natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V této oblasti by měly být vypracovány mechanismy, které by zajistily aktivní účast národních parlamentů (a regionálních parlamentů se zákonodárnou pravomocí) při sledování právních předpisů Společenství.
In this area, mechanisms should be developed in order to secure the active participation of national parliaments (and regional parliaments that have legislative powers) in the monitoring of community legislation.
Zákonodárných orgánů v členských státech se otázka provádění zvláště týká, a proto by tyto orgány měly usilovat o zintenzivnění spolupráce s Evropským parlamentem.
Legislative bodies in Member States are particularly concerned with the implementation issue and should therefore be willing to enhance cooperation with the European Parliament.
Do určité míry již struktury pro spolupráci existují a mělo by být možné je k tomuto účelu využít.
To a certain degree, the structures for collaboration already exist and it should be possible to use them for this purpose.
Jak již bylo řečeno, členské státy mají určitou volnost při provádění právních předpisů EU do vnitrostátního práva.
As has been stated previously, Member States have a degree of flexibility in transposing EU legislation into national law.
Směrnice již svou vlastní povahou ponechávají členským státům svobodu volby formy a metody provádění.
Directives, by their very nature, leave Member States discretion in choosing the form and method of implementation.
Směrnice se tedy snadno integrují do různých vnitrostátních právních systémů, správních režimů a tradic.
Thus directives are easily integrated into diverging national legal systems, administrative arrangements and traditions.
Současně však tyto odlišné národní mentality a tradice mohou vést k odlišnému uplatňování směrnic, a tím k různé míře účinnosti.
However, at the same time, these different national mentalities and traditions may lead to differing application of the Directive and thus varying degrees of effectiveness.
To je nepřijatelné v citlivých oblastech, jako je vzájemné uznávání finančních služeb, kde spotřebitelé očekávají jednotné standardy dohledu v celé EU.
This is unacceptable in sensitive areas such as mutual recognition of financial services, where consumers expect uniform standards of supervision across the EU.
Kromě toho mohou směrnice v důsledku své provedení ve vnitrostátním právu ztratit svou účinnost kvůli problémům zmíněným výše (např. jazykové obtíže, roztříštěné provedení ve vnitrostátním právu) nebo kvůli tomu, že se členské státy mohou záměrně rozhodnout směrnice provést ve vnitrostátním právu způsobem, který naruší jejich účinnost.
Moreover, directives may loose their effectiveness as a result of their transposition into national law, as a result of the problems referred to above (e.g. linguistic difficulties, fragmented transposition), or because Member States may deliberately choose to transpose them in a way that undermines their effectiveness.
Proto je třeba doporučit, aby byla jako standardní forma vydávání právních předpisů ve zvláště citlivých otázkách volena nařízení a nikoli směrnice, aby přesněji vyjadřovala záměry zákonodárce.
It is therefore to be recommended that regulations and not directives be chosen as the standard legal form to legislate on particularly sensitive issues, in order to reflect the legislator's aims more closely.
Pokud však je zvolena směrnice namísto nařízení, bylo by dobré, aby obsahovala maximální harmonizační požadavky a nikoli minimální standardy.
If, however, a directive is chosen rather than a regulation, it would be advisable for it to contain maximum harmonization requirements and not minimum standards.
Směrnice by měly stanovovat jasné a jednoznačné požadavky, které neponechají žádný prostor pro výklad a omezí rozhodovací pravomoc vnitrostátních orgánů.
Directives should lay down clear and unambiguous requirements, which leave no room for interpretation and limit the discretion of national authorities.
Pokud je to možné, neměla by být uváděna ustanovení o odchylkách a volitelné požadavky, protože snižují celoevropský soulad a účinnost právních předpisů.
Derogation clauses and optional requirements should be avoided wherever possible because they diminish the EU-wide coherence and effectiveness of the law.
To ukázala možnost daná členským státům ve 3ŽP, kdy mohly určit, zda měly být na nesmluvní bonusy vytvářeny rezervy (1.D, článek 18 )
This was illustrated by the option given to Member States in the 3LD to determine whether or not non-contractual bonuses were to be reserved (1.D, article 18 )
Další podrobnosti viz část II oddíl II.1. .
See Part II, Section II.1, for further details. .
Závěry ČÁSTI V – ÚLOHA KOMISE
Conclusions PART V, ROLE OF THE COMMISSION
ČÁST V – ÚLOHA KOMISE
PART V - ROLE OF THE COMMISSION
Úloha Komise v krizi společnosti Equitable Life
The Commission’s role in the Equitable Life crisis
Výbor zastává názor, že Komise nesledovala uplatňování 3ŽP tak účinně, jak by to bylo možné, přesto je možné říci, že se řídila praxí běžnou ve své době.
The committee is of the opinion that the Commission did not monitor the application of the 3LD effectively, although it may be said to have followed the prevailing practice at that time.
Výbor se domnívá, že Komise měla zaujmout mnohem aktivnější přístup a nečekat pouze, až obdrží stížnosti.
The committee believes that the Commission should have taken a much more proactive stance and not simply have waited for complaints to arrive.
Výbor se domnívá, že dynamický přístup k provádění ze strany Komise a členských států, který by bral zároveň v úvahu nejen doslovné znění, ale i cíle právních předpisů a metody jejich praktického uplatňování, by pravděpodobně ozřejmil a vynesl na světlo nedostatky při uplatňování 3ŽP.
The committee believes that a dynamic approach to implementation on the part of the Commission and the Member States, considering both black letter law of the legislative text but also the aims of the legislation and the method of its practical application, would most likely have highlighted and brought to the fore the deficiencies in the application of the 3LD.
Výbor se domnívá, že studie o provedení ve vnitrostátním právu 3ŽP do vnitrostátního práva Spojeného království, kterou si vyžádala Komise, se ukázala jako neužitečná, neúplná a nekvalitní a nezdůraznila žádné významné klíčové body, přičemž jednou z jejích hlavních nedostatků bylo, že byla uskutečněna krátce po provedení ve vnitrostátním právu a neměla dostatečný časový odstup ke zhodnocení jejího provádění.
The committee believes that the study requested by the Commission on 3LD transposition in the UK was unhelpful, incomplete and of poor quality and did not raise any substantial key points, one of its main weaknesses being that it was undertaken shortly after transposition and did not benefit from a longer period in which to evaluate implementation over time.
Výbor se domnívá, že zavedení možností volby do směrnice snížilo její koherenci a účinnost a dále bránilo provádění a uplatňování právních předpisů EU a otevřelo dveře pro přikrášlené a odchylující se normy členských států.
The committee believes that the introduction of options within the Directive diminished its coherence and effectiveness and furthermore hindered the implementation and application of EU law, opening the door to Member State gold-plating and differing standards.
Systematické nedostatky, které odhalilo vyšetřování
Systematic weaknesses highlighted by the Inquiry
Výbor je názoru, že jak bylo vylíčeno v různých částech zprávy
The committee is of the opinion that, as has been depicted in the different Parts of this report
Výbor se domnívá, že přestože se zdá, že se situace nedávno zlepšila, svědčí případ společnosti ELAS o tom, že Komise v minulosti při sledování provádění právních předpisů Společenství ve vnitrostátním právu zaujala formalistickou a statickou úlohu, což možná bylo v souladu s tehdy převládající filozofií, dnes už to však není přijatelné.
The committee is of the opinion that, even though the situation seems to have improved recently, the ELAS case attests that the Commission has in the past adopted a formalistic and static role in the monitoring of the transposition of Community law which, while it might have been in line with the philosophy prevailing at the time, is certainly no longer acceptable.
Případ společnosti ELAS dále dokazuje, že dynamičtější a komplexnější pojetí provádění právních předpisů ES je naléhavě nutné.
The case of ELAS adds weight to the urgent need for a more dynamic and comprehensive concept of implementation of EC legislation.
Výbor je toho názoru, že stávající vyšetřování rovněž ukazuje na další systémovou slabost Komise, tedy na nedostatek zdrojů, pokud jde o pracovníky, jejichž úkolem je sledovat provádění.
The committee is of the opinion that the present inquiry also highlights another systematic weakness within the Commission, namely the lack of resources in terms of staff devoted to the monitoring of implementation.
ČÁST VI – ÚLOHA VYŠETŘOVACÍCH VÝBORŮ
PART VI - ROLE OF COMMITTEES OF INQUIRY
o pravomocech a kompetencích parlamentních vyšetřovacích výborů
on powers and competences of the Parliamentary Committees of Inquiry
OBSAH ČÁST VI
INDEX PART VI
Omezení současného statusu
Limitations of the current status
Vyšetřovací výbor: současná situace
I. The Committee of Inquiry: current situation .
Parlamentní vyšetřovací výbory (PVV) umožňují důkladné vyšetření konkrétní otázky.
Parliamentary committees of inquiry (PCI) enable an in-depth investigation of a particular issue.
Zaměřují se i na pozornost veřejnosti věnovanou zkoumaným otázkám a v tomto smyslu jsou užitečné nejen tím, že zařazují určitá témata na pořad politických jednání, ale i tím, že zvyšují kontrolní pravomoci Parlamentu.
They also focus the public spotlight on the issues under scrutiny and, in that sense, are useful not only for placing certain topics on the political agenda but also for enhancing Parliament's powers of scrutiny and control.
Obvyklý postup zřizování vyšetřovacích výborů získal formální uznání v Maastrichtské smlouvě, která doplnila ke Smlouvě o ES nový článek, který stanoví, že Parlament má právo takové výbory zřizovat, aby vyšetřovaly „ obvinění z porušování práva Společenství nebo nesprávného úředního postupu při jeho uplatňování, s výjimkou případů, kdy jsou tvrzené skutečnosti předmětem dosud neukončeného soudního řízení “ .
The regular practice of setting up committees of inquiry was given formal legal recognition in the Treaty of Maastricht, which added a new article to the EC Treaty specifying that Parliament has the right to set up such committees to investigate " alleged contraventions or maladministration in the implementation of Community law, except where the alleged facts are being examined by a court and while the case is still subject to legal proceedings ".
Této dohody bylo dosaženo rozhodnutím Evropského parlamentu, Rady a Komise 95/167 ze dne 19. dubna 1995 o pravidlech pro výkon vyšetřovacího práva Evropského parlament u
This agreement was reached in Decision 95/167 of the EP, the Council and the Commission of 19 April 1995 on the detailed provisions governing the exercise of the European Parliament's right of Inquiry
Dohody o tomto rozhodnutí bylo dosaženo až po dvou letech jednání a významných ústupků Parlamentu.
The agreement on this Decision was reached only after two years of negotiations and important concessions by Parliament.
Vyšetřovací právo Parlamentu však bylo oproti stavu před Maastrichtskou smlouvou značně posíleno.
However, the right of inquiry of Parliament was considerably reinforced with respect to the situation obtaining before the Treaty of Maastricht.
Od svého prvního zvolení přímou volbou se Parlament o vyšetřovací výbory velmi zajímá.
Since its first direct election, Parliament has shown great interest on the committee of Inquiry.
V prvních deseti letech po roce 1979 Parlament zřídil řadu takových výborů, ačkoli s velmi omezenými pravomocemi.
In fact, during the first ten years after 1979, Parliament set a number of these committees, though with very limited powers.
Po rozhodnutí z r. 1995 byly zřízeny pouze dva vyšetřovací výbory: vyšetřovací výbor pro tranzitní systém Společenství (4-0053/97) a vyšetřovací výbor pro BSE.
After the 95 Decision only two committees of inquiry have been set: Committee of Inquiry into the Community Transit System (4-0053/97) and the Committee of Inquiry in relation to BSE.
Oba výbory pracovaly v podstatě stejným způsobem.
Both committees followed more or less the same pattern of work.
Po usnesení Parlamentu, které stanovilo mandát výboru (v obou případech daleko podrobněji než u výboru EQUI), následovala slyšení a delegace.
Following the resolution of Parliament setting the mandate (in both cases much more detailed that the one in EQUI), hearings and delegations followed.
Nebyly žádné průběžné zprávy.
There were no interim reports.
Výbor pro tranzitní systém Společenství požádal o prodloužení mandátu o tři měsíce, které bylo uděleno.
The committee into the Community Transit System asked for a three months extension which was granted.
Na konci oba výbory vypracovaly dlouhou zprávu a návrh doporučení, které byly zaslány plénu.
At the end both produced a long report and a draft recommendation that were sent to plenary.
V plénu se hlasovalo pouze o krátkém doporučení, které potvrzovalo zprávu (v případě BSE se jednalo od usnesení). , a pokud je známo, nebyla provedena žádná hloubková studie pravomocí, povinností a jednání Parlamentu při výkonu jeho vyšetřovacího práva.
Only the short recommendation endorsing the report was voted by plenary ( in the case of the BSD it was a resolution). and, as far as is known, no in-depth study has been undertaken on the powers, duties and conduct of Parliament when exercising its right of inquiry.
Povaha PVV byla popsána ve vysvětlujícím prohlášení PROUTOVY zprávy
The nature of a PCI was described in the explanatory statement of the PROUT report
A2-100/1986 . , která poprvé zavedla pravidla pro vyšetřovací výbory do jednacího řádu.
A2-100/1986 . which first introduced the rules regarding Inquiry committees in the Rules of Procedure.
Zpráva uvádí: „Vyšetřovací výbory naprosto nejsou výbory politické.
It states that " Inquiry committees are not political committees at all.
Nezaměřují se do budoucnosti a zabývají se stávajícími právními předpisy Společenství a způsobem jejich provádění ze strany Komise nebo členských států.
They do not look to the future and look at the existing body of Community legislation and the way that it is implemented, either by the Commission or by the Member States.
Zkoumají, zda při uplatňování práva nedochází k porušování práva nebo k prvkům nesprávných úředních postupů či korupce.
They look to see whether there are breaches of the law, or elements of maladministration or corruption in the administration of the law.
Jinými slovy, pomáhají Parlamentu v jeho dohledu ...“.
In other words, they assist Parliament in its supervisory role ...".
Oblast působnosti a omezení mandátu
Scope and limits of the mandate
Dočasný vyšetřovací výbor nesmí vyšetřovat věci projednávané vnitrostátním soudem nebo soudem Společenství předtím, než je soudní řízení ukončeno (článek 193 Smlouvy o ES a článek 3 rozhodnutí z roku 1995).
A temporary committee of inquiry may not investigate matters being examined before a national or Community Court of law until such time as the legal proceedings have been completed (Article 193 TCE and Article 3 of the 1995 Decision).
Smlouva o ES a rozhodnutí tedy stanoví tři omezení PVV: musí vyšetřovat údajná porušení předpisů nebo nesprávný úřední postup při provádění práva Společenství; tyto činnosti musí údajně provádět Společenství nebo vnitrostátní správní orgány; a výbor nemá právo vyšetřovat věci projednávané vnitrostátním soudem nebo Soudním dvorem Společenství.
Thus the Treaty and the Decision set three limits for a PCI: it must investigate alleged contraventions or maladministration in the implementation of Community law; these actions should have been allegedly carried out by Community or national administrations; and it does not have the right to investigate matters before a national or Community Court.
Smlouva nijak nerozlišuje a uvádí pouze „ skutečnosti zkoumané soudem“, zatímco rozhodnutí v čl.
It is uncertain whether the committee can investigate a matter before a Court of a non-Member State.
Ve věci neexistuje žádná judikatura ESD, a tedy se v zásadě zdá, že omezení soudem dosud nerozhodnutých věcí by mělo platit pro vnitrostátní soudy nebo soudy Společenství, možná vyjma věcí, kdy je účelem soudního řízení zastavit vyšetřování vyšetřovacího výboru.
There is no ECJ case-law on the subject so, in principle, it seems that the sub judice limitation should be applied to national or Community Courts except, perhaps, in those cases where the purpose of the litigation is to stop the investigations of a committee of inquiry.
Omezení by mělo být rovněž chápáno v přesném slova smyslu – uvádí pouze konkrétní věci dosud nerozhodnuté osudem, a nelze je uplatnit na věci průvodní nebo související.
The limitation should also be understood strictu sensu : it refers only to the specific issue sub judice and cannot be extended to collateral or related matters.
Avšak výroční zpráva veřejného ochránce práv za rok 1996 v reakci na žádost EP vysvětluje pojem nesprávného úředního postupu takto:
However, the Ombudsman's Annual Report for 1996, responding to a request from the EP, explains the term maladministration as follows:
O nesprávný úřední postup se jasně jedná v případě, kdy instituce nebo orgán Společenství nejedná v souladu se Smlouvami a s akty Společenství pro instituci nebo orgán závaznými, nebo nedodržuje pravidla a zásady práva stanovené Soudním dvorem a Soudem prvního stupně.
Clearly there is maladministration if a Community institution or body fails to act in accordance with the Treaties and with the Community acts that are binding upon it, or if it fails to observe the rules and principles of law established by the Court of Justice and Court of First Instance.
Nesprávný úřední postup může znamenat i řada ostatních situací, včetně správních nesrovnalostí, správních opomenutí, zneužití pravomoci, nespravedlivého jednání, špatného výkonu funkce nebo nezpůsobilosti, diskriminace, prodlení, kterým bylo možné předejít, odmítnutí informací, nedbalosti atd.
Many other instances may also amount to maladministration, including administrative irregularities, administrative omissions, abuse of power, unfairness, malfunction or incompetence, discrimination, avoidable delays, refusal of information, negligence, etc.
Výroční zpráva veřejného ochránce práv za rok 1996.
Ombudsman's Annual Report for 1996.
EP tento přístup potvrdil ve svém usnesení ze dne 16. července 1998
The EP has endorsed this approach in its resolution of 16 July 1998
9) Vyšetřovací výbor je omezen i svým mandátem, prvotním účelem svého zřízení a svým raison d' être (důvodem, proč existuje) a nemůže vyšetřovat mimo tento mandát, který mu udělil Parlament.
The committee of Inquiry is also limited by its mandate, the initial purpose behind its constitution, and its raison d'être, and cannot investigate beyond this mandate as conferred upon it by Parliament.
Rozhodnutí o zřízení vyšetřovacího výboru musí tento účel vymezit (článek 2 konec odstavce 1 rozhodnutí z r. 1995).
The decision to set up a committee of inquiry has to specify this purpose (Article 2, paragraph 1 in fine of the 1995 Decision).
4 rozhodnutí a čl.
Powers and duties
1 stanoví, že vyšetřovací výbor provádí šetření nutná k tomu, aby ověřil obvinění z přestupků nebo nesprávného úředního postupu při uplatňování práva Společenství.
Article 3, paragraph 1 provides that a committee shall carry out the inquiries necessary to verify alleged contraventions or maladministration.
Toto ustanovení je třeba vykládat v souvislosti s dohledovými pravomocemi uvedenými v tomto dokumentu.
This provision has to be read in connection with the supervisory powers as mentioned in this note.
Orgány Evropského společenství a členské státy jsou zejména podle článku 10 Smlouvy o ES povinny s výborem spolupracovat.
European Community institutions and Member States are in particular obliged under Article 10 TCE to cooperate with the committee.
Druhá věta pátého odstavce a šestý odstavec článku 3 dále tuto povinnost poskytovat informace vyjasňují (instituce nesmí předložit výboru dokumenty pocházející z některého členského státu, aniž by o tom tento stát nejdříve uvědomily).
Paragraphs 5, second sentence and paragraph 6 of Article 3 further clarify this obligation to provide information (institutions shall not supply the committee with documents originating in a Member State without first informing the State concerned).
Výbor má právo, aby jej zástupce zmocněný zastupovat dotčenou vládu informoval o jakýchkoli překážkách vyplývajících z důvodů utajení.
The committee has the right to be notified of any obstacles arising out of secrecy reasons by a representative authorised to represent the government concerned.
Toto oznámení musí být odůvodněno.
This notification has to be reasoned.
Je celkem jasné, že výbor nemá pravomoc požadovat, aby před ním občan vypovídal jako svědek, pokud to občan nechce učinit.
It is quite clear that the committee has no powers to oblige a citizen to give evidence if he or she is not willing.
Na druhé straně výbor musí uvědomit každou osobu zmíněnou během šetření, které by to mohlo přivodit újmu.
On the other hand, the committee shall inform any person named in the course of an inquiry if this might be prejudicial to him or her.
Řízení (zasedání) se konají s vyloučením veřejnosti, jestliže o to požádá jedna čtvrtina členů výboru nebo orgány členských států, orgány ES nebo v případech, kdy výbor projednává utajované informace.
Proceedings (meetings) shall take place in camera if requested by one quarter of the Members, or if requested by national authorities, EC institutions or when dealing with secret documents.
Použije se část A přílohy VII jednacího řádu o posuzování důvěrných dokumentů předložených Parlamentu.
Part A of Annex VII to the Rules of Procedure on the consideration of confidential documents communicated to Parliament would be applicable.
Jestliže obsahují prvky tajné nebo důvěrné povahy nebo jména osob, nebudou zveřejněny.
It will not be made public if it contains material of a secret or confidential nature.
Je stanovena povinnost členů výboru zachovat utajení vyhrazených informací; stejná povinnost platí i pro zaměstnance Evropské unie a ostatní zaměstnance EP nebo poslanců.
A duty of confidentiality on Members of the committee in respect of privileged information is established; the same applies for European Union staff and other EP or Members' staff.
Je jasné, že na úředníky EU budou uplatněna disciplinární opatření, pokud poruší svou povinnost zachovat utajení stanovenou v uvedeném článku nebo rozhodnutí 95/167.
It is clear that EU officials are subject to disciplinary measures if they break their confidentiality duties as laid down in this Article or in Decision 95/167.
To platí i pro úředníky vnitrostátní.
The same applies to national officials.
Soukromým osobám nebo poslancům vznikají povinnosti pouze v kontextu příslušných vnitrostátních soudů nebo parlamentních disciplinárních opatření platných pro poslance (příloha VII jednacího řádu).
For private persons or Members, responsibilities arise only in the context of the relevant national Courts or parliamentary disciplinary measures for Members (Annex VII to the Rules)
V zásadě by to tyto osoby nemělo opravňovat k tomu, aby byly doprovázeny advokátem, protože svědkové toto právo obvykle nemají, vyjma případů, kdy se obávají obvinění v průběhu řízení.
In principle, this should not entitle them to be accompanied by a lawyer, because witnesses do not as a rule enjoy this right, except if they fear accusation during the course of a procedure.
Obvyklým postupem Výboru EP pro právní záležitosti bylo dovolit poslancům, aby přišli se svými advokáty, ale nedovolovat advokátům vystupovat.
The practice at the Legal Affairs Committee of the EP has been to allow Members to come with their lawyers but without allowing the lawyer to take the floor.
Tento postup výbor zvolil.
This has been the practice chosen by the committee.