natgillin/translations-raw huggingface dataset:
14. poukazuje na to, že celoživotní vzdělávání pomáhá naplnit sociální potřebu a potřeby evropského trhu práce, a zdůrazňuje, že je rovněž sociálním právem bez ohledu na věk, pohlaví nebo sociální původ; proto by na něj měly mít přednostní nárok sociálně znevýhodněné skupiny (ženy, přistěhovalci, lidé žijící pod úrovní chudoby), kvůli těžkostem, se kterými se běžně setkávají vzhledem ke své nízké úrovni vzdělání a skutečnosti, že jim není věnována dostatečná pozornost v systém vzdělávání a odborné přípravy a domáhá se přijetí opatření, která by zajišťovala specifické možnosti pro tyto skupiny tak, aby byly zaručeny rovné příležitosti pro všechny; přeje si také stanovení specifických cílů, zejména pokud jde o ty, kteří nemohli dokončit vyšší střední vzdělání: osoby negramotné, nekvalifikované, nezaměstnané, zdravotně postižené osoby, osoby starší 50 let, migranty a ženy po skončení mateřské dovolené atd.;
Points out that lifelong learning helps to satisfy a social necessity and meet the needs of the European labour market and maintains that it also constitutes a social right, irrespective of age, sex, or social background; believes that socially disadvantaged groups (women, immigrants, people living below the poverty line) should be entitled to benefit as a matter of priority in view of the difficulties that they generally encounter because of their low level of training and the fact that they are marginalised in relation to education and training systems; and calls for measures providing for specific possibilities designed for such groups, so as to guarantee equal opportunities for all; hopes, finally, that specific targets will be set, especially as regards those who have been unable to complete upper secondary education: the illiterate, the unskilled, the unemployed, people with disabilities, the over-50s, migrants, and women at the end of maternity leave, etc.;
19. žádá Komisi, aby vypracovala a zveřejnila větší množství kvalitnějších aktuálních ukazatelů a studií, zejména o transversálním začlenění sociálních cílů v rámci politik a o důsledcích různých politik Společenství na zvýšení nezaměstnanosti, chudoby, sociálního vyloučení a diskriminace, včetně rozboru z hlediska pohlaví a na základě skutečně reprezentativního vzorku společnosti;
Calls on the Commission to draw up and publish, on an updated basis, a wider and more accurate range of indicators and studies, especially on the mainstreaming of social objectives within other policy fields and on the consequences of Community policies in terms of increased unemployment, poverty, social exclusion and discrimination, including gender analysis and on the basis of an input genuinely representative of society;
Sociální situace v 25 členských státech Evropské unie, poté, co v květnu 2004 přistoupilo deset nových členských států s velmi rozdílnou úrovní rozvoje, převážně pod průměrnou úrovní 15 členských zemí EU, vyžaduje, aby sociálním otázkám a otázkám rozvoje byla věnována daleko větší pozornost.
The social situation in a European Union of 25 Member States, following the accession in May 2004 of ten new Member States with widely varying levels of development, in general under the EU-15 average, is such that much closer attention needs to be paid to social and development issues.
Omezený počet stran pro tuto zprávu neumožňuje podrobný rozbor, a proto tedy odkazuje jen na některé aspekty, které považujeme vzhledem k dostupným informacím, za zásadní.
The page limit for this report does not permit a detailed analysis, and reference is therefore made only to certain aspects which we consider essential in the light of the information made available.
Zaměstnanost, nezaměstnanost a pracovní podmínky
Employment, unemployment and working conditions
Přestože jsou statistické informace stále ještě nedostačující, nedávné údaje poskytnuté Eurostatem
Although the statistical information remains insufficient, recent Eurostat data
Eurostat–Statistics in focus, 14/2004 ukázaly, že na konci roku 2003 z počtu přibližně 443 milionů obyvatel:
Eurostat - Statistics in focus, 14/2004 show that at the end of 2003, out of a population of some 443 m:
- 192,8 milionů lidí bylo zaměstnaných, z nichž 43,6 % tvořily ženy a 10,7 % tvořili mladí lidé ve věku 15 až 24 let.
- 192.8 m people were in employment, of whom 43.6% were women and 10.7% were aged between 15 and 24.
Z celkového počtu bylo 161 milionů zaměstnaných jiným subjektem, ale mnoho z nich mělo jen nestálé zaměstnání nebo pracovalo na částečný pracovní úvazek;
Of the total, 161 m were employed by someone else, but many of these had only insecure or part-time jobs;
- V roce 2002 došlo při vytváření pracovních míst ke skutečné stagnaci, zatímco období 2003–2004 poprvé za deset let vykázalo čistý pokles zaměstnanosti;
- Job creation in the EU was virtually stagnant in 2002, while 2003-2004 showed, for the first time in a decade, a net decline in employment;
- 62,9 % obyvatel ve věku 15 až 64 let bylo zaměstnaných, mezi členskými státy však existovaly velké rozdíly: v osmi státech byla průměrná míra zaměstnanosti 67 % nebo více (Dánsko, Kypr, Nizozemsko, Rakousko, Portugalsko, Finsko, Švédsko a Spojené království).
- 62.9% of those aged between 15 and 64 were employed, but there were major variations between Member States: in eight, the average rate was 67% or more (Denmark, Cyprus, the Netherlands, Austria, Portugal, Finland, Sweden and the UK).
V Itálii, na Maltě a v Polsku byla míra zaměstnanosti pod 57 %;
The rate was under 57% in Italy, Malta and Poland;
- Nicméně 10,3 % zaměstnanců ve věku 15 až 64 let pracovalo jen na částečný pracovní úvazek.
- However, 10.3% of those aged between 15 and 64 were only employed part-time.
Obecně se dá říci, že v členských státech s vyšší mírou zaměstnanosti tvoří významný podíl pracovních míst místa na částečný pracovní úvazek.
In general, in Member States with higher employment rates a significant proportion of the jobs are part-time.
Tak je tomu v Nizozemsku (32,8 %), Slovinsku (23,2 %) a ve Spojeném království (17,4 %);
This is the case in the Netherlands (32,.8%), Slovenia (23,2%) and the UK (17.4%);
- Častý je výskyt nestálých pracovních míst.
- There is a high incidence of insecure jobs.
- Nestálé zaměstnání se velmi negativně projevuje zejména u žen.
- Insecure employment affects women in an especially disturbing fashion.
Z pracujících na plný úvazek pouze 36,7 % představují ženy a z pracujících ve státém pracovním poměru je pouze 38 % žen; 24,3% mladých lidí;
Of those in full-time employment, only 36.7% were women, while the equivalent figure for permanent employment was a mere 38%;
- 19,1 milionů lidí bylo nezaměstnaných, z nich 51,3 % tvořily ženy a 24,3 % mladí lidé.
- 19.1 m were unemployed, of whom 51.3% were women and 24.3% young people.
Novější údaje
More recent data on unemployment have shown that the phenomenon is increasing
Eurostat–Euro–indicators 122/2004–5. října 2004 naznačují, že nezaměstnanost stále roste: v srpnu 2004 bylo 19,3 milionů nezaměstnaných, což odpovídá 9 %.
Eurostat - Euro-indicators 122/2004 – 5 October 2004 : there were 19.3 m unemployed in August 2004, equivalent to a rate of 9%.
V některých členských státech je však míra nezaměstnanosti vyšší.
However, in some Member States the rate is much higher.
Tak je tomu v Polsku, kde nezaměstnanost dosahuje 18,7 %, na Slovensku 15,7 % a ve Španělsku a v Litvě 11 %.
This is the case of Poland with 18.7%, Slovakia with 15.7%, and Lithuania and Spain, both with 11%.
Průměrná míra nezaměstnanosti žen v 25 zemích EU je 10 %.
The average unemployment rate for women in the EU-25 is 10%.
Nezaměstnaných ve věku do 25 let je 18,1 %.
The equivalent figure for under-25s is 18.1%.
Jak známo, závěrem mimořádného zasedání Evropské rady konaného v listopadu 1997 v Lucemburku byla stanovena náročná strategie s cílem snížit nezaměstnanost a dosáhnout udržitelný růst v míře zaměstnanosti a současně omezit nerovnost pohlaví.
As is well known, the extraordinary European Council held in Luxembourg in November 1997 established an ambitious strategy for cutting unemployment and achieving a sustainable rise in employment rates while also reducing gender inequalities.
V březnu 2000 stanovil lisabonský summit cíl dosáhnout plné zaměstnanosti s více a lepšími pracovními místy.
In March 2000, the Lisbon summit defined the objective of full employment with more and better jobs.
Na rok 2010 byly stanoveny tyto cíle:
The following objectives were established for 2010:
– 70% celková míra zaměstnanosti,
- 70% for the overall employment rate;
– 60% míra zaměstnanosti žen.
- 60% for the female employment rate.
Na jaře roku 2001 stanovila Evropská rada na zasedání ve Stockholmu cíl dosáhnout 55% míry zaměstnanosti u občanů ve věku 55 až 64 let.
In spring 2001 the Stockholm European Council set the objective of a 55% employment rate for those aged between 55 and 64.
Skutečností však je, že celková míra zaměstnanosti zahrnující nestálá pracovní místa a pracovní místa na částečný úvazek ve 25 státech EU nebyla v roce 2003 vyšší než 62,9 %.
The fact is, however, that in 2003 the overall employment rate, including insecure and part-time employment, was no higher than 62.9% in the EU-25.
Rozbor na základě pohlaví ukazuje, že míra zaměstnanosti žen dosahovala jen 55 %, a velkou část z toho tvořila nestálá pracovní místa a místa na částečný pracovní úvazek.
The gender breakdown indicates that the female employment rate was only 55%, and a large proportion of that was insecure and part-time work.
Míra zaměstnanosti mužů dosahovala 71 %.
The male employment rate was 71%.
Je jasné, že na pracovním trhu přetrvávají vážné nerovnosti.
It is clear that severe inequalities persist on the labour market.
– Nepřijatelné pracovní podmínky v určitých povoláních v řadě členských států způsobují onemocnění a vedou k velkému počtu pracovních úrazů (třebaže od roku 1994 se počet případů snížil).
- The unacceptable working conditions in certain occupations in a number of Member States are causing illness and lead to a large number of workplace accidents (though figures have been falling since 1994).
V roce 2000 došlo ke ztrátě 500 milionů pracovních dní vinou pracovních úrazů (150 milionů dní) nebo vinou zdravotních problémů souvisejících s prací (350 milionů dní).
In 2000, almost 500 m working days were lost owing to workplace accidents (150 m days) or work-related health problems (350 m days).
– V roce 2001 se 3,8 % pracovníků v EU stalo obětí úrazu na pracovišti, tyto úrazy byly příčinou více než třídenní absence v práci (absence tři dny a kratší činila méně než 6,1 %).
- In 2001, 3.8% of workers in the EU were the victims of workplace accidents involving more than three working days' absence from work (the figure for absences of three days or less was 6.1%).
V průměru podlehlo úrazům na pracovišti 80 ze 100 000 zraněných pracovníků, zejména v odvětví rybolovu a ve stavebnictví.
Workplace accidents caused the deaths of, on average, 80 in 100 000 workers, above all in fisheries and construction.
V některých členských státech byla průměrná míra o hodně vyšší (Lotyšsko, Belgie, Litva, Estonsko, Portugalsko, Švédsko a Spojené království).
In some Member States the average rate was far higher (Latvia, Belgium, Lithuania, Estonia, Portugal, Sweden and the UK).
Z výše uvedeného je zřejmé, že strategie pro dosažení vyšší zaměstnanosti jsou nedostačující.
It is clear from the above that the strategies for higher employment are not sufficing.
Priorita byla přisouzena cenové stabilitě prostřednictvím kritérií nominální konvergence.
Priority has been given to price stability via the nominal convergence criteria.
Z tohoto důvodu je třeba zavést formou Paktu rozvoje a zaměstnanosti jinou strategii, jejíž prioritou by bylo vytvoření více kvalitních pracovních míst provázené právy pracovníků.
It is therefore necessary to introduce a different strategy, in the form of a Pact for Development and Employment which would give priority to creating more quality jobs accompanied by workers' rights.
Je třeba rovněž přijmout opatření, jejichž účelem bude stanovit omezení fúzí a přemísťování nadnárodních společností, podporovat výrobní odvětví a nejmenší a střední podniky, podporovat rovný přístup, bojovat s diskriminací, zkracovat pracovní dobu bez krácení platu, za účelem usnadnění vytváření pracovních míst, umožnění sladit pracovní a rodinný život, zajištění celoživotního vzdělávání a školení a podpory občanské a sociální účasti na životě společnosti.
Measures are also needed to set limits on mergers and relocations of multinationals, support productive sectors and micro-businesses and SMEs, promote equality, fight discrimination, and cut working hours without loss of pay, in order to facilitate job creation, reconcile work with family life, ensure lifelong education and training and promote civic and social participation in community life.
Mzdy a minimální mzda
Wage levels and the minimum wage
18 z 25 členských států má stanovenu minimální mzdu (Belgie, Česká republika, Estonsko, Řecko, Španělsko, Francie, Irsko, Lotyšsko, Litva, Lucembursko, Maďarsko, Malta, Nizozemsko, Polsko, Portugalsko, Slovinsko, Slovensko a Spojené království).
18 of the 25 Member States have a minimum wage (Belgium, the Czech Republic, Estonia, Greece, Spain, France, Ireland, Latvia, Lithuania, Luxembourg, Hungary, Malta, the Netherlands, Poland, Portugal, Slovenia, Slovakia and the UK).
- K 1. lednu 2004 se výše mezd pohybovala od 121 eur měsíčně v Lotyšsku, přes 498 v Portugalsku do 1403 v Lucembursku.
- As at 1 January 2004 its level varied from EUR 121 per month in Latvia, through 498 in Portugal to 1403 in Luxembourg.
- Ze srovnání cenového faktoru na základě parity kupní síly (PPP) vyplývají některé drobné nerovnosti a lehce pozměňují pořadí: z hlediska PPP má Malta a Slovinsko vyšší minimální mzdu než Portugalsko a Španělsko.
- Comparison ironing out the price factor on the basis of purchasing-power parity (PPP) reveals some minor inequalities and slightly modifies the league table: in PPP terms, Malta and Slovenia have higher minimum wages than Portugal and Spain.
- Podíl pracovníků zaměstnaných na plný pracovní úvazek a pobírajících minimální mzdu se v různých zemích velmi liší: od 0,8 % ve Španělsku, přes 1,9 % ve Spojeném království až po 14% ve Francii, 15,1 % v Lucembursku a 15,4 % v Litvě.
- The percentage of full-time workers receiving the minimum wage varies considerably: from 0.8% in Spain through 1.9% in the UK to 14% in France, 15.1% in Luxembourg and 15.4% in Lithuania.
Obecně lze říci, že se v této situaci nachází více žen než mužů.
In general, more women than men are in this situation.
- Poměr mezi minimální mzdou a průměrnou měsíční mzdou v průmyslu a službách se v roce 2002 pohyboval od 32 % na Slovensku, přes 43 % v Portugalsku a 49 % v Nizozemsku až po 54 % na Maltě.
- The ratio between the minimum wage and the average monthly wage in industry and services varied in 2002 from 32% in Slovakia, through 43% in Portugal and 49% in the Netherlands, to 54% in Malta.
- Ve 25 státech EU je stále ještě běžná platová diskriminace na základě pohlaví.
- Wage discrimination on the basis of gender is still rife in the EU-25.
I nadále je obtížné srovnávat, ale v roce 2001 v 15 státech EU dostávaly ženy v průměru hrubou hodinovou mzdu o 16 % nižší než muži, přičemž v některých členských státech, zejména v Německu a Spojeném království, bylo toto procento vyšší.
Comparison remains difficult, but in 2001, in the EU-15, average gross hourly pay was 16% less for women than for men, although in some Member States, notably Germany and the UK, it was higher.
Dostupné údaje týkající se nových členských států naznačují, že mezi zeměmi existují podstatné rozdíly, čehož příkladem je především Česká republika a Estonsko.
For the new Member States, the data available indicate significant variations between countries, the most deserving cases being the Czech Republic and Estonia.
Pokud má být těmto nerovnostem ve mzdách učiněn konec, bude nezbytné přestat jak s přímou diskriminací v základních platech, tak s nepřímou diskriminací související s účastí na hospodářském rozvoji, výběrem povolání a profesním růstem.
If these wage inequalities are to be ended, it will be necessarily to stop both direct discrimination over basic wages and indirect discrimination related to participation in the economy, choice of occupation and career progress.
Příjmy – HDP na obyvatele
Income - GDP per inhabitant
Podle Eurostatu
According to Eurostat
Eurostat 37/2004, Hospodářství a finance hodnoty HDP na obyvatele v roce 2003, vycházející z PPS (úrovně kupní síly), které mají být prostředkem ke standardizaci kupní síly různých měn a mají umožnit srovnání jednotlivých zemí, vykazují mezi členskými státy tyto výrazné rozdíly:
Eurostat 37/2004, Economy and Finance , the figures for GDP per inhabitant in 2003, based on PPS (purchasing power standard), a measure intended to standardise the purchasing power of the different currencies so as to permit comparisons between countries, exhibited major variations between Member States, as follows:
- 50 a méně procent průměrné úrovně ve 25 členských státech EU: Lotyšsko, Estonsko, Litva a Polsko.
- 50% or less of the EU-25 average: Latvia, Estonia, Lithuania and Poland.
- 51–75 % průměrné úrovně ve 25 členských státech EU : Česká republika, Maďarsko, Malta, Portugalsko a Slovensko.
- 51-75% of the EU-25 average: Czech Republic, Hungary, Malta, Portugal and Slovakia.
- 76–100 % průměrné úrovně ve 25 státech EU: Kypr, Řecko, Španělsko a Slovinsko.
- 76-100% of the EU-25 average: Cyprus, Greece, Spain and Slovenia.
- 101–125 % průměrné úrovně ve 25 státech EU: Rakousko, Belgie, Německo, Dánsko, Finsko, Francie, Itálie, Nizozemsko, Švédsko a Spojené království.
- 101-125% of the EU-25 average: Austria, Belgium, Germany, Denmark, Finland, France, Italy, the Netherlands, Sweden and the UK.
- 126 a více procent průměrné úrovně ve 25 státech EU: Irsko a Lucembursko.
- 126% or more of the EU-25 average: Ireland and Luxembourg.
Tato čísla ukazují výrazné rozdíly v úrovni rozvoje členských států a jasně dokazují, že jsme dosažení hospodářské a sociální soudržnosti, kterou Smlouva zmiňuje, velmi vzdáleni.
These figures point up the major variations in development level among the Member States, making it clear that we are far from having achieved the economic and social cohesion of which the Treaty speaks.
Tomuto problému je nezbytné věnovat větší pozornost prostřednictvím makroekonomické politiky a navýšením fondů Společenství, zejména Fondu soudržnosti a Strukturálních fondů; tato otázka je důležitá zejména v současné době, kdy začala jednání o finančním výhledu.
It is essential to pay much more attention to this problem, via macroeconomic policy and an increase in the Community funds, notably the Cohesion Fund and the Structural Funds; this is of particular importance now that the negotiations on the financial perspective have begun.
Chudoba a sociální vyloučení
Poverty and social exclusion
Nedávné údaje zveřejněné Eurostatem
Eurostat's recent publications
Eurostat 10 a 16/2004, Obyvatelstvo a sociální podmínky , které se zaměřují na obyvatelstvo a sociální podmínky, jsou založené na kritériích a 18 běžných ukazatelích vymezených v prosinci 2001 Evropskou radou v Laekenu a která zohledňují rozhodnutí Niceské Evropské rady z prosince 2000 v tom smyslu, že v boji proti chudobě a sociálnímu vyčlenění tak, jak byl definován v březnu 2000 na Lisabonské Evropské radě, je třeba pokračovat prostřednictvím otevřené metody koordinace a upřednostněním národních plánů zaměstnanosti, umožňují vyvodit určité závěry, třebaže vycházejí z informací, které nejsou aktuální.
Eurostat 10 and 16/2004, Population and Social Conditions on population and social conditions, based on the criteria and the 18 common indicators defined by the Laeken European Council in December 2001 and taking account of the decisions of the Nice European Council of December 2000 to the effect that the fight against poverty and social exclusion as defined by the Lisbon European Council of March 2000 should be pursued using the open coordination method and giving priority to the national employment plans, make it possible to draw certain conclusions, albeit on the basis of information that is not up-to-date.
Publikace Komise „Sociální situace v Evropské unii v roce 2004“ zahrnuje do rozboru deset nových členských států, přičemž vychází z informací poskytnutých Eurostatem
The Commission's publication 'The social situation in the European Union - 2004' includes the ten new Member States in its analysis, on the basis of information provided by Eurostat
Ročenka Eurostatu 2004 .
Eurostat Yearbook 2004. .
- V roce 2001 bylo asi 15 % obyvatelstva EU na pokraji chudoby
- In 2001, approximately 15% of the population of the EU was at risk of poverty
Relativní práh chudoby odpovídá procentu populace žijící z příjmu, který je menší než 60 % průměrného národního příjmu, což znamená, že se jedná o velmi rozdílné základní příjmy. - toto procento odpovídá 70 milionům lidí.
The relative poverty threshold corresponds to the percentage living on less than 60% of average national income: in other words, the actual basic income presupposed varies widely. - a percentage equivalent to 70 m people.
V Řecku a Portugalsku dosahovala tato čísla 20 % a v Irsku 21 %.
The figures for Greece and Portugal were as high as 20%, and that for Ireland was 21%.
Avšak stanovení úrovně příjmů, které slouží jako podklad pro výpočet 60% národní střední hodnoty, se v členských státech výrazně liší, jak již bylo objasněno v našem pojednání o minimální mzdě a rozdělování příjmu.
However, the definition of the income level for calculating 60% of the national median varies considerably between Member States, as has already been made clear in our discussion above of minimum wages and income distribution.
- Pro snížení nebezpečí chudoby mají zásadní význam podpory a dávky sociálního zabezpečení.
- Welfare and social security benefits are vital to reduce the risk of poverty.
Bez různých sociálních transakcí, které zahrnují důchody a jiné formy podpory, by nebezpečí chudoby hrozilo 30 % obyvatelstva ve Finsku, 37 % v Portugalsku, 40 % ve Francii a Spojeném království a 42 % v Itálii.
Without the various social transfers, including pensions and other forms of support, the risk of poverty would affect 30% of the population in Finland, 37% in Portugal, 40% in France and the UK and 42% in Italy.
To zdůrazňuje význam politiky sociální péče a sociálního zabezpečení.
This points up the importance of welfare and social security policy.
- Rozdělování sociální péče je v členských státech velmi rozdílné.
- The distribution of welfare varies greatly between Member States.
V roce 2001 v 15 státech EU kolísalo od 3644 jednotek PPP v Portugalsku (nejnižsí hodnota) do 10559 v Lucembursku (nejvyšší).
In the EU-15 in 2001, it varied from 3 644 PPP units in Portugal (the lowest value) to 10 559 in Luxembourg (the highest).
- Také rozdělování příjmů je mezi různými skupinami obyvatelstva a mezi členskými státy poznamenáno značnými nerovnostmi.
- Income distribution is also marked by very considerable inequalities, between population groups and between Member States.
V roce 2001 se 20 % obyvatelstva s nejvyšším příjmem mělo téměř pětkrát lépe než 20 % obyvatelstva s nejnižším příjmem.
In 2001, the 20% of the population with the highest income was almost five times better-off than the 20% with the lowest income.
Tento ukazatel kolísal mezi 3 % v Dánsku a 6,5 % v Portugalsku.
This indicator varied from 3% in Denmark to 6.5% in Portugal.
- Vysoké procento obyvatelstva žije v domácnosti, kde je některý z členů rodiny nezaměstnaný
- A high percentage of the population lives in an unemployed household
Při definování domácnosti, kde je některý z členů rodiny nezaměstnaný, se samozřejmě bere ohled na školáky či studenty ve věku do 24 let. .
The definition of a household as having all its members unemployed does not, obviously, take account of schoolchildren or students up to age 24. .
V roce 2003 žilo v 15 státech EU asi 10 % obyvatel ve věku od 18 do 59 let v domácnosti, kde nebyl zaměstnaný žádný člen rodiny.
In 2003 in the EU-15 some 10% of those aged between 18 and 59 were living in a household where no-one had a job.