natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Studie ES-3 rovněž komentuje problém zpoždění: „ je pravda, že podle svého vlastního doznání nebyl FOS schopen splnit časové limity, které si sám stanovil, jmenovitě vyřešit 45 % stížností do tří měsíců a 80 % do šesti měsíců.
ES 3 also comments on the issue of delays: " It is true that, by its own admission, FOS was not able to meet the time-limit targets that it has set itself, namely resolve 45% of complaints within three months and 80% within six months.
Přesto by to vzhledem ke složitosti a rozsahu úkolu nemělo být posuzováno jako selhání FOS.
Still, in view of the complexity and the magnitude of the task involved, this should not be seen as a failure of FOS.
V některých ohledech byla zpoždění ve prospěch společnosti Equitable, protože vedla některé stěžovatele k tomu, aby přijali nabídky společnosti Equitable a nečekali na vydání rozhodnutí “ (ES 3
In some respects, delays worked to the advantage of Equitable as it prompted some claimants to accept offers made to them by Equitable rather than wait for the adjudication process to be completed " (ES 3
Strany 49 a 50. ).
Pages 49 and 50. ).
Kromě toho pojistníci kritizovali rozhodnutí FOS jako dílčí, svévolná a nekonzistentní (např. pan WEIR, H2).
Furthermore, policyholders criticised decisions of the FOS as partial, arbitrary and inconsistent (e.g. Mr WEIR, H2).
Podobně právní firma Clarke Willmott uvádí v dokumentu WE 23
Similarly, law firm Clarke Willmott notes in WE 23
Strana 24. , že její „ klienti si stěžují na rozhodnutí, která se jeví jako špatně informovaná a nevypočitatelná “ a dodává: „ máme dojem, že stížnost k ombudsmanovi je jen o málo lepší než loterie “.
Page 24. that its " clients complain of decisions, which appear ill informed and capricious " and adds that " we get the impression that a complaint to the Ombudsman is often little better than a lottery ".
V této souvislosti Clarke Willmott kritizuje skutečnost, že podle příručky FSA by FOS měl své rozhodnutí vydat „ohledně toho, co se jeví jako spravedlivé a přiměřené“ a měl by „přihlížet“ pouze k příslušným právním a správním předpisům (WE 23
In relation to this, Clarke Willmott criticises the fact that, according to the FSA Handbook, the FOS should make its decision 'on what appears fair and reasonable' and only 'take into account' the relevant law and regulations (WE 23
Právní firma tvrdí, že „právní a správní předpisy jsou příliš často opomíjeny“ a nabízí příklad stížnosti, kterou FOS neuznal jako oprávněnou, „tak, že zcela opominul a dokonce vůbec nezmínil pravidla LAUTRO pro jednání životních pojišťoven při informování o převodech důchodů, která byla podle všeobecného mínění hrubě porušena“ (WE 23
The law firm claims that " all too often the relevant law and regulations are ignored " and offers an example of a complaint which was not upheld by FOS "in terms, which entirely ignored, to the point of not even mentioning them, the LAUTRO conduct of business rules for life offices advising on pension transfers, which, by common consent, had been grossly breached " (WE 23
Strana 25. ) .
Page 25. ).
Pan WEIR (H2) prohlásil, že po vydání rozhodnutí FOS oznámil, že povolí společnosti Equitable Life nebo jejím zástupcům vypočítávat výši splatného odškodnění, namísto aby společnost nutil k výplatě odškodnění podle svých vlastních výpočtů.
Mr WEIR (H2) claimed that, after having issued adjudication, the FOS announced that it would allow Equitable Life or its agents to calculate the amount of redress that was due, instead of forcing it to pay the compensation due as a result of its own calculations.
Ve svém memorandu pro výbor FOS uvádí, že „ hlavní pojistně-matematická praxe zavedla metody, které byly v souladu s rozhodnutím [FOS], po pravidelných kontaktech s pojistným matematikem FOS při přípravě jeho kalkulátoru ocenění ztrát “ (WE 27
In its memorandum to the committee, the FOS indicates that " a major actuarial practice has implemented the calculation methodology consistent with [the FOS's] decision, following regular contact with an FOS actuary, whilst it was developing its loss assessment calculator " (WE 27
Kromě toho si pan WEIR (H2) stěžoval, že „ FOS ... odmítl povolit stěžovatelům, aby zjistili základ, ze kterého Equitable Life vypočítávala jejich ztráty, a namísto toho uváděl příklady, které nikdo nemohl chápat ani ověřit “.
Furthermore, Mr WEIR (H2) complained that " the FOS has ... refused to allow claimants to see the basis on which Equitable Life calculated their losses, giving instead examples which nobody can understand or verify ".
Podle něj byly výpočty Equitable Life založeny na základních hodnotách fondu a nikoli na skutečných výplatách.
According to him, Equitable Life's calculations were based on underlying fund values rather than actual payouts.
Proto obviňuje FOS z toho, že „ dovolil poskytovateli vybírat si z různých základů výpočtu, namísto aby jakýmkoli souvislým způsobem argumentoval “ (pan WEIR, H2).
He therefore accuses the FOS of " allowing the provider to cherry pick from among different bases of calculation, rather than arguing in any sort of consistent fashion " (Mr WEIR, H2).
Dokument WE-CONF 32 tato obvinění dále upřesňuje a tvrdí, že vzorec, který FOS společnosti Equitable dovolil používat, nebyl spravedlivý a mohl být „záměrně navržen tak, aby snížil náklady na odškodnění“ .
WE-CONF 32 further specifies these allegations and claims that the formula that FOS has allowed Equitable to use would not be fair and may have been "deliberately designed to reduce the cost of compensation" .
Pan YOUNG (WE 88) si rovněž stěžoval na metody použité pro výpočet odškodnění.
Mr YOUNG (WE 88) also complained about the methods used for calculating redress.
Konkrétně odkazuje na hlavní věc paní E a cituje FOS, který ve svém rozhodnutí uvádí: „ pokud by paní E byla plně a řádně informována, neinvestovala by do společnosti ELAS, ale investovala by u jiné firmy do penzijního fondu s podílem na zisku, který by nebyl vystaven podobným rizikům “, tzn. zejména riziku garantovaných anuitních sazeb.
He refers specifically to the Mrs E lead case and quotes the FOS as stating in its adjudication that " if Mrs E had received full and proper advice she would not have invested with ELAS but would instead have invested with another firm's with-profits pension fund that was not subject to similar risks ", i.e. the GAR risk, in particular.
Avšak podle pana YOUNGA bylo při výpočtu odškodnění prováděno srovnání s průměrnými výnosy řady jiných poskytovatelů důchodového pojištění, včetně těch, kteří také směšovali své pojistníky s garantovanými anuitními sazbami a bez garantovaných anuitních sazeb ve stejném fondu s podílem na zisku.
However, in calculating compensation, comparison was made with average returns from a number of other pension providers including those that also had mixed their GAR and non-GAR policyholders within the same with-profits fund according to Mr YOUNG.
Dle jeho názoru to proto „ nebyl poctivý způsob výpočtu odškodnění. ...
In his view therefore " this was not a fair way to calculate compensation. ...
Metoda [-y] ... [použité] v některých z hlavních případů jsou zásadně chybné “ (WE 88).
The method[s] ... [used] in some of the lead cases are fundamentally flawed " (WE 88).
Rozhodnutí FOS využít svou diskreční pravomoc a řídit se doporučením společnosti Equitable Life, aby FOS vůbec nevyšetřoval tzv. stížnosti související s Penrosem (tj. stížnosti založené na zjištěních Penroseovy zprávy) zvláště kritizovali pan LAKE (H1), pan BELLORD (H2) a pan WEIR (H2).
The decision by the FOS to use its discretion and follow Equitable Life's recommendation not to investigate at all so-called 'Penrose-related' complaints (i.e. complaints based on the findings of the Penrose report) was subject to particular criticism by Mr LAKE (H1), Mr BELLORD (H2) and Mr WEIR (H2).
Ve svém svědectví před výborem pan BELLORD (H2) uvedl svou vlastní zkušenost, kterou popsal jako typickou: „ Podávám k Equitable stížnost, že na základě určitých pravdivých skutečností mám nárok na odškodnění.
In his testimony before the committee Mr BELLORD (H2) related his own experience, which he described as typical: " I complain to Equitable that, due to certain facts being true, I am entitled to compensation.
Oni můj nárok odmítnou a odkážou mě na FOS.
They reject my clam and I am referred to the FOS.
FOS říká, že chce počkat na výsledek Penroseovy zprávy.
The FOS says they want to await the outcome of the Penrose report.
Penroseova zpráva potvrdí, že mnou uváděné skutečnosti jsou pravdivé.
The Penrose Report confirms that the facts I have alleged are true.
Equitable podá stížnost k FOS a tvrdí, že tyto skutečnosti pravdivé nejsou.
Equitable complains to FOS that these facts are not true.
Strana 3. uvádí, že „ došlo k jedinečné kombinaci okolností ... které představovaly přesvědčivé důvody k tomu, aby [FOS] uplatnil svou pravomoc “.
Page 3. that " there was a unique combination of circumstances ... which constituted compelling reasons, why [the FOS] should exercise his discretion ".
Důvody, které uvedl FOS pro zamítnutí stížností na základě Penroseovy zprávy, jsou uvedeny v bodě VI.1.b.) výše.
The reasons given by FOS for dismissing Penrose related complaints are mentioned under point VI.1.b.) above.
Studie ES-3 v tomto ohledu uvádí tato zjištění: „ Jak ukazuje Penroseovo rozhodnutí, FOS se může rozhodnout, že nebude vyšetřovat stížnosti konkrétních investorů v případě, že předmět stížnosti ovlivňuje velký počet investorů a vyžaduje regulační přístup.
ES 3 makes the following observations in this regard: " As the Penrose decision shows, FOS may decide not to investigate the grievances of particular investors if the matter complained of affects a large number of investors and calls for a regulatory approach.
Ačkoli může být tento přístup za daných okolností odůvodněný, odhaluje to značnou mezeru v soudní ochraně, protože v praxi nemají pojistníci alternativní možnosti.
Although this approach may be justified in the circumstances, it reveals a significant gap in judicial protection because in practice there is a lack of alternatives for policyholders.
Zjištění újmy v šetření, například v takovém, jaké provedl lord Penrose, nevyústí v konkrétní opravné prostředky pro dotčené spotřebitele.
The identification of mischiefs in an inquiry, such as that carried out by Lord Penrose, does not translate to concrete remedies for aggrieved consumers.
Soudní řízení je obtížný boj vzhledem k praktickým problémům a vysokým transakčním nákladům, hmotné právo je nejasné a vzhledem k požadavkům na podstatnost a důvěru v předpisy, které platí pro důkazní břemeno, je zaměřeno proti spotřebiteli “ (ES-3
Litigation is an uphill struggle because of practical difficulties and high transaction costs, the substantive law is unclear and, because of the requirements of materiality, reliance and the rules pertaining to the onus of proof, it is loaded against the consumer " (ES 3
Strana 51. ).
Page 51. ).
Konečně pojistníci obecně zpochybňovali nezávislost FOS a poukazovali na to, že úřad je vázán memorandem o porozumění a tvrdili, že jej v podstatě ovládá FSA, který jmenuje radu FOS a kontroluje jeho rozpočet (např. Pan LAKE a pan BRAITHWAITE, H1).
Finally, policyholders generally questioned the FOS's independence, pointing out that it is bound by the memorandum of understanding and claiming that it is essentially controlled by FSA, which appoints the FOS' Board and controls its budget. (e.g. Mr LAKE and Mr BRAITHWAITE, H1).
Podobně pan SCAWEN v dokumentu WE 23
Similarly, Mr SCAWEN in WE 23
FOS to odmítá odkazem na „ zákonný požadavek provozní nezávislosti FOS na Úřadu pro finanční služby “ a tvrdí, že „ rada FOS se nepokouší ovlivňovat ani zasahovat do kvazi-soudních rozhodnutí, která musí ombudsmani přijímat “ (WE 27
The FOS rejects this by referring to the " statutory requirement for the operational independence of FOS from the Financial Service Authority " and asserts that " the Board of FOS does not attempt to influence or interfere with quasi-judicial decisions that the ombudsmen are required to take " (WE 27
Strana 2. ) rovněž zdůraznil nezávislost FOS, stejně jako pan THOMSON ve svědectvích H2 a H8: „ FOS je nezávislý subjekt, který dle potřeby nesouhlasí se společností a někdy skutečně nesouhlasí s regulátorem, FSA.
Page 2. ) also stressed the independence of the FOS as did Mr THOMSON in H2 and H8: " The FOS is an independent entity that, from time to time, disagrees with the Society and indeed, from time to time, disagrees with the Regulator, the FSA.
V oboru si mnoho lidí myslí, že FOS je příliš zaměřen na spotřebitele ... “ (H8).
There are many in the industry who believe that the FOS is too consumer-oriented ... "
Existují náhodné příklady takového jednání, ale to souvisí spíše s historií jednotlivce nežli instituce “.
There are odd examples of that, but it tends to be because of the history of the individual rather than the institution ".
Nejrozsáhlejší a nejúplnější kritiku vyjádřenou pojistníky ohledně jednání FOS obsahuje zpráva lorda NEILLA (WE 83).
The most extensive and comprehensive account of the criticism expressed by policyholders of the FOS's performance is contained in a report by Lord NEILL (WE 83).
Ačkoli některé otázky, které uvádí, jsou ekvivalentní otázkám zmíněným v předešlých odstavcích, jeho přezkum je dále pojednán samostatně.
Although some of the points he raises are equivalent to what is referred to in previous paragraphs, his review is considered separately below.
Stanovisko lorda Neilla (WE 83)
Opinion of Lord Neill (WE 83)
Lord NEILL jménem skupiny EMAG zkoumal „ povahu služeb, které [FOS] poskytoval pojistníkům, kteří podali stížnosti [na ELAS] “.
Lord NEILL reviewed on behalf of EMAG " the nature of the service provided by the [FOS] to [ELAS] complainant policyholders ".
Přitom se zabýval korespondencí týkající se případů 31 osob, které podaly stížnosti k FOS a „ které řekly skupině EMAG, že byly s jednáním FOS nespokojeny “.
In doing so he examined the correspondence relating to the cases of 31 individuals who lodged complaints to the FOS and " who told EMAG that they had been dissatisfied with the performance by the FOS ".
Věci jsou dokumentovány v přílohách 1–3 k jeho stanovisku (WE 83).
The cases are documented in detail in Appendices 1-3 to his opinion (WE 83).
Souhrn věcí je uveden v odstavci 150 stanoviska (strany 54 až 72 WE 83).
A summary of the cases can be found in Paragraph 150 of the opinion (pages 54 to 72 of WE 83).
Rovněž podrobně posoudil rozhodnutí FOS o zamítnutí 50 nároků, které FOS charakterizoval jako související s Penroseovou zprávou, bez posouzení jejich skutkové podstaty.
He also considered in detail the FOS's decision to dismiss without consideration of their merits 50 claims characterised by the FOS as 'Penrose-related'.
Při určování standardů, se kterými má porovnávat jednání FOS, bral lord NEILL v úvahu nejen „ zákonná ustanovení “ obsažená v zákonu o finančních službách a trzích a „ pravidla stanovená podle zákona “, ale kromě toho také „ prohlášení, které FOS uvádí ve své příručce nazvané Vaše stížnost a ombudsman a ve sděleních na internetové stránce FOS ohledně standardů, kterých hodlá dosahovat (WE 86
In determining the standards against which to assess the FOS's performance, Lord NEILL took account not only of the " statutory provisions " contained in the FSMA and " the rules made under the statute " but in addition also of " statements made by the FOS in its booklet 'your complaint and the ombudsman' and in FOS website communications as to the standards which it aims to meet (WE 86
Souhrnně řečeno, podle těchto podkladů ombudsman měl (a/nebo hodlal) řešit finanční spory „ spravedlivě, rozumně, rychle, neformálně, nezávisle a nestranně “.
Thus, in summary, the Ombudsman was set up to (and/or aims to) resolve financial disputes " fairly, reasonably, quickly, informally, independently and impartially ".
Ombudsman „ není vázán přísnými zákonnými pravidly “, ale spíše „ rozhoduje, jaký případný výrok je podle jeho názoru spravedlivý a rozumný za všech okolností dané věci “.
He is " not bound by strict rules of law " but rather " determines what award, if any, is in his opinion fair and reasonable in all the circumstances of the case ".
Ombudsman bude „při svém rozhodování [uplatňovat] pravidla přirozené spravedlnosti “ a „ dávat každé straně příležitost vyjádřit se k celé záležitosti druhé strany “.
The Ombudsman will "[apply] the rules of natural justice in [his] decision making " and " give each side the opportunity to comment on the totality of the other side's case ".
Kromě toho „ učiní vše, aby zajistil rovné podmínky a aby větší bohatství a zdroje jedné strany nevedly k nerovnosti zbraní “.
Furthermore, he will " do his best to ensure that there is a level playing field and that the superior wealth and resources of one side do not give rise to an inequality of arms ".
Pravomoci jemu svěřené bude „ vykonávat spravedlivě a nikoli svévolně a nevypočitatelně “.
Discretion vested in him will be " exercised fairly and not arbitrarily and capriciously ".
Zvláštním rysem postupu je to, že stěžovatelé nepotřebují advokáta a FOS je dokonce upozorňuje, že pokud advokáta pověří, nebudou moci získat náhradu poplatků.
A specific feature of the procedure is that complainants do not need a lawyer and are even advised by the FOS that if they do instruct one, they will generally be unable to obtain reimbursement of fees.
FOS „ zajistí, aby stěžovatelé nebyli znevýhodněni tím, že nemají právní poradenství “ (viz WE 86
The FOS will " ensure that complainants are not disadvantaged by the lack of legal advice " (see WE 86
Po přezkumu 31 případů v konfrontaci s výše uvedenými konkrétními body lord NEILL zjistil, že „ téměř všichni stěžovatelé měli pocit, že při svém jednání s FOS diskutují spíše s obhájcem společnosti EL nežli s nestranným soudcem “ (WE 86
After reviewing the 31 cases in relation to the specific points mentioned above, Lord NEILL found that " nearly all complainants felt that in their dealings with the FOS they were arguing with an advocate for EL rather than dealing with an impartial judge " (WE 86
V některých případech, aniž by se obrátili na společnost EL, přišli se svými vlastními argumenty, aby bránili stěžovateli “ (WE 83
In some instances without any reference back to EL, they had come up with their own arguments to block the complainant " (WE 83
Strana 83. ).
Page 83. ).
Lord NEILL zjišťuje „ nerovné podmínky “, protože FOS „ má sklon poskytovat daleko větší volnost společnosti EL nežli stěžovatelům “ (WE 86
Lord NEILL identifies an " unlevel playing field " as the FOS " tends to allow much more latitude to EL than it does to complainants " (WE 86
Strana 13. ), co s týče lhůt, a vzhledem k „ ochotě FOS řešit sporné otázky ve prospěch společnosti EL, i pokud se stěžovatel opírá o ověřenou skutečnost a společnost EL odpovídá domněnkami o tom, co by se mohlo/muselo stát “ (WE 83
Page 13. ) in terms of time limits and given " the willingness of the FOS to resolve disputed issues in favour of EL, even where the complainant relies on attested fact and EL replies with conjectures as to what would/must have happened " (WE 83
Strana 81. a WE 86
Page 81. and WE 86
Strana 13. ).
Page 13. ).
Rovněž naznačuje, že se FOS nesnažil odstranit „nerovnost zbraní“ mezi stěžovatelem a firmou tím, že by zajistil, aby stěžovatel nebyl znevýhodněn tím, že věc předkládá bez poradenství právníků, účetních poradců a pojistných matematiků (viz WE 83
He also suggests that FOS has done little to avoid an 'inequality of arms' between complainant and firm by ensuring that the former suffers no disadvantage from presenting a case without the advice of lawyers, accountants and actuaries (see WE 83
Strana 81. ).
Page 81. ).
Pokud jde o zásady přirozené spravedlnosti, lord NEILL zjistil, že byly porušeny „ v případech, kdy FOS vzal v úvahu dokumenty, které konkrétní stěžovatel neviděl a nemohl na ně reagovat “ (WE 83
As regards the principles of natural justice, Lord NEILL found that they had been breached in " instances where the FOS took account of documents which a particular complainant had not seen and could not address " (WE 83
Strana 72. ).
Page 72. ).
Kromě toho lord NEILL uvádí, že „ mnoho zkoumaných případů zahrnovalo nepřijatelné prodlení na straně FOS při vydávání konečného rozhodnutí, které někdy trvalo více než pět let “ (WE 86
Moreover, Lord NEILL states that " many of the cases examined have involved unacceptable delay on the part of the FOS in reaching a final decision, with some going on for more than five years " (WE 86
Strana 11. ) a že „ prodlení při vyřizování stížností mělo zničující účinek “, protože „ stěžovatelé ztratili důvěru v systém a začali mít dojem, že FOS věc protahuje “ (WE 83
Page 11. ) and that " the delays in processing complaints had a corrosive effect " as " complainants lost confidence in the system and began to feel that the FOS was stalling " (WE 83
Konečně odsuzuje „ postoje úředníků FOS, kteří byli podle stěžovatelů nenápomocní, zbytečně hádaví nebo dokonce agresivní “, stejně jako „ obecnou neefektivnost FOS a nedostatek zájmu o fakta jednotlivých případů “ (viz WE 83
Finally, he denounces " attitudes on the part of FOS officials which the complainants felt were unhelpful, unnecessarily argumentative or even aggressive " as well as " the general inefficiency of the FOS and the lack of concern with the fact of individual cases " (see WE 83
Strany 83 a 84. ).
Pages 83 and 84. ).
I někteří stěžovatelé, jejichž věci byly uznány důvodnými, byli zřejmě nespokojeni v důsledku „nejasnosti finančního odškodnění“.
Even some complainants whose cases were upheld seem to have been dissatisfied, due to the 'obscurity of financial awards'.
Podle lorda NEILLA „ mnoho stěžovatelů popisovalo obtížnost, ne-li nemožnost pochopení způsobu, jakým jsou odškodnění vypočtena “.
According to Lord NEILL, " many complainants described the difficulty - if not the impossibility - of understanding how awards are calculated ".
Strana 75. ).
Page 75. ).
Podle lorda NEILLA „ to znamená mimořádné obrácení důkazního břemene.
According to Lord NEILL, " this involves an extraordinary reversal of the burden of proof.
Žádný soud by nedovolil sporné straně vystupující bez právního zástupce, aby byla ponechána v takové nevědomosti, pokud jde o výpočet odškodnění ve prospěch této strany.
No court would allow a litigant in person to be left in such a position of ignorance in relation to the calculation of an award made in his or her favour.
Žádný soud by ani nezanedbal dohled nad svými vlastními výroky způsobem, jakým to činí FOS “ (WE 86
Nor would any court fail to police its own awards in the manner in which the FOS does " (WE 86
Strana 12. ).
Page 12. ).
V úzké spojitosti s výše uvedeným lord NEILL kritizuje, že „ namísto, aby vydával sám výroky o odškodnění, vyvinul FOS nátlak na společnost EL, aby předložila nabídku, [jež] umožnila společnosti EL stanovit podmínky, které jsou zcela v její vlastní prospěch “, například doložky o utajení nebo prohlášení o tom, že nabídky byly učiněny bez připuštění závaznosti.
In close connection to the above, Lord NEILL criticises that " instead of making awards itself, the FOS has put pressure on EL to make an offer, [which] has enabled EL to impose conditions which are designed wholly for its own advantage ", such as confidentiality clauses or statements that offers were made without admission of liability.
Za prvé lord NEILL kritizuje postup, který vedl k rozhodnutí ombudsmana.
Firstly, Lord NEILL criticises the process leading to the Ombudsman's decision.
Podle něj zaslal FOS 50 stěžovatelům k připomínkám dopis společnosti EL, který jej vyzýval, aby uplatnil určité pravomoci k zamítnutí (což se v podstatě rovnalo žádosti o zrušení stížností), aniž by jasně určoval pravomoci, jejichž výkon zvažoval.
According to him, the FOS had sent to the 50 complainants for comment a letter by EL urging him to exercise certain powers to dismiss (which in fact amounted to an application to strike out the cases) without clearly identifying to them the powers whose exercise he was considering.
Proto bez pomoci právníků „ stěžovatelé nikdy neměli spravedlivou příležitost zabývat se sporem proti nim “ (WE 86
Therefore, without the help of lawyers, " complainants never had a fair opportunity to address the case against them " (WE 86