natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Konrad Szymanski (PL) řekl: „Nelze pouze na základě těchto letů říci, že se jedná o nezákonné činnosti tajných služeb.
Konrad Szymanski (PL) said: ‘We cannot say that this is a case of criminal activities perpetrated by secret services, just because of these flights.
Lety jsou normální věc a zejména od 11. září s CIA spolupracuje mnoho zemí.
Flights are normal occurrences and many countries cooperate with the CIA, especially since 11 September; there is nothing surprising about that!’.
Tomu se nelze divit!“ Britský poslance Gerard Batten ze skupiny IND/DEM zprávu odmítl, neboť podle jeho názoru je „typicky antiamerická“ .
Gerard Batten (IND/DEM, UK) rejected the report due to its ‘inherent anti-Americanism’.
Většina jejího obsahu je podle poslance Battena založena na čistých „spekulacích“ .
He claimed that the majority of its content was purely ‘speculative’.
Konečně Luca Romagnoli ze skupiny ITS vyzval k „zahození“ závěrů zprávy, které jsou podle něj příliš „jemné“ a založené převážně na zpravodajství médií .
Finally, Luca Romagnoli from the ITS Group called for the report’s conclusions to be ‘decisively rejected’ as ‘tenuous’ given that, in his opinion, they were based largely on media reports.
Odkaz na tiskové sdělení Parlamentu: Odkaz na článek v Backgroundu: Odkaz na stránku dočasného výboru:
14.02.2007 - CIA activities in Europe: European Parliament adopts final report deploring passivity from some Member States 07.12.2006 - MEPs investigate alleged illegal CIA activities in Europe TDIP - Temporary Committee on the alleged use of European countries by the CIA for the transport and illegal detention of prisoners
Liberalizace služeb bez narušení evropského sociálního modelu – úspěšná mise EP
Liberalising services without touching the European social model: mission accomplished for the EP
Od konce roku 2009 budou moci poskytovatelé služeb – od provozovatelů cestovních agentur po pracovníky starající se o údržbu kanceláří – vykonávat svou profesi všude v EU, a to díky tomu, že vstoupí v platnost jeden z nejdůležitějších zákonů, které Evropský parlament v posledních letech projednával. „Směrnice o službách“, kterou v roce 2004 navrhl komisař Bolkestein, vyvolala v celé EU velké rozpory.
As from the end of 2009, service providers – from travel agents to office maintenance staff – will be able to pursue their occupation anywhere in the EU thanks to the entry into force of one of the most important texts dealt with by the European Parliament over the past few years.
Evropský parlament ji tedy zcela přepracoval, aby bylo možné dosáhnout přijatelného výsledku.
The ‘Services Directive’, proposed by Commissioner Bolkestein in 2004, had aroused deep concern throughout the EU until it was completely rewritten by the EP, ultimately achieving an acceptable result.
Hlavním problémem bylo sladit zájmy spotřebitelů, zaměstnanců a poskytovatelů služeb, a to na pozadí sporu zastánců liberalizace a obránců sociálních norem.
The difficulty of the issue at hand was to balance the interests of consumers, workers and service providers, against a background of conflict between advocates of liberalisation and defenders of social standards.
Parlamentu se nakonec tento složitý úkol podařilo vyřešit.
However, Parliament eventually managed to resolve this dilemma.
Po dlouhých a obtížných jednáních se totiž jeho politickým skupinám podařilo najít kompromis, který přijaly vlády členských států.
After protracted, difficult discussions, its political groups managed to reach a compromise which was accepted by governments.
Terciární sektor (služby) představuje téměř dvě třetiny evropské ekonomiky.
The tertiary sector accounts for almost two-thirds of the EU economy.
Avšak aby bylo možné mít z tohoto trhu prospěch, bylo třeba zajistit, aby byl konkurenceschopnější a otevřenější.
But in order to benefit from this market, it had to become more competitive and open.
Návrh směrnice o službách, jak jej předložila Evropská komise na začátku roku 2004, vyvolal takové polemiky, že nakonec přispěl k francouzskému „ne“ v referendu o Evropské ústavě.
The proposal for a directive on services, as presented by the Commission in early 2004, had caused so much controversy as to affect the French rejection of the Constitution.
Spor se vedl především o „zásadu země původu“, která by umožnila poskytovatelům služeb působit v jiném členském státu za podmínek státu, ze kterého pocházejí.
The main issue in question was the ‘country of origin principle’, which would have allowed service providers to operate in another Member State under the same conditions as in their country of origin.
V Evropském parlamentu, stejně jako mezi obyvateli Evropy, se jedni báli, aby se neotevřela cesta nezdravé konkurenci mezi členskými státy a „sociálnímu dumpingu“, zatímco jiní zdůrazňovali, že je třeba zjednodušit pohyb pracovníků a zlepšit konkurenceschopnost odvětví služeb.
In the European Parliament, as in EU public opinion, some feared that this would pave the way to unhealthy competition between Member States, and social dumping, while others stressed the need to facilitate the free movement of workers and improve the sector’s competitiveness.
Zatímco zástupci členských států v Radě byli v otázce návrhu směrnice výrazně rozděleni, evropským poslancům se podařilo překonat rozpory mezi sebou a vypracovat směrnici, která umožní širší otevření vnitřního trhu se službami přeshraniční konkurenci při zachování evropského sociálního modelu.
While the Member States’ representatives were deeply divided in the Council, MEPs managed to overcome their differences of opinion, eventually securing a directive which would allow the internal services market to open up more widely to cross-border competition whilst protecting the European social model.
Parlament obnovil rovnováhu mezi ekonomikou a sociálními právy
Parliament redresses the balance between the economy and social rights
Parlament zkoumal prostřednictvím deseti parlamentních výborů rok a půl různá řešení, aby se v návrhu zákona našla co nejširší shoda.
In Parliament, for over a year and a half, various solutions were considered by at least ten parliamentary committees in order to make the text more consensual.
Tato diskuse, někdy poněkud rozbouřená, skončila v únoru 2006 dohodou mezi dvěma nejsilnějšími politickými skupinami v Evropském parlamentu, EPP-ED (pravice) a PSE (levice).
The debate – at times very heated – ended in February 2006 with an agreement between Parliament’s largest political groups – the PPE and the PSE.
Po prvním projednání v plénu návrh výslovně uváděl, že směrnice se nijak nedotkne pracovního práva v členských státech ani pracovních podmínek nebo podmínek zaměstnání a smluvních vztahů mezi zaměstnavatelem a zaměstnancem, ať jsou založeny na právních předpisech nebo na kolektivních smlouvách.
Following this first reading in plenary, the text explicitly specified that the directive would have no effect on labour law in the Member States, nor on working or employment conditions or contractual relations between employer and employee, be they based on national law or on collective agreements.
Tento kompromis pak v zásadě přijaly členské státy, načež byl v listopadu 2006 při druhém čtení odsouhlasen významnou většinou Evropského parlamentu.
The key parts of this compromise were subsequently accepted by the Member States and confirmed by a large majority of Parliament at second reading in November 2006.
Proti směrnici hlasovala skupina GUE/NGL (krajní levice), skupina Verts/ALE (zelení) a francouzští poslanci skupiny PSE (sociální demokraté).
The GUE/NGL Group, the Greens7efa and the French PES Members opposed the directive.
Zjednodušené poskytování služeb s některými zárukami
Provision of services made easier, with certain safeguards
Směrnice, která má vstoupit v platnost v celé EU nejpozději do 28. prosince 2009, by měla významně zjednodušit usazení a profesní činnost poskytovatelů služeb v jiném členském státě.
The directive, which should be applied throughout the EU by 28 December 2009 at the latest, should make it significantly easier for a service provider to set up business in another Member State.
Například podnik, který bude chtít provozovat hotel v jiné zemi EU, již nebude muset jednat s několika různými úřady (státními, regionálními či místními), nýbrž pouze s jedním, který bude sloužit jako „jedno správní místo“ pro všechny administrativní náležitosti.
For example, a company which wants to manage a hotel in another EU country will no longer have to deal with several different authorities (national, regional or local), but with a single ‘one-stop shop’ for all administrative formalities.
Směrnice výslovně zakazuje omezení volného poskytování služeb.
The directive explicitly prohibits any restrictions on the freedom to provide services.
Dočasné poskytování služeb v jiné zemi Evropské unie tedy bude jednodušší než dříve.
It will therefore be easier than before to provide services temporarily in another EU country.
Například již nebude možné vyžadovat od horského průvodce, aby získal pobyt na území země, kde chce dočasně vykonávat svoji profesi.
For instance, countries will no longer be able to demand that a mountain guide must become a resident of the country in which he wishes to temporarily pursue his occupation.
Na druhou stranu se bude muset dočasný poskytovatel řídit pracovním a sociálním právem státu, v němž pracuje.
However, temporary providers will be subject to the labour and social laws of the country in which they are working.
Směrnice se ostatně nijak nedotkne pracovního práva ani kolektivních práv, kterých užívají pracovníci členských států.
Moreover, the directive will affect neither the labour law nor the collective rights which workers in the Member States currently enjoy.
Vyloučené služby
Services excluded
Pokud jde o služby obecného zájmu, přináší Lisabonská smlouva, jejíž ratifikace nyní probíhá, v tomto směru částečné řešení, zejména tím, že uznává specifičnost těchto služeb.
As regards the issue of services of general interest, the Treaty of Lisbon, currently under ratification, addresses this issue to some extent, in that it recognises the specific characteristics of those services.
Někteří poslanci však litují rozhodnutí Evropské komise nepředkládat o této věci návrh samostatného zákona.
However, some Members regret the Commission’s decision not to submit a proposal on this topic.
Otázka tedy zůstává otevřena.
The issue therefore remains open.
Pokud jde o zdravotní služby, na které se směrnice také nevztahuje, Evropský parlament se v současné době zabývá návrhem Evropské komise z července 2008 o právech pacientů na přeshraniční zdravotní péči.
With regard to health services, also not covered by the directive, Parliament is currently working on the Commission proposal of July 2008 on patients’ cross-border healthcare rights.
Cílem je usnadnit proplácení lékařských výkonů provedených v jiném členském státě.
The aim is to facilitate the reimbursement of medical services provided in another Member State.
Také zde jde o to nalézt rovnováhu jednak mezi sociálními a tržními zájmy a jednak mezi pravomocemi Společenství a vnitrostátními pravomocemi.
Here too, a balance must be struck between social and market interests on the one hand and Community and national competences on the other.
Podle zpravodajky Evelyne Gebhardt (PSE, Německo) bylo díky práci EP možné „sladit zájmy pracujících a spotřebitelů a zájmy hospodářské.
According to the rapporteur, Evelyne Gebhardt (PSE, DE), Parliament’s work had ‘led to there being a symbiosis between the interests of employees and consumers and those of the economy.
Finská liberálka Anneli Jäätteenmäki prohlásila: „Služby jsou základním zdrojem růstu a zaměstnanosti v Evropské unii.
Finnish Liberal, Anneli Jäätteenmäki , had declared: ‘Services are a crucial source of growth and jobs in the EU.
V letech 1997–2002 náleželo více než 96 % nových pracovních míst do odvětví služeb.
During the period 1997-2002 approximately 96% of new jobs were in service sectors.
Je tedy třeba, aby na vnitrostátní úrovni nebyla žádná zbytečná překážka růstu.
It is therefore important that there should be no unnecessary barriers to growth at national level.
Směrnice o službách je krok správným směrem“.
The Services Directive is a step in the right direction.’
Avšak Heide Rühle (Zelení, Německo) kritizovala „nedostatečnou jasnost ohledně definice a vyloučení služeb, především služeb obecného hospodářského zájmu. (...)
Heide Rühle (Greens/EFA, DE), however, had spoken of a ‘lack of clarity relating to the definition and exclusion of services in general and services of general economic interest in particular. (...)
Jde o zásadní otázky, kterých využili odpůrci Ústavy, aby se dosáhlo záporného hlasování ve francouzském referendu“.
They are the fundamental issues that were used by the opponents of the Constitution to obtain a ‘no’ vote in the French referendum.’
A francouzský poslanec Francis Wurtz (GUE/NGL) namítl, že směrnice „podmiňuje zachování pracovního práva v členských státech dodržováním práva Společenství.
French MEP Francis Wurtz (GUE/NGL) had objected that the directive ‘makes the preservation of labour law in the Member States subordinate to compliance with Community law – a vague wording that refers to the rules on competition.’
Jde o vágní text, který odkazuje k pravidlům hospodářské soutěže.“ Francouzská delegace v PSE rovněž hlasovala proti, a to z toho důvodu, že podle slov Harlema Désira „nebyly z oblasti působnosti směrnice vyjmuty všechny služby obecného hospodářského zájmu“ a směrnice „nestanoví jasně zásadu země určení“.
The French delegation in the PSE had also voted against, because, in the words of Harlem Désir, ‘not all services of general economic interest were removed from the scope’ and the directive ‘was not clear in establishing the country of destination principle.’
Poslanec za UEN Adam Bielan (PL) však má za to, že „potíže záměrně působí země, které se obávají konkurence jiných států a hodlají chránit za každou cenu své vlastní trhy.
However, UEN Member Adam Bielan (PL) had taken the view that ‘difficulties are deliberately created by countries which fear competition from entrepreneurs from other states and want to protect their own markets at any price.
Děje se tak obecně na úkor spotřebitele, kterému se tak nabízejí dražší a méně kvalitní služby“.
This is usually at the cost of the consumer, who is offered services that are more expensive and of lower quality.’
Šéf skupiny IND/DEM Jens-Peter Bonde (UK) vyjádřil názor, že se jedná o „směrnici pro právníky a soudce.
The leader of the IND/DEM Group, Jens-Peter Bonde (DK) thought it was ‘a directive for lawyers and judges.
Konečné rozhodnutí bude záviset na soudcích v Lucemburku.
It is the judges in Luxembourg who will determine what has been decided.
Závěrečná tisková zpráva: Parlament schválil směrnici o službách na vnitřním trhu První klíčový test směrnice o službách v Evropském parlamentu
20.12.2006 - Services Directive reaches final stage - EP position prevails 13.12.2006 - Services directive approaches first hurdle at Parliament
Železniční služby v EU: větší výběr a jasnější práva cestujících
EU-wide rail services: more choice and clearer rights for passengers
Od ledna roku 2010 budou moci cestující v železniční přepravě, kteří jedou z jednoho státu EU do jiného, očekávat větší konkurenci železničních společností na mezinárodních tratích.
From January 2010, train passengers travelling from one EU country to another can expect to see more rail companies competing on these international connections.
V září roku 2007 přijal Evropský parlament právní úpravu, která umožní evropským železničním společnostem soutěžit i za hranicemi příslušných států, zaručí základní práva pro cestující a zajistí, aby strojvůdci měli příslušnou kvalifikaci.
In September 2007, the European Parliament adopted legislation to enable Europe's railway companies to compete across borders, to guarantee basic passenger rights and to ensure that train drivers are fully qualified.
Rozhodnutí, zda zahraniční konkurenci zapojit do vnitrostátních sítí členských států, bude učiněno později s ohledem na vývoj trhu.
A decision on whether to open up Member States' domestic rail networks to competition from abroad as well is to be taken later, in the light of market developments.
Svoboda poskytování mezinárodních železničních služeb
Freedom to supply international rail services
Od roku 2010 budou moci operátoři poskytovat služby mezinárodní železniční přepravy osob i přes hranice států v rámci EU volně (mohli by se tedy objevit konkurenti firem Thalys a Eurostar), cestující na všech linkách budou mít nárok na základní standard v oblasti kvality a strojvůdci získají na základě evropské licence oprávnění používat železniční síť ve kterémkoli členském státě EU.
From 2010, operators will be free to supply international rail passenger services across borders within the EU (so Thalys and Eurostar could get competitors), passengers on all lines will be entitled to minimum service quality standards and a European licence will qualify train drivers to use any EU Member State's network.
V roce 2012 posoudí Evropská komise funkčnost těchto pravidel a vyhodnotí, zda je vhodné předložit návrh, který by liberalizaci rozšířil i na vnitrostátní sítě.
The European Commission will review how the rules are going in 2012, and assess then whether to propose extending liberalisation to domestic networks.
Mezinárodní železniční přeprava osob bude sice otevřena přeshraniční konkurenci, vnitrostátní přeprava však ne.
Although international passenger rail services will be opened to cross-border competition, domestic ones will not.
Při hlasování ve druhém čtení Parlament jednomyslně zamítl radu Výboru pro dopravu a rozhodl se nestanovit datum liberalizace vnitrostátních železničních služeb.
In a vote in second reading in January 2007, the full Parliament rejected the advice of its Transport Committee and decided not to set a date for the liberalisation of national rail services.
Práva cestujících
Passenger rights
Od roku 2009, kdy nařízení EU o právech cestujících vstoupí v platnost, získají všichni cestující v železniční dopravě, mezinárodní i vnitrostátní, základní práva týkající se odpovědnosti společnosti za zavazadla či přepravy osob se sníženou pohyblivostí.
From 2009, when the EU passenger rights regulation takes effect, all rail passengers, international and domestic, will have basic rights, such as company liability for luggage and on transport for people with reduced mobility.
Tato práva byla původně navržena pouze pro cestující v mezinárodní přepravě, ale po vytrvalých vyjednáváních s Radou dosáhli poslanci Evropského parlamentu toho, že budou rozšířena i na přepravu vnitrostátní.
These rights were originally proposed only for international passengers, but, after tough negotiations with the Council, MEPs succeeded in also extending them to domestic ones.
Pravidla pro odškodnění
Compensation rules
Nařízení stanovuje základní pravidla pro ochranu cestujících v železniční přepravě, která se podobají opatřením EU pro cestující v letecké přepravě.
The regulation lays down ground rules for protecting rail passenger rights similar to EU arrangements already in place for air passengers.
V železniční přepravě bude odškodné za zpoždění, které v rámci přeshraničních služeb vzniklo vinou železniční společnosti, stanoveno na 25 % jízdného při zpoždění delším než jedna hodina a na 50 % při zpoždění delším než dvě hodiny.
On the railways, compensation for delays for which the railway company is responsible on cross-border services will be 25% of the fare for a delay of one hour or more and 50% for a delay of two hours or more.
Pokud bude zpoždění delší než jedna hodina, musí být, pokud to bude prakticky možné, cestujícím poskytnuto zdarma občerstvení a v případě potřeby ubytování či doprava od zpožděného vlaku.
If the delay exceeds one hour, and with certain restrictions on practicality, passengers must also be offered free refreshments and, if needed, hotel accommodation or transport from a stranded train.
Tato pravidla budou následně platit i pro veškeré meziměstské služby.
Eventually, these rules will also apply to all intercity services.
Členské státy však budou mít možnost vyjmout vnitrostátní služby z pravidel pro odškodnění až na 15 let a služby městské, příměstské a regionální přepravy na dobu neurčitou.
However, Member States may exclude domestic services from the compensation rules for up to 15 years and urban, suburban and regional services indefinitely.
Zpravodaj Dirk Sterckx (ALDE, Belgie) uvítal, že „se činí rozdíl tam, kde je to podstatné, ne mezi mezinárodní a vnitrostátní přepravou, ale mezi přepravou místní a dálkovou.“
Rapporteur Dirk Sterckx (ALDE, BE) was happy to have "made a difference where it mattered, not between international and national traffic, but between long-distance and local traffic."
Snadnější přístup pro invalidní občany a cyklisty
Easier access for disabled people and cyclists
Společnosti musí usnadnit přístup na nádraží a nástupiště občanům postiženým či se sníženou pohyblivostí, musí také odstranit veškeré překážky bránící nastupování, vystupování či samotnému pobytu v soupravě.
Companies must facilitate access to stations and platforms for people with disabilities or with reduced mobility, and remove all obstacles to getting on, off, or remaining on board.
Na zastávkách bez stálého personálu musí společnosti přijmout veškerá přiměřená opatření, aby jim byl přístup k železniční přepravě zajištěn.
In unstaffed stations, companies "must take all reasonable measures" to ensure their access to rail transport.
Cestujícím musí být umožněno vzít si do vlaku kolo, pokud je k tomu vlaková souprava uzpůsobena.
Passengers must also be permitted to take bicycles on trains, provided that the rolling stock permits it.
Evropská licence pro strojvůdce
EU train driver's licence
Všichni strojvůdci budou muset vlastnit osvědčení, že splňují základní požadavky na vzdělání, tělesnou způsobilost a profesní dovednosti.
All train drivers will have to hold a certificate showing that they meet minimum educational and fitness requirements and professional skills.
To má zvýšit bezpečnost na železnicích EU a zároveň usnadnit strojvůdcům možnost pracovat v dalších státech EU.
This should enhance safety on EU railways, while making it easier for train drivers to work in another EU country.
Tyto požadavky se ze začátku nebudou vztahovat na ostatní posádku vlaku, poslanci však dosáhli toho, že se Komise zavázala k následnému přezkoumání tohoto stavu během jednoho roku po vstupu směrnice v platnost a v případě potřeby předloží nový návrh, který by zahrnoval i členy posádky, kteří provádějí úkony nutné pro zajišťování bezpečnosti.
These requirements will not apply to other train staff at first, but MEPs won an undertaking that the Commission will look into this within one year of the directive's entry into force and, if necessary, present a new proposal to include staff performing safety-critical tasks.
Bezpečnost a vzájemná provázanost
Safety and interoperabili ty
Aby vlaky mohly jezdit přes hranice, musí splňovat bezpečnostní předpisy v obou sousedících zemích.
To be able to cross a border, trains must meet the safety rules of Member States on both sides.
Tyto předpisy si však někdy protiřečí – například v Itálii musí hasicí přístroje obsahovat prášek CO 2 a ne pěnu, zatímco Rakousko to vyžaduje naopak.
These rules sometimes conflict - e.g. in Italy fire extinguishers on trains must contain CO2 powder and no foam, while Austria requires the reverse.
Železniční společnosti, které usilují o poskytování mezinárodních služeb, tak musí se svými soupravami tradičně podstupovat schvalovací řízení ve všech členských státech, což může trvat několik let.
Rail companies wanting to supply international services have traditionally had to undergo approval procedures for their rolling stock in each Member State which can take years.