natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ø rezerva na výběr nákladů na vlastní zdroje vzrůstá z 10 % na 25 %;
Ø the allowance for the collection cost of own resources has risen from 10% to 25%;
Ø nejvyšší sazba DPH byla v letech 2002 a 2003 snížena na 0,75 % a od roku 2004 na 0,50 %;
Ø the maximum call-in rate of VAT was reduced to 0.75% in 2002 and 2003, and to 0.50% from 2004;
Ø základ daně z přidané hodnoty členských států zůstává omezen na 50% jejich HNP (strop základu VAT);
Ø the value added tax base of the Member States continues to be restricted to 50% of their GNP (capping of the VAT base);
Ø Německo, Nizozemsko, Rakousko a Švédsko platí pouze ¼ jejich běžného podílu nákladů na britský eskont.
Ø Germany, the Netherlands, Austria and Sweden pay only 1/4 of their normal share of the cost of the UK rebate.
Zbývající tři čtvrtiny jsou financovány dalšími deseti členskými státy;
The remaining 3/4 are financed by the other 10 Member States;
Ø k britskému eskontu byly vytvořeny dvě úpravy pro neutralizaci účinků zvýšení výběrových nákladů a výdajů před přistoupením.
Ø two technical adjustments were made to the UK rebate to offset the windfall effects arising from the increase in collection costs and pre-accession expenditure.
Britský eskont
British rebate
Tzv. britský eskont byl založen zasedáním Rady Evropy ve Fontainebleau v roce 1984, které ve svých závěrech konstatovalo:
The so-called British rebate was established by the Fontainebleau European Council in 1984, which stated in its conclusions:
Výdajová politika je v konečném důsledku základním prostředkem řešení rozpočtových nerovnováh.
Expenditure policy is ultimately the essential means of resolving the question of budgetary imbalances.
Bylo však rozhodnuto, že kterýkoliv členský stát s rozpočtovým břemenem, které je vzhledem k jeho prosperitě nadměrné, smí mít ve vhodné čase užitek z opravy.
However, it has been decided that any Member State sustaining a budgetary burden which is excessive in relation to its relative prosperity may benefit from a correction at the appropriate time.
Původem problému byla zvláštní situace Spojeného království, kterou charakterizovaly dva faktory:
The origin of the problem was the special situation of the United Kingdom which was characterised by two factors:
Ø malé odvětví zemědělství, jehož důsledkem byly velmi nízké zemědělské výdaje Společenství ve Spojeném království
Ø a small agricultural sector resulting in very low Community agricultural spending in the UK
Ø velký příspěvek na financování rozpočtu Společenství, neboť značnou část HNP země tvořil základ DPH.
Ø a large contribution to the financing of the Community budget because of the large proportion of the country's GNP accounted for by the VAT base.
Za současného kompenzačního mechanismu jsou dvě třetiny (66 %) rozdílu mezi procentuálním podílem plateb DPH Spojeného království a jeho procentuálním podílem přidělených výdajů Společenství, vztažených k celkovým přiděleným výdajům, refundovány Spojenému království formou snížení základu jeho DPH.
Under the current compensation mechanism, two thirds (66%) of the difference between the United Kingdom's percentage share of VAT payments and its percentage share of allocated Community expenditure, applied to total allocated expenditure, is refunded to the United Kingdom by way of a reduction in its VAT base.
Od roku 1985 tak Spojené království získává eskont na svůj roční příspěvek do rozpočtu, který se v letech 1997–2003 rovnal ročnímu průměru 4,6 miliardy EUR.
Since 1985 the United Kingdom has thus been receiving a rebate on its yearly contribution to the budget, amounting to a yearly EUR 4,6 billion average over 1997-2003.
Tento eskont je společně financován všemi ostatními členskými státy v souladu s jejich procentuálními podíly plateb DPH, přičemž Německo, Nizozemsko, Rakousko a Švédsko platí pouze čtvrtinu svých řádných podílů.
This rebate is financed jointly by all the other Member States in accordance with their respective percentage of VAT payments with Germany, the Netherlands, Austria and Sweden only paying a quarter of what their shares ought to be.
I přes obecný přístup, přijatým zasedáním ve Fontainebleau („ kterýkoliv členský stát, který nese nadměrné rozpočtové břemeno“), byl od té doby tento opravný mechanismus uplatněn pouze vůči Spojenému království.
Despite the general approach the Fontainebleau Council took (" any Member state sustaining an excessive budgetary burden"), this correction mechanism has ever since applied only to the UK.
Po mnoha letech se pomalu, ale jistě stává zřejmé, že přítomnost eskontu Spojeného království výrazně snižuje požadovanou korelaci mezi schopností jednotlivých členských států přispívat na rozpočet EU a platbami z jejich vlastních zdrojů.
Over the years, slowly but surely, it has become obvious that the presence of the UK rebate has noticeably reduced the desired correlation between the ability of each Member State to contribute to the EU budget and its own resources payments.
Složitost opravného mechanismu navíc výrazně snižuje průhlednost celého systému vlastních zdrojů.
In addition, the complexity of the correction mechanism has also considerably diminished the transparency of the whole own resources system.
Podíly složek hlavních vlastních zdrojů
Shares of the main own resources components
Druh výnosu
rev e nue
Různé – přebytek minulého roku
Miscellaneous - Surplus from previous year
* na základě rozpočtu 2004
* based on Budget 2004
** na základě PDB 2004
** based on PDB 2005
Je zřejmé, že zdroj na základě hrubého národního příjmu se stává svrchovaně důležitým, zatímco podíl tradičních vlastních zdrojů vykazuje tendenci k prudkému poklesu (ztychlenému skutečností, že procentuální podíl, který si členské státy mohou ponechat na kompenzaci svých nákladů na výběr, byl s účinností od 1. ledna 2001 zvýšen z 10 % na 25 %).
Clearly, the GNI based resource has become overwhelmingly important while the share of traditional own resources has shown a trend to decline dramatically (accelerated by the fact that the percentage Member States were permitted to retain to compensate for their collection costs was raised from 10% to 25% with effect of 1 January 2001).
Příspěvky DPH rovněž poklesly kvůli reformám, které omezují základ DPH členských států na 50 procent jejich hrubého národního příjmu.
VAT contributions have also declined due to the reforms limiting the VAT base of the Member States to 50% of their GNI.
Zavedením zdroje HNP a snížením sazby DPH došlo k těsnější korelaci příspěvků členských států s národními HNP; to znamená vyšší spravedlnost
With the introduction of the GNP resource and the reduction in the VAT call-up rate, Member States' contributions have become more closely correlated with national GNPs; this means improved equity
Ve smyslu „proporcionality hrubých příspěvků k příjmům napříč členskými státy“; je však třeba poznamenat, že za současného systému nelze očekávat dokonalou spravedlnost, protože zdroj DPH bude dále poskytovat výnosy, která nebudou korelovány s národním příjmem. hrubých příspěvků do rozpočtu.
In the sense of “proportionality of gross contributions to income across Member States”; it has to be noted, however, that under the current system perfect equity cannot be expected since the VAT resource will continue to yield revenues which will not be correlated with national income. in gross budget contributions.
I když by to mohlo vést k těsnější korelaci se skutečnou úrovní jejich příspěvků, pokles tradičních vlastních zdrojů zároveň vedl ke ztrátě finanční autonomie Evropské unie.
While this development might lead to a closer correlation of the Member States' ability to contribute with their actual levels of contributions, at the same time, the decline of traditional own resources has resulted in a loss of financial autonomy for the European Union.
2 O BUDOUCNOSTI VLASTNÍCH ZDROJŮ EVROPSKÉ UNIE
2 ON THE EUROPEAN COMMUNITIES OWN RESOURCES
Současný systém vlastních zdrojů – problémy a nedostatky
The current Own Resources system - Problems and shortcomings
Debata o čistých plátcích
The net-payer debate
Tradiční vlastní zdroje jsou jedinými skutečnými zdroji Unie (i když členské státy mají tendenci považovat je také za národní příspěvky).
Traditional own resources are the only true own resources of the Union (although Member States tend to also regard them as national contributions).
Čím více bude klesat výše jejich podílu, tím závislejší bude EU na tom, co se považuje za klasické mezivládní transfery.
The lower their share becomes, the more the EU will depend on what is considered classical intergovernmental transfers.
To pak téměř automaticky bude nutit členské státy snažit se maximalizovat koncepce národního prospěchu z rozpočtu EU.
This, in turn, will almost automatically lead Member States to try and maximise concepts of the national benefit from the EU budget.
Čím více bude převládat pocit, že do Bruselu jsou převáděny peníze členských států a nikoliv skutečné vlastní zdroje, tím více se členské státy soustředí na to, co za to dostanou.
The more it is generally felt that it is the Member States' money that is transferred to Brussels rather than the EU’s genuinely own resources, the more Member States will concentrate on what they get in return.
Proto se koncepty „rozpočtových zůstatků“ „úloh čistých plátců“ a „čistých příjemců“ staly tak důležité.
This is why the concept of “budgetary balances”, the roles of “net payers” and “net receivers”, have become so important.
Rozpočtové zůstatky
Budgetary balances
Je však třeba zdůraznit, že navzdory existenci zavedeného způsobu výpočtu rozpočtových zůstatků členských států
Nevertheless, it has to be pointed out that - although there is an established system of calculating Member States' budgetary balances
Metoda používaná Komisí vychází ze stejných zásad jako metoda, používaná pro výpočet opravy rozpočtových zbytků ve prospěch Spojeného království.
The method used by the Commission is based on the same principles as the method used for the calculation of the correction of budgetary imbalances in favour of the UK.
Je to jediná metoda, které se dostalo jistého stupně formálního uznání na základě smlouvy z Fontainebleau z června 1984.
This is the only method that has a degree of formal recognition, based on the June 1984 Fontainebleau agreement.
V souladu s tím nejsou tradiční vlastní zdroje, které představují čistě komunitní výnosy, zahrnuty ve výpočtu zůstatků.
Accordingly, traditional own resources being pure Community revenue are not included in the calculation of the balances.
Místo nich se pro výpočet používá přidělovací klíč plateb na základě DPH, HNP a GNI členských států. jde pouze o účetní použití čistě finančních nákladů a dávek, které každý členský stát odvozuje od Unie.
Instead, it is the allocation key of Member States' VAT-based and GNP/GNI-based payments which is used for the calculations. - this is merely an accounting exercise of the purely financial costs and benefits that each Member State derives from the Union.
Nebere v úvahu mnoho dalších dávek, získávaných díky politice EU, např. dávky, vztahující se k vnitřnímu trhu a ekonomické integraci, nemluvě o politické stabilitě a bezpečnosti.
It does not take any account of many of the other benefits gained from EU policies such as those relating to the internal market and economic integration, not to mention political stability and security.
Vezmeme-li v úvahu tato omezení, co vlastně ukazují rozpočtové zůstatky?
Bearing in mind these limitations, what do the budgetary balances actually show?
Ukazují vztah mezi podílem členského státu na celkových platbách vlastních zdrojů na základě DPH, HNP a GNI a jeho podílem na celkových provozních výdajích EU (tj. po odečtení administrativních výdajů), přidělených členským státům.
They show the relation between the share of a Member State in total payments of the VAT-based and GNP/GNI-based own resources and its share in total EU operating expenditure (i.e. excluding administrative expenditure) allocated to the Member States.
Následující tabulka ilustruje tyto „provozní“ rozpočtové zůstatky (po odpočtu eskontu Spojeného království) v letech 1997–2003:
The following table gives a picture of these "operational" budgetary balances (after deduction of the UK rebate) between 1997 and 2003:
Dopis šesti
Letter of the Six
Jak je zřejmé, toto rozdělení členských států na čisté přispěvatele a čisté příjemce, ačkoliv to nikterak nepoukazuje na celkové výhody členství v EU, se za poslední roky nijak výrazně nezměnilo.
As can be clearly seen, this division among the Member States between net-contributors and net-receivers, as little indication as it might give on the overall benefits of EU-membership, has not significantly changed over the last few years.
Zasazuje do kontextu známý dopis šesti hlavních představitelů států – čistých přispěvatelů – po bruselském zasedání Rady Evropy o budoucí úrovni výdajů EU:
It provides the context for the famous letter signed by six Heads of State - all net-contributors - after the European Council of Brussels on the future EU expenditure level:
V tomto kontextu nevidíme žádný prostor pro rozpočet EU na samé hranici jejích současných zdrojů.
We see in this context no room for a EU-budget near the current ceiling for own resources.
Průměrné výdaje v příštím finančním výhledu by se podle našeho názoru měly ustálit na současné úrovni a neměly by překročit 1,0 % hrubého národního příjmu, a to včetně zemědělských výdajů v rámci stropu, stanoveného Radou Evropy v říjnu 2002.
Average expenditure during the next financial perspective should in our view be stabilised around current expenditure levels, and should not exceed 1.0% of GNI, including agriculture spending within the ceiling set by the European Council in October 2002.
To by stále umožňovalo roční zvyšování rozpočtu EU nad míru růstu národních rozpočtů většiny členských států a vytvářelo dostatečný prostor pro uplatňování politiky v rozšířené Unii.
This would still allow for annual increases on the EU-budget well above growth rates of national budgets in most Member States , and permit a sufficient margin for policy-implementation in the enlarged Union .
Ve svém dopise hlavní čistí přispěvatelé do rozpočtu EU vyjádřili silné stanovisko, které se téměř stalo oficiálním začátkem jednání o nových finančních výhledech na období 2007–2013.
With this letter the main net-contributors to the EU budget have made a strong statement which has become almost an official starting point for the negotiations on the new financial perspectives 2007-2013.
Diskuse mezitím pokročila tak daleko, že dochází k závěru, že číselný údaj 1,0 % hrubého národního příjmu, zmiňovaný v dopise, se vztahuje na příděly, nikoliv platby, což bylo dříve považováno za samozřejmé.
In the meantime, the discussion has even gone so far as to imply that the figure of 1.0% of GNI, as mentioned in the letter, refers to commitment appropriations and not to payments as initially taken for granted.
Porovnání rozpočtu EU a národních rozpočtů
Comparison EU budget - national budgets
Z Dopisu šesti by se mohlo zdát, že rozpočet EU se v nedávné minulosti úplně vymknul kontrole.
Judging from the Letter of the Six it might seem as if the EU budget has gone totally out of control in the recent past.
Bližší pohled na vývoj rozpočtu EU v posledních letech však ukazuje, že v období 1996
However, a closer look at the development of the EU budget over the last few years reveals that during the period 1996
Rok 1996 byl prvním rokem, kdy celkový rozpočet EU zahrnul všech patnáct členských států. -2002 vzrostl pouze o 8,2 %, zatímco národní rozpočty vzrostly v průměru o 22,9 %:
1996 was the first year when the entire EU budget involved all 15 current Member States. -2002 the EU budget only increased by 8,2 % while the national budgets increased by an average of 22.9 %:
Současné ceny v milionech EUR
Current prices, € million
Rozpočet EU
EU budget
Tento velmi skromný nárůst je o to pozoruhodnější, uvědomíme-li si, že Unii mezitím narůstala politická agenda.
This very modest increase is even more remarkable considering the fact that, in the meantime, the Union has become responsible for more and more policies.
Získala tak velké množství kompetencí, ale současně zůstávaly její finanční zdroje velmi omezené.
It has thus gained a great number of competencies while at the same time its financial resources have remained very limited.
Nepoměr mezi výdajovými stropy a skutečnými výdaji
Discrepancy between expenditure ceilings and actual expenditure
Nejenže rozpočet EU rostl mnohem pomaleji než rozpočty členských států: co se týče plateb
Not only has the EU budget grown much more slowly than the budgets of the Member States: Concerning payments
Totéž samozřejmě platí o závazcích, kde se skutečné rozpočtové údaje nikdy ani nepřiblížily stropu, stanovenému rozhodnutím o systému vlastních zdrojů ve výši 1,31 % hrubého národního příjmu a 1,24 % ve vyhrazených platbách z hrubého národního příjmu. , rozpočty EU za poslední léta nejen že zůstávaly podstatně pod stropem maximálních vlastních zdrojů, tj. 1,27 % HNP/1,24 % hrubého národního příjmu, stanoveného členskými státy, ale také pod platebními stropy současného finančního výhledu, které jsou v rozsahu od minima 1,07 % GNI v roce 2000 po maximum 1,11 % GNI pro léta 2003 a 2004:
Of course, the same is true for commitments where the actual budget figures have never even come close to the ceiling established by the decision on the system of own resources of 1.31% of GNI and 1.24% in payment appropriations of GNI. , the EU budgets of the last few years have not only remained considerably under the maximum own resources ceiling of 1,27% of GNP/1,24% of GNI set by the Member States but also under the payment ceilings of the current financial perspective which range from a minimum of 1,07% of GNI in 2000 to a maximum of 1,11% of GNI for 2003 and 2004:
Platby v % HNP/ /GNI
Payments in % of GNP/GNI
1986–2002 na základě tvorby plateb.
1986 to 2002 based on the outturn in payments.
2003–2005 na základě rozpočtu.
2003 to 2005 based on the budget.
Platby v % HNP /GNI
Payments in % of GNP/GNI
Zejména po rozpočtové proceduře pro rok 2005, kdy jednoprocentní strop, zavedený Dopisem šesti, hrál tak prominentní úlohu, je otázkou, jak ospravedlnit rozdíl mezi stropem vlastních zdrojů 1,24 % a skutečnými výdaji na platby.
Especially after the budgetary procedure for 2005, when the 1% threshold introduced by the Letter of the Six for the first time played such a prominent role, the question remains how the gap between the own resources ceiling of 1,24 % and the actual payment expenditure can be justified.
K čemu je taková marže?
What is the margin left for?
Kritika souhlasu parlamentu s finančními výhledy s jejich přísnou klasifikací výdajů a značně pružnými stropy byla vždy odrážena poukazem na skutečnost, že finanční výhledy současně garantují stálý růst výdajů, nutných pro financování nové politiky, která je důležitá pro evropské občany.
Criticism of Parliament's agreement to the financial perspectives with their rigid classification of expenditure and their rather inflexible heading ceilings, has always been countered by pointing out that at the same time the financial perspectives would guarantee the steady growth of expenditure necessary to finance new policies important to the European citizens.
Avšak skutečná čísla (viz tabulka níže) ukazují, že tomu tak není.
However, the real figures (see table above) indicate that this has not been the case.
Malý manévrovací prostor
Small margin for manoeuvre
Celková struktura výdajů EU se za poslední léta víceméně nemění.
Overall, the structure of EU-expenditure has remained more or less the same over the past few years.
Přes pokusy toto změnit výdaje na zemědělství stále tvoří kolem 50 % rozpočtu Evropské unie
Despite all efforts to the contrary, agricultural expenditure still accounts for around 50% of the European Union's budget
1997–2002 na základě tvorby plateb.
1997 to 2002 based on the outturn in payments.
2003–2005 na základě rozpočtu. :
2003 to 2005 based on the budget. :
Podíl zemědělských výdajů na celkových výdajích EU
Share of agricultural spending in total EU expenditure
* Rozpočty EU 25
* Budgets EU 25
Podíl zemědělství na výdajích společně s platbami ze strukturálních fondů ponechává jen nepatrný manévrovací prostor pružnosti s ohledem na financování nové politiky a nových priorit.
The agriculture share in expenditure together with the structural funds payments leave very little room for manoeuvre for flexibility with regard to the financing of new policies or priorities.
Například: opravdu umožní dané zdroje úsilí k dosažení lisabonských cílů růstu, zaměstnanosti a konkurenceschopnosti?
For example, will the resources at hand truly allow for efforts towards reaching the Lisbon goals for growth, employment and competitiveness?
Ve svých návrzích nových finančních výhledů se Komise tedy nachází mezi dvěma volbami: na jedné straně vybavením Unie prostředky k dosažení jejích cílů (lisabonský proces) a na straně druhé posouzením hrozby rozpočtových škrtů tak, o níž hovořil Dopis šesti po bruselském zasedání rady Evropy.
Accordingly, in its proposals for the new financial perspectives, the Commission moves between two options: to give the Union the means to realise its objectives (Lisbon process) on the one hand and to consider threats of budgetary cuts expressed in the Letter of the Six after the European Council of Brussels on the other.
Současně se sílícími diskusemi o jednom procentu stále nabývá na síle i RAL (nesplněné závazky jako důsledek nižší úrovně plateb než je úroveň závazků)
At the same time as the 1%-discussions have gained momentum, the RAL (outstanding commitments as a consequence of level of payments lower than level of commitments)
RAL v první řadě, totéž platí o přímém a „normálním“ důsledku diferencovaných dotací.
RAL, in the first place, thus are a direct and "normal" consequence of differentiated appropriations.
Kromě tohoto normálního RAL ale celkový RAL jako souhrn nesplněných závazků, které je třeba zaplatit, jakmile dojde ke splnění platebních podmínek, ještě obsahuje potenciálně abnormální RAL a skutečně abnormální RAL .
However, besides this normal RAL , overall RAL as the total of outstanding commitments which remain to be paid once the conditions for payment are fulfilled also contains potentially abnormal RAL and actually abnormal RAL .
Z definice představuje potenciálně abnormální RAL spící závazky, ve vztahu k nimž nedošlo v posledních dvou finančních letech k žádným platbám nebo starým závazkům, které byly na účtech nejméně posledních pět finančních let.
Per definitionem, potentially abnormal RAL are dormant commitments in respect of which no payment has been made for the last two financial years or old commitments that have been in the accounts for at least five financial years.
Následující tabulka ukazuje vývoj celkového RAL ve srovnání s rozpočtem (oddíl III, 1996–2005, v milionech EUR):
The following table shows the evolution of overall RAL against the budget (Section III, 1996-2005, in EUR million):
V roce 1996 celkový RAL představoval pouze 56 % rozpočtu, zatímco v roce 2003 již vzrostl na 107 % rozpočtu.
In 1996, overall RAL represented only 56% of the budget, while in 2003 it had already increased to 107% of the budget.
Jelikož položky 1 a 5, které dohromady představují zhruba 50 % rozpočtu, sestávají hlavně z nediferencovaných dotací a nemají tedy RAL, nesplněné závazky se soustředí v položkách 2, 3, 4 a 7.
Since Headings 1 and 5, which together represent some 50% of the budget, are mainly composed of non-differentiated appropriations and have thus no RAL, the outstanding commitments concentrate in Headings 2, 3, 4 and 7.
I když vezmeme v úvahu skutečnost, že vždy vyvstala nějaká kontroverze ohledně toho, jaká část/procento RAL je „normální“ a která je „abnormální“, obecné chápání RAL jako „nevynaložených dotací“ je nepochybně faktorem, který bude vznášen v nadcházejících diskusích o budoucnosti vlastních zdrojů.
Even considering the fact that there has always been some controversy as to which amount/percentage of RAL is "normal" and which is "abnormal", the general perception of RAL as "unspent appropriations" is undoubtedly a factor that will be raised in the coming discussions on the future of own resources.