natgillin/translations-raw huggingface dataset:
b) Společné hodnoty, zásady a osvědčené postupy
b) Common values, principles and good practice
‑ lidskost, tj. zaměřit se především na ochranu životů a odstranění strádání, a to za všech okolností,
- the principle of humanity, meaning the centrality of saving human lives and alleviating suffering wherever it is found;
‑ nestrannost, tj. provádět činnosti na základě potřeby samotné, přičemž nesmí být činěn rozdíl mezi dotčenými skupinami obyvatelstva ani v jejich rámci,
- the principle of impartiality, meaning the implementation of actions solely on the basis of need, without discrimination between or within affected populations;
‑ neutralita, tj. to, že humanitární činnost nesmí zvýhodňovat jakoukoli stranu v ozbrojených konfliktech či jiných sporech v místě, kde je vykonávána,
- the principle of neutrality, meaning that humanitarian action must not favour any side in an armed conflict or other dispute where such action is carried out;
‑ nezávislost, tj. nezávislost humanitárních cílů na cílech politických, hospodářských, válečných či jiných, které by mohl v dané oblasti, kde se humanitární činnost uskutečňuje, kdokoli sledovat;
- the principle of independence, meaning the autonomy of humanitarian objectives from the political, economic, military or other objectives that any actor may hold with regard to areas where humanitarian action is being implemented;
Humanitární činnost se musí navíc soustředit na dvě priority:
In addition to which, humanitarian action should be implemented in accordance with two priorities:
‑ naléhavost, tj. je třeba klást větší důraz na odstranění veškerého, nikoli nezbytného prodlení v poskytování humanitární pomoci a popř. kritizovat případná prodlení),
- immediacy, meaning a stronger emphasis on the elimination of all unreasonable delays in the supply of humanitarian aid and on questioning any delays when appropriate;
‑ účinnost, tj. je třeba, aby výstupy byly měřitelné, a mohla tak být zajištěna demokratická kontrola;
- effectiveness, meaning that there is a clear measurability of output against which democratic accountability can be properly directed;
domnívá se, že EU by měla vzhledem ke svému politickému významu a vlivu jako hlavní mezinárodní dárce trvale prosazovat uvedené zásady s cílem zajistit jak přístup ke skupinám obyvatelstva postiženým krizí, tak dodržování humanitárního prostoru;
considers that, in view of its political weight and influence as the largest international donor, the EU should consistently promote these principles in order to ensure access to the crisis-affected populations and respect for humanitarian space;
ČÁST II: Převádění zásad do praxe:společný rámec EU pro humanitární pomoc
PART II: Translating Principles into Practice: a common framework for EU Humanitarian Aid
13. domnívá se, že by konsensus měl posílit zásady koordinace, politické soudržnosti, komplementarity a harmonizace postupů mezi členskými státy, jak již stanovil Evropský konsensus o rozvoji; domnívá se také, že by Evropská komise měla plně využít článek 10 nařízení (ES) 1257/96 a kapacity GŘ ECHO v jeho roli prostředníka; zdůrazňuje však, že mechanismy koordinace EU musí posilovat mezinárodní úsilí o koordinaci uskutečňované Organizací spojených národů, především snahu Úřadu pro koordinaci humanitárních záležitostí OSN (OCHA), a nikoli je zdvojovat, a zapojit vnitrostátní a místní orgány; vyzývá EU, aby vytvořila přehled dárců humanitární pomoci ze zemí EU, stejně jako tomu bylo v případě rozvojové pomoci EU;
Considers that the Consensus should enshrine the principles of coordination, policy coherence, complementarity and harmonisation of procedures among the Member States, as already stated in the above-mentioned European Consensus on Development, and that the EC should make full use of Article 10 of the above-mentioned Council Regulation (EC) No 1257/96 and exploit the capabilities of DG ECHO in its federating role; stresses, nevertheless, that EU coordination mechanisms must reinforce the international coordination efforts of the United Nations, particularly those of the Office for the Coordination of Humanitarian Affairs (OCHA) rather than duplicate them, and include national and local authorities; calls on the EU to establish an EU humanitarian aid donors' atlas, similar to the exercise undertaken for EU development aid;
b) Poskytování přiměřené a účinné pomoci
b) Providing adequate and effective aid
17. vítá návrh Komise vytvořit společný rámec EU pro posuzování potřeb a pro sdílení expertních analýz; připomíná, že by EU měla upřednostňovat využívání místních a regionálních zdrojů, kdykoli je to možné;
Welcomes the Commission's proposal to establish an EU common framework for the assessment of needs and sharing of expert analysis; recalls that the EU should give preference to local and regional sourcing whenever possible;
20. podporuje mezinárodní federaci a národní organizace Červeného kříže a Červeného půlměsíce v jejich snaze zjišťovat problémy a poskytovat doporučení v oblasti mezinárodního práva, předpisů a zásad týkajících se reakce na katastrofy a očekává výsledky 30. mezinárodní konference Červeného kříže a Červeného půlměsíce, která se má konat v listopadu 2007;
Supports the efforts by the International Federation and National Red Cross and Red Crescent Societies to identify problems and make recommendations in the field of International Disaster Response Laws, Rules and Principles (IDRL), and looks forward to the results of the 30 th International Conference of the Red Cross and Red Crescent, to be held in November 2007;
c) Rozmanitost a kvalita v partnerství
c) Diversity and quality in partnership
d) Efektivita, kvalita a odpovědnost
d) Effectiveness, quality and accountability
25. domnívá se, že by EU měla podporovat používání pokynů a zásad meziagenturního stálého výboru týkajících se humanitární činnosti, směrnic k problematice vnitřního vysídlování, Kodexu vedení záchranných operací Mezinárodního hnutí Červeného kříže a Červeného půlměsíce a nevládních organizací v reakci na katastrofy z roku 1994 a Humanitární charty (SPHERE);
Considers that the EU should promote the use of Inter-Agency Standing Committee guidelines and principles on humanitarian activities, the Guiding Principles on Internal Displacement, the 1994 Code of Conduct for the International Red Cross and Red Crescent Movement and Non-Governmental Organizations (NGOs) in Disaster Relief and the Humanitarian Charter (SPHERE);
e) Využití civilní ochrany a vojenských prostředků a kapacit mimo území EU
e) Use of civil protection and military assets and capabilities outside the territory of the EU
28. je přesvědčen, že by se EU měla sama zavázat k aktivní podpoře uplatňování zásad MCDA a zásad z Oslo ze strany všech aktérů zapojených do humanitárních operací a k zajištění toho, že žádné z těchto hlavních zásad nebudou oslabeny;
Believes that the EU should commit itself to actively advocate the application of the MCDA and Oslo Guidelines by all actors involved in humanitarian operations and to ensure that the main principles contained therein are not weakened;
30. konstatuje, že počet přírodních katastrof, které mají ničivé účinky, se zvyšuje stejně jako častost jejich výskytu; všímá si rovněž toho, že je stále obtížnější odlišit přírodní katastrofy od těch, které byly způsobeny člověkem; uznává, že ohrožení je dáno stejnou měrou lidskou činností a chybějícím plánováním jako přírodním nebezpečím; vyzývá k časově omezené strategii na začlenění DRR (snižování nebezpečí katastrof) v rámci veškeré rozvojové a humanitární pomoci EU podle Akčního rámce z Hjógó; uznává, že bez začlenění DRR hrozí, že zásahy pro rozvoj zvýší náchylnost ke katastrofám;
Notes the growing number and frequency of natural disasters and their devastating impact; recognises as well the increasing difficulty of distinguishing natural from man-made disasters; acknowledges that risks are determined just as much by human activity and lack of planning as by natural hazards; calls for a time-bound strategy to mainstream DRR (Disaster Risk Reduction) into all EU development and humanitarian aid, guided by the Hyogo Framework of Action (HFA); recognises that without DRR mainstreaming, development interventions bear the risk of inadvertently increasing vulnerability to disasters;
g) Posílení vazby na ostatní nástroje pomoci
g) Reinforcing the link to other aid instruments
h) Provádění Evropského konsensu o humanitární pomoci
h) Implementation of the Consensus on Humanitarian Aid
38. žádá, aby provádění konsensu a dosažený pokrok v této oblasti byly pravidelně hodnoceny a aby se na tomto hodnocení Parlament plně a stejnou měrou jako ostatní orgány podílel; vyzývá k vytvoření vhodné meziinstitucionální struktury a ke strukturovanému dialogu s Parlamentem v této oblasti;
Calls for a regular assessment of the implementation and progress of the Consensus on Humanitarian Aid, involving Parliament fully and on an equal footing with the other institutions in this exercise; calls for the establishment of an appropriate interinstitutional structure and a structured dialogue with Parliament in this area;
Dne 13. června 2007 Komise zveřejnila sdělení nazvané Směrem k Evropskému konsensu o humanitární pomoci.
On 13 June 2007 the Commission published a communication entitled 'Towards a European Consensus on Humanitarian Aid'.
Toto sdělení založené na výsledcích konzultace s hlavními aktéry odvětví uvádí ucelený soubor zásad a hodnot a obsahuje návrhy, jak zlepšit kvalitu, soudržnost a účinnost evropské humanitární politiky.
Drawing on the results of consultation with the main actors in this sector, the communication sets out a body of principles and values and puts forward proposals to improve the quality, coherence and effectiveness of European humanitarian policy.
Komise vyzývá Radu a Evropský parlament, aby společně s ní přijaly na základě poznatků obsažených v tomto sdělení společné prohlášení týkající se Evropského konsensu o humanitární pomoci.
The Commission invites the Council and the European Parliament to adopt with it a joint declaration on a 'European Consensus on Humanitarian Aid' based on the contents of the communication.
V současné době je tato iniciativa nezbytná a je výzvou k vedení základní rozpravy o zásadách a strategiích Evropské unie pro poskytování pomoci nejpotřebnějším.
This most opportune initiative is indispensable and calls for a thorough debate on the European Union's principles and strategies for distributing aid to those most in need.
Postup vyjednávání mezi těmito třemi orgány je významnou příležitostí, jak dojít k politické shodě, pokud jde o způsob reakce na stále složitější krizové situace, a stanovit hranice humanitární činnosti pro Evropu.
The negotiation process between the three institutions offers an important opportunity to reach a political consensus on the way to react to increasingly complex crisis situations and to define the boundaries of humanitarian action for Europe.
Bude-li jasně formulovaná společná deklarace přijata, bude Unie rovněž moci zaujmout jasnější postoj, vyjadřovat se jednotně na mezinárodní scéně v oblasti humanitární pomoci a zároveň upozorňovat na skutečnost, že EU není jen nevládní superorganizace, ale že rovněž usiluje o odstraňování příčin, v jejichž důsledku musí poskytovat humanitární pomoc, a případně o nalezení nejvhodnějších politických řešení.
By adopting a vigorous joint declaration, the Union will also be able to define a clearer position and to speak with a single voice on the international scene in the field of humanitarian aid, pointing out that the EU is not just a super-NGO but is concerned to address the causes which make humanitarian aid necessary and, where possible, to help find the most appropriate political solutions to them.
Evropská unie spojující Evropskou komisi a členské státy je nejvýznamnějším světovým dárcem humanitární pomoci.
The European Union - the European Commission and the Member States, collectively - is the leading humanitarian aid donor in the world.
Jde o oblast působnosti, kterou sdílejí členské státy i Společenství.
Humanitarian action is a competence shared between the Member States and the Community.
V roce 2006 přesáhl příspěvek EU v této oblasti 2 miliardy EUR, což představuje více než 40 % z oficiálně přiznané mezinárodní humanitární pomoci
In 2006 the EU contributed over €2 billion, which is over 40% of official international humanitarian assistance
Podle systému finančního monitorování Úřadu pro koordinaci humanitárních záležitostí OSN (OCHA). .
As registered by the OCHA-United Nations financial tracking system. .
Podle odhadů poskytla Unie v roce 2006 humanitární pomoc 75 státům a 100 milionům osob.
According to estimates, in 2006 EU humanitarian aid reached 75 countries and 100 million people.
Společenství se účastní operací humanitární pomoci od konce šedesátých let.
The Community has engaged in humanitarian aid operations since the end of the 1960s.
Zvýšený počet operací humanitární pomoci od konce osmdesátých let činí z této pomoci základní prvek vnější činnosti Společenství.
The large number of such operations undertaken since the late 1980s makes it a vital element in the Community's external action.
Úřad pro humanitární pomoc (ECHO), vytvořený v roce 1992 na popud Evropského parlamentu, se v nedávné minulosti stal generálním ředitelstvím (GŘ ECHO) a má k dispozici 200 zaměstnanců pracujících v jeho sídle a 100 odborníků v terénu.
Established in 1992 at the instigation of the European Parliament, the European Community Humanitarian Aid department (ECHO) has recently become a Directorate-General (DG ECHO) and has 200 officials working at its main office and 100 field experts.
Nařízení Rady (ES) č. 1257/96, které vstoupilo v platnost v roce 1996, stanoví rozsah, cíle a postupy poskytování humanitární pomoci Společenství.
The scope, objectives and distribution procedures for the Community's humanitarian aid are defined in Council Regulation (EC) No 1257/96, which came into force in 1996.
Od roku 2000 do roku 2005 se průměrný rozpočet GŘ ECHO zvýšil na 543 milionů EUR (včetně rezervy na pomoc při mimořádných událostech).
Between 2000 and 2005, DG ECHO's average budget was €543 million (including the emergency aid reserve).
V období 2007–-2013 se rozpočet bude zvyšovat, v roce 2013 dosáhne 875 milionů EUR, nicméně většina tohoto zvýšení je důsledkem převedení humanitární části potravinové pomoci z GŘ AIDCO na GŘ ECHO.
For the period 2007-2013, this budget will increase to a total of €875 million in 2013, though a large part of this increase is due to the transfer of the humanitarian part of food aid from DG AIDCO to DG ECHO.
Humanitární potřeby každoročně překračují rozpočet vyhrazený Úřadu pro humanitární pomoc a Komise musí využívat rezervní fondy.
Each year humanitarian needs exceed the budget set aside for ECHO and the Commission is obliged to call on reserve funds.
Humanitární pomoc nepředstavuje v současných smlouvách o ES a EU plnohodnotnou politickou oblast.
Humanitarian aid is not a separate area of policy under the current EC and EU Treaties.
Humanitární pomoc Společenství se proto opírá o články 177 až 179 Smlouvy o založení Evropského společenství (rozvojová spolupráce).
The Community's humanitarian aid is based by default on Articles 177 to 178 of the EC Treaty (development cooperation).
Evropská rada na svém zasedání ve dnech 21. a 22. června 2007 rozhodla, že pozměňující smlouva, kterou by měla vyjednat mezivládní konference, zachová tato ustanovení a má tudíž ustavit plnohodnotnou politiku humanitární pomoci EU.
The European Council of 21 and 22 June 2007 decided that the amending treaty which must be negotiated by the IGC would retain these provisions and should therefore institute an EU humanitarian aid policy in its own right.
Na humanitární pomoc se vztahuje postup spolurozhodování.
Humanitarian aid is subject to the codecision procedure.
Parlament, jenž ostatně rozhodl zřídit funkci stálého zpravodaje pro humanitární pomoc, pozorně sleduje vývoj v této oblasti a neustále naléhavě žádá, aby jí byly poskytnuty přiměřené finanční prostředky.
Parliament, which has moreover decided to create a post of Permanent Rapporteur for Humanitarian Aid, closely follows developments in this area and constantly insists that adequate funding be made available.
Vývoj situace v oblasti humanitární pomoci
The changing context of humanitarian aid
Prostředí, v němž se poskytuje humanitární pomoc, se za uplynulých patnáct let významně změnilo.
The environment in which humanitarian aid is distributed has changed considerably in the last 15 years.
Za prvé, po ukončení konfliktu mezi Východem a Západem se radikálně změnila povaha ozbrojených konfliktů .
Firstly, after the end of the East-West conflict, the character of armed conflicts has radically changed.
Zvýšil se počet vnitrostátních konfliktů a s tím zároveň vzrostl počet vysídlených obyvatel v jednotlivých státech.
The number of internal wars has increased and with it the number of internally displaced people.
Nedodržování a dokonce naprosté odmítání mezinárodního humanitárního práva se stalo běžným.
Failure to respect, and even outright rejection of, international humanitarian law are now common.
Přístup obětí k humanitární pomoci je často omezený a humanitární pracovníci jsou stále více vystavováni nebezpečí napadení nebo zavraždění.
Victims' access to humanitarian aid is often limited and humanitarian workers are increasingly exposed to the risk of aggression or even assassination.
Obecně lze říci, že je ohrožen „lidský druh“.
Generally, the 'humanitarian space' is under threat.
Za druhé, zvýšila se četnost přírodních katastrof a zhoršily se jejich důsledky, a to bezesporu v důsledku klimatických změn.
Secondly, natural disasters have become more frequent and their impact more devastating, due in part no doubt to climate change.
Tato situace působí obtíže, pokud jde o výši prostředků a investic poskytovaných pro přípravu na katastrofy.
This situation poses the problem of the level of funds and investments earmarked for disaster preparedness.
Je nezbytné posílit takové zásahy, které by kromě poskytování přesně cílené pomoci znamenaly posílení vlastních kapacit obcí, pokud jde o přípravu na pohromy, o záchranu a obnovu.
Operations which go beyond one-off relief and support local capacity-building by communities for disaster preparedness, relief and reconstruction must be strengthened.
Za třetí, do humanitární pomoci se částečně v důsledku předchozích změn zapojují více noví aktéři.
Thirdly, new actors , in growing numbers, are now involved in humanitarian aid, partly as a result of the two factors just mentioned.
Kromě humanitárních aktérů stricto sensu (agentury OSN, organizace Červeného kříže, nevládní organizace) se v terénu objevily civilní ochrana a armáda (tedy státní aktéři).
Besides humanitarian actors in the strict sense (UN agencies, Red Cross bodies, NGOs), civil protection resources and military forces (i.e. state-owned actors) have appeared.
Pokud jsou použity vojenské prostředky nebo prostředky civilní ochrany pod kontrolou státu, může být zpochybněna neutralita a nezávislost humanitárních zásahů.
When state-controlled military and civil defence assets are deployed, the neutrality and independence of humanitarian action can be called into question.
To může znamenat zvýšené nebezpečí zejména pro humanitární pracovníky, pokud jsou vnímáni jako spojenci některé ze stran podílejících se na konfliktu.
This can result in heightened risk for humanitarian workers, who may find themselves viewed as the allies of certain parties to the conflict.
Evropská unie zavedla v roce 2001 mechanismus civilní ochrany a zřídila rovněž monitorovací informační středisko v rámci GŘ pro životní prostředí, aby bylo možné poskytovat pomoc v rámci EU i v zemích, které nejsou jejími členy.
The European Union put in place a civil protection mechanism in 2001 and a monitoring centre within DG Environment for interventions inside and outside the EU.
Barnierova zpráva zveřejněná v květnu 2006 navrhuje vytvořit evropské síly civilní ochrany.
The Barnier report, published in May 2006, proposes the creation of a European civil protection force.
Dříve než budou státní aktéři zapojeni do provádění humanitárních operací, je třeba se zabývat otázkami koordinace, účinnosti a nákladů těchto operací.
Coordination, effectiveness and cost are aspects which must be considered before state actors are brought in to implement humanitarian operations.
Soukromí dárci přispívají stále více na financování pomoci a bylo by třeba stanovit, jaký druh komplementarity má být zaveden v případě těchto nových aktérů.
Private donors are contributing more and more to the funding of aid and the types of arrangements for working with these new actors must be defined.
Konečně nesmíme opomenout ani otázku „odpovědnosti chránit“ („právo / povinnost zásahu“), i když odpovědnost chránit není vnímána jako přímo spojená s humanitární pomocí.
Lastly, there must be a reflection on the issue of the 'responsibility to protect' ( 'the right/duty to intervene' ), even if there is not considered to be a direct link between the responsibility to protect and humanitarian aid.
Humanitární pomoc je nicméně jedním z prostředků, kterými může mezinárodní společenství v souladu s hlavami VI a VIII Charty přispět k ochraně obyvatel ohrožených genocidou, válečnými zločiny, etnickými čistkami a zločiny proti lidskosti.
However, humanitarian aid is one of the means at the disposal of the international community to contribute to the protection of populations at risk from genocide, war crimes, ethnic cleansing and crimes against humanity, in accordance with Chapter VI and VII of the Charter.
Mezinárodní rámec
The international framework
Na mezinárodní úrovni byly zahájeny některé iniciativy, které jsou reakcí na nové úkoly.
Several initiatives have been launched in response to the new challenges.
Pokud jde o přípravu na katastrofy a zmírňování jejich následků, rámec pro činnost z Hyogo přijatý na světové konferenci o snižování nebezpečí katastrof v roce 2005 stanovil na mezinárodní úrovni cíle a priority pro dárce a příjemce humanitární pomoci.
As regards disaster preparedness and disaster reduction, the Hyogo Framework for Action adopted at the World Conference on Disaster Reduction in 2005 set objectives and priorities at international level for donors and recipients of humanitarian aid.
Zásady z Oslo a zásady MCDA (Military and Civil Defence Assets) mají vytvořit rámec pro nové aktéry a zajistit, že nestrannost a neutralita humanitárních činností zůstane zachována v případech, kdy jsou na podporu humanitárních operací nasazeny prostředky vojenské nebo civilní ochrany.
In order to formalise the role of the new actors, the Oslo and MCDA ( Military and Civil Defence Assets ) guidelines are designed to ensure that the impartiality and neutrality of humanitarian activities are preserved when military or civil defence assets are used in support of humanitarian operations.
Zásady z Oslo se týkají humanitárních operací při přírodních katastrofách, zatímco zásady MCDA se týkají složitých krizí; zásady z Oslo i zásady MCDA vycházejí ze základního principu, že vojenské zdroje a zdroje civilní ochrany mají být využívány pouze jako „krajní prostředek“.
The Oslo guidelines concern humanitarian activities in natural disasters, while the MCDA guidelines deal with complex emergencies; both work with the basic principle that military and civil defence resources should only be used as a 'last resort'.
Na fóru ve Freiburgu
With the Fribourg Forum
Komuniké a akční plán z fóra ve Freiburgu, Švýcarsko, 15.–16. června 2000. v červnu roku 2000 zahájila OSN reformní program, který by měl zlepšit účinnost a kvalitu humanitární pomoci.
Communiqué and Framework for Action of the Fribourg Forum, Switzerland, 15-16 June 2000. of June 2000, the United Nations embarked on a reform programme to improve the effectiveness and quality of humanitarian aid.