natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Z tohoto pohledu je znepokojující rostoucí závislost EU na vnějších dodávkách energie zajišťovaných z velké části z nedemokratických a nestabilních zemí, a zejména závislost na dodávkách zemního plynu z Ruska, neboť může poškodit dlouhodobé hospodářské a politické zájmy členských států i celkovou bezpečnost Evropské unie.
In this context, the EU's growing dependence on external energy supplies, largely from undemocratic and unstable countries, and particularly gas dependence on Russia, is worrying as it may harm the long-term economic and political interests of the Member States, as well as the overall security of the European Union.
Jakýkoliv i dočasný problém, který způsobí omezení dodávek energie ze třetích zemí, pak rovněž vážně naruší hospodářskou aktivitu Unie.
Any difficulty, even temporary, that has the effect of reducing energy supplies from third countries will also cause serious disturbances in the economic activity of the Union.
Celosvětový tlak v oblasti zdrojů energie navíc neustále roste.
Moreover, the global pressure on energy resources is increasing.
Vzestup Číny a Indie jako hlavních globálních hospodářských mocností, neustálý nárůst poptávky po energii v USA a nestabilita klíčových regionů vyvážejících ropu, to vše dramaticky ovlivňuje mezinárodní trhy s energií.
The rise of China and India as major global economic powers, the continued growth in US energy demand and instability in the key oil-exporting regions are dramatically affecting international energy markets.
Vyhlídky na stabilní produkci souvisejí stále více s vnitřními politickými otázkami a regionálními ambicemi hlavních dodavatelů.
Prospects for stable production are increasingly linked to internal political issues and the regional ambitions of major suppliers.
Tento vývoj může ovlivnit celosvětovou rovnováhu sil, neboť energetická bezpečnost se stala hlavním faktorem národní bezpečnosti a hospodářského rozvoje jednotlivých zemí.
These dynamics may affect the global balance of power, as energy security has become a top factor in countries' national security and economic development.
Nová politika by měla pokrývat všechny zeměpisné oblasti dodávek energie u našich východních a jižních sousedů, ve střední Asii, v oblasti Středomoří a na Blízkém východě.
The new policy should cover all geographic directions of energy supply in the Eastern and Southern Neighbourhood, Central Asia, Mediterranean Region and Middle East.
Rovněž je třeba zdůraznit význam budoucího africko-evropského partnerství v oblasti energií i intenzivnějšího dialogu o přístupu k energii a o energetické bezpečnosti.
The importance of the future EU-Africa Energy Partnership and intensification of dialogue on access to energy and energy security should also be stressed.
Odpověď EU na výzvy
European response to challenges
V důsledku rostoucí závislosti EU na dovozu energie vzrostl význam politik zajišťujících spolehlivost dodávek energie.
The growing EU energy import dependence has increased the importance of energy supply security policies.
Přestože je EU v následujících dvou desetiletích schopna zvýšit energetickou účinnost a přejít na obnovitelné zdroje energie, naše závislost na ropě a plynu výrazně nepoklesne.
Even if the EU is able to shift towards energy efficiency and renewable sources of energy within the next two decades, our dependency on oil and gas will not diminish dramatically.
Tuto závislost můžeme omezit, ne však zcela odstranit.
We can reduce this dependency but not escape it.
Dodávky energie tedy budeme muset zajišťovat za hranicemi EU, což bude stále náročnější.
Consequently, we will have to source beyond our borders and we will increasingly be competing for energy.
Naši závislost proto musíme usměrňovat prostřednictvím zahraniční politiky v oblasti energií a jejích vhodných nástrojů.
That is why we have to manage this dependency through foreign policy on energy with appropriate instruments.
Někteří z největších spotřebitelů energie (USA, Čína) učinili ze zabezpečení dodávek energie prioritu své zahraniční a bezpečnostní politiky.
Some major consumers (US, China) have promoted energy supply security as a priority in their foreign and security policy.
Některé členské státy se již vydaly stejnou cestou.
Some EU Member States have already followed this approach.
Na úrovni EU však Společenství v současnosti nemá žádné pravomoci v otázkách vnějších dodávek energie a jednotný postup zůstává cílem značně vzdáleným od reality.
However, on the EU level there is today no Community competence on external energy matters and "speaking with one voice" remains an objective far away from the reality.
Povědomí o strategickém významu a geopolitickém rozměru bezpečnostních otázek souvisejících s energetikou však roste.
Nevertheless, the awareness about the strategic importance and geo-political dimensions of energy related security matters is growing.
V dokumentu vysokého představitele Rady „Vnější politika pro zajištění energetických zájmů Evropy“, adresovaném Evropské radě v roce 2006, byla tato otázka zmíněna spolu s výzvou k rozsáhlé reflexi, jejímž výsledkem by měl být komplexní akční plán.
In its paper on "An external policy to serve Europe's energy interests", addressed in 2006 to the European Council, the High Representative has raised the issue by calling for a wider reflection which should have led to an overall Action Plan.
Ačkoli schválení tohoto dokumentu Radou v březnu roku 2007 nepochybně přispělo ke konsolidaci vnitřního trhu s energií, v oblasti zahraniční energetické politiky byl pokrok značně omezený a opíral se spíše o prohlášení než o konkrétní plán, který by ukazoval, jak vypracovat novou ambiciózní politiku.
While its adoption by the Council in March 2007 has undoubtedly contributed to the consolidation of internal energy market, in the area of foreign policy on energy, the progress was far too modest based on declarations rather than concrete plan on how to proceed to a new ambitious policy.
Směrem ke společné evropské zahraniční politice v oblasti energií
Towards a common European Foreign Policy on Energy
Vítá tedy skutečnost, že do nové reformní smlouvy, jejímž vypracováním byla z rozhodnutí Evropské rady v červnu roku 2007 pověřena mezivládní konference, by měla být zařazena nová ustanovení o energetické solidaritě.
Hereby, he welcomes that the IGC mandate for the new Reform Treaty, adopted by the European Council of June 2007 foresees new provisions on energy solidarity.
Zpravodaj se však domnívá, že nastal čas opustit stávající rámce, a vyzývá k tomu, aby byla společná evropská zahraniční politika v oblasti energií prováděna prostřednictvím vhodných nástrojů.
The rapporteur believes, however, that it is time to go beyond the existing frameworks and calls for a common European foreign policy on energy to be implemented and equipped with appropriate instruments.
Tato nová politika by měla být založena na solidaritě, diverzifikaci a podpoře udržitelnosti.
This new policy should be based on solidarity and diversification and on the promotion of sustainability.
Pro takový krok bude nutno zahájit jednání se zeměmi výroby a tranzitními a spotřebitelskými zeměmi a zintenzívnit diplomacii na poli energetiky.
This would require engaging with producer, transit and consumer countries and to intensify "energy diplomacy".
27 členských států EU musí svůj současný styl jednostranného zajišťování dodávek energie nahradit novou společnou politikou energetické solidarity.
The EU's 27 Member States need to replace their current preference for energy unilateralism with a new common policy of energy solidarity.
Pouze společný postup dá Evropě naději, že bude s hlavními dodavateli jednat za rovných podmínek.
It is only by acting collectively that Europe can hope to deal with main suppliers on even terms.
Nová politika by tedy měla vytvořit synergie zaručující zabezpečení dodávek pro Evropskou unii a posílit vliv EU, její akceschopnost v zahraniční politice a její důvěryhodnost na celosvětové scéně.
The new policy should therefore create synergies ensuring security of supply for the European Union and enhance the EU's strength and capacity for action in foreign policy, as well as its credibility as a global actor.
Je důležité zdůraznit, že ačkoli by si jednotlivé členské státy měly ponechat legitimní a svrchované právo na volbu týkající se skladby zdrojů energie a na rozhodnutí ohledně struktury dodávek, zlepšilo by vypracování jednotné a jasně zaměřené společné zahraniční politiky v oblasti energií vnější kolektivní energetickou bezpečnost a zvýšilo by schopnost EU účinně čelit výzvám současnosti.
It is important to underline that while individual Member States should retain the legitimate and sovereign right to choose their internal energy mix and to decide on the supply structure etc., the development of coherent and focused common foreign policy on energy would enhance the collective external energy security and increase the EU's potential to face more efficiently today's challenges.
Zpravodaj je přesvědčen, že vypracování takové politiky by v souladu se zásadou subsidiarity bylo výrazným přínosem k úsilí vyvíjenému na vnitrostátní úrovni a že jde o jediný způsob, jak účinně řešit otázku energetické politiky.
The rapporteur is convinced that the development of such a policy would bring substantial added value according to subsidiarity principle to efforts made at national level and this is the only way to tackle efficiently the energy policy issue.
Za tímto účelem předkládá zpravodaj řadu konkrétních návrhů, které podporují postupný proces přibližování se ke společné evropské zahraniční politice v oblasti energií, neboť se domnívá, že tato politika by měla být založena na následujících zásadách: diverzifikace, jednotná obrana zájmů EU, solidarita v krizových situacích a posílení spolupráce s hlavními zeměmi výroby a tranzitními a spotřebitelskými zeměmi.
He makes a number of concrete proposals to this end, supporting a gradual approach towards a common European foreign policy on energy, considering that the common European energy policy should be built on the principles such as - diversification, unity in defending the EU's interests, solidarity in crisis situations, and strengthened cooperation with major producer, transit and consumer countries.
Navrhuje řadu inovací, které by měly přispět k uskutečnění tohoto ambiciózního projektu:
He proposes a series of innovative ideas which should help to carry out this ambitious project:
· Zřízení postu zvláštního zástupce pro energetickou politiku s dvojí funkcí , který by odpovídal za koordinaci všech politik týkajících se veškerých vnějších aspektů energetické bezpečnosti (tj. energie, životní prostředí, obchod, hospodářská soutěž).
· The creation of a post of a "double hatted" High Official on Foreign Energy Policy, who would be responsible for coordinating all policies related to all external aspects of energy security (e.g. energy, environment, trade, transport, competition).
Jednotné vytváření synergií by jistě posílilo schopnost EU chránit zájmy své energetické bezpečnosti.
Building synergies in a coherent way would certainly strengthen the EU's ability to protect its energy security interests.
Tento nový institucionální prvek představuje významný nástroj.
This institutional "nouveauté" constitutes an important tool.
Měli bychom si připomenout slova Jeana Monneta, že „bez institucionálního zakotvení nic nefunguje.“
We should remember Jean Monnet's saying that "nothing functions without institutional anchor".
Vyzývá proto Komisi, aby Evropskému parlamentu předkládala výroční zprávu o pokroku týkající se provádění hlavních cílů této nové politiky, jež by zahrnovala hodnocení třetích zemí zaměřené na pravidla, kterými se řídí vnitřní trh EU, jako jsou např. transparentnost, zásada vzájemnosti, dodržování právních předpisů EU v oblasti hospodářské soutěže.
In this regard, he calls on the Commission to submit to the European Parliament an annual Progress report concerning the implementation of the main objectives of the new policy, including the assessment of the observance by the third countries of the rules governing the EU internal market, such as transparency, principle of reciprocity, compliance with the EU competition law.
Zpravodaj trvá na tom, aby EP pečlivě monitoroval pokrok v rozvíjení nové politiky .
The rapporteur insists in the close monitoring by the EP of progress in the development of the new policy.
· Potřeba vypracovat širší formu diplomacie na poli energetiky, která nesmí být zaměřena pouze na zabezpečení dodávek pro EU.
· Need to develop a broad form of energy diplomacy , which must not be focused only on the EU's own security of supply.
Energetická bezpečnost by měla tvořit jeden ze základních kamenů politiky sousedství.
Energy security should constitute one of the cornerstones of the Neighbourhood Policy.
Úzká spolupráce na poli energetiky a možnost sdílení energetických zásob představují jedno z nejúčinnějších a nejnepostradatelnějších opatření pro budování důvěry.
Close cooperation in the energy field and the possibility of sharing energy reserves constitute one of the most effective and indispensable confidence-building measures.
· Začlenění konkrétních ustanovení týkajících se zabezpečení dodávek, tranzitu a investic do Smluv, jak již bylo naznačeno v mandátu pro jednání o nové reformní smlouvě.
· Inclusion of concrete provisions in the Treaties, covering security of supply, transit and investment, as already indicated in the negotiating mandate for the new Reform Treaty.
Zpravodaj by v podstatě chtěl docílit toho, aby EU měla instituční pravomoc vyjednávat o celkovém politickém rámci energetické bezpečnosti se zeměmi výroby a tranzitními zeměmi.
In fact, the rapporteur's desire would be to equip the EU with institutional competence to negotiate the overall political energy security framework with producer and transit countries.
· Konzultace mezi členskými státy a Komisí o strategických rozhodnutích týkajících se hlavních bilaterálních dohod se třetími zeměmi s návrhem, že v případě uzavření bilaterálních dohod, které jsou v rozporu se zájmy EU jako celku nebo se zájmy členských států, by Komise a členské státy měly spolupracovat na vyvážení negativních dopadů takovýchto dohod.
· Consultation among Member States and the Commission on strategic decisions concerning major bilateral agreements with third countries, proposing that where bilateral agreements have been reached, which run contrary to the interest of the EU as whole or other Member States, the Commission and the Member States should work together to neutralise any negative effects of such agreements.
To je praktická ukázka uplatnění zásady solidarity, která se vztahuje na již dříve přijatá rozhodnutí, jako je případ výstavby baltického plynovodu.
This is a practical reflection of the principle of solidarity and refers to decisions which have been already taken like the construction of Baltic pipeline.
Zvláštní pozornost je třeba věnovat také budování infrastruktury pro případy energetické krize, zejména pokud jde o plyn, která by mohla být využita pro poskytování pomoci členským státům v nouzi.
Building-up of energy crisis infrastructure, especially for gas, which could be used to assist the Member States in need, should also be given special attention.
· Upřednostňování všech projektů diverzifikace , které vytvářejí nové dopravní koridory, např. koridor Střední Asie-jižní Kavkaz-Evropa, zvláště pak stavby plynovodu Nabucco, propojení elektrorozvodných soustav a dokončení evropsko-středomořských okruhů elektrorozvodných a plynárenských infrastruktur a projektu Oděsa-Gdaňsk.
· Prioritization of all diversification projects creating new transport corridors, such as Central Asia-South Caucasus-Europe corridor, in particular the construction of the Nabucco pipeline, the interconnection of electricity grids and the completion of the Euro-Mediterranean electricity and gas infrastructure rings and Odessa-Gdansk project.
Všechny nástroje, od politických dialogů a politik Společenství v oblastech jako obchod, vývoj, hospodářská soutěž, výzkum a životní prostředí až po finanční granty a půjčky, včetně těch udělovaných EIB či EBR, by měly být používány způsobem zajišťujícím soudržnost v zájmu dokončení těchto projektů v oblasti infrastruktury.
All instruments ranging from political dialogues and Community policies such as trade, development, competition, research and environment through to financial grants and loans, including those of the EIB, EBR, should be used in a coherent manner to speed up the completion of these infrastructure projects.
Zpravodaj rovněž:
Furthermore, the rapporteur :
· trvá na provádění Smlouvy o energetické chartě a tranzitního protokolu ze strany hlavních partnerů EU v oblasti energetiky a připomíná, že Rusko je již touto smlouvou vázáno, na čemž by společná evropská zahraniční politika v oblasti energií měla stavět.
· Insists on the application of the Energy Charter Treaty, including the Transit Protocol by the EU's major energy partners, recalling that Russia is already bound by that Treaty, which should be the cornerstone of a common European foreign policy on energy.
Zpráva vyzývá Rusko, aby tuto chartu ratifikovalo, a uznává, že také EU by měla vyjednat dokument o formálním rámci během jednání týkajících se dohod o partnerství a spolupráci, aby se objasnily povinnosti vyplývající ze smlouvy, a zvláště pak z tranzitního protokolu.
The report appeals on Russia to ratify the Charter, while recognising that the EU should also negotiate a formal framework document in the context of the new PCA negotiations, in order to clarify the obligations contained in Treaty, particularly in the Transit Protocol.
Zpráva dále uvádí, že ratifikace výše uvedené smlouvy ze strany Ruska by mohla pozitivně ovlivnit podporu přistoupení Ruska k WTO ze strany EU.
Furthermore, it says that the ratification by Russia of the above would positively influence the EU's support for Russian accession to the WTO.
Zpravodaj si je plně vědom skutečnosti, že pro vytvoření nové společné zahraniční politiky EU v oblasti energií je stále ještě třeba překonat dlouhou a obtížnou cestu a že, jak už to tak s novými myšlenkami bývá, může narazit na odpor a určité obavy v souvislosti se svěřením větší odpovědnosti Komisi v této strategicky významné oblasti.
The rapporteur is fully aware that there is still a long and difficult way towards establishing a new common EU foreign policy on energy and, as it usually occurs with new ideas, there might be some resistance and fears to confer more responsibility to the Commission in this strategically important area.
Společné hrozby bezpečným dodávkám energií vyžadují společnou odezvu, což je jediný účinný způsob, jak uspokojit dlouhodobé zájmy Unie jako celku a jejích členských států.
However, common threats to secure energy supplies necessitate a common response and this is the only efficient way to satisfy long term interests of the Union as a whole and its Member States.
Byl by to také další podnět pro větší evropskou integraci.
This would also serve as a new impetus to greater European integration.
Realita současných výzev vyžaduje ambiciózní a odvážný přístup.
The reality of present challenges calls for an ambitious and courageous approach.
Dnešní Evropská unie byla vybudována na konkrétních činech pomocí vize a nástrojů na její uskutečnění.
Today's European Union was built on concrete achievements, with the vision and instruments to serve it.
STANOVISKO Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku(*)
OPINION of the Committee on Industry, Research and Energy (*)
ke zprávě Směrem ke společné evropské zahraniční politice v oblasti energií
Towards a common European foreign policy on energy
3. zdůrazňuje, že vytvoření dobře koordinované evropské energetické sítě a ustavení opravdu konkurenceschopného vnitřního energetického trhu posílí postavení EU vůči vnějším dodavatelům;
Emphasises that the creation of a well-coordinated European energy network and the establishment of a truly competitive internal energy market will strengthen the EU’s position vis-à-vis external suppliers;
5. zdůrazňuje význam přijetí jednotného přístupu vůči třetím zemím, aby se tak zajistilo jednotné vystupování v diskusích konaných na úrovni EU, členských států a zástupců odvětví;
Stresses the importance of adopting a one voice approach toward third countries in order to ensure that a uniform message is sent in the discussions held at EU, Member State and industry levels;
9. považuje možnou závislost na dovozu biopaliv za stejně znepokojující jako závislost na vnějších dodávkách ropy nebo plynu; vyzývá Komisi, aby ve spolupráci s partnery EU vyvinula celosvětový systém certifikace, který bude schopen zaručit udržitelnost výroby a využívání biopaliv, jež neohrožují biologickou rozmanitost, a normy pro fáze kultivace a zpracování a rovněž pro celkovou rovnováhu životního cyklu skleníkových plynů;
Considers potential import dependency on biofuels as worrying as dependence on external supplies of oil or gas; calls on the Commission to develop, together with the EU’s partners, a global certification scheme which can ensure the sustainability of the production and use of biofuels that do not pose a threat to biodiversity, together with standards for the cultivation and processing phases as well as for the overall life-cycle balance of greenhouse gases;
11. požaduje, aby všechny připravované dohody o energetické spolupráci mezi EU a Ruskou federací obsahovaly ustanovení o vzájemném přístupu k infrastruktuře a aby řešily otázku technických poruch ve třetích zemích, které mají dopad na přeshraniční zásobování členských států; zdůrazňuje, že ratifikace a provádění protokolu o tranzitu a Smlouvy o energetické chartě Ruskou federací slouží jako nástroj pro zajištění budoucích investic do energetické infrastruktury Ruské federace a pro zajištění odpovídajících dodávek plynu do EU v budoucnosti;
Calls for any forthcoming agreement on energy cooperation between the EU and the Russian Federation to include a provision on mutual access to infrastructures and to address the issue of technical failures in third countries which affect cross-border supplies to the Member States; stresses that the Russian Federation’s ratification and implementation of the Transit Protocol and the Energy Charter Treaty are instrumental to ensuring future investment in the Russian Federation’s energy infrastructure and to ensuring an adequate gas supply to the EU in the future;
15. považuje používání dodávek energie jako politického nástroje za nepřijatelné; vyzývá Radu a Komisi, aby na toto jednání společně reagovaly a projevily svoji podporu dotčeným členským státům a solidaritu s nimi;
Considers the use of energy supply as a politically motivated policy instrument unacceptable; calls on the Council and the Commission to react to these acts jointly and demonstrate their support of and solidarity with the Member States concerned;
17. uznává rostoucí význam zemního plynu a potřebu diverzifikovat dodávky a dopravní trasy plynu, včetně například dalšího vytváření terminálů a skladovacích kapacit pro zkapalněný zemní plyn i nových rozvodných sítí, a vítá odkaz v závěrech předsednictví ze zasedání Evropské rady v Bruselu (ve dnech 8. a 9. března 2007), v němž se zdůrazňuje velký význam plynovodu Nabucco jakožto jednoho z projektů evropského zájmu;
Recognizes the growing importance of gas and the need to diversify gas supply and routes, including for example the development of liquefied natural gas terminals and storage facilities as well as new pipelines, and welcomes the reference in the Presidency Conclusions of the Brussels European Council (8 and 9 March 2007) emphasising the high importance of the Nabucco gas pipeline as one of the projects of European interest;