natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/12/ES ze dne 5. března 2002, kterou se mění směrnice Rady 79/267/EHS o požadavcích na míru solventnosti pro podniky životního pojištění. , která je rovněž známa jako Solvency I, ale i o dalších, které budou vyjmenovány níže.
Directive 2002/12/EC of the European Parliament and of the Council of 5 March 2002 amending Council Directive 79/267/EEC as regards the solvency margin requirements for life assurance undertakings. , also known as Solvency I, but also of others, which will be listed further on.
Pro účely tohoto vyšetřování budou všechny odkazy na články znamenat odkaz na 3ŽP a v některých případech, pokud to bude nezbytné, budou ekvivalentní články z jiných směrnice nebo ze směrnice KD uvedeny v hranatých závorkách.
For the purposes of this inquiry, all allusions to articles will refer to the 3LD and in some instances, if necessary, the equivalent articles from other directives or from the CD will be mentioned in brackets.
Pokud budou mezi ustanoveními různých směrnic významné rozdíly, budou specifikovány.
If major differences exist between provisions contained in different directives, they will be specified.
Pro účely označování článků je výhodné používat transpoziční tabulku v příloze VI směrnice KD.
For the purpose of identifying articles, it is useful to peruse the Table of correspondence in Annex VI of the CD.
Hlavní ustanovení týkající se vyšetřování lze najít v hlavě III 3ŽP, konkrétně v článcích 8–31.
The main provisions relevant to the inquiry are to be found in Title III of the 3LD, namely Articles 8-31.
Pokud jde o šetřené období, mandát uvádí, že by mělo začínat vstupem 3ŽP v platnost (1. července 1994) a končit hlavními událostmi, ke kterým došlo ve společnosti ELAS, tzn. roky 1999–2001.
As far as the period covered by the inquiry is concerned, the mandate specifies that it should commence with the entry into force of the 3LD (1 July 1994) and should end when the main events surrounding the ELAS case occurred, i.e., 1999-2001.
Nicméně pro účely vyšetřování, jak již bylo vysvětleno výše, je nutné analyzovat i události před rokem 1994, kdy platily 1ŽP a 2ŽP, a s ohledem na celý proces přijímání 3ŽP před rokem 1994.
Nevertheless, for the purposes of the inquiry, and as has been explained previously, it is necessary to analyze events before 1994, both in terms of the time periods when the 1LD and 2LD were in force and with regards to the whole process of adoption of the 3LD before 1994.
Kromě toho mandát rovněž zmiňuje rok 1989 jako výchozí bod pro vyšetřování, pokud jde o tvrzení proti regulátorům Spojeného království.
Moreover, the mandate also mentions the year 1989 as the starting point for the investigation as far as allegations against UK regulators are concerned.
Referenční období tudíž v širším pohledu zahrnuje roky 1989–2001.
Therefore, in broad terms, the reference period covers 1989-2001.
Směrnice ve stručnosti
The directives in brief
Význam 3ŽP pro toto vyšetřování je nesmírný.
The importance of the 3LD for this inquiry is paramount.
To jasně ilustruje mandát sám, když cituje bod odůvodnění 7 směrnice, který mluví o „ sledování finančního zdraví pojišťoven, včetně jejich solventnosti, zřízení odpovídajících technických rezerv a jejich krytí odpovídajícími aktivy“.
This is clearly illustrated by the mandate itself when it quotes Recital 7 of the Directive, which speaks of " the monitoring of the financial health of insurance undertakings, including their state of solvency, the establishment of adequate technical provisions and the covering of those provisions by matching assets ".
To jsou tedy klíčové prvky, které by měly tvořit jádro vyšetřování otázek správné provedení ve vnitrostátním právu a dohledu.
Hence, these are the key elements that should form the core of the investigation into the issues of correct transposition and supervision.
Směrnice 3ŽP, později doplněná směrnicí KD z roku 2002, která na ní staví, je základním textem upravujícím jednotný trh s životním pojištěním v EU.
The 3LD, later complemented and built upon by the 2002 CD, is the basic text governing the single market in life insurance in the EU.
Základními principy textu jsou zásady jediného povolení a vzájemného uznávání.
The text’s basic tenets are the principles of single authorisation and mutual recognition.
Směrnice zahrnula hlavní ustanovení obsažená ve směrnici 1ŽP z roku 1979 (povolování podniků v oblasti životního pojištění příslušným orgánem, zřízení dostatečných odpovídajících technických rezerv a stanovení míry solventnosti) a ve směrnici 2ŽP z roku 1990, díky nímž mohli poskytovatelé životního pojištění poprvé využít svobodu poskytování svých služeb přes hranice.
The Directive incorporated the main provisions contained in the 1979 1LD (authorisation of life assurance undertakings by a competent authority, constitution of adequate sufficient technical provisions and of a solvency margin) and the 1990 2LD, which allowed life assurance providers to benefit from the freedom to provide services across borders for the first time.
Celkový přístup prostupující směrnici 3ŽP spočíval v nastolení určitého stupně harmonizace, který byl v té době základním odrazovým můstkem pro dosažení vzájemného uznávání povolení a systémů obezřetnostního dohledu.
The overall approach pervading the 3LD consisted in bringing about a certain degree of harmonisation, which was considered at the time an essential stepping stone to achieving mutual recognition of authorisations and prudential control systems.
Směrnice tak umožnila poskytování jediného povolení, které platí v celém Společenství, a zakotvila zásadu dohledu ze strany domovského členského státu.
The Directive thus made it possible to grant a single authorisation valid throughout the Community and enshrined the principle of supervision by the home Member State.
Cílem bylo podporovat ekonomickou efektivnost a integraci trhu tím, že pojišťovny získají povolení působit v celé EU prostřednictvím kanceláří nebo přeshraničního poskytování služeb.
The aim was to promote economic efficiency and market integration by permitting insurers to operate throughout the EU via the opening of offices or via the cross-frontier provision of services.
Spotřebitelé by tak získali širší výběr pojišťoven a pojistných produktů a zároveň by se k nim dostal poznatek, že všechny pojišťovny jsou podrobeny srovnatelným minimálním normám.
This would give consumers a wider choice of insurer and insurance products, providing them at the same time with the knowledge that all insurers would be subject to comparable minimum standards.
Vyšetřování tvrzení ohledně provedení ve vnitrostátním právu a provádění musí posoudit, zda transponované právo a regulační praxe Spojeného království zachovaly literu i ducha směrnice.
The investigation into allegations regarding transposition and implementation must assess whether both the letter and the spirit of the Directive were upheld both by transposed UK law and UK regulatory practice.
S ohledem na zásadu a metody finančního dohledu upravuje směrnice výrazně rozsah kompetencí orgánů dohledu domovských a hostitelských členských států.
With respect to the principle and methods of financial supervision, the Directive significantly modifies the scope of competence of the supervisory authorities of the home and host Member States.
V zásadě stanoví, že orgány domovského členského státu odpovídají za dohled nad „veškerými činnostmi“ pojišťoven, jejichž sídlo se nachází na jejich území, a v souladu s tím omezuje pravomoc dohledu orgánů hostitelského členského státu vůči společnostem Evropského společenství, které působí na jejich území.
It basically provides that the home Member State’s authorities are responsible for the supervision of the “entire business” of the assurance undertakings whose head office is established in their territory and, accordingly, it curtails the supervisory power of the host Member State’s authorities over EC companies operating within their territory.
Aby byla usnadněna výměna informací nutná pro dohled nad podniky, které působí ve více než jednom členském státě, zavádí směrnice různé výjimky z povinnosti auditorů zachovávat mlčenlivost, povoluje výměnu informací mezi příslušnými orgány a ukládá auditorům povinnost oznámit skutečnosti a rozhodnutí, která mohou ovlivnit fungování podniku.
In order to facilitate the exchange of information necessary for the supervision of undertakings operating in more than one Member State, the Directive introduces various exceptions to the auditor’s duty of secrecy, authorises the exchange of information between competent authorities and imposes on auditors the duty to report facts and decisions that may affect the functioning of the undertaking.
Řada ustanovení je věnována zajištění nezbytné harmonizace finančních záruk pojišťoven.
A number of provisions are devoted to providing the necessary harmonisation of the financial guarantees of assurance undertakings.
Jsou dány podrobné pokyny a zásady týkající se technických rezerv, krytí aktivy a metod pro jejich výpočet, určení kategorií a ocenění investic, pravidel pro odpovídající aktiva a pravidel pro umístění aktiv.
Detailed guidelines and principles are given on technical reserves, the covering assets and the methods for their calculation, determination of investment categories and valuation, matching rules and asset localisation rules.
Naopak další články stanoví koordinaci pravidel týkajících se míry solventnosti, položky, které mohou zahrnovat, a minimální míru solventnosti, která musí být u každého uzavřeného pojištění.
In turn, other articles provide for the coordination of rules relating to solvency margins, the items they may include and the minimum solvency margin that must be implemented for each type of assurance underwritten.
Směrnice rovněž zahrnuje ustanovení, která se zaměřují na další harmonizaci pravidel provozování činnosti, včetně pravidel upravujících informace, které mají být poskytnuty pojistníkům, a minimální výpovědní lhůtu, na niž musí mít pojistníci nárok.
The Directive also includes provisions aimed at the further harmonisation of conduct of business rules, including those governing the information to be provided to policyholders and the minimum cancellation period to which policyholders must be entitled.
Konsolidovaná směrnice z roku 2002 (KD)
The 2002 consolidated Directive (CD)
Cílem přepracované směrnice z roku 2002 je konsolidace ustanovení Společenství o životním pojištění, aby veřejnost dostala jediný, jasný a snadno srozumitelný text.
The aim of the 2002 recast Directive was to consolidate Community provisions on life assurance so as to provide the public with a single, clear and readily understandable text.
Většina ustanovení směrnice přebírají ustanovení, která obsahovaly směrnice 1ŽP, 2ŽP a 3ŽP.
The majority of the directive's provisions are a restatement of those contained in the 1LD, 2LD and 3LD.
Jediná nová ustanovení se týkají: definice regulovaného trhu, údajů vztahujících se na činnosti kompozitních pojišťoven, výpočtu budoucích zisků, představení obchodního plánu poboček třetích zemích, které mají být zřízeny v EU, zrušení odchylek a práv nabytých stávajícími pobočkami.
The only new provisions relate to: the definition of a regulated market, dates concerning the activities of composite undertakings, calculation of future profits, presentation of a scheme of operations by third country branches to be established in the EU, abolition of derogations, and rights acquired by existing branches.
Další nedávno přijaté právní předpisy
Other recent legislation
· Směrnice 95/26/ES posilující obezřetnostní dohled.
· Directive 95/26/EC reinforcing prudential supervision .
Tato směrnice pozměnila několik směrnic o finančních službách, mezi nimi i směrnici 3ŽP, a to s cílem posílit pravomoci orgánu dohledu, aby se předcházelo podvodům, když je finanční podnik součástí skupiny.
This Directive modified several financial services directives, and amongst them the 3LD, with the objective of strengthening the powers of the supervisory authorities to prevent fraud when a financial undertaking forms part of a group.
Tato směrnice konkrétně reguluje poskytování informací o skupině příslušným orgánům a definuje a vyjasňuje pojmy, jako je „úzké propojení“.
Specifically, this Directive regulates disclosure of group information to competent authorities and defines and clarifies concepts such as "close links".
Směrnice rovněž vyžaduje, aby auditor neprodleně uvědomil orgány, kdykoli se dozví určité skutečnosti, které mohou mít vážný dopad na finanční situaci nebo správní a účetní organizaci finančního podniku.
The Directive also requires that an auditor report promptly to the authorities whenever he becomes aware of certain facts which are liable to have a serious effect on the financial situation or the administrative and accounting organization of a financial undertaking.
Pro tento účel se mění předchozí režim míry solventnosti ze 70. let: je omezena možnost zahrnovat do disponibilní míry solventnosti budoucí zisky a zavádí se povinnost do roku 2009 je postupně rušit.
To this end, the previous solvency margin regime from the 1970s is changed: a limit is set on the possibility of including future profits in the available solvency margin and an obligation to phase them out by 2009 is introduced.
Za druhé se zvyšuje stávající minimální garanční fond, který se pravidelně upravuje podle inflace.
Secondly, the existing minimum guarantee fund is increased and is periodically adjusted according to inflation.
A konečně se posiluje včasný zásah regulátora, který tak provádí opravné opatření, když se zhoršuje postavení podniku a jsou ohroženy zájmy pojistníků.
Finally, early intervention by the regulator to take remedial action is strengthened, when the undertaking’s position is deteriorating and policyholders’ interests are threatened.
· Směrnice 2002/87/ES o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu.
· Directive 2002/87/EC on the supplementary supervision of credit institutions, insurance undertakings and investment firms in a financial conglomerate.
Tato směrnice představuje první iniciativu v posunu pryč od regulačního přístupu specifického podle odvětví s cílem řešit výzvy pocházející od finančních konglomerátů, například vyžadováním zřízení náležitých komunikačních cest mezi orgány dohledu odpovědnými za různá finanční odvětví.
This Directive constitutes the first initiative in moving away from a sector-specific regulatory approach in order to tackle the challenges raised by financial conglomerates, for example, by requiring the establishment of proper lines of communication between supervisory authorities responsible for different financial industries.
· Směrnice 2005/1/ES o nové organizační struktuře výborů pro finanční služby (tzv. „ Lamfalussyho výbory“).
· Directive 2005/1/EC on a new organisational structure for financial services committee (the so-called 'Lamfalussy committees ').
- Úroveň 1: EP a Rada přijímají právní předpisy v procesu spolurozhodování, kdy jsou určeny rámcové zásady a hlavní směry prováděcích pravomocí.
- Level 1: The EP and Council adopt legislation in co-decision, determining framework principles and guidelines on implementing powers
- Úroveň 2: Technická prováděcí opatření mající formu dalších směrnic a/nebo nařízení, přijatých na základě pravomocí přidělených na první úrovni.
- Level 2: Technical implementing measures taking the form of further directives and/or regulations, adopted under powers delegated at level one
- Úroveň 3: Propojení regulátorů s cílem vytvořit společná interpretační doporučení, konzistentní hlavní směry a společné normy, vzájemné hodnocení a srovnání regulační praxe pro zajištění důsledného provádění a uplatňování.
- Level 3: Networking between regulators with a view to producing joint interpretative recommendations, consistent guidelines and common standards, peer review, and comparisons between regulatory practice to ensure consistent implementation and application
- Úroveň 4: Sledování plnění právních předpisů EU v členských státech Evropskou komisí a případná donucovací opatření.
- Level 4: Monitoring by the European Commission of Member State compliance with EU legislation and enforcement action where necessary.
· Směrnice 2005/68/ES o zajištění.
· Directive 2005/68/EC on reinsurance activities.
Jelikož právo EU v té době neupravovalo zajištění prováděné specializovanými zajišťovacími společnostmi, byla přijata specializovaná směrnice, která měla vytvořit právní rámec pro tuto činnost a řešit slabiny stávajících ustanovení, které vyústily ve výrazné rozdíly v dohledu nad zajišťovacími společnostmi v EU a ve vytvoření překážek pro výkon zajištění.
As reinsurance activities conducted by specialised reinsurance undertakings were not subject to EU law at the time, a specialized directive was adopted, to establish a legal framework for this activity and address the weaknesses in existing provisions, which had resulted in significant differences in the level of supervision of reinsurance undertakings in the EU, in turn creating barriers to the pursuit of reinsurance business.
· Budoucí směrnice Solvency II, druhá reforma míry solventnosti pojišťoven.
· The future Solvency II Directive, a second reform of the solvency margins of insurance companies.
Tento projekt je v jednání již několik let a očekává se, že ho Komise představí v červenci 2007.
This project has been in the pipeline for several years and is expected to be presented by the Commission in July 2007.
Hlavními prvky návrhu je harmonizace norem kapitálové přiměřenosti a vytvoření pravidel opírajících se více o riziko, a to ve snaze sladit důkladněji požadavky na solventnost se skutečným rizikem, jemuž pojišťovna čelí, jakož i zdokonalení pravomoci zasáhnout, kterou mají regulátoři pojištění.
The main elements of the proposal are to harmonise capital adequacy standards and develop more risk-based rules, in an effort to match solvency requirements more closely to the true risk encountered by an insurance undertaking, as well as enhancing the powers of intervention of insurance regulators.
Konkrétní činnosti předpokládané/podniknuté v kontextu části II
Specific actions foreseen/undertaken in the context of Part II
- Vyslechnutí předkladatelů petic před výborem (viz příslušný seznam);
- Hearing of petitioners before the committee (see relevant list);
- Žádost o informace od Komise týkající se:
- Request for information from the Commission regarding:
o provedení ve vnitrostátním právu příslušných směrnic a jejich uplatňování příslušnými orgány v průběhu referenčního období,
o the transposition of the relevant Directives and their application by competent authorities during the reference period;
o opatření Komise ohledně sledování provádění předpisů;
o action taken by the Commission with regard to monitoring implementation;
- Analýza stavu právních předpisů EU a regulačního rámce ve vztahu ke společnosti Equitable Life;
- Background analysis of EU legislative and regulatory framework in relation to Equitable Life;
- Vyjasnění příslušných pravomocí orgánů Spojeného království ve věci dohledu nad společností Equitable Life;
- Clarification of the UK authorities' respective competences with regard to the supervision of Equitable Life;
- Vyslechnutí vlády a regulátorů Spojeného království: MF (ministerstvo financí), FSA (Úřad pro finanční služby) a GAD (Vládní úřad pojistných matematiků);
- Hearing of UK Government and regulators: HMT (Her Majesty's Treasury), FSA (Financial Services Authority) and GAD (Government Actuary Department);
- Šetření na místě ve Spojeném království a v Irsku a vyslechnutí příslušných úřadů, aby se zjistilo, zda byly příslušné předpisy řádně prováděny;
- Fact-finding missions to the UK and Ireland and hearing of competent authorities in order to establish whether the relevant provisions were properly applied;
- Srovnávací analýza provedení ve vnitrostátním právu ve Spojeném království a v jiných členských státech: srovnávací studie byla financována ze znaleckého rozpočtu výboru a odborníci byli požádáni, aby prošetřili, jak byla ustanovení o obezřetnostním dohledu a pravidlech provozování činnosti pro podniky životního pojištění stanovená v příslušných směrnicích EU provedena v právních předpisech Spojeného království.
- Comparative analysis of transposition in the UK and other Member States: a comparative study was commissioned under the committee's expertise budget, with experts being asked to examine how the provisions on prudential supervision and conduct of business rules of life assurance undertakings as laid down in the relevant EU Directives were transposed into UK law.
Studie u každého ustanovení stanovila formou transpoziční tabulky odpovídající předpisy Spojeného království a uvádí, kdy vstoupily v platnost.
The study identified for each of those provisions the matching UK provisions and indicated, by way of a transposition table, when they entered into force.
Provedení ve vnitrostátním právu ve Spojeném království bylo pak porovnáno s provedením ve vnitrostátním právu v Irsku, Německu a Španělsku.
The transposition in the UK was then compared to implementing legislation in Ireland, Germany and Spain.
Obsah studie slouží jako vstupní informace pro tento pracovní dokument.
The contents of the study served as input for this working document.
Prvním úkolem je jasně identifikovat ustanovení vnitrostátního práva Spojeného království, která mají provádět požadavky směrnice a posoudit, zda jsou téže kvality a zda vyžadují stejné standardy, a to jak z hlediska litery, tak i konečného cíle směrnice.
The first task is to identify clearly those provisions of UK national law intended to give effect to the requirements of the Directive and to evaluate whether they are of the same quality and require the same standards, both in terms of the letter and the ultimate aim of the directive.
Skutečnost, že Spojené království směrnici provádělo roztříštěně (tj. směrnice nebyla provedena v jednom jediném vnitrostátním zákonu, nýbrž byla rozeseta po různých právních normách nestejné hierarchické úrovně), není od začátku k užitku.
The fact that the UK implemented the directive in a fragmented way (i.e., the directive was transposed not into one single national law but spread throughout different acts of varying hierarchy) is not helpful from the outset.
Jedním z cílů tohoto vyšetřování je určit, zda tento prostředek provedení ve vnitrostátním právu dal vzniknout potížím, které zmařily účinnou regulaci.
Determining whether this means of transposition gave rise to difficulties which thwarted effective regulation is one of the objectives of this investigation.
Druhým úkolem by bylo zjistit, zda odpovědní regulátoři skutečně splnili požadavky vnitrostátního práva, a v důsledku toho směrnice EU.
A second objective would be to ascertain whether the responsible regulators indeed fulfilled the requirements of national law and, consequently, of the EU Directive.
Je možné, že směrnice byla provedena ve vnitrostátním právu vadným způsobem a že regulátoři svědomitě uplatňovali vadný a nedostatečný vnitrostátní zákon; na druhou stranu se ale také mohlo stát, že směrnice byla provedena ve vnitrostátním právu pečlivě a kompletně, ale regulátoři nesplnili své povinnosti v plné míře a nezachovali literu ani ducha práva Spojeného království ani práva EU.
It might be that the Directive was defectively transposed and that the regulators faithfully applied defective and insufficient national law; on the other hand, it could also be that the directive was faithfully and fully transposed but the regulators did not completely fulfil their responsibilities and did not uphold both the letter and the spirit of both UK and EU law.
A naopak, oba tyto scénáře se mohou mýlit, tj. nejenže byla směrnice EU provedena ve vnitrostátním právu správně, ale i regulátoři postupovali náležitě.
Conversely, both these scenarios could be wrong, i.e. not only was the EU Directive correctly transposed but the regulators also acted adequately.
A konečně, mohlo by dojít i k opačnému případu (nesprávná provedení ve vnitrostátním právu dovršená nesprávným uplatňováním).
Finally, there could be a mixed picture (incorrect transposition compounded by incorrect application).