie byly v každém mořském regionu a subregionu skutečně zahájeny, aby spolupráce mezi členskými státy a s dotčenými třetími zeměmi byla opravdová a v souladu se stávajícími mezinárodními úmluvami a dohodami.
The rapporteur has sought to cut implementation times, ensure that good environmental status is identified in an thorough, ambitious, manner, that the action strategies are actually implemented by the Marine Regions and Sub-regions and that cooperation between Member States and with third countries is effective and in keeping with existing international conventions and agreements.
Podrobné vysvětlení předložených pozměňovacích návrhů
Detailed explanation of the amendments tabled
Článek 1 návrhu směrnice stanoví rámec pro rozvoj mořských strategií „s cílem zajistit dobrý environmentální stav mořského prostředí“.
Article 1 of the proposal for a directive establishes a framework for the development of Marine Strategies 'designed to achieve good environmental status in the marine environment'.
Což neznamená, že směrnice zavazuje členské státy k tomu, aby vytvářely dobrý environmentální stav.
This does not mean that the directive obliges Member States to achieve good environmental status.
Vzhledem k prudkému zhoršení mořského prostředí předložil zpravodaj pozměňovací návrhy k posílení tohoto cíle, přičemž počítal s povinností členských států vytvářet dobrý environmentální stav a také s některými výjimkami.
Given the rapid deterioration of the marine environment, the rapporteur has tabled amendments seeking to bolster this objective on the basis of the Member States' duty to achieve good environmental status, while making provision for a number of exceptions.
Tyto výjimky jsou nezbytné pro případy, že environmentální status mořských vod nespadá výhradně do pravomocí nebo pod kontrolu dotčených členských států.
Such exceptions are necessary in cases where the environmental status of marine waters does not come exclusively within the competence or under the control of the Member States concerned.
Je tomu tak například tehdy, jestliže členské státy sdílejí pravomoci s Evropským společenstvím nebo s nějakým mezinárodním orgánem, nebo pokud je zhoršení mořského prostředí způsobeno vlivy, jež se částečně, nebo zcela (viz klimatická změna) vymykají kontrole členských států.
This is, for example, the case when Member States share competence with the Community or an international body, or when the deterioration of the marine environment is due to pressures either totally or partially beyond the control of Member States (e.g. climate change).
Zpravodaj zdůrazňuje svůj záměr vymezit pojem „dobrý environmentální stav“, aby bylo možné jasně formulovat druh opatření, jež jsou k jeho dosažení nezbytná.
The rapporteur stresses the need to define the concept of good environmental status, so as to be able clearly to determine the types of measures required in order to achieve it.
Pozměňovací návrhy částečně odpovídají závěrům konzultací vedených u podílnických stran a týkajících se zejména dohodnutých cílů, jak se vyvarovat a předcházet zhoršování a umožnit obnovení a oživení funkcí mořských ekosystémů, zabránit znečištění a udržet mořské služby, obchod a veškerou činnost na trvale udržitelné úrovni, takové, která by neohrozila jejich využívání budoucími generacemi, ani schopnost mořských ekosystémů reagovat na změny dané přírodou i lidmi.
The amendments are partly a response to consultations conducted with interested parties, particularly on the agreed objectives of protecting ecosystems, preventing their deterioration and allowing the recovery or restoration of their functions, preventing pollution, keeping marine services, freight and all other activities at sustainable levels which do not jeopardise use by future generations or the capacity of marine ecosystems to respond to both natural and man-made changes.
Dále pozměňovací návrhy prokazují vůli neodkládat definici dobrého environmentálního stavu, neboť zahrnují seznam podmínek, jež umožňují tuto definici stanovit.
The amendments also reflect a desire not to delay the definition of 'good environmental status', listing the conditions required in order to define it.
Vzhledem k tomu, že většina dopadů nebo všechny dopady na mořské prostředí jsou svou povahou přeshraniční, dobrý environmentální stav evropských mořských regionů lze nastolit pouze tehdy, pokud členské státy budou spolupracovat a koordinovat své činnosti mezi sebou a také s dotčenými třetími zeměmi.
Given the transboundary nature of most or all pressures on the marine environment, good environmental status can be achieved in European Marine Regions only if the Member States cooperate or coordinate their action with that of other Member States and with third countries.