natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vedle činnosti poradce pro prezidenta Bundesbank v oblasti měnové politiky bylo mé působení v minulých letech určováno na evropské úrovni zaváděním paktu stability a na mezinárodní úrovni reformou MMF a aspekty stability finančního systému.
As well as providing the President of the Bundesbank with advice on monetary policy my work in the past has been determined at European level by the implementation of the Stability Pact, and at international level by the reform of the IMF and aspects of stability in the financial system.
Jakých nejdůležitějších rozhodování jste se ve svém profesním životě zúčastnil?
What are the most important decisions to which you have been party in your professional life?
Na mnoha politických rozhodnutích jsem se osobně podílel nebo jsem v rámci evropské a mezinárodní spolupráce činil rozhodnutí samostatně z pověření své vlády.
I have been involved in a large number of policy decisions or made decisions myself in the context of European and international cooperation on behalf of my government.
Ne každému zaměstnanci vlády je však dopřáno účastnit se při výkonu svého povolání rozhodovacích procesů historického významu.
But not every government employee is offered the chance to become involved in historic decision-making processes during their professional career.
Chtěl bych zde zdůraznit dvě důležitá a dalekosáhlá rozhodnutí.
In this connection I should like to draw particular attention to two significant and far-reaching decisions.
Nestojí sice v přímé příčinné souvislosti, avšak obě rozhodnutí společně a také každé rozhodnutí samostatně charakterizují důležité milníky historického utváření nové Evropy v posledních desetiletích:
While they may not have a direct causal relationship, separately and together they represent important waymarks for the historic reshaping of Europe in recent decades:
Znovusjednocení Německa po více než 40 letech rozdělení.
The reunification of Germany after 40 years of division.
Zúčastnil jsem se jednání o Německo-německé měnové, hospodářské a sociální unii, které vedlo k zavedení německé marky (DM) v tehdejší NDR.
I took part in the talks on German-German monetary, economic and social union, which resulted in the introduction of the deutschmark in what was then the GDR.
Vytvoření společné evropské měny.
The creation of a common European currency.
Zde je nutno zmínit především mou účast a podíl při jednáních a rozhodování
In this connection I would refer in particular to my involvement in the talks and decisions on
- o Maastrichtské smlouvě,
- the Maastricht Treaty,
- o Paktu stability a růstu,
- the Stability and Growth Pact,
Jaké hlavní cíle hodláte sledovat během svého osmiletého mandátu jako člen Výkonné rady Evropské centrální banky?
What would be the guiding objectives you will pursue during your eight-year mandate as a Member of the Executive Board of the European Central Bank?
V případě mého jmenování členem Výkonné rad ECB by mé hlavní cíle byly tyto:
If I were made a Member of the Executive Board of the European Central Bank my guiding objectives for the next eight years would be:
Jak hodnotíte měnovou politiku, kterou v posledních 7 letech uskutečňuje ESCB?
What is your assessment of the monetary policy as it has been implemented by the ESCB for 7 years?
Jaké změny budete prosazovat, s tanete-li se členem Výkonné rady?
What changes, if any, would you promote when becoming a member of the executive board?
Jak hodnotíte zejména zvýšení úrokové sazby, k němuž došlo v prosinci 2005 a březnu 2006 ?
Notably what is your assessment of the rise in interest rate implemented in December 2005 and March 2006?
Měnová politika Eurosystému byla od počátku postavena před nelehké úkoly, které se zcela odlišovaly od těch, s nimiž jsou konfrontovány jiné centrální banky.
From the start the monetary policy of the Eurosystem was faced with challenges which differed greatly from those facing other central banks.
- Pro novou instituci bylo důležité, aby rychle získala věrohodnost a vydobyla si důvěru ve zcela novém politickém systému s centralizovanou měnovou politikou a decentralizovanou hospodářskou a rozpočtovou politikou členských států.
- It was important that the new institution should acquire credibility and build confidence quickly in a completely new political regime with a centralised monetary policy and decentralised economic and budgetary policies in Member States.
- Bylo nutno vypracovat a uskutečňovat vhodnou a srozumitelnou strategii měnové politiky a definovat cíl „Zajistit ve střednědobém výhledu cenovou stabilitu“.
- It was also necessary to develop and implement an appropriate and comprehensible monetary policy strategy and define the goal of ‘securing price stability in the medium term’.
Eurosystém přitom musel zohlednit mnoho technických aspektů, jejichž účinek nebyl znám, a také obstát v mnoha kritických situacích, které vedly k nejistotě a ovlivňovaly míru inflace.
The Eurosystem also had to take account of a number of technical factors with unknown effects and survive many and diverse shocks which resulted in uncertainties and influenced the inflation rate.
Od svého vzniku si Eurosystém získal vysokou míru věrohodnosti a důvěry spotřebitelů, střadatelů i investorů.
Since its creation the Eurosystem has acquired a considerable level of credibility and confidence among consumers, savers and investors.
To nebylo pro novou instituci v žádném případě samozřejmostí.
This was not in any way inevitable for a young institution.
V eurozóně se také podařilo vytvořit a uvést do praxe samostatnou a vhodnou strategii měnové politiky, která zohledňovala zvláštnosti eurozóny.
An independent and monetary policy strategy has also been successfully developed and implemented for the euro area, which takes account of its special features.
Tato strategie není se strategiemi jiných centrálních bank srovnatelná.
It cannot be compared with the strategies of other central banks.
Při realizaci jednotné měnové politiky nedocházelo k žádným tenzím ani k větším problémům.
From the beginning there were no tensions or serious problems with the implementation of the uniform monetary policy.
Hovoří-li se o střednědobém horizontu je jasné, že měnová politika nemá k dispozici nástroje pro citlivé řízení konjunkturního cyklu.
The medium-term orientation makes it clear that the monetary policy does not possess the tools to fine-tune the trade cycle.
Aktivistická politika, která využívá krátkodobých kompromisů mezi cenami a hospodářskou aktivitou, nemá v dlouhodobém horizontu žádný skutečný účinek, je však spojena s vysokými náklady a může přispět k nestabilitě.
An activist policy which takes advantage of short-term trade-offs between prices and economic activity has no real impact in the long term, is associated with high prices and can contribute to instability.
Definici cenové stability, kdy je roční růst harmonizovaného indexu spotřebitelských cen (HISC) v střednědobém horizontu těsně pod hranicí 2 %, považuji za odpovídající.
I consider the definition of price stability as an annual increase in the Harmonised Index of Consumer Prices of just below 2% in the medium term to be reasonable.
Politováníhodná je však skutečnost, že v posledních šesti letech byla tato hodnota mírně překračována.
However, it is regrettable that in the last six years this figure has easily been exceeded.
Vzhledem k relativně slabému hospodářskému rozvoji v eurozóně v současné době je tato skutečnost dosti neuspokojivá.
In view of the relatively weak economic development of the euro area during that period this is in the first place unsatisfactory.
Důležitým faktorem, který tento jev vysvětluje, je skutečnost, že inflace spotřebitelských cen byla negativně ovlivněna mimo jiné také vyššími nařízenými cenami a nepřímými daněmi v hospodářstvích členských států eurozóny.
One significant contributory factor, however, is the fact that inflation in consumer prices has been adversely affected by, amongst other things, higher administered prices and indirect taxation in the national economies in the euro area.
Za obojí – za strategii i definici cenové stability s číselným vyjádřením – odpovídá Rada guvernérů ECB.
With both strategy and the quantification of price stability the ECB Council is taking account of its terms of reference.
- Měnová politika Rady guvernérů ECB je transparentní, neboť jsou jasně definovány postup analýzy i politický cíl.
- The ECB Council’s monetary policy is becoming more transparent because the analytical path and the political objective have been formulated clearly.
- Veřejnost může měřit úspěch měnové politiky na základě objektivně ověřitelných číselných hodnot.
- The public can judge the success of monetary policy by means of a quantifiable value.
- Definice cenové stability obyvatelstvu slouží jako orientační bod při odhadu inflace.
- The definition of price stability serves as a benchmark for the public’s expectations for inflation.
Podle mého názoru nejsou v současné době nutné žádné změny ve strategii nebo definici cenové stability.
In my opinion, viewed from current perspectives, there is no need to make any changes to strategy or the definition of price stability.
Takové změny by mohly vyvolat pouze nejistotu a poškodit důvěru a věrohodnost Centrální banky.
Changes of that kind might only result in a sense of insecurity and damage confidence in the credibility of the Central Bank.
Počáteční kritika, zvláště z akademických kruhů, týkající se strategie dvou pilířů a komunikační politiky ECB již díky střízlivému posouzení a vyšší míře porozumění značně odezněla.
Initial criticism, in particular from academic circles, of the two-pillar strategy and sometimes also of the ECB communications policy, is now largely a sober judgement and has to a considerable degree given way to understanding.
I přes zvýšení úrokových sazeb, ke kterému došlo na pokyn Rady guvernérů ECB v prosinci 2005 a březnu 2006, zůstaly úrokové sazby v eurozóně blízko svého historického minima.
Despite increases in the base rate by the ECB Council in December 2005 and March 2006 interest rates in the euro area remain close to their historical minimum.
Totéž platí také pro všechny nominální i reálné úrovně úrokových sazeb.
This is true of the structure curve of interest as a whole, both nominal and actual.
Nyní má eurozóna stejně jako dříve dostatečnou likviditu, každopádně je více likvidní, než je nutné pro financování udržitelného růstu bez inflací.
There is still an abundance of liquidity in the euro area, at any rate more than is needed to fund lasting, inflation-free growth.
Všechny měnové a finanční ukazatele naznačují expanzivní trendy a s tím související inflační rizika: množství peněz v oběhu, poskytování úvěrů, ceny aktiv.
All of the monetary and financial indicators show expansionary trends and thus increasing risks of inflation: money supply, lending, asset prices.
Zpoždění nezbytného přizpůsobení úroků by ve střednědobém až dlouhodobém horizontu vedlo k nestabilitě, a náklady na přizpůsobení by nakonec byly velmi vysoké.
A delay in the necessary adjustment of interest would have resulted in instability in the medium- to long-term and ultimately made any adjustment an expensive matter.
Podmínky úvěrů jsou i nadále výhodné.
Conditions for credit remain favourable.
Tak jako dříve není v současné době úroková míra pro investiční činnost a pokračující hospodářské zotavování v eurozóně žádnou překážkou.
Interest levels still do not inhibit investment activity or continuing economic recovery in the euro area.
Často se tvrdí, že v důsledku strukturálních změn ve světové ekonomice se inflace spotřebitelských cen přeměnila v inflaci cen aktiv.
It is often asserted that due to structural changes in the world economy inflation has shifted from inflation in consumer prices to inflation in asset prices.
Jaký je Váš názor na toto tvrzení a jaké důsledky předpokládáte pro měnovou politiku ?
What is your view on this assertion and which consequences for the monetary policy do you see?
Míra růstu spotřebitelských cen v minulých letech celosvětově výrazně klesla.
In recent years the rate of increase in consumer prices has abated around the world.
Zároveň však dochází k podstatnému růstu cen ropy a jiných ropných produktů, který z větší části vyplývá z rostoucí poptávky v nových rychle se rozvíjejících zemích.
But at the same time a considerable increase can be detected in the price of oil and other raw materials, which is largely due to increasing demand from emerging nations enjoying rapid growth.
Také ceny aktiv se v posledních letech prudce zvýšily.
Asset prices have also increased significantly in recent years.
Jako směrodatné pro klesající inflaci spotřebitelských cen lze uvést dva faktory:
Two factors may be identified as critical to decreasing inflation in consumer prices:
Strukturální změny ve světovém hospodářství.
Structural changes in the world economy.
Globalizace, tzn. otevírání trhů se zbožím a finančních trhů, pružnější trhy díky pokračující deregulaci a integraci velkých nových rychle se rozvíjejících zemích do světového hospodářství vedly k intenzivnější hospodářské soutěži a k rozšíření výrobních kapacit.
Globalisation, i.e. increasing access to goods and financial markets, more flexible markets because of progressive deregulation and the integration of major emerging nations into the world economy have strengthened competition and expanded manufacturing capacities.
To výrobcům citelně omezilo prostor pro určování cen obchodovatelného zboží a služeb.
This has noticeably reduced the freedom of commercial goods manufacturers and service providers to fix prices.
Nezávislost centrálních bank a s ní související rostoucí věrohodnost v boji proti inflaci.
The independence of central banks and the associated increase in the credibility of the war on inflation.
Tento vývoj by mohl způsobit déletrvající trend snižování míry inflace.
This development must have been influenced by the longer-term downward trend in inflation rates.
Celosvětově se od posledního období vysoké inflace v 70. letech minulého století rozšířil poznatek, že politicky nezávislé centrální banky mohou lépe zaručit cenovou stabilitu.
Around the world the final phase of high inflation during the 1970s gave rise to the discovery that politically independent central banks could guarantee greater price stability.
Empirická sledování skutečně potvrzují tuto pozitivní souvislost mezi nezávislostí měnové politiky centrální banky a stabilitou hodnoty peněz.
Empirical studies actually demonstrate this positive relationship between the independence of a central bank in monetary policy and stability in the value of money.
Navíc se v mnoha případech prokázala jako účelná a prospěšná jasná strategie přednostně zaměřená na stabilitu cenové úrovně.
In many cases a clear strategy oriented primarily towards stability in price levels has proved to be meaningful and helpful.
Vzhledem k víceletému období snížené inflace, jehož důsledkem byla nižší míra nárůstu cen, uplatňovaly mnohé centrální banky skutečně volnou měnovou politiku, kdy byly úroky po delší dobu na historicky nízké úrovni.
In view of the process of disinflation, protracted over a number of years, which has resulted in lower rates of price increases, many central banks have operated a somewhat relaxed monetary policy using historically low interest rates for a lengthy period.
To vedlo k podstatné monetární expanzi, aniž by se doposud projevily silnější inflační tendence.
This has resulted in considerable monetary expansion, so far without any indication of an increased trend towards inflation.
Je však známo, že si likvidita svou cestu najde: dlouhodobě je inflace monetárním fenoménem.
But it is well known that liquidity finds its own way: in the long term inflation is a monetary phenomenon.
I když je příčinná souvislost mezi likviditou a vývojem spotřebitelských cen velmi těžko prokazatelná, mohla by být přítomnost nadbytečné likvidity jednou z hnacích sil způsobujících rychlý růst cen aktiv, který je nutné sledovat.
Even if is not easy to demonstrate a causal relationship between liquidity and asset price trends, the availability of surplus liquidity must be one of the driving forces behind the obvious increase in asset prices.
Nedávné studie jak ECB tak i BIS ukazují, že kombinace silného zvýšení množství peněz v oběhu a rychlého růstu cen aktiv často později vedou k nákladným úpravám cen.
Recent work by both the ECB and the BIS shows that a combination of strong growth in the money supply and rapid increases in asset prices often result subsequently in expensive price corrections.
Zda a případně jak mají centrální banky na určitý vývoj cen aktiv reagovat, je nanejvýš sporné.
Whether and, if so, how central banks are meant to react to specific trends in asset prices is highly contested.
Zásahům však musí předcházet analýza a otázka, zda nadhodnocování na trzích s aktivy, tzn. ocenění, které je v zásadě nesprávné, lze vůbec akceptovat.
But before action there is analysis and the question of whether exaggerations in asset markets, i.e. evaluations which are fundamentally unjustified, can even be regarded as such.
Pochybuji, že centrální banky mají k dispozici analytické nástroje a expertízy, které umožňují takové posouzení provést.
I doubt if central banks have the analytical tools and expertise needed to undertake an assessment of this kind.
Také možnosti politického vyjednávání mají své hranice.
There are also limits to the options for implementing policies.
Centrální banky mají pouze jeden nástroj, a tím je krátkodobá úroková sazba.
Central banks possess only one tool, to wit the short-term interest rate.
Úroková politika však představuje značně nediferencovatelný nástroj, jak zabránit, zpomalit nebo jinak ovlivňovat vznik „bublin“.
But interest policy is rather an indiscriminate means of avoiding, slowing down or even correcting bubble trends.
Centrální banky však mohou vývoj trhu pečlivě sledovat a přispět ke stabilitě finančního systému tím, že budou účastníky trhu a širokou veřejnost upozorňovat na rizika a nutnost lepšího řízení rizik.
But central banks can monitor market trends carefully and make their contribution to the stability of the financial system by drawing the attention of market participants and the general public to the risks and the need for improved risk management.
Strategie ECB nabízí důležitý výchozí bod, a tím je analýza a sledování vývoje zásoby peněz.
The ECB’s strategy offers an important point of departure for analysing and monitoring trends in the money supply.
Potud je strategie ECB nanejvýš moderním způsobem, což se ve stále větší míře uznává také mimo eurozónu.
To that extent the ECB’s strategy is an extremely modern approach, which is increasingly being recognised outside the euro area too.
Nižší inflace spotřebitelských cen není samozřejmostí, ale je výsledkem historických, teoretických, hospodářských a politických zkušeností a poznatků a z nich vyplývajících důsledků.
Low inflation in consumer prices is not inevitable, but the result of historical, theoretical, economic and political experience and knowledge, and the conclusions drawn therefrom.
Obezřetnost je důležitá, aby nedošlo k ohrožení toho, čeho již bylo dosaženo.
Growth is essential to protect what has been achieved.
To však také vyžaduje lepší pochopení příčin a důsledků hospodářských procesů a vývoje na finančních trzích.
This also calls for a better understanding of the causes and effects of economic processes and trends in financial markets.
Bylo by mylné se domnívat, že nebezpečí inflace bylo navždy zažehnáno nebo že k inflaci aktiv se nachází na konci přenosového mechanismu měnové politiky.
It would be wrong to conclude that the risk of higher inflation had been banished forever, or that inflation in asset prices was at the end of the transmission mechanism for monetary policy.
Vyšší ceny aktiv mají prostřednictvím toku peněz a investiční činnosti mimo jiné vliv také na konjunkturní cyklus, z čehož může nakonec vyplývat vyšší inflace spotřebitelských cen.
Amongst other things, higher asset prices have an impact on the trade cycle via the credit channel and investments, which can ultimately result in a higher level of inflation in consumer prices.
Otevřenou otázkou obecně zůstává, zda inflační procesy, které jsme po několik let téměř nepociťovali, se pouze časově neposunuly.
Generally speaking it remains to be seen whether inflationary processes of the kind we have been seeing for a number of years have not simply been postponed.
Jak hodnotíte důsledky rostoucích cen ropy pro měnovou politiku ?
How do you assess the consequences of rising oil prices for the monetary policy?
Důsledky růstu ceny ropy na měnovou politiku jsou podmíněny tím, jak ovlivní spotřebitelské ceny.
The consequences of rising oil prices for monetary policy depend on the impact they have on consumer prices.
Pokud má růst ceny ropy pouze přechodný vliv na spotřebitelské ceny, pak pro zásah měnové politiky není žádný důvod.
If rising oil prices have only a passing impact on consumer prices, there is no need to take action in respect of monetary policy.
Existuje-li však nebezpečí, že růst cen ropy povede k trvalému tlaku na ceny, je měnová politika nucena zasáhnout.
But if there is a danger that rising oil prices will result in permanent pressure on prices, the monetary policy must react.
Adekvátní reakce měnové politiky na šok vyvolaný cenou ropy proto předpokládá pečlivou analýzu, jak se růst cen energií projevuje ve spotřebitelských cenách.
An adequate response by monetary policy to an oil price shock thus requires the careful analysis of the avenues by which an increase in energy prices will be transferred to consumer prices.
Je přitom nutné rozlišovat mezi primárními a sekundárními vlivy, a u primárních vlivů pak dále mezi přímými a nepřímými dopady.
Here first-round effects must be distinguished from second-round effects, and in the case of first-round effects, direct effects from indirect effects.
Zdražení energie vede k bezprostřednímu zvýšení spotřebitelských cen.
An increase in the price of energy will result in an immediate increase in consumer prices.
Prostřednictvím vývoje výrobních cen působí na spotřebitelské ceny jiné nepřímé vlivy, neboť energie je důležitým vstupním faktorem při výrobě mnoha produktů a při poskytování služeb.
On the other hand, an indirect impact on consumer prices is produced via trends in manufacturers’ prices, as energy is a significant input factor in the manufacture of a considerable number of products and services.
Pokud má zvýšení cen ropy pouze primární přímé a nepřímé dopady, není nutné, aby měnová politika bezprostředně zasáhla.
If the impact of rising oil prices on those direct and indirect first-round effects remains limited, there is no acute need for action via monetary policy.
V tomto případě se národní hospodářství nasměruje k relativnímu zdražování těch produktů a služeb, které jsou energeticky náročné, a nárůst ceny ropy má na míru inflace pouze přechodný vliv.
In that event the national economy will adjust itself to the relative increase in the price of energy-intensive products and services, and rising oil prices will have only a temporary impact on the inflation rate.
Pokud však existuje nebezpečí, že nezůstane pouze u dočasných dopadů, a zdá se, že dojde k tzv. sekundárním vlivům, které povedou k silnějšímu a trvalejšímu přesunu vyšších cen ropy na spotřebitelské ceny, je zásah měnové politiky nutný.
However, if there is a danger that the effects will not be temporary and it becomes apparent that so-called second-round effects are beginning to take effect which result in higher oil prices being passed on to consumer prices more effectively and more permanently, the monetary policy must react.
O sekundárním vlivu se hovoří tehdy, pokud hrozí, že nárůst cen ropy zasáhne všeobecný vývoj mezd nebo že dojde k všeobecnému očekávání inflace.
We speak of second-round effects if rising oil prices threaten to be reflected in general pay trends or in inflation expectations.
Urychlení růstu mezd může nastat, neexistuje-li připravenost přijmout ztráty reálných příjmů způsobené cenou ropy.
Increases in pay levels may be accelerated in the absence of any will to accept the reductions in real income caused by oil prices.