natgillin/translations-raw huggingface dataset:
„ Musíme být opatrní při řízení všech žijících druhů a přírodních zdrojů, v souladu s pravidly udržitelného rozvoje.
"Prudence must be shown in the management of all living species and natural resources, in accordance with the precepts of sustainable development.
Jen touto cestou může být nesmírné bohatství, které nám dává příroda zachováno i pro příští generace.
Only in this way can the immeasurable riches provided to us by nature be preserved and passed on to our descendants.
Příkladů je mnoho: například 90 % rybářů na celém světě, což je 40 milionů lidí, je zaměstnáno v malých řemeslných rybolovech a jsou převážně chudí.
Examples are many: For instance, 90 % of fishermen worldwide, 40 million people, are employed in small scale artisanal fishing and are overwhelmingly poor.
Liberalizace rybolovu přímo ohrožuje jejich živobytí.
Liberalisation of fishing is directly threatening them of their livelihoods.
Z tohoto důvodu by se probíhající obchodní jednání ve Světové obchodní organizaci a v dvoustranných obchodních dohodách měla změnit, aby se předešlo celkové liberalizaci trhů v oblastech, jako jsou lesnické produkty, ryby a rybí produkty, čerpání a prodej vody a řízení přírodních parků včetně oblastí biologické rozmanitosti, patentování forem života a přisvojení si tradičních znalostí investory ve svůj prospěch.
For this reason the current trade negotiations at the WTO and in bilateral trade agreements should be reviewed in order to prevent the complete liberalisation of markets in areas such as forest products, fish and fish products, water extraction and distribution, and the management of natural parks, including biodiversity hotspots, the patenting of life forms, and the appropriation of traditional knowledge for the benefit of investors.
Tato obchodní jednání se týkají milionů lidí nucených nakonec opustit oblasti, v nichž žijí, a odejít do velkých měst nebo se případně stěhovat.
These trade negotiations concern millions of people obliged eventually to abandon the areas where they live for big cities and eventually to migrate.
Některé kroky byly učiněny správným směrem.
Some steps are being taken in the right direction.
Smlouva OSN o boji proti měnění krajiny v poušť, Smlouva z Ramsar o mokřinách a Smlouva o biodiversitě, které uznávají, že společnosti se musí plně podílet na řízení svých ekosystémů.
The UN Convention to Combat Desertification, the Ramsar Convention on Wetlands and the Convention on Biodiversity, that recognises that communities need to participate fully in the management of their ecosystems.
Je však nezbytné projevit mnohem více politické vůle, aby tyto záměry dostaly účinný závazný právní rámec.
But much more political will is necessary in order to give these intentions an effective obligatory legal framework.
Dnes, kdy jsou změna klimatu a stejně tak ničení životního prostředí naléhavé na celém světě, je nerovnováha mezi pravidly obchodu se sankcemi na jedné straně a nedostatečnými zákony o životním prostředí na straně druhé zvláště nákladná a neodpovídá nezbytným potřebám společnosti.
Today, with global urgency on climate change, and all environmental destruction, the imbalance between, on the one hand, trade rules with sanctions and, on the other, soft environmental laws is particularly costly and inadequate to the necessities of the society.
Státy a zákonodárci mají naléhavou povinnost tuto nerovnováhu napravit.
The states and the legislators have the urgent responsibility to correct it.
Zemědělství a komodity
Agriculture and commodities
Zemědělství je další velmi citlivou oblastí pro situaci chudých jak v průmyslových, tak v rozvojových zemích.
Agriculture is another very sensitive area for the situation of the poor, both in industrialised and in developing countries.
Od roku 1994, kdy byla podepsána dohoda Světové obchodní organizace o zemědělství, se potraviny pokládají čím dál více jen za další průmyslové zboží, které se má kdekoli vyrobit a prodat těm, kdo si jej mohou dovolit.
Since the WTO’s Agreement on Agriculture was signed in 1994, food is increasingly treated as just another industrial good to be produced and sold anywhere to those that can afford it.
To nesmírně změnilo situaci chudých a způsobilo hromadné stěhování lidí do měst.
This has created enormous changes in the situation of the poor with a mass migration of people to the cities.
Omezilo to potravinovou nezávislost zejména rozvojových zemí a dostupnost bezpečných potravin za spravedlivé ceny pro chudé.
And this has been limiting the food sovereignty especially for developing countries and the possibility of the poor to have access to safe food at fair prices.
Stávající pravidla vytvořila obzvláště nerovné podmínky obchodu pro drobné a střední zemědělce na celém světě.
The current rules have generated particularly inequitable terms of trade for small or middle farmers worldwide.
Následkem je to, že velmi mnoho malých zemědělských podniků jak na jihu, tak na severu mizí.
The consequence - An extraordinarily high number of small farms both in the South and the North are disappearing.
Stejná pravidla, jichž ve velké míře využívají mezinárodní moderní zemědělské podniky, podporují monokulturu, což má dramatické následky pro životní prostředí.
Monoculture is encouraged by the same rules that benefit enormously international agribusiness, with dramatic consequences on the environment.
Pěstování sóji dodávající bílkoviny evropským zvířatům na úkor vyrovnaného zemědělství v Evropě, amazonských pralesů a drobných zemědělců v Brazílii, Argentině a Bolívii je jen jedním možným příkladem katastrofálních následků takové politiky.
The cultivation of soy bean to feed protein to European animals, at the expense of balanced farming in Europe, the Amazonian Forest and small farmers in Brazil, Argentina and Bolivia, is only one possible example of the disastrous consequences of such a policy.
Proto je nezbytné přesměrovat evropskou SZP, tak aby subvence podporovaly pouze skutečně udržitelné zemědělství, a bránit společenské a územní funkce zemědělství.
Therefore it is essential to reorient the European CAP in order to limit subsidies to support real sustainable agriculture, and the defence of the social and territorial functions of agriculture.
Jakýkoli záměr odložit tento krok by pouze zvýšil náklady pro společnost a životní prostředí.
All intent to postpone it would only increase the social and environmental costs.
Za posledních 15 let EU odstraňovala téměř všechny nástroje, jejichž cílem bylo stabilizovat cenu komodit, zejména ve svých vztazích se zeměmi AKT, a jejím argumentem přitom bylo, že nepřinášely dostatečné výsledky (Systmin, Stabex, …) nebo že nebyly v souladu s předpisy Světové obchodní organizace.
During the last 15 years, the EU has been dismantling nearly all instruments aimed to stabilise the price of commodities, particularly in its relations with ACP countries, arguing that they were not yielding sufficient results (Systmin, Stabex...) or that they were not compatible with WTO rules.
Za tuto dobu ceny většiny komodit pro výrobce drasticky poklesly, což mělo obrovský dopad na chudé ve světě.
Within the same period, prices of most commodities for producers have diminished drastically, with enormous consequences on the poor of the world ...
„ Miliony výrobců zboží čelí krizi, která je ještě horší než ta z 30. let…Na konci 80. let vydělávaly země vyvážející kávu za svůj vývoz téměř 12 miliard dolarů.
" Millions of producers of commodities are facing a depression even worse than the one of the ‘1930....At the end of the 80’s, the coffee exporting countries were receiving nearly 12 billions of dollars for their exports.
Kontrola trhu s komoditami a prospěch, který z toho plyne, se dnes mnohem více soustředí v rukou několika maloobchodních společností.
The control of the commodities-market, -and the benefits of it- are today very much concentrated in the hands of few retailer companies.
Zdá se, že toto je příznačná oblast, kde by Evropská komise a rovněž Světová obchodní organizace měly klást důraz na vytvoření mechanismu k ustálení cen komodit a měly by vytvořit přiměřenou rovnováhu mezi přínosem pro výrobce a pro maloobchodníky.
This seems to be a typical area where the European Commission as well as the WTO should stress in the building of mechanisms to stabilise the price of commodities and establish a reasonable balance between the benefits of the producers and the retailers.
Služby a veřejné zdraví
Services and public health
Přístup k minimálním službám je nezbytnou podmínkou lidské důstojnosti a demokracie.
Access to minimum services is a necessary condition for human dignity and for democracy.
Jakékoli zlepšení dostupnosti veřejných služeb má okamžitý vliv na zmírnění chudoby.
Any improvement of access to public services has immediate consequences in terms of poverty reduction.
Pro chudé je obzvláště citlivým problémem přístup k vodě a je možnou příčinou budoucích konfliktů v tomto století.
Access to water is particularly sensitive for the poor and has enormous potential for future conflicts for this century.
Konkrétní používání vody je naprosto iracionální: 70 % světové vody se nyní používá na zavlažování (z čehož 60 % se promrhá), 22 % v průmyslu a pouze 8 % k lidské spotřebě.
Actual use of water is totally irrational: 70% of the world’s water is now used for irrigation (of which 60% is wasted), 22%by industry and just 8% for human consumption.
Evropský parlament ve svém usnesení o nakládání s vodou v rozvojových zemích „zdůrazňuje, že prodej vody by se měl považovat za základní veřejnou službu“.
In its resolution on water management in developing countries, the European Parliament "emphasises that distribution of water should be looked upon as essentially a public service"
Evropský parlament, 4. září 2003, Usnesení o sdělení Komise o řízení vodních zdrojů v rozvojových zemích a prioritách pro rozvojovou spolupráci EU.
European Parliament, 4 September 2003, Resolution on the Commission communication on water management in developing countries and priorities for EU development cooperation. .
Některé vlády (např. vláda Mali) se rozhodly navrátit nakládání s vodou do veřejného sektoru.
Some governments - the one in Mali - have decided to return the management of water to the public sector.
V Uruguay umožnila lidová iniciativa změnu ústavy omezující práva na veřejný sektor spravovat vodu.
In Uruguay a popular initiative allowed an amendment in the Constitution in order to limit to the public sector the right to administrate water.
V Bolívii chudí lidé spojení s novou místní vládou zabránili privatizaci vody ve dvou velkých městech (Cochabamba a El Alto).
In Bolivia, poor people linked to the new indigenous government reversed the privatisation of water in two major cities (Cochabamba and El Alto).
Jelikož je nyní známo, že voda je příčinou budoucích konfliktů, měla by se EU s ohledem na svou politiku předcházení konfliktům zdržet jakéhokoli požadavku na liberalizaci prodeje vody v jakémkoli obchodním jednání a měla by podniknout iniciativu k tomu, aby se voda opět stala obecným veřejným majetkem.
As it is now known that water is a reason for future conflicts, the EU, in view of its conflict-prevention policy should abstain from any demand of liberalisation of water distribution in any trade negotiation, and could undertake an initiative in order to turn water into a universal public good.
Veřejné služby jsou součástí totožnosti Evropy.
Public services are part of the identity of Europe.
Spravedlivá možnost pro všechny mít přístup k základním službám se pokládá za základní podmínku demokracie a na tomto základě byla vystavěna každá evropská země.
Fair possibility for everyone to have access to basic services is considered a precondition for democracy and every European country has been built on this base.
Přístup chudých k základním službám v oblastech jako zdraví a vzdělávání je naprosto nezbytný pro rozvoj a demokracii v rozvojových zemích.
Access by the poor to basic services in areas like health and education is absolutely necessary for development and democracy in developing countries.
Proto by se požadavky na liberalizaci neměly týkat takových oblastí, a měl by se proto klást důraz na podporu veřejných služeb, aby se vyhovělo cílům zahraniční politiky EU, jimiž je podpora demokracie a lidských práv.
Therefore, demands for liberalisation should not include such areas, and promotion of public services should therefore be stressed in order to comply with the EU foreign policy objectives of promoting democracy and human rights.
Uznání veřejného zdraví jakožto významného práva, které je přednější než obchodní zisk, je důležitým ústupkem rozvojovým zemím při jednání v Dauhá.
The recognition of public health as a major right, prior to trade profits, is an important concession to developing countries in the Doha negotiations.
Každý další krok uplatňující tuto zásadu, která zajišťuje chudým účinný přístup k lékům prostřednictvím slíbené reformy dohody TRIPS, by měl okamžitý vliv na životy milionů chudých lidí, kteří si nemohou dovolit ceny léků pro boj s chorobami, jež mají nesmírně negativní dopady na rozvoj jejich zemí.
Any further step to apply this principle, giving the poor effective access to medicines, -through a reform of the TRIPS Agreement as promised- would have an immediate effect on the lives of millions of poor people who can not afford the price of medicines to fight diseases that have enormous negative effects on the development of their countries.
Průmysl zboží a služeb
Goods and services industry
Právo na industrializaci jakožto rozvojové právo je třeba uznat jak pro rozvojové, tak pro stávající průmyslové země.
The right to industrialisation as a development right must be recognised both for developing and currently industrialised countries.
Politiky EU by se měly zaměřit na vytvoření základních podmínek podporujících průmysl zboží a služeb v Evropě, nikoli na prostředek evropských investorů ke kontrole zahraničních ekonomik.
EU policies should be oriented towards creating basic conditions that promote the industry of goods and services in Europe, not as means for European investors to control foreign economies.
Nedostatečná sociální práva a nedostatek účinného uplatňování sociálních pravidel v zemích vyvážejících zboží a služby do Evropy představují nebezpečí pro jejich industrializaci a základní práva jejich pracovníků.
The absence of social rights and of an effective application of social rules in countries exporting goods and services to Europe represents a danger for its industrialisation and for the basic rights of its workers.
Pro rozvojové země je industrializace nesmírně důležitá pro vypořádání se s chudobou a pro přerušení začarovaného kruhu závislosti na komoditách bez přidané hodnoty.
For developing countries, industrialisation is essential to tackle poverty, and to cut the vicious circle of dependence on commodities with no added value.
K industrializaci chudých zemí jsou nezbytné dvě základní podmínky: možnost chránit své trhy průmyslového zboží před velkými subjekty přinejmenším v první fázi rozvoje, jak to učinily rovněž průmyslové země, a přístup k technologiím.
Two basic conditions are necessary for the industrialisation of poor countries: the possibility to protect their markets in industrialised goods from very big players at least at the first stage of their development - just as industrialised countries did - and the access to technology.
Přístup k technologiím znamená přístup k patentům, z nichž 90 % vlastní průmyslové země.
Access to technology means access to patents, 90% of which are owned by the industrialised countries.
Jakákoli změna zaměření současných jednání NAMA, která by umožnila rozvojovým zemím chránit své trhy, a jakákoli změna dohody TRIPS v tomto směru by měla nesmírně příznivé důsledky pro chudé lidi v rozvojových zemích.
Any reorientation of the current negotiations of NAMA in order to allow developing countries to protect their market, and any amendment of the TRIPS Agreement in this direction would have enormous beneficial consequences for poor people in developing countries.
Je naléhavě třeba provést mnoho kroků ke snížení chudoby a mnohé se může provést změnou obchodních pravidel.
Much must be done urgently for poverty-reduction, and much can be done through a change in trade rules.
k obchodu a chudobě: navrhování obchodních politik pro co největší přínos obchodu při snižování chudoby
on trade and poverty: designing trade policies to maximise trade’s contribution to poverty relief
2. připomíná, že v rámci partnerské dohody z Cotonou se EU zavázala podporovat udržitelný rozvoj a odstraňování chudoby ve skupině afrických, karibských a tichomořských zemí (AKT); a domnívá se, že EU by jako významný obchodní partner v multilaterálních organizacích mohla přispět k posílení postavení rozvojových zemí tím, že by navrhla koherentnější a srozumitelnější politiku v souladu s článkem 178 Smlouvy o ES; zdůrazňuje nicméně významný přínos dalších mezinárodních dárců;
Recalls the EU commitment, under the Cotonou Partnership Agreement, to promote sustainable development and poverty eradication in the African, Caribbean and Pacific Group of States (ACP); and considers that the EU, as an important trade player in the multilateral institutions, could contribute to the reinforcement of the developing countries’ position by shaping a more coherent and comprehensive policy, in accordance with Article 178 of the EC Treaty; stresses, however, the significant input of other international donors;
4. zdůrazňuje důležitost udržení a posílení multilaterálních obchodních rámců; připomíná, že v rámci organizace WTO, která je fórem, kde se vytváří systém spravedlivých pravidel mezinárodního obchodu, by měl být kladen důraz na zvýšení schopností rozvojových zemí vyjednávat, aby mohly lépe reprezentovat své obchodní zájmy a mohly se začlenit do globální ekonomiky;
Stresses the importance of maintaining and strengthening the multilateral trade frameworks; recalls that within the WTO, as a forum for shaping a fair rules-based system for international trade, special emphasis should be placed on increasing the developing countries’ negotiating capacities in order to enable them to better represent their trade interests and integrate them into the global economy;
6. vítá rozhodnutí zrušit vývozní subvence v zemědělství do roku 2013 a znovu vyzývá k výraznému pokroku při uplatňování již přijatých rozhodnutí; protože však zmíněné vývozní subvence představují pouze 3,5 % celkové zemědělské podpory EU, naléhavě žádá Komisi, aby pokračovala v diskusi o konečném stanovení způsobů, jakými je možné snížit národní zemědělské podpory a tarify ve všech průmyslově vyspělých zemích;
Welcomes the decision to abolish export subsidies in agriculture by 2013 and calls once again for the implementation of decisions already taken to be brought forward significantly; however, as these export subsidies account for only 3.5% of overall EU agricultural support, urges the Commission to continue discussions on finalising the modalities by which agricultural domestic subsidies and tariffs can be reduced in all industrialised countries;
8. zdůrazňuje význam, jaký mají pro rozvojové země takové komodity jako cukr, banány a bavlna; vyzývá Evropskou unii, aby rozvojovým zemím nabídla pomoc nezbytnou k reformě jejich odvětví cukru; lituje, že se nenašlo účinné řešení problému s bavlnou v Hongkongu;
Stresses the importance of commodities such as sugar, bananas and cotton for developing countries; calls upon the European Union to offer developing countries the necessary assistance to reform their sugar sectors; deplores the lack of an effective solution to the cotton problem in Hong Kong;
11. zdůrazňuje důležitost odpuštění dluhů postupným rušením dluhů nejméně rozvinutých zemí, jejichž vlády dodržují lidská práva a zásady řádné správy a pro které je prioritou odstranění chudoby a hospodářský rozvoj;
Stresses the importance of debt relief by phasing out the debts of LDCs for those governments which respect human rights and the principle of good governance, and give priority to poverty eradication and economic development;
13. připomíná naléhavou potřebu stabilizovat ceny komodit a přehodnotit mechanismy řízení dodávek na mezinárodních komoditních trzích; vyzývá Komisi, aby podpořila stávající návrhy afrických členů WTO, aby se opatření týkající se cen komodit zařadila na program probíhajícího kola jednání WTO;
Recalls the urgent need for stabilisation of commodity prices and a review of supply management mechanisms on international commodity markets; calls on the Commission to support existing proposals of African WTO members to have action on commodity prices included in the current Round of WTO negotiations;
17. domnívá se, že nejen obchod, ale také a zejména sociální a hospodářský rozvoj a investice do malých a středních podniků, které dodávají zboží a poskytují služby, mohou v budoucnu vést ke zvýšení bohatství; vyzývá zejména Evropskou investiční banku, aby pro tuto cílovou skupinu vypracovala více programů;
Considers that not only trade, but especially economic development, investment in small and medium sized businesses which supply goods and services, can have an impact on an increase in wealth in the future; calls, in particular, on the European Investment Bank to develop more programmes for these target groups;
Obchod a chudoba: navrhování obchodních politik pro co největší přínos obchodu při snižování chudoby
Trade and poverty: designing trade policies to maximise trade’s contribution to poverty relief
Danutè Budreikatè 25.1.2006
Danutè Budreikatè 25.1.2006
Margrete Auken, Alessandro Battilocchio, Margrietus van den Berg, Danutė Budreikaitė, Marie-Arlette Carlotti, Thierry Cornillet, Nirj Deva, Fernando Fernández Martín, Michael Gahler, Filip Andrzej Kaczmarek, Glenys Kinnock, Ģirts Valdis Kristovskis, Maria Martens, Miguel Angel Martínez Martínez, Luisa Morgantini, Frithjof Schmidt, Jürgen Schröder, Feleknas Uca, María Elena Valenciano Martínez-Orozco, Anna Záborská.
Margrete Auken, Alessandro Battilocchio, Margrietus van den Berg, Danutė Budreikaitė, Marie-Arlette Carlotti, Thierry Cornillet, Nirj Deva, Fernando Fernández Martín, Michael Gahler, Filip Andrzej Kaczmarek, Glenys Kinnock, Ģirts Valdis Kristovskis, Maria Martens, Miguel Angel Martínez Martínez, Luisa Morgantini, Frithjof Schmidt, Jürgen Schröder, Feleknas Uca, María Elena Valenciano Martínez-Orozco, Anna Záborská.
Milan Gaľa, Manolis Mavrommatis and Miloslav Ransdorf.
Milan Gaľa, Manolis Mavrommatis and Miloslav Ransdorf.
k obchodu a chudobě: navrhování obchodních politik pro co největší přínos obchodu při snižování chudoby
on trade and poverty: devising trade policies in such a way as to maximise the contribution that trade makes to fighting poverty
Výbor pro práva žen a rovnost pohlaví vyzývá Výbor pro mezinárodní obchod jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
The Committee on Women’s Rights and Gender Equality calls on the Committee on International Trade, as the committee responsible, to incorporate the following suggestions in its motion for a resolution:
– s ohledem na rezoluce Organizace spojených národů A/RES/46/121, A/RES/47/134, A/RES/49/179, A/RES/47/196, A/RES/50/107;
– having regard to United Nations resolutions A/RES/46/121, A/RES/47/134, A/RES/49/179, A/RES/47/196 and A/RES/50/107,
– s ohledem na úmluvu o odstranění všech forem diskriminace žen přijatou v roce 1979 Valným shromážděním Organizace spojených národů a na příslušný opční protokol;
– having regard to the Convention on the Elimination of all forms of Discrimination Against Women (CEDAW), adopted in 1979 by the UN General Assembly, and the Optional Protocol thereto,
B. vzhledem k tomu, že vykořenění chudoby vyžaduje demokratickou účast a změny v ekonomických strukturách, aby byla zajištěno spravedlivější rozdělování bohatství,
B. whereas poverty eradication requires democratic participation and changes in economic structures in order to ensure a more equitable distribution of wealth,