natgillin/translations-raw huggingface dataset:
To by vyžadovalo dokázat „zlý úmysl“ s odpovědností omezenou na ztráty, které by orgán mohl předvídat jako pravděpodobný důsledek svých kroků/opomenutí
This would require a proven element of 'bad faith', with liability limited to losses that could have been foreseen by the authority as a likely consequence of its action/omission
Viz rovněž závěry WE71. .
see also the conclusions of WE71. .
Samosprávné organizace (SRO) a jejich úředníci nenesli odpovědnost za kroky či opomenutí ve svých funkcích, pokud nebylo prokázáno, že čin či opomenutí byly vykonány ve „zlém úmyslu“
Self-regulating Organisations (SRO) and their officers were not liable in damages for actions or omissions in their functions, unless the act or omission was proved to have been done in 'bad faith'
Podle práva Evropského společenství je odpovědnost orgánu dohledu omezena na „vážná porušení“ při provádění práva Evropského společenství, ale pouze v případě, že porušení postihlo práva jednotlivců a existuje přímá příčinná souvislost se škodou, kterou poškozená strana utrpěla.
Under EC law, supervisory liability is limited to 'serious breaches' in the implementation of EC law but only if the infringement has affected individual rights and there is a direct causal link with the damage sustained by the injured party.
Zdá se, že nedávná rozhodnutí ESD odpovědnost orgánu dohledu oslabila ještě více, protože tvrdí, že odpovědností orgánů dohledu je jednat „pouze ve veřejném zájmu“ , což znamená, že funkce dohledu musí být vykonávány spíše na ochranu plurality zájmů než zájmů jakékoli konkrétní skupiny investorů
Recent ECJ rulings appear to have further weakened supervisory liability, asserting supervisory authorities' responsibility to act 'only in the public interest' , meaning that supervising functions are to be fulfilled to protect a plurality of interests rather than the interests of any particular group of investors
Po zveřejnění Penroseovy zprávy v roce 2004 posuzovala právní studie
Following the publication of the Penrose Report in 2004, a legal study
Pokud jde o možné právní kroky, závěry nebyly povzbudivé, protože zcela jasně konstatovaly, že „ společnost nemá vůči regulátorům žádné realistické nároky“.
The conclusions were not encouraging as far as possible legal action is concerned, stating quite clearly that " the Society has no realistic claims against the regulators".
Tvrzení o „zanedbání obyčejového práva“ nebo „porušení zákonné povinnosti“ obezřetnostními regulátory byla považována za příliš slabá, jelikož „ nelze říci, že regulátor neuvážil, zda má uplatnit svou pravomoc zasáhnout podle zákona o pojišťovacích společnostech z roku 1982, nebo že žádný logicky uvažující obezřetnostní regulátor by nemohl jednat tímto způsobem; a dále zákon o pojišťovacích společnostech z roku 1982 neposkytuje společnosti opravné prostředky podle soukromého práva".
Claims of 'common law negligence' or 'breach of statutory duty' by the prudential regulators were considered too weak, as " it cannot be said that the regulator failed to consider whether to exercise its powers of intervention under the ICA 1982 or that no rational prudential regulator could have acted in the way it did; and further, the ICA 1982 does not confer private law remedies on the Society ."
Pokud jde o potenciální tvrzení o „ zneužití úřední moci ve veřejné funkci“, bylo konstatováno, že „není nic, co by naznačovalo, že kterýkoli jeden nebo více jednotlivců zaměstnaných obezřetnostními regulátory uplatnili pravomoc nezákonně, konkrétně s cílem poškodit společnost, nebo s bezohlednou lhostejností, pokud jde o možnost takového poškození.
As to potential claims of 'misfeasance in public office' , it concluded that " there is nothing... to suggest that any one or more of the individuals employed by the prudential regulators exercised power unlawfully, specifically intending to injure the Society, or with reckless indifference to the possibility of such injury.
Nezdá se, že by byla nějaká realistická vyhlídka, že se takový důkaz objeví“.
There does not appear to be any realistic prospect of such evidence emerging."
A nakonec, nebyly nalezeny žádné argumenty, které by podporovaly právní kroky pojistníků proti regulátorům provozování činnosti a které by svědčily o „porušení lidských práv“ nebo „zlém úmyslu“.
Finally, no arguments were found supporting legal action by policyholders against the CoB regulators, claiming 'breach of human rights' or 'bad faith'.
Šanci, a to s nepatrnými vyhlídkami, právní studie spatřila pouze u „tvrzení ze strany pojistníků o porušení třetí směrnice o životním pojištění, o němž by bylo možno diskutovat, a to v souvislosti s diskutabilně přemrštěnou hodnotou přisouzenou smlouvě o zajištění v technických rezervách společnosti“, byla ale zdůrazněna „nejistota ohledně výhodnosti neobvyklého nároku tohoto druhu“ a došlo se k závěru, že by pravděpodobně vyvstala „řada složitých otázek příčiny a ztráty, zdlouhavý a nákladný spor, který nechá nevyjasněnou otázku, do jaké míry mohla společnost vůbec někdy z takového nároku finančně profitovat“.
An outsider chance was seen only for a " potentially arguable claim on the part of policyholders for breach of the Third Life Directive, in respect of the arguably excessive value ascribed to the reinsurance treaty in the Society’s technical provisions", however highlighting the " uncertainty regarding the merits of a novel claim of this sort" and concluding that there would likely be " numerous complex causation and loss issues, a lengthy and costly litigation, leaving it unclear as to what extent the Society might ever benefit financially from such a claim ."
Klíčová zjištění Penroseovy zprávy a Bairdovy zprávy o regulátorech pojištění
Key findings of the Penrose and Baird reports on Insurance Regulators
Bairdova zpráva byl interní audit zadaný úřadem FSA, a tudíž se zaměřuje hlavně na jeho vlastní specifickou úlohu při posuzování případu společnosti Equitable Life.
The Baird Report was an internal audit commissioned by the FSA and therefore focuses mainly on its own specific role in the assessment of the Equitable Life case.
Obsahuje však zjištění, která mohou určitou měrou osvětlit úlohu finančních regulátorů obecně a konkrétně v tomto případě
However, it contains findings that can shed some light on the role of financial regulators in general and on this case in particular
Jak připomněl pan BRAITHWAITE (H11), Bairdova zpráva nemohla prostudovat období prvotní nedbalosti, od roku 1990 do roku 1998, a zahrnovala pouze 23 měsíců před uzavřením, za které byl odpovědný FSA. .
As recalled by Mr. BRAITHWAITE (H11), the Baird report was precluded from looking at the period of primary negligence, from 1990-98 and it covered only the 23 months prior to closure, for which the FSA was responsible. .
Obecně zpráva definuje úlohu obezřetnostního regulátora takto: „…provádí posuzování, aby bylo jisté, že společnost zůstane solventní a že splní rozumná očekávání pojistníků, avšak zdrží se nepřiměřených zásahů do řízení společnosti“ (bod 6.1.5).
In general terms, the report defines the role of the prudential regulator as having "... to exercise judgements so that it is confident that the company will remain solvent and meet the reasonable expectations of policyholders, without intruding unreasonably into the management of the company" (par.
Pokud jde o otázku reakce FSA v případu společnosti Equitable Life, připouští zpráva, že „když byla odpovědnost za obezřetnostní regulaci Equitable Life převedena na FSA, byla Equitable Life již vysoce profilovou „živou“ otázkou a byla předmětem diskusí, které zahájil odbor pojišťovnictví ministerstva financí ( bod 6.2.2).
Concerning the question of the FSA reaction in the Equitable Life case, it concedes that " when responsibility for the prudential regulation of Equitable Life was transferred to the FSA, Equitable Life ... was already a high profile, “live” issue and was the subject of discussions which had been initiated by HMT-ID" ( Treasury's Insurance Department ) (par.
V kapitole 7 ( Ponaučení) přináší zpráva konečně řadu technických doporučení
In Chapter 7 (" Lessons to be Learned ") the report finally makes a number of technical recommendations
Doporučení se týkala především: zpřísnění norem solventnosti; zveřejnění informací o finančním zajištění; zavedení vícenásobných úrovní kontrol; nezávislého přezkumu pojistných matematiků; obsahu a frekvence regulačních výkazů; zlepšení proaktivní regulační kultury; zlepšení komunikace a koordinace v rámci FSA společně se zlepšením procesů hodnocení rizik, aby byla zajištěna „shoda výkladu a uplatňování v celém regulačním procesu“. o budoucí regulační struktuře FSA za účelem předcházení podobným nedostatkům.
Recommendations were made in particular in relation to: tightening of solvency standards; disclosure of financial reinsurance; introduction of multiple control levels; independent review of AA; content and frequency of regulatory returns; improvement of proactive regulatory culture; improvement of communication and coordination within FSA, along with the improvement of risk-assessment processes, in order to ensure " consistency of interpretation and application across the regulatory process". on the future FSA regulatory structure to prevent similar shortcomings.
Podtržení v tomto oddíle přidala zpravodajka.
Underlining in this section was added by the rapporteur.
Penroseova zpráva se velmi podrobně zabývá úlohou regulátorů, přičemž popisuje a komentuje kontroly regulačních výkazů společnosti Equitable Life ze strany regulátorů od konce 80. let.
The Penrose Report deals in great detail with the role of regulators, describing and commenting on the regulators' scrutiny of Equitable Life's regulatory returns since the late 1980s.
Zprávě však bylo „explicitně znemožněno stanovit vinu nebo řešit odškodnění".
The report was however " explicitly precluded from allocating blame or addressing compensation."
V části 6 (kapitoly 15 až 18) lord Penrose popisuje, jak byla finanční síla společnosti vnímána obezřetnostními regulátory a jak přistupovali ke svým úkolům dohledu, jak pohlíželi na vztah mezi obezřetnostní regulací a regulací provozování činnosti a jak reagovali na odhalenou krizi.
In Part 6 (Chapters 15 to 18), Lord Penrose relates how the financial strength of the Society was perceived by the prudential regulators and how they approached their supervisory tasks, how they regarded the relationship between prudential and conduct of business regulation and how they responded as the crisis unfolded.
Kapitola 15 body 7 a 8 jako hlavní bod zájmu obezřetnostního dohledu definují „finanční zdraví pojistitele a jeho schopnost nakládat s riziky, jimž je vystaven, a plnit své závazky.
Chapter 15, par.7 and 8 define the focus of prudential supervision as " the financial soundness of the insurer and its ability to handle the risks to which it is exposed and meet its liabilities.
Tedy, jak je definováno ve smlouvě o úrovni služeb, kterou v roce 1995 uzavřely MPO a GAD,:
Thus, as defined in a 1995 service level agreement between DTI and GAD:
· efektivní regulace pojišťovnictví (v rámci povinností a pravomocí vymezených v zákoně [z roku 1982], aby pojistníci mohli věřit ve schopnost pojistitelů Spojeného království plnit své závazky a rozumná očekávání pojistníků“;
· To regulate the insurance industry effectively (within the duties and powers set out in the [1982] Act) so that policyholders could have confidence in the ability of UK insurers to meet their liabilities and fulfil policyholders' reasonable expectations.”
· ochrana spotřebitelů zajištěním toho, aby osoby či společnosti, které nejsou způsobilé a patřičné, nemají vhodné zdroje a nejsou zdravě řízeny, nevykonávaly obchody v oblasti pojištění ve Spojeném království;
· To protect consumers by ensuring persons or companies who are not fit and proper, appropriately resourced or soundly managed do not carry on insurance business in the UK .
· ochrana pojistníků před riziky společností, které nejsou schopny vyplácet platné nároky.
· To protect policyholders against the risk of companies being unable to pay valid claims.
V případě životních pojišťoven sem patří riziko, že nebudou schopny splnit rozumná očekávání pojistníků.
In the case of life insurance companies, this includes the risk that they will be unable to meet policyholders' reasonable expectations.”
Nebo ve stručnosti: „Hlavním účelem právních předpisů o dohledu nad pojištěním je ochrana veřejnosti před ztrátou z důvodu nesolventnosti, nečestnosti či neschopnosti pojistitele“.
Or to put it briefly: " The main purpose of insurance supervisory legislation is to protect the public from loss through the insolvency, dishonesty or incompetence of an insurer. "
Podle zákona o pojišťovacích společnostech z roku 1982 a z konkrétních důvodů měli obezřetnostní regulátoři pravomoc vydat pokyn o odnětí povolení společnosti k uzavírání nových obchodů a pravomoc zasáhnout za řady okolností.
Under the Insurance Companies Act 1982 and on specific grounds, the prudential regulators had the power to issue a direction withdrawing a company's authorisation to conduct new business and the power to intervene in a number of circumstances.
Kromě toho „zbytková pravomoc“ umožňovala obezřetnostnímu regulátorovi přijmout takové opatření nutné pro účely ochrany pojistníků nebo potenciálních pojistníků před rizikem, že společnost nebude možná schopná splnit své závazky nebo že nebude plnit rozumná očekávání pojistníků
In addition, a "residual power" enabled the prudential regulator to take any action needed to protect policyholders or potential policyholders against the risk that the company might be unable to meet its liabilities or fulfil the policyholders' PRE
Viz zákon o pojišťovacích společnostech z roku 1982, oddíly 11, 37, 38, 45. .
see ICA 82, Sections 11,37,38,45. .
Ve své zprávě lord Penrose specifikuje, že „regulační úloha MPO byla podepřena různými pravomocemi státního tajemníka podle zákona, včetně pravomoci požadovat informace, odepřít schválení nových kontrolorů a zasáhnout různými způsoby do chodu podniku a nakonec také odejmout povolení k uzavírání nových obchodů…“ (bod 10).
In his report, Lord Penrose specifies that " the regulatory role of DTI was underpinned by various powers of the Secretary of State under the Act, including powers to require information, to withhold approval for new controllers, and to intervene in the running of the business in various ways, ultimately including withdrawal of authorisation to write new business..." (par.10)
Vzhledem k tomu, že se rozumná očekávání pojistníků stala v roce 1973 spouštěčem pro zásah, byl regulátor nucen uvážit nejen to, zda obavy ohledně rozumných očekávání pojistníků stačily k odůvodnění jeho uplatnění, ale i to, jak mohl být vykonán způsobem, který je pro daný účel vhodný...
Considering the incorporation of PRE as a trigger for intervention in 1973 "the regulator was bound to consider not only whether the concerns about PRE were sufficient to justify its exercise, but also how it might be exercised in a manner that was appropriate to the purpose ...
Odlišný výklad představil Penroseovu vyšetřování úřad GAD, který konstatoval, že „zásah by byl proveden pouze tam, kde by bylo „očividné“, že rozumná očekávání nebudou splněna, a že by to zcela náhle zastavilo snahy o zajištění hodnoty peněz nebo konkrétní úrovně prémií bez ohledu na přebytek zjištěný při pravidelném oceňování" (bod 12).
A differing interpretation had been presented to the Penrose inquiry by GAD, stating that " intervention would only be exercised where it was “obvious” that reasonable expectations were not going to be fulfilled, and that this would “stop well short” of seeking to ensure value for money or a particular level of bonus regardless of the surplus revealed by the periodic valuation ." (par.12)
Penroseova zpráva definuje „počáteční kontrolu“ tak, že regulátor „dostane specifický příkaz … zvážit, zda jsou dokumenty přesné a úplné, a je povinen komunikovat s pojišťovnou „za účelem opravy veškerých takových nepřesností a vynahrazení nedostatků“ (bod 13).
Defining "initial scrutiny" as the regulator being " specifically directed ... to consider whether the documents are accurate and complete, and is required to communicate with the insurance company “with a view to the correction of any such inaccuracies and the supply of deficiencies” (par.13)
V roce 1984 byly příslušné povinnosti MPO a GAD ohledně regulace pojišťoven formálně zakotveny ve „smlouvě o úrovni služeb“ (revidována v roce 1995), v níž bylo upřesněno, že „MPO si ponechalo odpovědnost za formální kroky jménem státního tajemníka a … zůstalo primární styčnou plochou se společností, ale GAD byl odpovědný za zkoumání výkazů a získal diskreční právo řešit problémy přímo s pojišťovnami,… ačkoli se nesměl obracet přímo na auditory, ani nesměl kontaktovat jmenované pojistné matematiky" (bod 34).
In 1984, the respective responsibilities of DTI and GAD for the regulation of insurance companies were formalised in a " service level agreement " (reviewed in 1995), detailing that " DTI retained responsibility for taking formal action on behalf of the Secretary of State, and ... remained the primary interface with the company but GAD were responsible for the examination of returns and were given discretion to pursue questions directly with the insurance companies ... though they were not permitted to approach auditors directly, nor were they to contact appointed actuaries ". (par.34)
Smlouva vymezuje program prioritního hodnocení (1–4), které bude úřadem GAD vydáváno na základě jeho počáteční kontroly výkazů (1 = špičková priorita, 4 = nízká priorita).
The agreement set out a scheme of priority ratings (1-4) to be assigned by GAD on the basis of their initial scrutiny of returns (1=top priority, 4=low priority).
Od roku 1992 došlo k několika dalším formálním schválením vzájemného působení pomocí mechanismu známého jako „kolegium regulátorů“: pravidelná setkání různých orgánů pro regulaci finančních služeb, která hostil a jimž předsedal orgán vnímaný jako vedoucí regulátor pro určitý typ firmy: pro životní pojistitele to bylo MPO". (body 26 a 29).
From 1992 there was some additional formalisation of the interaction through the mechanism known as a 'college of regulators': regular meetings between various financial services regulatory bodies, hosted and chaired by the body perceived as the lead regulator for a certain type of firm: for life insurers, this was DT." (par.26 and 29).
2.4 Nezpochybněná dvojí funkce pana RANSONA
2.4 The unchallenged double role of Mr. RANSON
Podle zákona o pojišťovacích společnostech z roku 1982 dostalo MPO též úkol zvážit, zda pojišťovna a její vedení (tj. představenstvo, jmenovaný pojistný matematik a významní akcionáři) jsou „způsobilí a patřiční“ pro převzetí své funkce.
Under the 1982 Insurance Companies Act the DTI was also assigned the task of considering whether an insurance company and its management (i.e. directors, appointed actuary and significant shareholders) were 'fit and proper' to assume their role.
Záležitostí, která vyvolává zvláštní znepokojení, je podle všeho úloha pana Roye RANSONA, jmenovaného pojistného matematika společnosti Equitable Life od roku 1982, který se 30. června 1991 stal generálním ředitelem společnosti, aniž se vzdal svého původního místa.
An issue of particular concern appears the role of Mr. Roy RANSON, Appointed Actuary of Equitable Life since 1982, who on 30 June 1991 became Chief Executive of the Society without relinquishing his former post.
To vyvolalo otázku možného konfliktu zájmů negativně ovlivňujícího zájmy pojistníků – problém, jímž se regulátoři zabývali při několika příležitostech, ale nepřijali žádné oficiální kroky.
This raised the question of a possible conflict of interest negatively affecting the policyholders' interests - a problem addressed by regulators on several occasions but without any formal action being taken by them.
Zpráva se podrobně zabývá tím, jak „probíhaly konzultace s GAD“.
The report details how " GAD was consulted .
Vládní pojistný matematik Christopher Daykin 17. dubna 1991 sdělil, že si přeje odradit Ransona od vykonávání obou funkcí, ledaže by to byla velmi krátkodobá záležitost ...
The Government Actuary, Christopher Daykin, advised on 17 April 1991 that he wished to discourage Ranson from holding both positions, other than on a very temporary basis ...
MPO informovalo 26. dubna společnost, že není žádoucí, aby tatáž osoba vykonávala obě pozice...
The Society was informed by DTI on 26 April that it was considered undesirable for the same person to hold both positions ...
Ranson řekl, že interní pojistní matematici společnosti potřebují dalších přibližně 12 měsíců zkušeností s řízením, než budou moci převzít úlohu jmenovaného pojistného matematika.
Ranson said that the Society's in-house actuaries needed a further 12 months or so of senior management experience before assuming the role of appointed actuary.
Ve skutečnosti bylo panu RANSONOVI dovoleno zůstat ve své dvojí funkci mnohem déle než původně stanovené „přechodné období“ 12–18 měsíců, nakonec obě funkce vykonával déle než šest let, až do svého odchodu do důchodu v červenci 1997.
In reality, Mr. RANSON was allowed to overstay in his double role far beyond the initially allocated "transition period" of 12-18 months, finally staying on for over 6 years until his retirement in July 1997.
2.5 Údajné nedostatky regulátorů obecně
2.5 Alleged Regulators' shortcomings in general
Penroseova zpráva uvádí řadu nedostatků regulátorů Spojeného království při plnění regulačních povinností a povinností dohledu, které jsou zde pro snadnější pochopení shrnuty podle závažnosti do tří skupin.
The Penrose report cites a number of shortcomings by UK regulators in the accomplishment of their regulatory and supervision duties which are here summarized for easier comprehension in three groups according to severity.
Pro správné vyhodnocení zjištění zprávy by se opět měl vzít v úvahu časový rámec – zda byla uplatňována první (1ŽP), nebo třetí (3ŽP) směrnice o životním pojištění (tj. před červencem 1994/po červenci 1994).
Again, a reference to the time-frame related to the application of the First (1LD) or Third (3LD) Life Directives (i.e. before/after July 1994) should be taken into account to correctly assess the report's findings.
„Kontrolní zprávy o regulačních výkazech společnosti Equitable od poloviny až konce 80. let byly relativně stručné, strohé, běžně o rozsahu stránka až stránka a půl.
" The scrutiny reports on Equitable's regulatory returns from the mid to late 1980s were relatively brief, terse documents, normally running to a page or a page and a half.
Vzhledem k tomu, že chybí soubory s korespondencí, není možné přesně určit, jaké pochybnosti nad výkazy asi panovaly nebo jak byl sledován sestupný trend v krytí pro RMM, ale nezdá se, že by tyto otázky regulátory příliš trápily.“ (Kap.
In the absence of the correspondence files, it is not possible to say exactly what doubts may have existed over the returns, or how the downwards trend in cover for RMM was regarded, but it would not appear to have been an issue of any great concern to regulators."
„ Neexistují žádné soubory s korespondencí MPO, které by se zabývaly společností Equitable za období před rokem 1991.
"There are no DTI correspondence files dealing with Equitable for the period prior to 1991.
Skupina starších souborů byla zničena … v roce 1998, zatímco soubory s regulačními výkazy byly k dispozici až do roku 1981 (roky 1987 a 1988 chybí) .“ (Kap.
A group of earlier files was destroyed ... in 1998 while the regulatory return files were still available (1987 and 1988 missing) back to 1981."
15 body 46, 47 a 53)
(Ch.15-46, 47 and 53)
„Kontrola výkazů za rok 1989 byla dokončena dne 5. prosince 1990.
"The scrutiny of the 1989 returns was completed on 5 December 1990.
Zpráva měla délku pouhé jedné strany.“ (Kap.
The report was only a page ."
Pickford (pojistný matematik GAD) poznamenal, že v roce 1991 „se naše pozornost zaměřovala většinou na solventnost, a nikoli na přiznávání prémií.
Pickford (GAD actuary) observed that in 1991 “our remit was mostly concerned with solvency, rather than bonus declarations .
Techniky sdílení aktiv byly té době teprve vypracovávány.
Asset share techniques were only just being developed at this time.