natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Začlenění Charty do Ústavy je oznámeno hned na úvodních stranách Ústavy, v samostatné hlavě (hlava II části I) věnované základním právům a občanství Unie.
The incorporation of the Charter into the Constitution is announced immediately in the opening pages of the Constitution, in a separate title (Title II of Part I) devoted to fundamental rights and Union citizenship.
Další krok k ochraně základních práv na úrovni Unie byl učiněn prostřednictvím ustanovení o tom, že Unie bude usilovat o přistoupení k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod (kterou podepsaly všechny členské státy), což Parlament navrhuje již dlouhou dobu.
A further step towards the protection of fundamental rights at Union level is taken by means of the stipulation that the Union will seek accession to the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (to which all the Member States are parties), as Parliament has long been proposing.
To bude vyžadovat souhlas Rady Evropy.
This will entail an agreement with the Council of Europe.
Rozhodnutí přistoupit k této dohodě bude muset být schváleno Parlamentem a poté kvalifikovanou většinou.
The decision to conclude that agreement will have to be adopted by a qualified majority, after approval by Parliament.
Tyto zásadní kroky zaměřené na přeměnu EU ve skutečnou unii států a občanů Parlament vítá.
Parliament can only welcome these vital steps designed to transform the EU into a genuine union of States and citizens.
Jasná a snadno srozumitelná definice pravomocí Unie:
A clear and readily understandable definition of the Union's competences :
Jednou z nejdůležitějších otázek, na kterou měl text nové ústavy odpovědět, je „kdo dělá co?“ v EU.
One of the most important questions to which the new constitutional text needed to provide an answer was that of 'who does what?' in Europe.
Vyjasnění totoho typu je zásadní, pokud mají občané správně porozumět rozdělení politické odpovědnosti na úrovni EU.
A clarification of this kind is essential if citizens are to grasp properly the allocation of political responsibilities at European level.
Poskytne také dodatečnou ochranu těm, kteří se bojí přílišných zásahů ze strany Unie.
It will also offer an additional safeguard to all those who fear excessive intervention on the part of the Union.
S ohledem na poskytnutí takového vyjasnění Ústava definuje pravomoci Unie a rozděluje je do třech kategorií, které mají různý právní status a z nichž každá uplatňuje jinou míru zásahů Unie: výlučná působnost Unie; působnost sdílená s členskými státy; opatření na podporu nebo doplnění činnosti členských států.
With a view to providing this clarification, the Constitution defines the Union's competences, dividing them into three categories, each with a different legal status and each implying a different degree of Union intervention: the Union's exclusive competences; the competences it shares with the Member States; and action to support or complement action by the Member States.
Taková formulace pravomocí Unie je konzistentní se základní zásadou rozdělení kompetencí, tj. že Unie má pouze ty pravomoci, které jí byly v Ústavě svěřeny členskými státy v zájmu dosažení cílů stanovených v tomto dokumentu.
This definition of the Union's competences is consistent with the basic principle governing the allocation of competences, i.e. that the Union enjoys only those competences which have been conferred on it by the Member States in the Constitution with a view to achieving the objectives laid down in that document.
Tato zásada je sama o sobě dostačující ochranou před vznikem jakéhokoli druhu centralizovaného superstátu, neboť znamená, že všechny pravomoci jsou ponechány státům, s výjimkou těch případů, kdy je státy svěří Unii.
This principle is in itself sufficient to prevent the emergence of any kind of centralised superstate, since it implies that all competences rest with the States, except in those cases where they transfer them to the Union.
Ústava nerozšiřuje pravomoci Unie: malý počet „nových“ svěřených pravomocí v podstatě odpovídá oblastem, v nichž již Unie byla činná podle článku 308 Smlouvy o ES a které byly v Ústavě podrobněji popsány.
The Constitution does not increase the Union's competences: the small number of 'new' competences laid down correspond essentially to areas in which the Union already took action, under Article 308 of the EC Treaty, and which have been more clearly defined in the Constitution.
Změny provedené v části III v podstatě odrážejí potřebu sladit její ustanovení s novými rozhodovacími postupy a novými právními nástroji stanovenými v části I.
The changes made in Part III essentially reflect the need to bring its provisions into line with the new decision-making procedures and the new legal instruments established in Part I.
Kromě toho Ústava zvyšuje požadavky na to, aby Unie při výkonu svých pravomocí dodržovala zásady subsidiarity a proporcionality; sledování tohoto souladu je však již záležitostí vlád členských států, Rady a Parlamentu.
In addition, the Constitution strengthens the requirement for the Union to comply with the principles of subsidiarity and proportionality when exercising its competences; monitoring of that compliance is already a matter for the Member State governments, in the Council, and Parliament.
Ačkoli definice těchto zásad daná Ústavou odpovídá definici obsažené v již platných Smlouvách, protokol o zásadách subsidiarity a proporcionality poskytuje nový mechanismus pro zajištění souladu s těmito principy, především podstatným posílením role národních parlamentů.
Although the definition of these principles set out by the Constitution corresponds to that already employed in the Treaties in force, the protocol on the principles of subsidiarity and proportionality provides for new mechanisms to guarantee compliance with those principles, in particular by substantially strengthening the role of the national parliaments.
Národní parlamenty navíc získávají právo být včas informovány o všech legislativních návrzích Komise, které musejí být řádně odůvodněny z hlediska zásad subsidiarity a proporcionality.
Above all, the latter gain the right to be informed in good time of all Commission legislative proposals, which must be duly substantiated as regards compliance with the principles of subsidiarity and proportionality.
Tato ustanovení umožní národním parlamentům účinněji vykonávat práva, která mají na národní úrovni, a posílí především jejich schopnost ovlivňovat činnost svých vlád v Radě ministrů.
This provision will enable the national parliaments to exercise more effectively the rights they enjoy at national level and will, in particular, enhance their ability to influence the actions of their governments in the Council of Ministers.
Národní parlamenty mohou navíc, pokud jde o zásadu subsidiarity, během šesti týdnů od předání návrhu zaslat přímo orgánům Unie stanoviska, objasňující, proč zastávají názor, že návrh není konzistentní se zásadou subsidiarity, a orgány EU je musejí řádně zohlednit.
Moreover, as regards the subsidiarity principle in particular, the national parliaments may, within six weeks following the forwarding of the proposal, send directly to the Union institutions, which must take due account of them, opinions setting out the reasons why they take the view that a proposal is not consistent with the subsidiarity principle.
Mechanismus „včasného varování“ dokonce požaduje, aby Komise znovu uvážila svůj návrh, pokud se bude jedna třetina národních parlamentů domnívat, že se daný návrh neslučuje se zásadou subsidiarity.
An 'early warning' mechanism even requires the Commission to reconsider its proposal should one-third of the national parliaments consider that the proposal in question does not comply with the subsidiarity principle.
Stejný protokol také členským státům umožňuje, aby se, pokud národní právní systém takové ustanovení umožňuje, proti takovému právnímu aktu odvolaly k Soudnímu dvoru jménem svého národního parlamentu nebo jedné z jeho komor z důvodu porušení zásady subsidiarity.
Finally, that same protocol also offers the Member States the possibility, if the national legal system allows such provision, of bringing an action before the Court of Justice, on behalf of their national parliament or one of its chambers, against a legislative act on the grounds that it violates the subsidiarity principle.
Výbor regionů také získává právo podniknout tento krok proti právním aktům, které s ním podle Ústavy musejí být před svým přijetím konzultovány.
The Committee of the Regions also gains the right to bring such actions against legislative acts on which, under the Constitution, it must be consulted prior to their adoption.
Tyto mechanizmy poskytují dodatečnou ochranu proti případnému „nezdravému“ výkonu pravomocí Unie a připraví cestu hlubší demokratické kontrole právních předpisů Společenství.
These mechanisms offer further safeguards against any potentially ill-considered exercise of Union competences and will clear the way for much deeper democratic scrutiny of Community legislation.
Je pravda, že pro získání ucelené představy o zvláštních metodách uplatňování těchto pravomocí musí být jejich definice čtena společně se zvláštními ustanoveními stanovenými v části III Ústavy.
It is true that in order to gain a full picture of the specific methods for implementing these powers the definition must be read in conjunction with the specific provisions set out in Part III of the Constitution.
Je však také pravda, že samotné přečtení části I poskytne evropským občanům poměrně jasnou představu o tom, kdo co v EU dělá.
However, it is equally true that a simple reading of Part I will give European citizens a fairly clear insight into who does what in Europe.
To představuje zásadní zlepšení v oblasti transparentnosti.
This represents a substantial improvement in terms of transparency.
Dalším vítaným bodem je, že Ústava poskytuje systém s potřebnou mírou flexibility, a to prostřednictvím doložky podobné současnému článku 308 Smlouvy o ES, který umožňuje Radě přijmout v případě potřeby opatření v oblastech, které nespadají výslovně do pravomocí Unie.
One of the further welcome features is that the Constitution provides the system with the requisite degree of flexibility by means of a clause similar to the current Article 308 TEC, which authorises the Council, should the need arise, to adopt measures in areas where the Union has no explicit competences.
Tato doložka flexibility poskytuje členským státům plnou ochranu: jednomyslné rozhodování a použití pouze pro dosažení cílů stanovených Ústavou; postup jejího uplatnění se stal demokratičtějším, neboť musí být schválen Parlamentem a národní parlamenty musejí být informovány s předstihem před přijetím rozhodnutí.
This flexibility clause offers the Member States full safeguards: decision-making by unanimity and clause to be used solely in order to achieve the objectives laid down in the Constitution; the procedure to put it into effect has become more democratic, in that it is subject to approval by Parliament and the national parliaments must be notified in good time before the decision is taken.
Upravený institucionální rámec pro silnější, demokratičtější a transparentnější Unii
A revamped institutional framework for a stronger, more democratic and more transparent Union
Jednou ze základních otázek, kterou musela Ústava vyřešit, byla otázka změn v orgánech Evropské unie, aby mohly reagovat na novou situaci v souvislosti s rozšířením zejména proto, že institucionální organizace Unie byla v podstatě po celých 50 let založena na stejných strukturách, i když se rozsah úkolů Unie zásadním způsobem rozšířil a počet jejích členů se zvýšil ze šesti na 25.
One of the key questions which the Constitution was required to resolve was that of the changes to be made to the Union institutions in order to enable them to deal with the new situation resulting from the enlargement, particularly as the Union's institutional organisation has essentially been based on the same structures for almost 50 years, even though the Union’s range of tasks has expanded substantially and the number of Member States has increased from six to 25.
Nehledě na práci řady mezivládních konferencí hlavní problémy spojené s orgány Unie přetrvaly a řešení dohodnutá v Nice neuspokojovala ani některé z těch, kteří je vyjednali.
Despite the work of a series of Intergovernmental Conferences, the key institutional issues had remained unresolved and the solutions agreed on at Nice were not satisfactory even to some of those who had negotiated them.
Parlament za sebe opakovaně upozorňoval veřejnost a vedoucí politické osobnosti členských států na nutnost radikální institucionální reformy, která by Unii poskytla účinné, demokratické a transparentní orgány a zároveň chránila institucionální rovnováhu a metodu Společenství: Komisi, která navrhuje právní předpisy, Parlament a Radu, které přijímají rozhodnutí, a Soudní dvůr, který zaručuje, že se přijaté texty budou provádět.
For its part, Parliament has repeatedly drawn the attention of the public and the leaders of the Member States to the need for a radical institutional reform to endow the Union with effective, democratic and transparent institutions, whilst safeguarding the institutional balance and the Community method: the Commission which proposes legislation, Parliament and the Council which take the decisions, and the Court of Justice which guarantees the application of the texts adopted.
Ústava podstatně rozšiřuje roli Evropského parlamentu, jediného orgánu Evropské unie, který přímo zastupuje občany:
The Constitution substantially enhances the role of the European Parliament, the only European institution which directly represents citizens:
- jeho úloha spolutvůrce právních předpisů je plně uznána díky obecnému použití stávajícího postupu spolurozhodování, který byl povýšen na řádný legislativní postup, ale také díky zvýšené účasti Parlamentu ve zvláštních legislativních postupech.
- its role as a colegislator is fully recognised, thanks to the general application of the existing codecision procedure, which is elevated to the rank of the ordinary legislative procedure, but also thanks to an increase in Parliament's participation in special legislative procedures.
V budoucnu bude mít veřejnost jasno v tom, že evropské zákony přijímá sněmovna, která je zastupuje a sněmovna, která představuje Senát; podobně bude obecným pravidlem, že souhlasu Parlamentu bude zapotřebí při přijímání mezinárodních dohod;
In future the public will have a clear perception that European law is adopted by the chamber which represents them and by the chamber which represents States; in parallel, in the field of international agreements its approval will also be required as a general rule;
- Parlament získal souběžně právo podnětu k revizi Ústavy a účastní se postupu prostřednictvím Konventu (bez souhlasu Parlamentu se Rada nemůže rozhodnout nesvolat Konvent);
- it acquires a concurrent right of initiative for revision of the Constitution and participates in the Convention procedure (its approval is required for the Council to decide not to convene the Convention);
- jeho rozpočtové pravomoci, které sdílí stejnou měrou s Radou, se nyní rozšiřují na všechny výdaje Unie;
- its budgetary powers, which it shares with the Council on an equal footing, now extend to all Union expenditure;
- jeho pravomoci v oblasti politické kontroly se rozšiřují zejména prostřednictvím volby předsedy Komise;
- its powers of political control are enhanced, particularly by means of the election of the President of the Commission;
- různá rozhodnutí, která jsou pro život Unie důležitá a která byla dosud výlučně doménou Rady, musí nyní schvalovat také Parlament: rozhodnutí o zahájení posílené spolupráce; použití doložky o pružnosti umožňující Unii přijímat opatření, která nejsou v Ústavě zakotvena, za účelem dosažení výsledků v Ústavě obsažených; rozhodnutí o použití obecných „přemosťujících doložek“ („passerelles”), které nahrazují hlasování kvalifikovanou většinou jednomyslným hlasováním a zvláštní legislativní postupy řádným legislativním postupem; určitá rozhodnutí, která umožňují rozšířit rozsah právních základů zakotvených v Ústavě, které se týkají např. evropského veřejného prokurátora nebo soudní spolupráce v trestních věcech;
- various decisions which are of great importance in the life of the Union and which hitherto have rested solely with the Council are now also subject to approval by Parliament: the decision to initiate enhanced cooperation; the use of the flexibility clause enabling the Union to take measures not provided for in the Constitution in order to attain ends for which it does provide; decisions on the use of the general ‘bridging clauses’ (‘passerelles’) substituting qualified majority voting for unanimous voting or replacing special legislative procedures with the ordinary legislative procedure; certain decisions making it possible to extend the scope of legal bases provided for in the Constitution, such as those concerning the European public prosecutor or judicial cooperation in criminal matters;
- dokonce v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky, kde nemá rozhodovací pravomoc, získává Evropský parlament obecné právo být informován a konzultován.
- even in the field of the common foreign and security policy, where it has no powers of decision, the European Parliament acquires a general right to be informed and consulted.
Závěrem lze říci, že kromě některých oblastí, kde bylo možno postoupit ještě dále, získal Evropský parlament pravomoc spolurozhodování prakticky ve všech sférách politiky Unie.
In conclusion it may be said that, despite certain fields where it might have been possible to go further, the European Parliament acquires powers of codecision in virtually all areas of Union policy.
V praxi to znamená konkretizaci základní myšlenky dvojí legitimity EU jakožto unie států a občanů.
Basically, this is a matter of putting into practice the fundamental idea of the twofold legitimacy of the EU as a union of States and of citizens.
Ústava tak bezpochyby představuje zásadní rozšíření demokratického rozměru EU.
Thus the Constitution undeniably represents a significant enhancement of the democratic dimension of the EU.
Počet poslanců Evropského parlamentu je omezen na 750.
The number of Members of the European Parliament is limited to 750.
Ústava neuvádí, jak se mají křesla rozdělovat mezi členské státy, ale nařizuje, aby Evropská rada na podnět Evropského parlamentu a s jeho souhlasem před volbami v roce 2009 rozhodla o jeho složení na základě zásady „poměrného sestupného“ zastoupení s nejméně 6 a nejvíce 96 poslanci z každého členského státu (Konvent navrhoval nejméně 4 poslance, přičemž horní hranice jejich počtu neměla být stanovena).
The Constitution does not state how the seats are to be distributed among Member States, but instructs the European Council, on the initiative of the European Parliament and with its assent, to decide, before the 2009 elections, what its composition should be, on the basis of the principle of 'degressively proportional' representation, with a minimum of 6 and a maximum of 96 seats per Member State (the Convention proposed a minimum of 4 and no maximum).
Toto řešení umožní flexibilněji reagovat na budoucí vývoj EU při zachování zájmů každého členského státu.
This solution will make it possible to respond more flexibly to the future development of the EU while preserving the interests of each Member State.
Evropská rada je autonomním orgánem, jejímž úkolem je udílet politický impulz: Ústava výslovně stanovuje, že její úlohou není vykonávání legislativní funkce
The European Council is recognised as an autonomous institution whose role is to impart political impetus: the Constitution expressly states that it is not to perform any legislative functions
19 Ačkoli úloha Evropské rady při fungování v roli „pojistky“ v souvislosti s určitými rozhodnutími v oblasti sociálního zabezpečení a soudní spolupráce v trestních věcech může znamenat, že přestože přímo nevykonává legislativní funkce (neúčastní se schvalování právně závazných předpisů), může do legislativního procesu alespoň zasáhnout v podstatě rozhodujícím způsobem – viz níže body 9.1.4 a 9.2.7.
Although the role assigned to the European Council in operating an 'emergency brake' in connection with certain decisions concerning social security and judicial cooperation in criminal matters may mean that, even if it does not directly perform legislative functions (it does not participate in the adoption of legally binding rules) it may at least interfere in a virtually decisive manner in a legislative procedure - cf. below, points 9.1.4 and 9.2.7. .
Úkolem předsedy bude připravovat a řídit práci Evropské rady a zastupovat Unii navenek, aby se zvýšila prestiž Unie a zlepšila kontinuita a důslednost jejího zastupování, a to jak uvnitř Unie, tak i navenek.
The President's duties will be to prepare and direct the work of the European Council and represent the Union externally in order to raise the Union's profile and improve the continuity and consistency of its representation, both internal and external.
Ústava obsahuje ustanovení, která brání tomu, aby předseda Evropské rady vykonával výkonnou pravomoc a aby docházelo ke konfliktům s předsedou Komise nebo s ministrem zahraničních věcí.
Provisions are included to prevent the President from exercising executive powers and to avoid any conflicts with the President of the Commission or the Minister for Foreign Affairs.
Pouze praxe ukáže, zda jsou tato ustanovení vhodná.
Only practice will show whether these provisions are adequate.
Klíčovým problémem byla otázka hlasování uvnitř Rady v případech, kdy se jedná o hlasování kvalifikovanou většinou.
The key issue was that of the procedure for voting within the Council when it acts by a qualified majority.
Nezdar bruselského summitu v prosinci 2003 jde částečně na vrub rozdílnosti názorů mezi členskými státy v této otázce.
The failure of the Brussels summit in December 2003 was partly due to differences of opinion between Member States on this subject.
Podle názoru jednoho ze zpravodajů nezaručovalo zavedení počtu obyvatel jako kritéria pro rozdělování křesel v Evropském parlamentu i hlasů v Radě vyrovnaný systém, a proto se vyjádřil pro systém vážení hlasů v Radě.
In the view of one of the rapporteurs, the introduction of population as a criterion for both the distribution of seats in the European Parliament and votes in the Council did not guarantee a balanced system, and he expressed himself in favour of the weighted votes system for the Council.
Avšak na základě Dimitrakopoulosovy-Leinenovy zprávy se Evropský parlament velkou většinou hlasů přiklonil k systému dvojí většiny.
However, since the Dimitrakopoulos-Leinen report, the European Parliament had opted by a large majority for the double majority system.
Proto Evropský parlament od začátku mezivládní konference trval na tom, že řešení je pro něj přijatelné, pouze pokud bude dodržena zásada dvojí většiny (členských států a obyvatel), aby zdůraznil dvojí legitimitu, která je základem rozvoje EU jakožto unie států a unie občanů, a že nové postupy musejí zaručit jednodušší rozhodovací proces, než je systém vymezený v Niceské smlouvě.
This is why, since the beginning of the Intergovernmental Conference, the European Parliament had insisted that a solution could only be acceptable to it if it adhered to the principle of a double majority (of Member States and the population), in order to draw attention to the twofold legitimacy underlying the development of the EU as a union of states and a union of citizens, and that the new procedure must make decision-making easier than the system provided for in the Nice Treaty.
Nakonec byl místo vážení hlasů přijat systém dvojí většiny navržený Konventem.
It was indeed the double majority system proposed by the Convention that was finally adopted instead of weighting of votes.