natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jan Andersson, Roselyne Bachelot-Narquin, Jean-Luc Bennahmias, Emine Bozkurt, Philip Bushill-Matthews, Milan Cabrnoch, Mogens N.J. Camre, Alejandro Cercas, Ole Christensen, Derek Roland Clark, Luigi Cocilovo, Jean Louis Cottigny, Proinsias De Rossa, Harald Ettl, Richard Falbr, Ilda Figueiredo, Roger Helmer, Stephen Hughes, Karin Jöns, Ona Juknevičienė, Jan Jerzy Kułakowski, Raymond Langendries, Bernard Lehideux, Elizabeth Lynne, Mary Lou McDonald, Thomas Mann, Jan Tadeusz Masiel, Jiří Maštálka, Ana Mato Adrover, Marios Matsakis, Ria Oomen-Ruijten, Csaba Őry, Jacek Protasiewicz, José Albino Silva Peneda, Jean Spautz, Anne Van Lancker
Jan Andersson, Roselyne Bachelot-Narquin, Jean-Luc Bennahmias, Emine Bozkurt, Philip Bushill-Matthews, Milan Cabrnoch, Mogens N.J. Camre, Alejandro Cercas, Ole Christensen, Derek Roland Clark, Luigi Cocilovo, Jean Louis Cottigny, Proinsias De Rossa, Harald Ettl, Richard Falbr, Ilda Figueiredo, Roger Helmer, Stephen Hughes, Karin Jöns, Ona Juknevičienė, Jan Jerzy Kułakowski, Raymond Langendries, Bernard Lehideux, Elizabeth Lynne, Mary Lou McDonald, Thomas Mann, Jan Tadeusz Masiel, Jiří Maštálka, Ana Mato Adrover, Marios Matsakis, Ria Oomen-Ruijten, Csaba Őry, Jacek Protasiewicz, José Albino Silva Peneda, Jean Spautz, Anne Van Lancker
Mihael Brejc, Marian Harkin, Anne Elisabet Jensen, Jamila Madeira, Elisabeth Schroedter, Marc Tarabella, Claude Turmes, Anja Weisgerber
Mihael Brejc, Marian Harkin, Anne Elisabet Jensen, Jamila Madeira, Elisabeth Schroedter, Marc Tarabella, Claude Turmes, Anja Weisgerber
PE 357.601v01-00
PE 357.601v01-00
– s ohledem na návrh Komise předložený Radě ( KOM(2004)0814 )
– having regard to the Commission proposal to the Council ( COM(2004)0814 )
– s ohledem na zprávu Výboru pro zahraniční věci ( A6‑0093/2005 ),
– having regard to the report of the Committee on Foreign Affairs ( A6‑0093/2005 ),
Datum předloženi – A6
Date tabled – A6
o doporučení Rady týkajícím se jmenování Lorenza Bini Smaghiho členem Výkonné rady Evropské centrální banky
on the Council's recommendation on the appointment of Lorenzo Bini Smaghi as Executive Board Member of the European Central Bank
PE 357.552v02-00
PE 357.552v02-00
NÁVRH ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU......................................................5
PROPOSAL FOR A EUROPEAN PARLIAMENT DECISION................................................4
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ................................................................................................6
EXPLANATORY STATEMENT................................................................................................5
PŘÍLOHA 1: ŽIVOTOPIS..........................................................................................................7
ANNEX 1: CURRICULUM VITAE............................................................................................6
o doporučení Rady týkajícím se jmenování pana Lorenza Bini Smaghiho členem Výkonné rady Evropské centrální banky
on the Council's recommendation on the appointment of Lorenzo Bini Smaghi as Executive Board Member of the European Central Bank
– s ohledem na doporučení Rady ze dne 8. března 2005 (6289/2005)
– having regard to the Council's recommendation of 8 March 2005 (6289/2005)
2 písm. b) Smlouvy o ES, podle něhož Rada konzultovala návrh s Parlamentem ( C6-0054/2005 ),
– having regard to Article 112(2)(b) of the EC Treaty, pursuant to which the Council consulted Parliament ( C6-0054/2005 ),
– s ohledem na článek 102 jednacího řádu,
– having regard to Rule 102 of its Rules of Procedure,
– s ohledem na zprávu Hospodářského a měnového výboru ( A6-0094/2005 ),
– having regard to the report of the Committee on Economic and Monetary Affairs ( A6-0094/2005 ),
La commission compétente du Parlement européen, à savoir la commission économique et monétaire, a ensuite évalué les références du candidat, en particulier au regard des conditions énoncées à l'article 112 du traité et, tel qu'il découle de l'article 110, de l'impératif d'indépendance totale de la BCE.
Parliament's Committee on Economic and Monetary Affairs then proceeded to enhance the credentials of the nominee, in particular in view of the requirements laid down in Article 112 of the Treaty and in the light of the need for full independence of the ECB pursuant to Article 110.
Dans le cadre de cette évaluation, la commission a reçu du candidat un curriculum vitae (annexe 1) ainsi que ses réponses au questionnaire écrit qui lui avait été adressé (annexe 2).
In carrying out this evaluation, the committee received a CV from the candidate (see Annex 1) as well as his replies to the written questionnaire that was sent out to him (see Annex 2).
Ensuite, le 19 avril 2005, la commission a entendu, pendant une heure et demie, le candidat proposé, lequel, au cours de cette audition, a fait une déclaration liminaire puis a répondu aux questions des membres de la commission.
The committee subsequently held a one-and-a-half -hour hearing with the nominee on 19 April 2005, at which he made an opening statement and then responded to questions from the members of the committee.
(Le compte rendu in extenso de l'audition est disponible sur support papier et sur le site Internet de la commission.)
(The full transcript of the hearing is available both in paper form and on the committee's Internet site.)
Ceci a été confirmé par les réponses données, au cours de l'audition du 19 avril 2005, par le candidat désigné.
That was confirmed by the nominee's replies at the committee hearing on 19 April 2005.
PŘÍLOHA 1: ŽIVOTOPIS
ANNEX 1: CURRICULUM VITAE
Věc: Odpovědi na dotazník pro kandidáta na člena Výkonné rady Evropské centrální banky, které předložil Lorenzo Bini Smaghi
Subject: Answers to the Questionnaire to the Candidate to be a member of the Executive Board of the European Central Bank by Lorenzo Bini Smaghi
V příloze naleznete odpovědi na dotazník pro kandidáta na člena Výkonné rady Evropské centrální banky, které předložil Lorenzo Bini Smaghi
Please find enclosed the answers to the questionnaire to the Candidate to be a member of the Executive Board of the European Central Bank by Lorenzo Bini Smaghi.
PRO VNITŘNÍ POLITIKY
FOR INTERNAL POLICIES
4. dubna 2005
4 April 2005
Odpovědi na dotazník
Answers to the Questionnaire
pro kandidáta na člena Výkonné rady
to the Candidate to be a member of the Executive Board
Evropské centrální banky,
of the European Central Bank
Lorenzo Bini Smaghi
Lorenzo Bini Smaghi
Uveďte prosím hlavní aspekty Vašich odborných zkušeností v měnové, finanční a obchodní oblasti.
Please highlight the main aspects of your professional experience in monetary, financial and business matters.
Po ukončení studia na Univerzitě v Lovani (Licence en Science Economiques) a na Univerzitě v Chicagu (Ph.D. v oboru ekonomie) jsem v roce 1983 začal pracovat v Banca d´ Italia.
After graduating from the University of Louvain (Licence en Sciences Economiques) and the University of Chicago (PhD in Economics), I joined the Banca d’Italia in 1983.
Pracoval jsem v oddělení pro výzkum v mezinárodní divizi, kde jsem měl později na starost oddělení zabývající se evropskou měnovou integrací.
I worked in the Research Department, the International Division, where I later became responsible for the Unit in charge of European Monetary Integration.
K úkolům oddělení patřilo řízení evropského měnového systému a přípravné práce pro měnovou unii.
The tasks of the Unit included the management of the European Monetary System and the preparatory work for Monetary Union.
Jako náhradní člen měnového výboru jsem se účastnil práce na přípravě Maastrichtské smlouvy.
As Alternate of the Monetary Committee, I contributed to the preparatory work for the Maastricht Treaty.
Zastupoval jsem také Banca d´Italia v podvýboru pro devizovou politiku a v podvýboru pro měnovou politiku, které byly součástí výboru guvernérů centrálních bank, které byly dvěma hlavními fóry pro koordinaci politik během prvního a druhého stádia měnové unie.
I also represented the Banca d’Italia in the Foreign Exchange Policy Subcommittee and in the Monetary Policy Subcommittee of the Committee of Central Bank Governors, the two main policy coordination fora in the first and second stages of Monetary Union.
V roce 1994 jsem začal pracovat v Evropském měnovém institutu, a to od jeho zřízení.
In 1994 I joined the European Monetary Institute, at its inception.
Stál jsem v čele oddělení politik, které připravovalo institucionální rámec a politiky, které má provádět ECB v oblasti platebních systémů, bankovního dohledu, mezinárodní spolupráce a devizové politiky, účetnictví, bankovek a přechodu na jednotnou měnu.
I headed the Policy Division, which prepared the institutional framework and the policies to be implemented by the ECB in the fields of Payment Systems, Banking Supervision, International Cooperation and Foreign Exchange Policy, Accounting, Banknotes and the Changeover to the single currency.
V roce 1998, bezprostředně po zřízení Evropské centrální banky, jsem začal pracovat na italském ministerstvu financí jako ředitel pro mezinárodní finanční vztahy.
In 1998, just after the creation of the European Central Bank, I joined the Italian Treasury, as Director for International Financial Relations.
V této funkci jsem byl odpovědný za otázky mezinárodních financí a rozvoje v souvislosti se Skupinou sedmi, Skupinou deseti, Skupinou dvaceti, s Mezinárodním měnovým fondem a Světovou bankou.
In this capacity, I have been responsible for international finance and development issues in the context of the Group of Seven, the Group of Ten, the Group of Twenty, the International Monetary Fund and the World Bank.
Na všech těchto fórech jsem působil jako zástupce italského ministra financí.
I acted as deputy to Italy’s Finance Minister in all these fora.
Jako člen Hospodářského a finančního výboru (jehož místopředsedou jsem byl od roku 2003) jsem měl také na starost evropské otázky.
I have also been responsible for European issues, as member of the Economic and Financial Committee (of which I have been Vice President since 2003).
V souvislosti s tím jsem také od roku 2001 předsedal podvýboru Hospodářského a finančního výboru pro otázky Mezinárodního měnového fondu.
In that context, I also chaired, since 2001, the EFC Sub-Committee on IMF issues.
Byl jsem rovněž členem rady Evropské investiční banky a předsedal jsem výboru OECD (Organizace pro hospodářskou spolupráci) pro finanční otázky.
I have also been member of the Board of the European Investment Bank and chaired the OECD Committee on Financial Markets.
Od roku 2001 jsem byl prezidentem SACE, italské exportní úvěrové agentury a členem správní rady Finmeccanica SpA a MTS.
Since 2001 I have been the President of SACE, the Italian Export Credit Agency, and member of the Boards of Finmeccanica SpA and MTS.
Uveďte, prosím, hlavní body Vašich zkušeností v evropském a mezinárodním kontextu
Please highlight the main aspects of your European and international experience.
Jak jsem již uvedl, vyvíjela se celá moje profesionální dráha v oblasti problematiky mezinárodních a evropských politik.
As mentioned above, all my professional career has developed in the fields of international and European policy issues.
V Banca d´Italia a v Evropském měnovém institutu jsem pracoval v oblasti měnové a devizové politiky, a to z hlediska koordinace a přípravy nástrojů a postupů pro jednotnou politiku.
In the Banca d’Italia and the European Monetary Institute I worked on monetary and foreign exchange policy, both in terms of coordination and preparation of the instruments and procedures for the single policy.
Byl jsem členem hlavního koordinačního fóra pro otázky těchto politik.
I was a member of the main coordination fora for these policy issues.
Na italském ministerstvu financí jsem měl na starost nejdůležitější otázky mezinárodní a evropské politiky.
In the Italian Treasury, I have been responsible for major international and European policy issues.
Rád bych se také zmínil zejména o předsednictví Skupiny sedmi v roce 2001, během něhož jsem měl na starosti přípravu schůzek ministrů financí a setkání na nejvyšší úrovni, a předsednictví EU v roce 2003.
Let me mention in particular the 2001 Presidency of the Group of Seven, during which I was responsible for the preparation of the Finance Ministers meetings and the Summit, and the 2003 EU Presidency.
Napsal jsem rovněž několik knih a článků o mezinárodních a evropských otázkách.
I have also written several books and articles on international and European issues.
Na jakých třech nejdůležitějších rozhodnutích jste se ve svém profesním životě podílel?
What are the most important decisions to which you have been party in your professional life?
Podílel jsem se na několika rozhodnutích v různých politických oblastech, a to jak přímo, tak i v rámci skupin a fór, jejichž členem jsem byl.
I have been party to several decisions, in different policy areas, directly or in the context of the groups and fora in which I participated.
V Banca d´Italia jsem se jako vedoucí oddělení, které se zabývalo Evropským měnovým systémem, podílel zejména na důležitých rozhodnutích v souvislosti s úpravami kurzu liry až do doby, kdy byla v roce 1992 vyřazena z mechanismu směnných kurzů (ERM).
In the Banca d’Italia, as responsible for the Unit in charge of the EMS, I have contributed in particular to the major decisions related to exchange realignments of the Lira, until its exit from the Exchange Rate Mechanism in 1992.
Podílel jsem se také na závěrech Evropské rady v říjnu 1990, které definovaly mandát mezivládní konference, jež vedla k Maastrichtské smlouvě.
I have also contributed to the October 1990 European Council Conclusions, that defined the mandate of the Intergovernmental Conference that led to the Maastricht Treaty.
Na italském ministerstvu financí jsem byl odpovědný za italské postoje ve správních radách mezinárodních finančních institucí.
In the Italian Treasury, I have been responsible for Italy’s positions in the Boards of the International Financial Institutions.
Jako člen Hospodářského a finančního výboru jsem se rovněž podílel na významných rozhodnutích, která přijal Ecofin, zejména v souvislosti s prováděním Paktu stability a růstu a na procesu jeho reformy.
As member of the EFC, I have also been party to major decisions taken by Ecofin, in particular in the context of the implementation of the Stability and Growth Pact and of its process of reform.
Měnová a hospodářská politika
B. Monetary and economic policy
Jaké hlavní cíle si budete klást na dobu Vašeho osmiletého mandátu jako člena Výkonné rady Evropské centrální banky?
What would be the guiding objectives you will pursue during your eight-year mandate as a Member of the Executive Board of the European Central Bank?
ECB má jasný úkol.
The ECB has a clear mandate.
Odevzdám všechny své intelektuální kvality, manažerské dovednosti, odborné zkušenosti a čest do služeb ECB, abych napomohl plnit její úkoly co nejefektivněji a nejtransparentněji.
I will put all my intellectual qualities, managerial skills professional experience and integrity to the service of the ECB, to ensure that it implements its mandate in the most efficient and transparent manner.
Aniž by to mělo vliv na cenovou stabilitu, která je jedním z cílů, jak by podle Vás měla ECB plnit své další povinnosti, které pro ni vyplývají ze Smlouvy (přispívat k hospodářskému růstu a plné zaměstnanosti) a jaké nástroje by k tomu měla používat?
Without prejudice to the objective of price stability, how in your view should the ECB fulfill its secondary obligations under the Treaty (to contribute to economic growth and full employment) and what instruments could the ECB use to do so?
Smlouva jasně stanoví, že na základě prvotního úkolu, kterým je zajištění cenové stability, by ECB měla podporovat hospodářské politiky Evropské unie se zaměřením zejména na podporu růstu a zaměstnanosti.
The Treaty clearly states that, subject to the primary objective of ensuring price stability, the ECB should support the economic policies of the European Union, aimed in particular at fostering growth and employment.
ECB má několik nástrojů k dosažení tohoto cíle.
The ECB has several instruments to achieve this objective.
Dovolte, abych začal tím nejzřejmějším: měnovou politikou.
Let me start by the most obvious one: monetary policy.
Když je dosaženo cenové stability, tzn. že míra inflace je nižší než 2 % nebo se pohybuje kolem této hranice, může vzniknout prostor pro to, aby měnová politiky podporovala hospodářskou činnost.
When the objective of price stability is safely achieved, i.e. the inflation rate is below and close to 2 per cent, there may be room for monetary policy to support economic activity.
Zásadní podmínkou, která musí být splněna je dosažení cenové stability.
The key condition to be satisfied is that price stability must be safely achieved.
Pro její vyhodnocení se musí cenová stabilita měřit nejen z hlediska současné míry inflace, ale také z hlediska odhadů míry inflace a střednědobých očekávání.
To assess this, price stability has to be measured not only with respect to the observed rate of inflation but also to inflation projections and expectations over the medium term.
Kromě toho vzhledem k tomu, že měnové podmínky ovlivňují ceny a inflaci se zpožděním (v průměru 12 až 18 měsíců) je třeba prostor pro další expanzivní měnovou politiku, tj. pro další snížení úrokové míry, posuzovat z hlediska možného dopadu na inflaci během příštích 12 až 18 měsíců.
Furthermore, given that monetary conditions affect prices and inflation with a lag (on average between 12 and 18 months), the room for further expansionary monetary policy, i.e. for further reducing the interest rate, has to be assessed in light of the potential impact on inflation over the following 12 to 18 months.
Pro možnost snížit úrokové sazby tedy existují omezení, která jsou dána dopadem na vytváření likvidity a na možné vlivy na ceny aktiv, které mohou přispět k budoucí inflaci nebo mohou signalizovat její zvýšení.
There is thus a limit to the possibility of cutting interest rates, that is given by the impact on liquidity creation and on the possible effect on asset prices, which might contribute or signal the pick up in future inflation.
Manévrovací prostor pro měnovou politiku je tedy podmíněn nejen současnou inflací, ale také předpokládanou inflací.
To sum up, the room for manoeuvre for monetary policy is conditional not only on observed inflation but also on projected inflation.
Během několika posledních let podporovala měnová politika v eurozóně hospodářskou činnost tím, že udržovala úrokové sazby na nižší úrovni než by byly, kdyby byl růst větší.
Over the last few years, monetary policy in the euro area has supported economic activity by keeping interest rates lower than would have been the case had growth been stronger.
To lze vidět např. ze srovnání úrovně úrokových sazeb v eurozóně s mírou růstu HDP.
This can be assessed for instance by comparing the level of interest rates in the euro area with the growth rate of GDP.
Za normálních podmínek růstu a bez inflačních tlaků mají úrokové sazby tendenci být stejné jako míra růstu produkce nebo vyšší.
Under normal growth conditions and with no inflationary pressures, interest rates tend to be in line with, or a bit higher than, the rate of growth of output.
Během posledních dvou let, kdy byl průměrný růst 1–2 % reálně a 4–5 % nominálně, byly reálné krátkodobé úrokové sazby záporné a nominální byly 2 %.
In the last two years, while growth averaged around 1 to 2 per cent in real terms, and 4 to 5 per cent in nominal terms, short-term interest rates have been negative in real terms and at 2 per cent in nominal terms.
Dokonce i dlouhodobé úrokové sazby byly nižší než nominální růst HDP, což podporovalo podmínky dostatečné likvidity v eurozóně.
Even long term interest rates have been lower than nominal GDP growth, thus fostering conditions of ample liquidity in the euro area.
Tato nízká úroveň úrokových sazeb byla možná proto, že očekávaná inflace zůstala utlumená díky důvěryhodnosti protiinflační politiky ECB.
Such low levels of interest rates have been possible because inflation expectations have remained subdued, thanks to the credibility of the ECB’s anti-inflationary policy.
Mohly by být úrokové sazby ještě dále sníženy, jako je tomu např. ve Spojených státech?
Could interest rates have been lowered even further, as in the US for instance?
Několik ukazatelů naznačuje, že by to nebylo vhodné.
There are several indications that this would not have been appropriate.
Za prvé, dlouhé období záporných reálných úrokových sazeb vytváří deformace ekonomiky a není proto žádoucí, pokud není zdůvodněno mimořádnými okolnostmi, jako je např. deflace.
First, a protracted period of negative real interest rates creates distortions in the economy and is thus not desirable unless exceptional circumstances justify it, such as deflation.
V uplynulých letech eurozóně nehrozila deflace, zatímco v USA v roce 2002 inflace klesla na relativně nízkou úroveň a vzbudila obavy z možného nebezpečí deflace.
In recent years the euro area has not been at risk of deflation, while US inflation fell to a relatively low level in 2002, raising concerns of a possible deflationary risk.
Za druhé, předpokládaná inflace v eurozóně zůstala o něco vyšší než 2 %, takže není důvod pro další snížení sazby.
Second, projected inflation in the euro area has remained above 2 per cent, thus not justifying further rate cuts.
Za třetí, existují důkazy, že pro finanční trhy je charakteristická dostatečná likvidita, což bylo příčinou značného zvýšení cen aktiv a nemovitostí v některých zemích eurozóny.
Third, there is evidence that financial markets have been characterised by ample liquidity, that has given rise to substantial increases in asset and housing prices in some euro area countries.
Další snížení úrokových sazeb by znamenalo riziko dalšího prohloubení této situace.
A further reduction in interest rates would have created a risk of fuelling a bubble.
Pro měnovou politiku tedy může existovat prostor pro podporu hospodářské činnosti, když bylo dosaženo cenové stability.
To sum up, there can be room for monetary policy to support economic activity when price stability has been achieved.
Tohoto prostoru se v eurozóně v posledních několika letech široce využívalo.
Such a room has been widely used in the last few years in the euro area.
Existují i jiné způsoby, kterými může ECB podporovat růst a zaměstnanost v eurozóně a o kterých bych se rád stručně zmínil.
There are other ways through which the ECB can support growth and employment in the euro area, that I would mention briefly.
Hlavním z nich je vytvoření integrovaného finančního trhu, zejména peněžního trhu.
The main one is to contribute to the creation of an integrated financial market, in particular the money market.
Jednotný integrovaný finanční trh v Evropě je jednou z klíčových podmínek pro udržitelný dlouhodobý růst.
A single integrated financial market in Europe is one of the key conditions for sustained long-term growth.
Dalším nástrojem je úloha ECB při podpoře finanční stability, zejména pomocí dohledu nad platebními systémy a přispění ke koordinaci dozorčích činností.
Another instrument is the ECB’s role in promoting financial stability, in particular through the oversight of the payment systems and the contribution to the coordination of supervisory activities.
Finanční stabilita je klíčovým prvkem pro dosažení makroekonomické stability.
Financial stability is a key ingredient to achieve macroeconomic stability.
Těmito otázkami se budu zabývat také v odpovědích na otázky v části C.
I will also address these issues in the answers to the questions of section C.
Co se týká diskusí o reformě Paktu stability a růstu (PSR), jste pro nebo proti stávajícím návrhům na jeho reformu a proč?
Concerning the discussions on the reform of the Stability and Growth Pact (SGP): are you in favour or opposed to the current reform proposals, and why?
Na své schůzi ve dnech 22.–23. března Evropská rada potvrdila reformu navrženou Ecofinem.
At its 22-23 March meeting, the European Council endorsed the reform proposed by Ecofin.
Než vysvětlím své hodnocení, dovolte mi několik předběžných komentářů.
Before explaining my assessment, let me provide a few preliminary comments.