natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Za druhé bylo tvrzeno, že v roce 1998 i v roce 1999 mělo účetnictví sdělovat podmíněné závazky a nejistoty s ohledem na soudní řízení ve věci Hyman.
Second, for each of the years 1998 and 1999 it was also alleged that the accounts should have disclosed contingent liabilities and uncertainties in respect of the Hyman litigation.
Společnost ELAS vznášela nárok z důvodu ztráty vzniklé tím, že neprodala podnik a aktiva (ani v září 1998 ani v r. 2000), ztráty šance na takový prodej a ztráty v důsledku vyhlášení prémií, které neměly být vyhlášeny.
ELAS claimed to have suffered loss by not selling the business and assets (either in September 1998 or 2000), loss of the chance of such sales and loss by declaring bonuses which would not have been declared.
Pan THOMSON (H2) poukázal na to, že ztráta uplatňovaná v uvedeném řízení byla ztráta společnosti, tzn. snížení hodnoty společnosti jako subjektu, a nikoli ztráta jednotlivých pojistníků.
Mr THOMSON (H2) pointed out that the loss pursued through these proceedings was corporate loss, i.e. the diminution of the value of the society as an entity and not individual policyholder losses.
Ve svědectví H8 se pan THOMSON domníval, že „ je škoda, že nikdo nemohl být činěn odpovědným za to, k čemu došlo “ protože „ jen obtížně věří tomu, že to bylo zcela náhodné “ (H8).
In H8 Mr THOMSON deemed it " a pity that nobody can be held to account for what happened " because he would have " some difficulty in believing that this was entirely accidental " (H8).
Strana 4. ). „ Předseda představenstva ELAS ... – profesí právník – a generální ředitel ... vysvětlili (dle mého názoru velmi pokrytecky), že je nutné ukončit tyto žaloby na základě toho, že společnost ELAS během řízení zjistila, že není schopna prokázat škodu, což je věc, kterou by si schopný právník zjistil již před začátkem řízení “ (WE 40
The ELAS Chairman ... - by profession a lawyer - and (the)Chief Executive ... have each explained (in my view with great hypocrisy) the need to discontinue these actions on the basis that ELAS in the course of the proceedings had found that they were unable to prove loss, a point a competent lawyer would have checked before proceedings commenced " (WE 40
Strana 5. ).
Page 5. ).
V dopise ze dne 2. prosince 2005 adresovaném pojistníkům (příloha WE 35) společnost ELAS uvádí následující vysvětlení ve věci soudního řízení proti bývalým ředitelům: „ Vaše představenstvo vzneslo nároky na základě pečlivého zvážení podrobné právní rady.
In a letter of 2 December 2005 addressed to policyholders (annexed to WE 35), ELAS provides the following explanations in relation to the litigation against former directors: " Your board launched the claims based on careful consideration of detailed legal advice.
Na základě této rady došlo představenstvo k názoru, že by bylo zanedbáním našich povinností ředitelů a naší odpovědnosti k pojistníkům, kdybychom nevznesli nároky ve vašem zastoupení, pokud by bylo nákladově efektivní tak učinit.
In the light of that advice, the Board considered that it would have been a dereliction of our duties as directors and our responsibilities to policyholders not to pursue the claims on your behalf, while it remained cost-effective to do so.
Dále jsme s právním týmem nároky důkladně zkoumali, abychom zajistili, že udržíme krok s vývojem síly a nákladové efektivnosti nároků.
We have continued to review the claims with the legal team throughout, in order to ensure that we kept up to date with developments in the strength and cost-effectiveness of the claims.
Na základě rozhodného doporučení našeho právního týmu jsme došli k závěru, že musíme soudní řízení proti bývalým ředitelům vyřešit s co nejnižšími dodatečnými náklady. ...
Based on the firm advice of our legal team, we concluded that we must settle the litigation against the former directors with as little additional costs as possible. ...
Jistě to není výsledek, o který jsme se v posledních čtyřech letech tak usilovně snažili, a je nám velmi líto, že jsme nemohli zajistit u soudů odškodnění pro pojistníky.
Clearly, this is not the outcome for which we have worked so hard over the last four years and we are extremely sorry that we have been unable, through the Courts, to secure redress for policyholders.
Lord Penrose došel k jasným a přesvědčivým závěrům ohledně úpadku společnosti.
Lord Penrose reached clear and forceful conclusions as to the downfall of the Society.
Musíme však akceptovat, že jinou věcí je přesvědčit soud o tom, že úloha bývalých ředitelů zakládá odpovědnost, která vede k určení viny a odškodnění .“
However, we must accept that it is a different matter to satisfy a Court that the role of the former directors constitutes a responsibility that leads in law to culpability and redress ."
Plánem smírného vyrovnání se vyčerpávajícím způsobem zabývá část IV zprávy.
The Compromise Scheme is dealt with exhaustively in Part IV of the report.
Vzhledem k jeho významu pro situaci dotčených pojistníků budou znovu uvedeny určité aspekty tohoto systému se zvláštním důrazem na obavy, které vyjádřili pojistníci.
However, given its relevance for the situation of aggrieved policyholders, certain aspects of it will be revisited below with particular emphasis on the concerns expressed by policyholders.
Oddíl 425 zákona Spojeného království o společnostech z r. 1985 dovoluje společnosti uplatnit „plán smírného vyrovnání“ mezi společností a jejími členy nebo věřiteli nebo jakoukoli jejich třídou, s výhradou souhlasu zúčastněných stran a soudu.
Section 425 of the UK Companies Act 1985 enables a company to put into effect 'a compromise scheme of arrangement' between the company and its members or its creditors or any class of them, subject to the consent of interested parties and of the court.
Plán se stává závazným, pokud jej schválí většina představující tři čtvrtiny hodnoty věřitelů nebo třídy věřitelů nebo členů nebo třídy členů společnosti a soud (viz ES-3
The scheme becomes binding if it is approved by a majority in number representing three-fourths in value of the creditors or class of creditors or members or class of members and by the court (see ES 3
Strany 27 a 28. ).
Pages 27 and 28. ).
Společnost ELAS takový plán vypracovala se záměrem stabilizovat fond s podílem na zisku pomocí snížení expozice garantovaných anuitních sazeb a současně vyloučení rizika žaloby proti společnosti ELAS pro nesprávný prodej, a to na základě údajného nesdělení rizika plynoucího z garantovaných anuitních sazeb budoucím pojistníkům bez garantovaných anuitních sazeb.
ELAS devised such a scheme with the intention of stabilizing the with-profits fund by reducing exposure to GARs and, at the same time, eliminating the risk of legal action against ELAS for mis-selling on the basis of alleged failure to disclose the GAR risk to prospective non-GAR policyholders.
V praxi se navrhovalo, aby pojistníci s garantovanými anuitními sazbami získali zvýšení hodnoty pojistky o 17,5 % výměnou za vzdání se práv na garantovanou anuitní sazbu.
In practice, it was proposed that GAR policyholders would get an increase of 17.5% in their policy value in exchange for giving up their rights to a guaranteed annuity rate.
Současně bylo pojistníkům bez garantovaných anuitních sazeb nabídnuto zvýšení hodnot pojistek o 2,5 %
At the same time, non-GAR policyholders were offered an increase of 2.5 % in policy values
Příjemcům plateb bylo nabídnuto zvýšení celkové hrubé anuitní platby důchodu o 2,5% (viz WE 23, strana 19). výměnou za vzdání se práva na vymáhání nároků žalobou nebo prostřednictvím úřadu finančního ombudsmana.
Annuitants were offered a 2.5% uplift on the Total Gross Annuity (see WE 23, page 19). in return for giving up their right to pursue claims, either by legal action or through the Financial Ombudsman Service.
Podle studie ES-3
According to ES 3
Strana 30. byl plán výsledkem rozsáhlých konzultací zahrnujících pojistníky a regulátory a byl vypracován za intenzivní publicity.
Page 30. , the Scheme was the result of an extensive consultation process involving policyholders and regulators and was developed under intense publicity.
Skupina EMAG to nazvala „ procesem masivních konzultací, které byly jen kosmetickou úpravou vztahů s veřejností “ (WE 75).
EMAG called it a " massive consultation process that was just cosmetic PR window dressing " (WE 75).
Ve studii ES-3 skupina rovněž zdůraznila, že existovala určitá časová tíseň, protože platba 250 milionů GBP ze strany společnosti Halifax byla podmíněna vstupem smírného vyrovnání v účinnost do 1. března 2002.
In ES 3 it is also emphasised that there was a certain degree of time pressure because a payment of £250 million by Halifax was conditional upon a compromise becoming effective by 1 March 2002.
Tudíž „ doba pro dokončení přípravy a schválení systému byla mnohem kratší, než jakou by takto složitý systém za obvyklých podmínek vyžadoval “ (ES-3
Hence, " the time available for the completion of the development and the approval of the scheme was much shorter than a scheme of such complexity would normally require " (ES 3
Plán nakonec získal souhlas převážné většiny každé třídy
The Scheme finally met with the approval of an overwhelming majority of each class
Pojistníci s garantovanými anuitními sazbami a bez garantovaných anuitních sazeb byli v různých hlasovacích třídách. pojistníků společnosti Equitable.
GAR and non-GAR policyholders were in different voting classes. of Equitable's policyholders.
Stojí za povšimnutí, že soudce Lloyd zamítl návrh, podle kterého měli být zahraniční pojistníci pro účely hlasování o plánu vyrovnání považováni za zvláštní třídu.
It is notable that Mr Justice Lloyd rejected the suggestion that overseas policyholders should be treated as a separate class for the purposes of voting for the compromise agreement.
Argumenty pro toto rozhodnutí jsou uvedeny v ES 3, strany 32 a 33.
The arguments for this decision are outlined in ES 3, pages 32 and 33.
Za zvláštní třídu nebyli považováni ani příjemci plateb z důchodového pojištění s podílem na zisku.
Nor were the with-profits annuitants treated as a separate class.
Plán smírného vyrovnání vstoupil v právní účinnost dne 8. února 2002 poté, co jej schválil Nejvyšší soud.
The compromise scheme took legal effect on 8 February 2002 after approval by the High Court.
Společnost odhaduje, že v okamžiku vstupu plánu smírného vyrovnání v účinnost „ byl stále téměř milion osob s podílem ve fondech s podílem na zisku “, ačkoli značný počet pojistníků v roce 2001 odešel (WE 47
The Society estimates that when the Compromise Scheme took effect, " there were still close to a million people with an interest in the with-profits fund ", although a significant number of policyholders had left during 2001 (WE 47
Strana 2. ).
Page 2. ).
Představenstvo Equitable v té době tvrdilo, že plán zahrnuje „kompenzaci reálné hodnoty pro pojistníky s garantovanými anuitními sazbami na základě „realistického odhadu“ hodnoty práv, kterých se vzdávají ..., rozděluje odškodnění mezi různé pojistníky s garantovanými anuitními sazbami v souladu s jejich právy; snižuje toto odškodnění o hodnotu každého případného nároku na odškodnění, kterého se vzdali pojistníci bez garantovaných anuitních sazeb a odškodnění má podobu poměrného zvýšení hodnot pojistek pojistníků s garantovanými anuitními sazbami v zaručené i nezaručené formě “ (WE 29
Equitable's Board claimed at the time that the Scheme involved "fair value compensation to GAR policyholders based on a ‘realistic estimate’ of the value of their legal rights given up ..., it apportions the compensation to different GAR policyholders in accordance with their rights; it reduces that compensation by the value of any possible claim for compensation given up by the non-GAR policyholders and the compensation takes the form of a proportionate increase in GAR policyholders’ policy values in both guaranteed and non-guaranteed form " (WE 29
Viz WE 29, strana 19. ).
see WE 29, page 19. ).
Naopak zástupci pojistníků tvrdili, že plán byl „ nespravedlivý “
By contrast, representatives of policyholders claimed that the scheme was " inequitable "
Dodatek k petici 29/2005 ze dne 9. listopadu 2005 ohledně FSA a FOS; strana 2. a že „ záměrně zamlžoval a znevažoval právní radu [uvádějící], že pojistníci bez [garantovaných anuitních sazeb] mají silné nároky z titulu nesprávného prodeje“
Addendum to petition 29/2005 dated 9 November 2005 concerning FSA and FOS; page 2. and that it " deliberately obfuscated and discounted legal advice [indicating] that policyholders without [GAR] had a strong case for mis-selling"
Druhé podání k šetření lorda Penrosea ve věci poučení, které lze získat ze zhroucení Equitable Life – případová studie sériového selhání vlády a jejího zástupce, Úřadu pro finanční služby, v oblasti regulace; EMAG; 27. března 2003; strana 50. .
A second submission to the inquiry conducted by Lord Penrose into the lessons that can be learned from the Equitable Life debacle - a case study in serial regulatory failure by the government and its agent, the Financial Services Authority; EMAG; 27 March 2003; page 50. .
Zejména se skupina EMAG v dokumentu WE-CONF 16 domnívá, že první paušální snížení hodnot o 16 % z července 2001 – které dle jejího názoru nebylo jen výsledkem prohraného případu ohledně garantovaných anuitních sazeb a poklesu kapitálových trhů, ale rovněž (do velké míry) důsledkem desetiletí vyplácení nepřiměřených prémií ze strany společnosti ELAS – což jako nespravedlivé pociťovali pozdější pojistníci bez garantovaných anuitních sazeb, kteří předtím neměli prospěch z vyplácení nepřiměřených prémií jako pojistníci před rokem 1990 (převážně s garantovanými anuitními sazbami).
In particular, EMAG considers in WE-CONF 16 that the first across-the-board cut in values of 16% in July 2001 - which in its view was not only a result of the lost GAR case and a fall in stock markets but also (to a large extent) a consequence of a decade of over-bonusing by ELAS - fell unfairly upon more recent non-GAR policyholders, who had not previously benefited from over-bonusing as did pre-1990 (predominantly GAR) policyholders.
Jak je uvedeno v bodě II.3., pan THOMSON (H8) měl odlišný názor: „ Důvodem paušálního snížení byla snaha dosáhnout větší spravedlnosti pro všechny pojistníky.
As outlined under point II.3., Mr THOMSON (H8) took a different view: " The reason for applying reductions at a flat rate was to achieve greater fairness to all policyholders.
Pan BOSWOOD ve svém stanovisku (WE 76
Mr BOSWOOD in his opinion (WE 76
Strana 3. ) podporuje názor skupiny EMAG, podle kterého paušální snížení nevzalo v úvahu vyplácení nepřiměřených prémií dřívějším pojistníkům.
Page 3. ) supports the view of EMAG that the flat-rate cut failed to take into account the over-bonusing to early policyholders.
EMAG se domnívá, že v plánu smírného vyrovnání měla společnost ELAS možnost situaci napravit.
EMAG believes that the Compromise Scheme had given ELAS an opportunity to rectify the situation.
Namísto toho plán navrhl podporu pro garantované anuitní sazby ve výši 17,5 % oproti podpoře smluv bez garantovaných anuitních sazeb ve výši 2,5 %.
Instead, the scheme proposed GAR uplifts of 17.5% against non-GAR uplifts of 2.5%.
Lord PENROSE ve své zprávě odmítá otázku, zda byl plán smírného vyrovnání spravedlivý, komentovat (WE 16
In his report, Lord PENROSE declines to comment on the fairness of the Compromise Scheme (WE 16
Strana 275. ).
Page 275. ).
Navíc pojistníci sdělili výboru, že navýšení hodnot pojistek nebylo zaručeno: „ J en za několik týdnů se 2,5% růst zázračně změnil na 4% snížení fondu “ (pan WEIR, H2) a pojistníci tak „ ztratili svá práva na odškodnění výměnou za zvýšení, které se ukázalo být jen nekrytým šekem “ (pan BELLORD, H2).
Moreover, policyholders told the committee that the increases in policy values were not guaranteed: " Within a matter of weeks, the 2.5% increase magically turned into a 4% reduction " (Mr WEIR, H2), so policyholders " lost their rights to redress in return for an uplift which turned out to be a cheque that bounced " (Mr BELLORD, H2).
Společnost skutečně po připsání zvýšení hodnot pojistek dne 1. března 2002 oznámila další snížení o 4 % ke 4. dubnu 2002, což více než eliminovalo nárůst o 2,5 % připsaný pojistníkům bez garantovaných anuitních sazeb před pouhými šesti týdny.
Indeed, after the uplift in policy values had been credited on 1 March 2002, the Society announced a further cut of 4% on 15 April 2002, which more than eliminated the 2.5% uplift credited to non-GAR policyholders just six weeks before.
Příjemci plateb z důchodového pojištění s podílem na zisku zažili něco podobného, protože společnost po schválení dohody snížila celkovou míru návratnosti o 4 %.
The with-profits annuitants suffered a similar experience, as the Society reduced the Overall Rate of Return by 4% subsequent to the approval of the agreement.
Proto někteří pojistníci vyjádřili pochybnosti o právní platnosti dohody o vyrovnání (viz například ústní prohlášení pana WEIRA, H2 a pana SCAWENA, WE 23
Therefore, some policyholders expressed doubts as to the legal validity of the compromise agreement (see for instance oral statement by Mr WEIR, H2 and Mr SCAWEN, WE 23
Pohyby trhu znamenaly, že jsme následně museli snížit negarantovanou prémii.
Market movements meant that we had to reduce non-guaranteed bonus subsequently.
Strany 1 a 2. ) .
Pages 1 and 2. ) .
Profesor BLAKE však v dokumentu WE 29
However, Professor BLAKE suggests in WE 29
Strana 6. uvádí, že informace, které představenstvo poskytlo pojistníkům v souvislosti s návrhem plánu smírného vyrovnání, byly nedostatečné.
Page 6. that the information provided to policyholders by the Board in connection with the Compromise Scheme Proposal was inadequate.
Mimo jiné kritizoval, že „ většina informací o stavu fondu byla neaktuální, v podstatě nebyly uvedeny žádné informace o tom, co se má s fondem stát poté [co plán smírného vyrovnání vstoupí v platnost a] nebylo jasně formulováno, čeho ... se pojistníci vzdali hlasováním pro [plán] “ (WE 29
Among other things, he criticised that " most of the information concerning the status of the fund was out of date, there was virtually no information on what was going to happen to the fund after [the compromise scheme would take effect and it] was not clearly spelled out what ... policyholders were foregoing by voting for the [scheme] " (WE 29
Strana 6. ).
Page 6. ).
Pan SCAWEN rovněž uvádí, že nebyl zveřejněn úplný stav financí společnosti.
Mr SCAWEN also claims that the full state of the Society's finances had not been disclosed.
Jinak by příjemci plateb z důchodového pojištění s podílem na zisku „ jistě nabídku nepřijali “ (WE 23
Otherwise, with-profits annuitants would " surely not have accepted the offer " (WE 23
Strana 19. ).
Page 19. ).
Skupina EMAG kritizovala, že „ dokumentace vyrovnání se nezabývala vyplácením nepřiměřených prémií , výhodami, které z nich měli pojistníci s garantovanými anuitními sazbami, nespravedlivou povahou snížení hodnoty pojistek o 16 % vůči pojistníkům bez garantovaných anuitních sazeb [a] možností kompenzační úpravy ve prospěch pojistníků bez garantovaných anuitních sazeb “ (WE-CONF 16).
EMAG criticised that " the Compromise documentation did not address the over-bonusing, the benefit derived from it by GAR policyholders, the unfair nature of the 16% policy value cut to non GAR policyholders [and] the possibility of a compensating adjustment in favour of non-GAR policyholders " (WE-CONF 16).
EMAG navíc podrobně komentuje druhé snížení hodnot pojistek dne 15. dubna 2002, které více než eliminovalo nárůst připsaný pojistníkům bez garantovaných anuitních sazeb.
Moreover, EMAG comments in detail on the second cut in policy values of 15 April 2002, which more than eliminated the uplift credited to non-GAR policyholders.
Jak bylo uvedeno výše, společnost ELAS argumentovala, že toto snížení bylo vyvoláno „ pohyby trhu “.
As stated above, ELAS argued that this had become necessary due to " market movements ".
EMAG trvá na tom, že trh od července 2001, kdy bylo provedeno snížení o 16 %, do dubna 2002, kdy došlo ke druhému snížení, klesl o zhruba 6 % (ekvivalent 3 % poklesu hodnot aktiv Equitable Life).
EMAG contends that the market fell by about 6% (equivalent to a 3% fall in Equitable Life's asset values) between July 2001, when the 16% cut was introduced, and April 2002, when the second cut was made.
Avšak „ celý tento pokles nastal před zveřejněním plánu smírného vyrovnání v prosinci 2001 [a] před snížením hodnot pojistek v dubnu 2002 nedošlo k žádnému významnému poklesu trhu “ (WE-CONF 16).
However, " all of this fall happened before the Compromise Scheme was published in December 2001 [and] there was no further significant market fall before the policy value cut in April 2002 " (WE-CONF 16).
EMAG se domnívá, že tím, že společnost ELAS pojistníkům bez garantovaných anuitních sazeb nevysvětlila, že pokud ihned nedojde k prudkému nárůstu trhu, bude nutné další snížení hodnoty pojistek, zřejmě pojistníky záměrně oklamala.
EMAG considers that by failing to explain to non-GAR policyholders that, without an immediate surge in the stock market, a further policy value cut would be required, ELAS may have deliberately misled policyholders.
Strana 4. ) souhlasí s hodnocením skupiny EMAG a naznačuje, že „ to je něco, co mělo být řečeno těm, od nichž byl vyžadován souhlas s plánem, včetně soudu “.
Page 4. ) agrees with EMAG's assessment and suggests that " this is something which ought to have been mentioned to those, including the court, from which approval for the scheme was sought ".
Proto se domnívá, že je možné, že „ odpovědné osoby záměrně skrývaly informace, o kterých věděly, že jsou pro plán významné “.
He thus thinks it is possible that " those responsible deliberately concealed information which they knew to be relevant to the scheme ".
Vzhledem k výše uvedenému skupina EMAG požádala FSA o vyšetření věci.
In view of the above, EMAG asked the FSA to investigate the issue.
FSA to však odmítl s odvoláním na své pravomoci (WE-CONF 16).
The latter however refused to do so with reference to its discretion (WE-CONF 16).
Pan THOMSON odpověděl na obvinění, podle kterého nebyla dokumentace vyrovnání dostačující, tím, že zdůraznil, že systém schválil Nejvyšší soud.
Mr THOMSON responded to allegations that the compromise documentation had been inadequate by underlining that the scheme was sanctioned by the High Court.
Citoval soudce (H8): „ Nemám pochyb o tom, že se jedná o plán, který by inteligentní a čestný člověk, člen příslušné třídy jednající ve svém zájmu, mohl důvodně schválit.
He quoted the judge as follows (H8): " I am in no doubt that it is a scheme such as an intelligent and honest man, a member of the class concerned and acting in respect of his interest, might reasonably approve.
Jsem rovněž přesvědčen, že ani z důvodu nedostatečných informací ani jiné vady postupu ani žádné podstatné informace, která mi byla sdělena, neexistuje nejmenší důvod se domnívat, že se nejedná o řádný plán, který by po schválení nutnou většinou různých tříd neměl soud povolit.
I am also satisfied that neither on account of any inadequacy of information or otherwise in the procedure, nor in respect of any of the substantive points made to me, is there the slightest reason to suppose that it is not a proper scheme which having been approved by the requisite majorities of the various classes ought to be sanctioned by the Court.
Tak rozhodnu. “
I will so order. "
Pojistníci obecně kritizovali skutečnost, že FSA doporučil pojistníkům, aby přijali vyrovnání, nebo je dokonce prosazoval.
Policyholders in general criticised the fact that the FSA recommended policyholders to accept the compromise or even promoted it.
Ti, kdo se nepřipojili k vyrovnání, které podporoval FSA, a vybrali své finanční prostředky, zřejmě skončili lépe než ti, kdo zůstali.
Those who did not go along with the compromise that was endorsed by the FSA and withdrew their funds appear likely to end up better off than those who remained.
Vzhledem k jednoznačné podpoře vyrovnání by to mělo být úřadu FSA trapné, protože se od něj očekává, že bude chránit rozumná očekávání pojistníků.
In view of its unequivocal endorsement of the compromise, this should be embarrassing to the FSA, since it is supposed to protect the policyholders' reasonable expectations.