natgillin/translations-raw huggingface dataset:
─ nesmíme zapomenout ani na specifické rysy politického uspořádání, na němž je Unie založena.
─ moreover, one should not forget the specificity of the political arrangements on which the Union lies.
Ačkoli je Rada orgánem, v němž jsou zastoupeny členské státy jako takové, nemají všechny členské státy v rozhodovacím postupu stejnou váhu, vyjma případů, kdy Rada rozhoduje jednomyslně (to se však postupně stává spíše výjimkou).
In fact, although the Council is the institution in which the Member States as such are represented, Member States do not have the same weight in the decision procedure, except in as much as the Council decisions are taken by unanimity (which tends to become more and more the exception).
Pokud se hlasuje kvalifikovanou většinou, používá se systém vážení hlasů, který částečně zohledňuje rozdíly v počtu obyvatel mezi členskými státy.
Indeed, when qualified majority applies, there has always been a system of weighting of votes that somehow takes into consideration the differences of population between Member States.
Tento princip je ještě více posílen v reformním návrhu smlouvy (stejně jako v Ústavní smlouvě), kde je počet obyvatel jedním z kritérií takzvané „dvojí většiny“, na jejímž základě se vypočítává „kvalifikovaná většina“.
This is in a certain measure accentuated by the draft reform treaty (just like the Constitutional Treaty) with the recognition of the criteria of the size of the population as one of the criteria of the "double majority" on the basis of which the "qualified majority" is calculated.
Mohli bychom se domnívat, že pokud by se současný systém vyvíjel směrem k vyváženějšímu poměru hlasů členských států v Radě, bylo by možné přesněji zohlednit počet obyvatel, pokud jde o složení Parlamentu.
One could imagine that if the present system would evolve in the sense of a greater parity of the weight of Member States in the Council, then a more accurate consideration of the size of the population in what concerns the composition of the Parliament could be possible.
Nic však nenasvědčuje tomu, že by k takovému posunu mělo v blízké budoucnosti dojít.
But we have no signs of such an evolution in a near future.
Podle návrhu na revizi Smluv, o němž se nyní jedná, má být nový hlasovací systém v Radě zaveden teprve v roce 2014.
The draft revision of the treaties currently under discussion now foresees that the new voting system in the Council will only enter into force in 2014.
To by mohlo být důvodem k námitce, že také nové složení Parlamentu by mělo vstoupit v platnost až k tomuto datu.
This could give ground to argue that the new composition of the EP should also only enter into force by that date.
Jsme přesvědčeni, že Parlament by měl v každém případě žádosti Rady vyhovět, zejména proto, že nový Parlament, který bude zvolen v roce 2009, by měl již plně využívat nových pravomocí, které uvádí návrh na revizi Smluv.
Anyway, it is our conviction that the Parliament should indeed respond positively to the request of the Council, especially because the new Parliament elected in 2009 should benefit of the new powers as foreseen in the draft revision of the treaties.
Vycházíme z toho, že žádost Evropské rady znamená, že se náš návrh stane základem politické dohody, která v každém případě bude muset být realizována prostřednictvím formálního rozhodnutí v souladu s novým postupem, jakmile bude pozměňující smlouva ratifikována a vstoupí v platnost.
We are taking as our starting point the principle that the request of the European Council means that our proposal will constitute the basis for a political agreement that will anyway have to be translated into a formal decision according to the new procedure, once the amending treaty is ratified and enters into force.
III – Právní situace
III -The legal situation
Rozdělení křesel v Evropském parlamentu je velmi delikátní otázkou, neboť se k ní vážou citlivé zájmy jednotlivých členských států.
The distribution of seats in the European Parliament is a very delicate question, due to national sensitivities.
Jakýkoli návrh na změnu tohoto rozdělení mandátů musí brát v úvahu jak právně závazná ustanovení současného znění Smluv, tak i nové prvky obsažené v návrhu na revizi Smluv; dále nesmí být příliš vzdálen současnému systému, aby nedošlo k žádnému dramatickému zvratu, a musí vycházet z pevných zásad, aby se zamezilo tradičnímu smlouvání založenému na čistě národních zájmech.
Any proposal to review this distribution must take into consideration the legally binding provisions established in the treaties currently in force and the innovations foreseen in the draft revision of the treaties, be sufficiently close to the current system so as not to cause a dramatic overhaul and be firmly grounded in principles, in order to avoid the traditional bargaining based on purely national interests.
Právní rámec složení EP je poměrně složitý.
The legal framework of the composition of the EP is quite complex.
Složení Parlamentu a rozdělení křesel bylo až dosud stanoveno přímo ve Smlouvě.
Until now, the composition of the Parliament and the distribution of its seats have been directly established by the treaty.
V současné době má Parlament 785 poslanců, kteří jsou rozděleni podle článku 190 Smlouvy o ES (ve znění Niceské smlouvy) a podle článku 21 protokolu o podmínkách a pravidlech přijetí Bulharské republiky a Rumunska do Evropské unie (připojeného ke Smlouvě o přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii dne 25. dubna 2005)
At present, the Parliament is composed of 785 members, distributed according to Article 190 of the EC Treaty (as amended by the Nice Treaty) and to Article 21 of the Protocol concerning the conditions and arrangements for admission of Bulgaria and Romania to the European Union (annexed to the Treaty of 25 April 2005 concerning the accession of Bulgaria and Romania to the European Union)
Podle těchto pravidel bude mít Parlament celkem 736 poslanců, kteří budou rozděleni mezi 27 členských států tak, že všechny státy od Lotyšska výše (podle počtu obyvatel) – s výjimkou Německa – ztratí oproti současnému stavu několik křesel (nejvíce Francie, Spojené království a Itálie, které přijdou o 6 poslanců, nejméně členské státy mezi Švédskem a Lotyšskem, které budou mít o jednoho poslance méně).
This establishes an overall number of 736 MEPS, distributed between the 27 Member States in such a way that all Member States from Latvia upwards (in terms of population), with the exception of Germany, will loose several seats (from a maximum loss of 6 for France, UK and Italy, to a minimum of 1 for all Member States comprised between Sweden and Latvia) compared to the current situation.
Pouze v případě Německa, Slovinska, Estonska, Kypru, Lucemburska a Malty se počet poslanců nezmění
Only Germany, Slovenia, Estonia, Cyprus, Luxembourg and Malta maintain their current position
Viz tabulka v příloze I (strana 9), sloupec „Nice“ rev (2) 2009–2014. .
See table in Annexed I (page 9), the column "Nice" rev (2) 2009-2014. .
Tato právní situace bude v každém případě platit pro volby v roce 2009, pokud právě projednávaná pozměňující smlouva nevstoupí včas v platnost.
This is the legal situation that will in any case apply for the 2009 elections if the amending treaty currently being negotiated does not enter into force soon enough.
Kromě výše uvedených skutečností bychom měli zkoumat návrh na revizi Smluv, který vytváří nový postup pro rozdělení křesel v EP a zavádí některá zvláštní pravidla (stejná jako v Ústavní smlouvě), která musí být při jakékoli změně v rozdělení křesel dodržena
Further to this we should consider the draft revision of the treaties, which creates a new procedure for the distribution of seats in the EP and introduces some specific rules (identical to those foreseen in the Constitutional Treaty) that must be taken into account in any redistribution
2. „Evropský parlament se skládá ze zástupců občanů Unie.
The European Parliament shall be composed of representatives of the Union's citizens.
Jejich počet nesmí překročit sedm set padesát.
They shall not exceed seven hundred and fifty in number.
Zastoupení občanů je zajištěno poměrným sestupným způsobem, přičemž je stanovena minimální hranice šesti poslanců na členský stát.
Representation of citizens shall be degressively proportional, with a minimum threshold of six members per Member State.
Žádnému členskému státu nesmí být přiděleno více než devadesát šest křesel.
No Member State shall be allocated more than ninety-six seats.
Evropská rada přijme z podnětu Evropského parlamentu a s jeho souhlasem jednomyslně evropské rozhodnutí, kterým stanoví složení Evropského parlamentu, při dodržení zásad uvedených v prvním pododstavci.“ .
The European Council shall adopt by unanimity, on the initiative of the European Parliament and with its consent, a European decision establishing the composition of the European Parliament, respecting the principles referred to in the first subparagraph. .
Znamená to, že rozdělení křesel bude od nynějška otázkou sekundární legislativy v mezích stanovených Smlouvami a nebude již součástí primárního práva.
This means that the distribution of the seats will henceforth become a matter for secondary legislation, within the limits defined in the treaties, and no longer be established in primary law.
─ celkový počet zástupců občanů Unie v Parlamentu je omezen na 750,
─ total size of Parliament limited at 750 seats;
─ žádný z členských států nemůže mít více než 96 poslanců (tím je mírně snížena váha velkých států, neboť současná horní hranice počtu křesel na členský stát je 99, což je případ Německa);
─ no Member State can be allocated more than 96 seats (which slightly reduces the weight of bigger countries, since the current ceiling of seats for a Member State is 99 in the case of Germany);
─ dolní hranice počtu mandátů na členský stát je 6 (nyní je to 5 v případě Malty).
─ a minimum threshold of 6 seats per Member State (it is at present 5 in the case of Malta).
– V rámci těchto mezí musí rozdělení křesel respektovat zásadu „sestupné poměrnosti“.
─ Within these limits, the distribution of seats must respect the principle of “ degressive proportionality ”.
Návrh na revizi Smluv potvrzuje mezní hodnoty stanovené Ústavní smlouvou a zdůrazňuje zásadu „sestupné poměrnosti“.
The draft revision of the treaties reaffirms the limits established in the Constitutional Treaty and emphasises the principle of "degressive proportionality".
Je tedy úlohou Parlamentu definovat obsah uvedené zásady „sestupné poměrnosti“.
It is thus up to the Parliament to give content to this principle of "degressive proportionality":
─ teoreticky mohou být křesla rozdělena mezi členské státy přísně poměrným způsobem podle počtu obyvatel.
─ in theory, seats might be allocated among the Member States on a strictly proportional basis according to population.
Přesto však, i když to zásada „sestupné poměrnosti“ nevylučuje, se Výbor pro ústavní záležitosti domnívá, že tato možnost není v této fázi politické integrace Unie reálná;
However, even if the principle of "degressive proportionality" does not forbid it, the Committee on Constitutional Affairs feels that this is not a realistic option at this stage of political integration of the Union;
Je však třeba připomenout, že poměrně sestupné zastoupení by snížilo parlamentní zastoupení nejlidnatějších členských států ještě více než v minulosti, neboť tento vzorec by i v upravené formě zvýhodňoval ostatní země, a to zvláště průměrně lidnaté;
It is important to remember, however, that the degressive proportionality element would reduce the parliamentary representation of the most populous Member States even more than in the past, because the formula, even after modification, will continue to benefit the other countries, particularly those with a medium-sized population;
─ další možností by bylo lineární snížení počtu křesel přidělených podle dosud používaného způsobu výpočtu.
─ another option would be a linear reduction in the number of seats allocated by the formula used until now.
Proces rozšíření by měl v tomto případě z poměrného hlediska stejný dopad na rozdělení počtu poslanců.
An enlargement process would then have the same relative impact on the distribution of the number of members.
Faktor snížení by musel být vypočítán u každého nového přistoupení jako poměr: horní hranice 750 poslanců, teoretický celkový počet poslanců, jenž by vyplynul z použití stávajícího vzorce pro současné členské státy a přistupující země.
The factor for the reduction would have to be calculated on each new accession, as a function of the ratio of the 750-member limit to the theoretical total number of members that would result from application of the current formula for both current Member States and the accession countries.
Výbor pro ústavní záležitosti je však toho názoru, že v současné chvíli by se nemělo plánovat žádné další snižování počtu poslanců EP z žádných členských států (viz body 16 a 18 níže).
But the Committee on Constitutional Affairs feels that no further cuts in the number of MEPs of any Member State should be envisaged for the moment (see infra, points 16 and 18).
Abychom dali zásadě sestupné poměrnosti funkční obsah, mohli bychom se dohodnout na následujících zásadách:
In trying to give an operational content to the rule of degressive proportionality we could agree on the following principles:
a) zásada efektivity – EP by při překročení určitého počtu poslanců nemohl fungovat (horní hranice 750 poslanců je tudíž rozumná);
a) the principle of efficiency – the EP could not function with more than a certain number of members (therefore the limitation to 750 is rational);
c) zásada evropské solidarity – na základě této zásady lidnatější státy souhlasí s tím, že dostanou méně křesel, než které by jim byly přiděleny při přísně poměrném zastoupení, a to s cílem umožnit méně lidnatým státům získat lepší zastoupení, než na jaké by měli nárok, kdyby byla uplatněna úplná proporcionalita;
c) the principle of European solidarity – following this principle, the more peopled states accept to get less seats than those which could be allocated to them by a strict application of full proportionality in order to let the less peopled states to get a better representation than that to which they would be entitled by the application of full proportionality;
d) zásada relativní úměrnosti – poměr počtu obyvatel a počtu křesel je tím větší, čím větší je stát, a je tím nižší, čím menší je stát;
d) the principle of the relative proportionality – the ratio population / number of seats is bigger the bigger the state is and respectively smaller the smaller the state is;
e) zásada spravedlivého rozdělení – žádný ze států nebude mít více křesel než větší stát a méně křesel než menší stát;
e) the principle of fair distribution – no state will have more seats than a bigger state or less seats than a smaller state;
f) zásada odůvodněné flexibility nebo přímé a flexibilní proporcionality/sestupnosti – při dodržování ostatních zásad by bylo možné dohodnout se na mírné modifikaci počtu křesel, a to transparentním postupem, jehož cílem je co nejvíce snížit rozdíly mezi jednotlivými státy, pokud jde o počet obyvatel a počet křesel.
f) the principle of the justified flexibility or of a flexible direct proportionality / degressivity – while observing the other principles, slight modifications of the number of seats could be agreed through a transparent procedure meant to bring as close as possible the differences between States in terms of population and in terms of seats.
Tímto způsobem bychom se měli co nejvíce přiblížit lineární křivce.
This should lead to an as linear curve as possible.
Jak tedy za těchto okolností postupovat?
Within this context, how to go forward?
Ideálním řešením by bylo dohodnout se na nesporném matematickém vzorci pro výpočet „sestupné poměrnosti“, který by zajistil řešení nejen pro současnou revizi, ale také pro budoucí rozšíření nebo změny v důsledku demografického vývoje.
The ideal alternative would be to agree on an undisputed mathematical formula of "degressive proportionality" that would ensure a solution not only for the present revision but for future enlargements or modifications due to demographic changes.
Nicméně analýza různých návrhů v tomto směru, které byly předloženy k diskusi, jednoznačně ukazuje, že každý matematický výpočet sestupné poměrnosti je založen na určitých politických předpokladech a povede nakonec ke zvýhodnění některé skupiny členských států.
However, an analysis of the different proposals in that sense put forward in the debate makes it clear that any mathematical formula for degressive proportionality is based on some prior political assumptions and will result, in the end, in benefiting some groups of Member States.
Například tzv. „parabolická metoda“ je z hlediska logiky velice zajímavá, ale byla by výhodnější pro velké nebo malé státy v závislosti na tom, zda je křivka spíše konkávní či konvexní...
For instance, the so called "parabolic method" is rationally very attractive, but depending whether the curve is more concave or more convex, it will benefit the bigger countries or the smaller countries...
To znamená, že neexistuje abstraktní, nestranné a za všech okolností přijatelné matematické řešení problému, který je v jádru politický.
This means in fact that there is not an abstract, impartial, good for all cases mathematical solution for a problem that is essentially political.
Přesto je však jasné, že je nezbytné dát zásadě poměrně sestupného zastoupení minimální obsah, který by nám umožnil vyloučit některé situace, které jsou s touto zásadou jednoznačně v rozporu.
Nonetheless it is obvious that the principle of degressive proportionality must be given a minimum of content which allows us to rule out some situations as obviously contrary to this principle.
Nejpřirozenější způsob, jak definovat tento obsah neutrálním způsobem, je založen na poměru počtu obyvatel daného členského státu a počtu křesel přidělených tomuto členskému státu v Evropském parlamentu.
The most obvious way of defining that content in neutral terms is based on the ratio between the inhabitants of a given Member State and the seats allocated to that Member State in the European Parliament.
Kdybychom se rozhodli pro zásadu úplné proporcionality, byl by tento poměr stejný (nebo téměř stejný) pro všechny členské státy.
If we were to follow a full proportionality principle this ratio should be the same (or very close) in all Member States.
To znamená, že v každém členském státě by poslanec EP zastupoval víceméně stejný počet obyvatel (např.: v roce 2009, budeme-li předpokládat, že počet obyvatel 27 členských států zůstane přibližně stejný jako dnes, tj. 492 milionů, a Parlament bude mít 750 poslanců, pak by každé křeslo v Evropském parlamentu odpovídalo přibližně 657 000 obyvatel).
This means that every MEP of all Member States should then represent more or less the same number of inhabitants (for instance: in 2009, admitting that the population of the 27 Member States keeps stable around the present 492 million inhabitants, if the Parliament was made up of 750 MEPs each seat in the European Parliament should correspond more or less to 657 000 inhabitants).
V takovém případě bylo dosti jednoduché vypočítat počet poslanců v každém členském státě.
The number of Members attributed to each country would then be rather easy to calculate.
Pozměňující smlouva nicméně nezavádí úplnou proporcionalitu, nýbrž zásadu „poměrně sestupného zastoupení“.
But instead of full proportionality it is a concept of "degressive proportionality" that will be imposed by the amending treaty.
Poměr by se proto měl lišit podle počtu obyvatel v jednotlivých členských státech: čím více obyvatel má určitý členský stát, tím vyšší by měl být počet obyvatel, které každý poslanec EP zastupuje; čím méně obyvatel má členský stát, tím méně obyvatel má zastupovat každý poslanec EP;
Consequently, it is fair to say that the ratio should vary according to the size of the population of the different Member States: the bigger the population of a Member State, the higher must be the number of inhabitants that each MEP represents; the smaller the population of a Member State is, the lower must be the number of inhabitants that each MEP of that Member State represents.
Na základě této skutečnosti je zjevné, že jestliže je poměr počtu obyvatel a poslanců EP v případě některého méně lidnatého členského státu vyšší (nebo stejný) než v lidnatějším členském státě, jde o jasné porušení zásady poměrně sestupného zastoupení.
On this ground it becomes clear that if the ratio population/MEPs of a Member State with less population is higher (or even equal) to the ratio of a Member State with more population, then there is a clear breach of the idea of degressive proportionality.
Pokud přezkoumáme rozdělení křesel, které by se uplatnilo v období 2009–2014 a přihlédneme ke změnám, k nimž nevyhnutelně dojde v souvislosti s projednávaným návrhem na revizi Smluv (Německo automaticky ztratí 3 křesla, místo 99 bude mít 96, a Malta automaticky získá jedno křeslo, místo 5 jich bude mít 6), pak můžeme dojít k závěru, že v některých případech dochází k porušení tohoto pravidla
Indeed, if one analyses the distribution that would apply for the period 2009/2014, already taking into consideration the changes that would inevitably derive from the draft revision of the treaties currently being negotiated (Germany automatically losing 3 seats, from 99 to 96, and Malta automatically gaining 1, from 5 to 6), one concludes that in some cases this rule is not respected
Tyto závěry se potvrdí, použijeme-li alternativní přístup, který jasně ukazuje relativní postavení každého členského státu, pokud jde o vztah mezi počtem obyvatel a jeho zastoupením v Evropském parlamentu: poměr mezi procentuálním podílem křesel přidělených každému členskému státu (ve vztahu k celkovému počtu křesel v Parlamentu) a procentuálním podílem obyvatelstva každého členského státu (ve vztahu k celkovému počtu obyvatel Unie).
These results are confirmed if we follow an alternative approach which shows clearly the relative position of each Member State in what concerns the relation between its population and its representation in the European Parliament: the ratio between the percentage of the seats allocated to each Member State (in terms of the whole number of seats of the Parliament) and the percentage of the population of each Member State (in terms of the whole population of the Union).
Má-li být „sestupná poměrnosti“ zachována, měl by být poměr vyšší u méně lidnatých členských států než u členských států s vyšším počtem obyvatel.
If "degressive proportionality" is to be respected, then this ratio should be higher for less populated Member States than for more populated Member States.
Můžeme nicméně usoudit, že toto pravidlo je v některých případech porušeno
What we can conclude however is that this rule is breached in some cases
Nicméně dříve než navrhneme řešení, musíme se rozhodnout, zda již zohledníme případná budoucí rozšíření, či nikoli.
Before suggesting a solution, however, we have to decide if we do already deal with possible future enlargements or not.
Vzhledem k tomu, že není zaručeno, že v nejbližší době k nějakému přistoupení dojde, domníváme se, že bychom měli hledat řešení stávající situace a postupovat stejně, jako jsme při přistoupení nových států postupovali dosud, tj. dočasně překročit horní hranici počtu poslanců a vyřešit tento problém do budoucna v rámci přístupových jednání v souladu se zásadami stanovenými ve Smlouvách a v souladu s budoucím postupem.
Since it is not guaranteed that any accession will be completed during the very short term, we are of the opinion that we should find a solution for the present situation and do as always in the case of new accessions, that is, to provisionally go above the top-limit and solve the problem for the future in the accession negotiations, in accordance with the principles laid down in the treaties and respecting the future procedure.