natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vypuštění je v souladu s vypuštěním zmínky o zemi původu výše.
Consistent with removal of reference to Country of Origin Principle above.
(41) V případech, kdy se poskytovatel služeb dočasně přemístí do jiného členského státu, než je členský stát původu, je nutno zajistit vzájemnou podporu mezi těmito dvěma státy, aby členský stát, kam se poskytovatel služeb přemístil, mohl provádět kontrolu, dozor a vyšetřování na žádost členského státu původu nebo z vlastního podnětu , jde-li pouze o zjišťování skutkového stavu .
(41) In cases where a provider moves temporarily to a Member State other than the Member State of origin, it is necessary to provide for mutual assistance between those two States so that the former can carry out checks, inspections and enquiries at the request of the Member State of origin or carry out such checks on its own initiative if these are merely factual checks.
Navíc by v případě vysílání pracovníků měl mít členský stát, odkud jsou pracovníci vysíláni, možnost zakročit proti poskytovateli služeb usazeném v jiném členském státě, aby bylo zajištěno dodržování podmínek práce a zaměstnávání, které lze použít podle směrnice 96/71/ES.
Moreover, it should be possible in the case of posted workers for the Member State of posting to take action against a provider established in another Member State in order to ensure compliance with the employment and working conditions applicable under Directive 96/71/EC.
(41) V případech, kdy se poskytovatel služeb dočasně přemístí do jiného členského státu, než je členský stát původu, je nutno zajistit vzájemnou podporu mezi těmito dvěma státy, aby členský stát, kam se poskytovatel služeb přemístil, mohl provádět kontrolu, dozor a vyšetřování na žádost členského státu původu nebo z vlastního podnětu.
(41) In cases where a provider moves temporarily to a Member State other than the Member State of origin, it is necessary to provide for mutual assistance between those two States so that the former can carry out checks, inspections and enquiries at the request of the Member State of origin or carry out such checks on its own initiative.
(42) Je vhodné stanovit možnost odchylky od zásady země původu v případech služeb, na něž se vztahuje všeobecný zákaz v členském státě, do něhož se poskytovatel služeb přemístil, je-li tento zákaz objektivně odůvodněný vzhledem k otázkám veřejné politiky, veřejné bezpečnosti a veřejného zdraví.
(42) It is appropriate to provide for derogation from the country of origin principle in the case of services covered by a general prohibition in the Member State to which a provider has moved, if that prohibition is objectively justified by reasons relating to public policy, public security or public health.
Tato odchylka by měla být omezena na všeobecné zákazy a neměla by se například týkat národních systémů, které, pokud nezakazují činnost obecně, vyhrazují provádění této činnosti na jednoho nebo několik konkrétních operátorů, nebo které zakazují výkon činnosti bez předchozího povolení.
That derogation should be limited to general prohibitions and should not, for example, cover national schemes which, while not prohibiting an activity in a general manner, reserve the exercise of that activity to one or several specific operators, or which prohibit the exercise of an activity without prior authorisation.
To, že členský stát povoluje určitou činnost, ale vyhrazuje ji určitými operátorům, znamená, že tato činnost není předmětem všeobecného zákazu a není sama o sobě považována za činnost v rozporu s veřejnou politikou, veřejnou bezpečností a veřejným zdravím.
The fact that a Member State permits an activity, but reserves it to certain operators, means that the activity is not subject to a general prohibition and is not regarded as inherently contrary to public policy, public security or public health.
Proto by vyjmutí této činnosti z působnosti směrnice nebylo oprávněné.
Consequently, the exclusion of such an activity from the scope of the Directive would not be justified.
Členské státy mají mít právo sledovat a kontrolovat hospodářskou činnost, která je v jejich pravomoci, pokud tak budou činit zcela v souladu se zásadou proporcionality a se svými povinnostmi vyplývajícími ze Smlouvy.
Member States should have the right to monitor and control all economic activity within their jurisdiction, provided that they do so in full respect of proportionality and of their obligations under the Treaty.
(43) Zásada země původu by se neměla vztahovat na specifické požadavky stanoveným členským státem, do něhož se poskytovatel služeb přemístil, což je zásadním způsobem spojeno se zvláštní charakteristikou místa, kde je služba poskytována, a což musí být splněno s ohledem na udržení veřejné politiky, veřejné bezpečnosti a veřejného zdraví nebo na ochranu životního prostředí.
(43) The country of origin principle should not apply to specific requirements, laid down by the Member State to which a provider has moved, the rationale for which is inextricably linked to the particular characteristics of the place where the service is provided, and which must be fulfilled in order to maintain public policy, public safety, public health or the protection of the environment.
To by například platilo v případě povolení zabrat nebo používat veřejnou komunikaci, požadavků spojených s organizací veřejných akcí nebo požadavků vztahujících se k bezpečnosti stavenišť.
Such would be the position, for example, in the case of authorisations to occupy or use the public highway, requirements relating to the organisation of public events or requirements relating to the safety of building sites.
(45) K vyloučení platnosti zásady země původu na záležitosti spojené s registrací vozidel, která nejsou pronajata v členském státě, v němž jsou užívána, došlo v důsledku rozhodnutí Soudního dvora, které uznalo, že členský stát může pro vozidla užívaná na jeho území takovou povinnost stanovit, jestliže to bude v souladu s podmínkou proporcionality.
(45) The exclusion from the country of origin principle of matters relating to the registration of vehicles leased in a Member State other than that in which they are used follows from the case-law of the Court of Justice, which has accepted that a Member State may impose such an obligation, in accordance with proportionate conditions, in the case of vehicles used on its territory.
Tato výjimka se nevztahuje na příležitostný a dočasný pronájem vozidel.
That exclusion does not cover occasional or temporary rental.
(46) Zásadu země původu je vhodné použít na oblast smluv na dodávku služeb uzavřených zákazníky, pouze pokud směrnice Společenství obsahují opatření pro úplnou harmonizaci, protože v takových případech je úroveň ochrany zákazníků rovnocenná.
(46) It is appropriate to apply the country of origin principle to the field of contracts concluded by consumers for the supply of services only to the extent that Community Directives provide for full harmonisation, because in such cases the levels of consumer protection are equivalent.
Odchylka od zásady země původu vztahující se k nesmluvní odpovědnosti poskytovatele služeb v případě úrazu osoby, k němuž došlo následkem činnosti poskytovatele služeb v členském státě, do něhož se dočasně přemístil, se vztahuje na fyzickou a materiální škodu, kterou osoba tímto úrazem utrpěla.
The derogation from the country of origin principle relating to the non-contractual liability of a provider in the case of an accident involving a person and occurring as a consequence of the service provider's activities in the Member State into which he has moved temporarily concerns physical or material damage suffered by a person in the accident.
Bod odůvodnění 47
Recital 47
(47) Je nutno členským státům povolit, aby mohly výjimečně a pouze v jednotlivých případech přijímat opatření, která se odchylují od zásady země původu s ohledem na poskytovatele služeb usazeného v jiném členském státě, a to z důvodů, jako je bezpečnost služeb.
(47) It is necessary to allow Member States the possibility, exceptionally and on a case-by-case basis, of taking measures which derogate from the country of origin principle in respect of a provider established in another Member State , for certain reasons such as the safety of services.
Taková opatření by mělo být možné přijímat, pouze pokud nedošlo k harmonizaci na úrovni Společenství.
It should be possible to take such measures only in the absence of harmonisation at Community level.
Mimoto by tato možnost neměla zahrnovat přijímání restriktivních opatření v oblastech, v nichž ostatní směrnice zakazují veškeré odchylky, jako je např. směrnice 1999/93/ES nebo směrnice 98/84/ES Evropského parlamentu a Rady ze dne 20. listopadu 1998 o právní ochraně služeb založených na nebo skládajících se z podmíněného přístupu.
Moreover, that possibility should not permit restrictive measures to be taken in areas in which other Directives prohibit all derogation from the free movement of services, such as Directive 1999/93/EC or Directive 98/84/EC of the European Parliament and the Council of 20 November 1998 on the legal protection of services based on, or consisting of, conditional access.
Tato možnost by také neměla povolovat rozšíření nebo omezení odchylek umožněných jinými směrnicemi, jako je směrnice Rady 89/552/EHS ze dne 3. října 1989 o koordinaci určitých ustanovení právních a správních předpisů členských států o provozování televizního vysílání nebo směrnice 2000/31/ES.
Nor should that possibility permit the extension or limitation of derogations provided for in other Directives, such as Council Directive 89/552/EEC of 3 October 1989 on the coordination of certain provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States concerning the pursuit of television broadcasting activities or Directive 2000/31/EC.
(51) V souladu se zásadami ohledně svobody poskytovat služby vyhlášenými Soudním dvorem, a aniž by tím byla ohrožena finanční bilance systémů sociálního zabezpečení členských států, v případě náhrady nákladů na zdravotní péči měla by být zajištěna vyšší právní jistota pacientů, kteří využívají jako příjemci volný pohyb služeb, a zdravotníků a správců systému sociálního zabezpečení.
(51) In accordance with the principles established by the Court of Justice with regard to the freedom to provide services, and without endangering the financial balance of Member States’ social security systems, greater legal certainty as regards the reimbursement of health costs should be provided for patients, who benefit as recipients from the free movement of services, and for health professionals and managers of social security systems.
I když v precedenčním právu Evropského soudního dvora již je zakotveno právo pacientů na možnost využívat za určitých podmínek lékařskou péči v jiném členském státě (např. pokud není v přiměřené době dostupná v jejich vlastní zemi), je předčasné vydávat právní předpisy o volném pohybu zdravotnických služeb dříve, než budou zpracovány závěry průzkumu mobility pacientů.
While the case-law developed by the European Court of Justice has already established a right for patients to gain access to medical treatment in another Member State under certain conditions (e.g. if it is not available within a reasonable time-frame in their country of residence), it is premature to legislate on the free movement of health services prior to examining the conclusions of the review of patient mobility.
Horizontální rámcová směrnice tohoto druhu není pro oblast zdravotnictví vhodným nástrojem.
A horizontal framework directive of this nature is not an appropriate instrument to deal with health services.
Proto je lepší přijmout konkrétní legislativu týkající se zdravotnictví a zlepšení mobility pacientů.
It is therefore preferable to adopt specific legislation on health services and improvement of patient mobility.
(52) Nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze 14. června 1971 o aplikaci soustav sociálního zabezpečení na osoby zaměstnané, samostatně výdělečně činné a členy jejich rodin pohybující se v rámci Společenství, a zvláště jeho ustanovení o zapojení se do systému sociálního zabezpečení, se plně vztahuje na zaměstnané i samostatně výdělečně činné osoby, které poskytují služby nebo se na jejich poskytování podílejí.
(52) Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community and, in particular, its provisions regarding affiliation to a system of social security, fully applies to employed and self ‑employed workers who provide or take part in the supply of a service.
(53) Článek 22 nařízení (EHS) č. 1408/71 o možnosti úhrady nákladů lékařské péče poskytnuté v jiném členském státě přispívá podle Soudního dvora k volnému pohybu pacientů a poskytování přeshraniční lékařské péče.
(53) Article 22 of Regulation (EEC) No 1408/71, which concerns authorisation for assuming the costs of health care provided in another Member State, contributes, as the Court of Justice has emphasised, to facilitating the free movement of patients and the provision of cross-border medical services.
Účelem tohoto ustanovení je zajistit, aby pojištěné osoby, které mají svolení kompetentní instituce, měly přístup ke zdravotní péči v jiném členském státě za podmínek, které jsou - pokud jde o úhradu nákladů - stejně výhodné jako ty, které platí pro pojištěné osoby v daném členském státě.
The purpose of that provision is to ensure that insured persons possessing an authorisation have access to health care in another Member State under conditions which, as regards the assumption of costs, are as favourable as those applying to insured persons in that Member State.
Tím poskytuje pojištěným osobám práva, která by jinak neměly, a podporuje volný pohyb služeb.
It thus confers on insured persons rights they would not otherwise have and facilitates the free movement of services.
Na druhou stranu, se toto ustanovení nesnaží regulovat ani jakkoli vylučovat náhradu nákladů lékařské péče poskytované v jiném členském státě na základě sazeb platných v členském státě, kde jsou pojištěni, a to i bez předchozího svolení kompetentní instituce.
On the other hand, that provision does not seek to regulate, nor in any way to prevent, reimbursement, at the rates applicable in the Member State of affiliation, of the costs of health care provided in another Member State , even in the absence of a prior authorisation.
I když v precedenčním právu Evropského soudního dvora již je zakotveno právo pacientů na možnost využívat za určitých podmínek lékařskou péči v jiném členském státě (např. pokud není v přiměřené době dostupná v jejich vlastní zemi), je předčasné vydávat právní předpisy o volném pohybu zdravotnických služeb dříve, než budou zpracovány závěry průzkumu mobility pacientů.
While the case-law developed by the European Court of Justice has already established a right for patients to gain access to medical treatment in another Member State under certain conditions (e.g. if it is not available within a reasonable time-frame in their country of residence), it is premature to legislate on the free movement of health services prior to examining the conclusions of a review of patient mobility.
(54) Ve světle precedentů Soudního dvora ohledně volného pohybu služeb je nezbytné zrušit podmínku předchozího svolení kompetentní instituce k úhradě nákladů ambulantní péče poskytnuté v jiném členském státě ze systému sociálního zabezpečení členského státu a členské státy jsou povinny příslušně upravit své právní předpisy.
(54) In the light of the case-law developed by the Court of Justice on the free movement of services, it is necessary to abolish the requirement of prior authorisation for reimbursement by the social security system of a Member State for non-hospital care provided in another Member State , and Member States must amend their legislation accordingly.
Protože náhrada za takovou péči zůstává v rámci krytí garantovaného z nemocenského pojištění v členském státě připojení, není pravděpodobné, že by zrušení podmínky předchozího svolení kompetentní instituce mohlo závažným způsobem porušit finanční rovnováhu systému sociálního zabezpečení.
In so far as the reimbursement of such care remains within the limits of the cover guaranteed by the sickness insurance scheme of the Member State of affiliation, abolition of the prior authorisation requirement is not likely seriously to disrupt the financial equilibrium of social security systems.
Podle opakovaných rozhodnutí Soudního dvora platí podmínky, za nichž členské státy poskytují ambulantní péči na vlastním území, i nadále v případě péče poskytované v jiném členském státě než v členském státě připojení, pokud jsou tyto podmínky v souladu s právem Společenství.
As the Court of Justice has consistently held, the conditions under which Member States grant non-hospital care on their own territory remain applicable in the case of care provided in a Member State other than that of affiliation in so far as those conditions are compatible with Community law.
Ze stejného důvodu musí poskytování svolení kompetentní instituce k úhradě nákladů za péči v jiném členském státě být v souladu s touto směrnicí, pokud jde o podmínky poskytnutí svolení kompetentní instituce a příslušných postupů.
By the same token, authorisation schemes for the assumption of costs of care in another Member State must comply with this Directive as regards the conditions for granting authorisation and the related procedures.
(55) Podle opakovaných rozhodnutí Soudního dvora týkajících se volného pohybu služeb se zdá, že poskytování předchozího svolení kompetentní instituce k úhradě nákladů nemocniční péče poskytované v jiném členském státě je odůvodněné, protože je nutno plánovat počet nemocničních zařízení, jejich zeměpisné rozdělení, způsob jejich organizace, zařízení, kterým jsou vybaveny, a dokonce i povahu lékařských služeb, které jsou schopny poskytovat.
(55) As the Court of Justice has consistently held with regard to the free movement of services, a system of prior authorisation for the reimbursement of hospital care provided in another Member State appears justified by the need to plan the number of hospital infrastructures, their geographical distribution, the mode of their organisation, the equipment with which they are provided and even the nature of the medical services which they are able to offer.
Cílem tohoto plánování je zajistit v jednotlivých členských státech dostatečnou, trvale dostupnou, vyváženou a kvalitní nemocniční péče, zajistit efektivní řízení nákladů a podle možností i zabránit plýtvání finančními, technickými nebo lidskými zdroji.
The aims of such planning are to ensure, within each Member State, sufficient permanent access to a balanced range of quality hospital care, to secure efficient cost management and, so far as is possible, to avoid wastage of financial, technical or human resources.
V souladu s precedenty Soudního dvora musí být koncepce nemocniční péče objektivně definována a poskytování předchozího svolení kompetentní instituce musí odpovídat vytčeným cílům veřejného zájmu.
In accordance with the case-law of the Court of Justice, the concept of hospital care must be objectively defined and a system of prior authorisation must be proportionate to the general interest objective pursued.
(56) Článek 22 nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 uvádí okolnosti, za nichž není kompetentní vnitrostátní instituce oprávněna odmítnou vydat svolení vyžadované v souladu s tímto ustanovením.
(56) Article 22 of Council Regulation (EEC) No 1408/71 specifies the circumstances in which the competent national institution may not refuse an authorisation sought on the basis of that provision.
Členské státy nejsou oprávněny odmítnout vydat svolení v tom případě, kdy příslušná nemocniční péče, je-li poskytována na jejich území, je hrazena v rámci systému sociální péče, a stejné nebo stejně účinné léčení nelze v souladu s podmínkami platnými pro jejich systém sociálního zabezpečení na jejich území zajistit včas.
Member States may not refuse authorisation in cases where the hospital care in question, when provided in their territory, is covered by their social security system, and treatment which is identical or equally effective cannot be obtained in time in their territory under the conditions laid down by their social security system.
Podle opakovaných rozhodnutí Soudního dvora je třeba vzít v úvahu podmínky vztahující se k přijatelné délce čekací lhůty i veškeré okolnosti jednotlivých případů, a to nejen s ohledem na zdravotní stav pacienta v době žádosti o svolení, ale i na předcházející a pravděpodobný budoucí vývoj nemoci.
The Court of Justice has consistently held that the condition relating to acceptable delay must be considered together with all the circumstances of each case, taking due account not only of the medical condition of the patient at the time when authorisation is requested, but also his medical history and the probable evolution of his illness.
(57) Úhrada nákladů z prostředků systémů sociálního zabezpečení členských států s ohledem na zdravotní péči poskytovanou v jiném členském státě nesmí být nižší, než náhrada, kterou jejich systémy sociálního zabezpečení vyplácejí za zdravotní péči poskytovanou na jejich území.
(57) The assumption of costs, by the social security systems of the Member States, in respect of health care provided in another Member State must not be lower than that provided for by their own social security system for health care provided in their territory.
Jak Soudní dvůr opakovaně poukazoval s ohledem na volný pohyb služeb, nemá, a to ani bez povolení, úhrada nákladů za ambulantní péči podle sazebníku členského státu, kde je dotyčná osoba pojištěna, zásadní vliv na financování systému sociálního zabezpečení.
As the Court has consistently pointed out with regard to the free movement of services, in the absence of authorisation, the reimbursement of non-hospital care in accordance with the scales of the Member State of affiliation would not have a significant effect on the financing of its social security system.
V případech, kdy bylo vydáno povolení v rámci článku 22 nařízení (EHS) č. 1408/71, se úhrada nákladů provádí v souladu se sazebníkem platným v členském státě, v němž je zdravotní péče poskytována.
In cases where authorisation has been granted, in the framework of Article 22 of Regulation (EEC) No 1408/71, the assumption of costs is made in accordance with the rates applicable in the Member State in which the health care is provided.
Jestliže je však úroveň úhrady nižší než je úhrada, na niž by měl pacient nárok, pokud by se mu dostalo stejné péče v členském státě, kde je pojištěn, musí tento stát převzít úhradu zbývajících nákladů až do výše, která by na takový případ vztahovala.
However, if the level of coverage is lower than that to which the patient would have been entitled if he had received the same care in the Member State of affiliation, the latter must assume the remaining costs up to the level which would have applied.
(64) Je nutné ukončit úplný zákaz komerční komunikace v případě regulovaných povolání, a to nikoli odstraněním zákazů vztahujících se na obsah komerční komunikace, ale spíše těch, které obecně v případě jednotlivých povolání zakazují jednu nebo více forem komunikace, jako je např. zákaz veškeré reklamy v jednom nebo ve více médiích.
(64) It is necessary to put an end to the total prohibitions of commercial communications by the regulated professions, not by removing bans on the content of a commercial communication but rather those which, in a general way and for a given profession, forbid one or more forms of commercial communication, such as a ban on all advertising in one or more given media.
Co se týká obsahu a metod komerční komunikace, je nutné povzbudit příslušníky těchto povolání k tomu, aby v souladu s právními předpisy Společenství vypracovali kodexy chování na úrovni Společenství.
As regards the content and methods of commercial communication, it is necessary to encourage professionals to draw up, in accordance with Community law, codes of conduct at Community level.