natgillin/translations-raw huggingface dataset:
S odvoláním na úlohu FSA při zprostředkovávání plánu smírného vyrovnání zástupce FSA pan STRACHAN (H4) vysvětlil, že „plán smírného vyrovnání společnosti Equitable Life z roku 2002 byl proveden spíše podle zákona o společnostech než podle části VII (zákona o finančních službách a trzích z roku 2000) a konečné rozhodnutí bylo potvrzeno při nezávislém soudním procesu.
Referring to the FSA's role in brokering the Compromise Scheme, the FSA representative Mr. STRACHAN (H4) explained that "the Equitable Life 2002 Compromise Scheme was carried out under the Companies Act rather than under Part VII (of the Financial Services and Markets Act 2000) and the final decision was sanctioned under an independent Court process.
Nicméně jsme vyzývali společnost Equitable, aby zašla za rámec toho, co požadoval zákon o společnostech, aby bylo zajištěno, že zájmy pojistníků budou pokud možno co nejvíce chráněny, zejména jmenováním nezávislého pojistného matematika, který měl vyjádřil svůj názor na poctivost návrhů.
Nevertheless, we encouraged Equitable to go beyond what was required by the Companies Act to ensure that policyholders' interests were protected as far as possible, particularly through the appointment of an independent actuary to opine on the fairness of the proposals.
Je jasné, že docházelo k odchylkám, ale celkově se jednalo o rozumný plán smírného vyrovnání.“
Clearly, there were variations, but, overall, this was a reasonable compromise scheme."
Tvrzení, že společnost EL neinformovala pojistníky otevřeně o tom, že plán smírného vyrovnání nepřinese konečnou stabilizaci fondu s podílem na zisku (WE-CONF16), ale že při jakémkoli pádu trhu s cennými papíry bude nutné další snížení hodnot pojistek (jak se skutečně stalo v dubnu a červenci 2002), odmítl i generální ředitel pan Thomson, který tvrdil, že „fond s podílem na zisku byl vždy investován do mixu investic, a v důsledku toho na něj měly vždy vliv pohyby na trhu.
Allegations that policyholders were not openly informed by EL that the Compromise scheme would not bring final stabilisation to the with-profits fund (WE-CONF16) but that any stock market fall would require further cuts in policy values (as indeed happened in April and July 2002), were also rejected by CEO Mr. Thomson, who claimed that " the with-profits fund has always been invested in a mix of investments and has consequently always been subject to the impact of market movements.
Nikdy nepadla zmínka o tom, že plán smírného vyrovnání změní koncepci fondů s podílem na zisku.
There was never any suggestion that the Compromise Scheme would change the concept of with-profits.
Kromě toho představenstvo nebylo schopné předvídat budoucnost investičních trhů“.
Further, the Board was not in a position to second-guess the future of investment markets."
(WE76 bod 4) Pokračoval tím, že „pokud představenstvo vědělo, když byla dokumentace plánu vydána … a u soudu projednána, že 2,5% zvýšení je pravděpodobně zcela iluzorní, pokud nedojde k určitému okamžitému a nečekanému růstu na trzích s cennými papíry (když 56 % financí bylo v každém případě drženo v penězích a cenných papírech s pevnou úrokovou sazbou), bylo to zcela jistě něco, co se mělo uvést před těmi, včetně soudu, od nichž se žádal souhlas s plánem.
4) He went on to state that " if the Board was aware, when the Scheme documentation was issued ... and debated in court, that the 2.5% uplift was likely to be entirely illusory unless there was some immediate and unheralded rise in equity markets (when 56% of funds were held in cash and fixed interest securities in any event) that was surely something that ought to have been mentioned to those, including the court, from whom approval of the Scheme was being sought.
Tak, jak se to odehrálo, byly finanční informace poskytnuté jako součást dokumentace plánu v době, kdy začalo debatovat o podstatě plánu, opravdu zastaralé.
As it was, the financial information provided as part of the scheme documentation was seriously out of date by the time the merits of the scheme came to be debated.
3f) Tvrzení o tom, že vedení EL není „způsobilé a patřičné“
3f) Claims of EL management not qualifying as 'fit and proper'
V souvislosti s údajným zadržováním informací při prezentaci plánu smírného vyrovnání pojistníkům zaslala v roce 2005 skupina EMAG žádost úřadu FSA o zahájení vyšetřování podle oddílu 168 zákona o finančních službách a trzích z roku 2000 s cílem ověřit, zda tři vrcholoví manažeři společnosti EL (předseda představenstva, generální ředitel a jmenovaný pojistný matematik) byli „způsobilými a patřičnými osobami“ pro výkon svých funkcí.
In the context of the alleged withholding of information when presenting the Compromise Scheme to policyholders, in 2005 EMAG sent a request to the FSA to open an investigation under Section 168 of FSMA 2000, in order to verify if 3 EL top managers (the Chairman, the Chief Executive and the Appointed Actuary) qualified as 'fit and proper persons' to perform their functions.
Pokud by ve světle dokumentů předložených o programu vyšetřování FSA došlo k závěru, že skutečně zadržovali klíčové informace, nemuseli být „způsobilí a patřiční“ pro výkon své funkce.
If, in the light of evidence presented on the Scheme, the FSA investigation came to the conclusion that they had indeed withheld key information, they might not qualify as 'fit and proper' to perform their function.
V tom případě by FSA mohl takové osobě odejmout povolení nebo by mohl zahájit disciplinární řízení podle oddílů 63 a 66 zákona o finančních službách a trzích z roku 2000.
In that case, the FSA could withdraw that person's approval or take disciplinary proceedings under Section 63 and 66 of FSMA 2000.
Pan Anthony BOSWOOD, QC (WE76) souhlasil s tím, že pokud by se prokázalo, že vrcholoví manažeři společnosti „zatajovali informace, o nichž věděli, že jsou pro plán významné,…úmyslné zatajování tohoto charakteru by naopak naznačovalo, že dotčené osoby nejsou „způsobilými a patřičnými osobami“, což je předpoklad pro to, aby FSA uplatnil svou pravomoc zahájit vyšetřování“ v oddíle 168 odst.
Mr. Anthony BOSWOOD, QC (WE76) agreed to the point that if it was proven that EL top managers might have " concealed information which they knew to be relevant to the Scheme ... deliberate concealment of that nature would, in turn, suggest that the persons concerned might not be 'fit and proper persons', the precondition for the exercise of the FSA power to investigate " in Section 168(5) of FSMA 2000.
Prohlédnuté dokumenty nenaznačily, že FSA byl ochoten – nebo že projevil jakýkoli úmysl – formálně zahájit takové vyšetřování.
The evidence sighted gave no indication the FSA has been willing - or shown any intention of - formally opening such an investigation.
Nedbalost při dohledu nad provozováním činnosti
Negligence in Conduct of Business (CoB) supervision
Tvrzení o chybách při provozování činnosti byla velkým počtem pojistníků vznesena nejen proti regulátorům Spojeného království, ale i proti irskému regulátorovi (DETE/IFSRA)
Allegations of CoB failure were addressed by a large number of policyholders not only against the UK regulators but also against the Irish Regulator (DETE/ISFRA)
Zákon o centrální bance a Úřadu pro finanční služby Irska z roku 2003 uváděl, že obezřetnostní dohled nad pojišťovnictvím a poskytovanými službami přešel v květnu 2003 zcela z ministerstva podnikání, obchodu a zaměstnanosti (DETE) na irský Úřad pro finanční služby (IFSRA) a že opatření DETE v pojišťovnictví před vstupem zákona z roku 2003 v platnost by měly být vykládány jako kroky IFSRA a/nebo Ministra financí (WE64).
The Central Bank and Financial Services Authority of Ireland Act 2003 stated that prudential supervision of the insurance sector and the services provided moved in May 2003 in its totality from the Department of Enterprise, Trade and Employment (DETE) to the Irish Financial Services Authority (ISFRA), and that actions of DETE in the insurance sector before the commencement of the 2003 Act should be construed as actions of ISFRA and/or the Minister for Finance (WE64).
Dokument WE80 dále vysvětluje, že až do roku 2003 nebyla kromě předpisů o poskytování informací (S.I. 15 z roku 2001) a S.I. 360 z roku 1994, což byly požadavky vynutitelné soudy, žádná pravidla provozování činnosti, která by se týkala konkrétně prodeje pojištění. a německému regulátorovi (BAV/BaFin)
WE80 further explains that until 2003, there were no CoB rules specific to the sale of insurance apart from the 'Provision of Information Regulations' (S.I. 15 of 2001) and S.I. 360 of 1994, both requirements enforceable through the Courts. and the German Regulator (BAV/BaFin)
BaFin převzal odpovědnost za pojišťovnictví od BAV v květnu 2002. , kteří podle ustanovení směrnice 3ŽP nesli odpovědnost za dohled nad provozováním činnosti společnosti EL na jejich území.
BaFin took over responsibility for the insurance sector from BAV in May 2002. , who, according to 3LD provisions, were responsible for CoB supervision of EL's operations on their territory.
Jak je uvedeno v dokumentu WE-CONF26, „bylo v souladu se 3ŽP, že úřad FSA neukládal pobočkám situovaným v jiných členských státech pravidla provozování činnosti… (ale) účinnou ochranu rozumných očekávání pojistníků pro …pobočky společnosti ELAS měl FSA zajistit“.
As claimed by WE-CONF26, "it was in accordance with the Third Life Directive for the FSA not to impose the Conduct of Business rules on branches situated in other Member States ... (but) effective PRE protection for ELAS ... branch business had to be ensured by FSA."
Viz WE-CONF26, strana 4 a 5 bod 1.
see WE-CONF26, page 4 and 5, para.1.
V dokumentu WE-CONF10 si jeden pojistník stěžoval zejména na odmítnutí německých regulátorů – systematicky se odvolávajících na zásadu domovské země podle směrnice 3ŽP – přijmout jakoukoli odpovědnost za nevhodné operace společnosti EL v Německu.
In WE-CONF10 a policyholder complained in particular about the refusal by German regulators - systematically referring to the 'Home Country principle' as defined by 3LD - to assume any responsibility for improper operations of EL in Germany.
Toto tvrzení podpořil pan WESTPHAL ve svědectví WS2, když řekl, že „národní dohled často hraje v procesu sledování a prosazování příliš pasivní roli“ a že „dokud nebude dosaženo „kritického množství“ stížností, nezačne být dohled v některých členských státech aktivní“.
This claim was supported by Mr. WESTPHAL in WS2 stating that " national supervision often plays a too passive role in the monitoring and enforcement process" and that "unless a 'critical mass' of complaints is reached, supervision will not get active in some Member States."
4a) Tvrzení o nesprávném prodeji a uvádění v omyl ve Spojeném království
4a) Allegations of mis-selling and misrepresentation in the UK
V květnu 2003 Služba finančního ombudsmana Spojeného království shledala společnost Equitable Life vinnou „závažným zkreslováním údajů“.
In May 2003 the UK Financial Ombudsman Service found Equitable Life guilty of 'material misrepresentations of fact' .
Pojistníci v zásadě přednesli dva typy tvrzení proti společnosti EL:
Fundamentally, policyholders have been making two types of allegations against EL:
- nesprávný prodej tím, že společnost vědomě uváděla skutečnosti o své finanční situaci, zejména v souvislosti s riziky spojenými s garantovanými anuitními sazbami;
- mis-selling by knowingly misrepresenting facts about the company's financial position, especially in relation to the GAR risks;
- opomenutí (možná na základě úmyslného uvádění v omyl) tím, že neupozorňovala na rizika spojená s garantovanými anuitními sazbami, když riziko bylo věcí, která měla být stávajícím a potenciálním pojistníkům sdělena.
- omission (possibly based on deceit), by failing to draw attention to the GAR risks, when that risk was a matter to be disclosed to existing and prospective policyholders.
Ukázalo se, že toto tvrzení není pravdivé, protože společnost EL, jak se ukázalo, neakumulovala žádné významné rezervy v letech pozitivního výkonu na trhu, aby umožnila jakékoli „vyrovnávání“.
see WE53, annex D. This claim proved to be untrue, as EL turned out not to have accumulated any significant reserves in the years of positive market performance to allow for any 'smoothing out'.
V krátkém dopise pojistníkům ze dne 26. ledna 2000 (WE53) společnost Equitable Life tvrdila, že záporný rozsudek odvolacího soudu neovlivní její profil ekonomického rizika s tím, že „nenastane žádný finanční dopad na společnost Equitable.
In a note to policyholders dated 26 January 2000 (WE53), Equitable Life claimed that the negative Court of Appeal ruling would not affect EL's economic risk profile, asserting " there will be no financial impact on the Equitable.
Solventnost společnosti a její status nezávislé vzájemné životní pojišťovny nejsou tudíž zpochybněny“.
The Equitable's solvency and status as an independent mutual are therefore not in question".
Viz WE53, příloha G a H. .
see WE53, annex G and H. .
Ve výše uvedeném krátkém dopise ze dne 26. ledna 2006 se objevilo i další nepravdivé prohlášení, že „nedojde k dopadu na prémie pro mezinárodní obchody …, protože žádná z mezinárodních pojistek společnosti Equitable neobsahuje takové garantované sazby“.
Another false statement appeared in the above-mentioned 26 January 2000 note, claiming that " there will be no impact on bonuses for international business ... as none of the Equitable's international policies contain such guaranteed rates."
Nepravdivost tohoto bodu byla prokázána dokumentací o tom, že všechny pojistky, ve Spojeném království i v zahraničí, jsou spravovány v témž fondu a že neexistuje žádný zvláštní fond pro „mezinárodní pojistky“, jak tvrdila EL.
This point was proved wrong by evidence that all policies, UK and non-UK, were managed in the same fund and there was no separate fund for 'international policies', as claimed by EL.
Jiné tvrzení o nesprávném prodeji a uvádění v omyl ze strany společnosti EL představil pan NASSIM (WE7), který tvrdil, že regulátoři „záměrně přehlíželi „ignoranci motivovanou pobídkovými prémiemi“ a podvodný všeobecný nesprávný prodej, protože navzdory tomu, že společnost říkala pojistníkům, že neplatí provize, platila svým zaměstnancům dosud nespecifikovanou provizi z prodeje.
Another allegation of mis-selling and misrepresentation by EL was presented by Mr. NASSIM (WE7) who claimed that the regulators have " deliberately overlooked 'incentivised ignorance' and fraudulent general mis-selling, as despite what the Society told policyholders about the absence of commission fees, it paid its staff an as yet unspecified commission on sales.
Ani nevíme, zda provize byla stejná u všech produktů společností, nebo zda byla u produktů s podílem na zisku vyšší.
Nor do we know whether the commission was the same for all the Society’s products, or if it was greater for with-profits products.
Pan JOSEPHS (WE69) tvrdil, že „existuje nepřetržitý řetězec důkazů, které ukazují, že společnost si stanovila za cíl dosažení nezákonného a zavádějícího plnění, které by vydrželo minimálně 15 let, a používání těchto zmanipulovaných výkonnostních ukazatelů jako svého primárního nástroje pro získání nových pojistníků a pro zvýšení aktiv společnosti.
Mr. JOSEPHS (WE69) claimed that "a continuous chain of evidence exists that demonstrates that Equitable set out to create an unlawful and misleading performance record that would survive for at least 15 years, and to use these rigged performance figures as their primary tool to bring in new policyholders and to increase the assets of the Society.
Pojistníci o tom neměli ani ponětí ...
No hint of this was given to policyholders ...
Zástupy pojistníků zůstaly v blažené neznalosti o hrozbách visících nad jejich pojistkami a společnost vynakládala usilovné úsilí, aby v tomto stavu zůstaly.
The mass of policyholders remained in blissful ignorance of the threats overhanging their policies, and strenuous efforts were made to keep them in that state.
Jejich pozornost se zaměřovala na jejich „pojistný fond“, popisovaný jako „podíl v centrálním vyrovnaném řízeném fondu“ s jejich celkovou hodnotou pojistky představující „vyrovnaný podíl aktiv““.
Their attention was focussed on their ‘policy fund’, described as a ‘share of a central smoothed managed fund’, with their Total Policy Value representing their ‘smoothed asset share’ " .
V dokumentu WE82 pan DEPPE zmínil setkání s panem Thomsonem, generálním ředitelem společnosti Equitable, v lednu 2003, kdy se ho v televizním pořadu zeptal, „jak bylo možné, že Equitable v období po září 1998 iniciovala prodej produktů souvisejících s podílem na zisku, aniž se uchýlila k úmyslnému podvodu.
In WE81 Mr. DEPPE related meeting Equitable CEO Mr. Thomson in January 2003, asking him in a televised programme "how it had been possible for Equitable to instigate the marketing of with-profits related products in the post-September 1998 period without resort to wilful deception.
Přesto společnost potřebovala nové obchody, aby předešla uzavření ...
By January 1999 the GAR problem was the subject of intense discussions in the press, which was putting out alarming articles and reports ...
Společnost přijala politiku zlehčování rizik spojených s garantovanými anuitními sazbami, překrucování skutečností pro potenciální pojistníky: oddíl „Rizikové faktory“ z poskytovaného dokumentu „Klíčové prvky“ o rizicích spojených s těmito sazbami mlčel“.
The Society adopted a policy of downplaying the GAR risks, misrepresenting the facts to prospective policyholders: the 'Risk Factors' section of the Key Features document provided being silent about the GAR risks."
Viz WE-CONF2, body 38–40.
see WE-CONF2, para.38-40.
Pojistník pan John GALVIN (WE-FILE15) si stěžoval, že jeho rozhodnutí koupit si pojistku společnosti Equitable Life se zčásti opíralo o ujištění společnosti ohledně její solidní finanční situace, kterou potvrzoval rating AA od mezinárodní ratingové agentury Standard & Poor's
Policyholder Mr. John GALVIN (WE-FILE15) complained that his decision to buy an Equitable Life policy was partly based on EL's reassurance of its solid financial standing confirmed by the "AA" rating obtained by the international rating agency Standard & Poor's
Ve skutečnosti byl rating společnosti EL od S&P AA (investiční stupeň) v letech 1993–1999, v květnu 1999 byl snížen na A+ (watch neg.) a potom v prosinci 2000 pod investiční stupeň (BB/watch neg.).
In fact, the S&P rating of EL was 'AA' (investment grade) from 1993-1999, downgraded to A+ (watch neg.) only in May 1999, then below investment grade (BB/watch neg.) only in December 2000.
V červnu 2001 byl dále snížen na B a v září 2001 na CCC (vysoké riziko nesolventnosti).
It was then further downgraded to B in June 2001 and CCC (high default risk) in September 2001.
Od 21. února 2002 neudělila firma S&P žádný úvěrový rating (WE-FILE22). (příloha k dopisu společnosti EL v dokumentu WE-FILE15).
No credit rating has been awarded by S&P since 21 February 2002 (WE-FILE22). (annex to EL letter in WE-FILE15).
S odvoláním na zavádějící informace od společnosti EL pro pojistníky připomněla paní KWANTES (H7), že „když společnost Equitable šla k soudu se záležitostí garantovaných anuitních sazeb, všichni jsme dostali dopisy, v nichž nás informovala, že všechno je v pořádku, že se nemusíme znepokojovat negativními komentáři, které se objevovaly v tisku, a probíhala působivá reklamní kampaň, která nám všem dala pocit jistoty“.
Referring to misleading information from EL to policyholders, Ms. KWANTES (H7) recalled that " when Equitable went to court on the GAR issue we all received letters to inform us that everything was fine, negative comments that had appeared in the press were nothing to worry about and there was a very impressive advertising campaign which gave us all a sense of security ."
Ve svědectví H5 pan LLOYD, bývalý obchodní zástupce společnosti Equitable Life v západní Anglii v letech 1995 až 2001, jasně odmítl všechna tvrzení o nesprávném prodeji ze strany prodejců společnosti: „Telefonáty, abychom si domluvili schůzku, často s nabídkou ročního přezkumu nebo současné aktualizace pojistek, to naši klienti téměř vždy přivítali.
In H5 Mr. LLOYD, a former sales representative of Equitable Life in western England between 1995 and 2001, clearly dismissed all allegations of mis-selling by the Equitable sales force: "Telephoning for appointments, often to offer an annual review or a current update on policies, was nearly always welcomed by our clients.
Zprávy byly často dobré a nebylo těžké nabízet nové investice.
The news was often good and it was not difficult to propose new investments.
Instrukce spočívaly v tom, že máme klientům dávat negarantovanou konečnou prémií a garantované anuitní sazby, které se týkaly jen garantované složky.
The briefing was to give clients a non-guaranteed final bonus and a GAR that only applied to the guaranteed element.
To by odpovídalo tomu, že bychom tomuto klientovi dali o 20 % více, než byl jeho spravedlivý podíl ve fondu.
That would be equivalent to giving that client 20% more than their fair share of the fund.
To jako koncepci nebylo obtížné pochopit a ani to z tohoto pohledu nebylo těžké vysvětlit klientům.
This as a concept was not difficult to understand and not difficult to explain to clients from that point on.
Z vlastní zkušenosti vím, že reakce klientů, kteří si toto vysvětlení vyslechli, včetně těch, kteří měli garantované anuitní sazby ve svých pojistkách, byla příznivá“.
My own experience was that the response from clients who heard this explanation, including those who had GARs in their policies, was favourable."
Vztahy s klienty byly tudíž v roce 2000 dobré, jelikož „ tím, že jsme celou záležitost během tohoto období až do rozhodnutí Horní sněmovny v červenci 2000 řešili, měli jsme velmi málo potíží a velmi malý problém se svými klienty, kteří vysvětlení, které jsme jim přednesli, akceptovali“.
Client relations would thus have been good even in 2000 as " by approaching the whole issue during that period right up until the House of Lords ruling in July 2000, we had very little difficulty and very little problem with our clients accepting the explanation we were giving."
Pan LLOYD popřel vehementně rovněž tvrzení o vědomém uvádění klientů v omyl nebo případně úmyslném přehlížení nepříjemných skutečností: „ Myslím si, že nikdy nenastal okamžik, kdy bych se ptal sám sebe, jestli nepropaguji nebo neprodávám něco, co bych neměl prodávat, a nevěřím, že by měl takový pocit kterýkoli z mých kolegů...
Allegations of knowingly misleading clients or possibly 'glossing over' unpleasant facts were equally and vehemently denied by Mr. LLOYD: "I do not believe there was ever a point when I questioned whether I was pushing or selling something that I should not be selling, and I do not believe that any of my colleagues felt that way either ...
Tak to absolutně nikdy nebylo… Věřil jsem, že společnost ví, co dělá, že ví, jak podnikat a že má úspěšný pracovní model.
I did buy the line that the Society knew what it was doing, knew how to run the business and did have a successful working model.
Tak nebylo co zakrývat.
So there was nothing to gloss over.
Nevěřím, že tomu tak bylo.
I do not believe that to be the case.
Když se ohlédnu zpět, myslím, že jsme prodávali fond s podílem na zisku způsobem, který z toho, co víme teď, byl nezodpovědný jak pro pojistnou smlouvu s čerpáním důchodu, tak i pro důchodové pojištění s podílem na zisku .
I think that, in hindsight, we were selling the with-profits fund in a way that, from what we now know, was reckless both for income drawdown and for with-profit annuities.
Byl to pošramocený návrh, ale to jsme nevěděli.
It was a damaged proposition, but we did not know that.
Byl pošramocený kvůli skutečné povaze závazků v tomto fondu, ale my jsme to nevěděli.“
It was damaged because of the true nature of the liabilities in that fund, but we did not know that."
Nakonec v souvislosti s prodejními materiály pan LLOYD popřel též tvrzení, že byly vypracovány tak, aby uváděly klienty v omyl, protože „ materiály nebyly určeny, jak jsem to viděl v té době, k tomu, aby někoho uváděly v omyl.
Finally, on the selling material, Mr. LLOYD also denied allegations it was made to mislead clients, as " the material was not, as I saw it at the time, designed to mislead anyone.