natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Až do posledního momentu nedošlo při jednáních mezi vládami EU a Parlamentem k dohodě.
Negotiations between the EU governments and Parliament failed to produce an agreement until the very last moment.
Z obavy, že Parlament by hlasoval proti vstupu Rumunska a Bulharska, vlády přislíbily, že po roce 2009, tedy po pouhých dvou letech, budou mít poslanci EP opět právo v této oblasti rozhodovat a že skutečnost, že tyto částky již byly pevně stanoveny, nebude znamenat, že budoucí rozpočty EU budou podle toho omezeny.
Fearing that Parliament would vote against the entry of Romania and Bulgaria, the governments promised that after 2009, so after only two years, MEPs would have these rights back again and that the fact that these sums had already been fixed, would not mean that future EU budgets would be cut accordingly.
Parlamentní pozorovatelé
Parliament observers
Tak jako tomu bylo v případě předchozích rozšíření, vyzval Evropský parlament parlamenty Bulharska a Rumunska, aby vyslaly pozorovatele do EP, kteří se tak budou moci seznámit se zvláštnostmi práce Evropského parlamentu.
As with previous enlargements, the European Parliament has invited the parliaments of Bulgaria and Romania to send "observer MEPs", who will be able to get acquainted with the specificities of European parliamentary work.
Budou se moci účastnit všech činností, nebudou však moci hlasovat.
They can take part in all the activities but will not be able to vote.
26. září tedy do Bruselu přijede 35 poslanců z Rumunska a 18 poslanců z Bulharska.
On 26 September, therefore, 35 MPs from Romania and 18 from Bulgaria will arrive in Brussels.
Textil: Evropský parlament nabízí odpověď na čínskou výzvu
Textiles: the European Parliament proposes a response to the Chinese challenge
Více omezit „abnormální dovoz“ čínského textilu do EU – takové bylo doporučení Evropského parlamentu v červenci 2005.
The EU should place further restrictions on ‘abnormal imports’ of Chinese textiles – that was the watchword in the European Parliament last July.
Trička a jiné oděvy „Made in China“, které od počátku roku 2005 zaplavují evropský trh, vyžadují reakci.
The massive influx of T-shirts and other items of clothing ‘Made in China’ onto the European market since the beginning of 2005 calls for a reaction.
Poslanci však vyzývají EU, aby tuto situaci chápali spíše jako výzvu než jako nebezpečí.
MEPs are proposing that the EU regard this as a challenge rather than a danger.
Pokud budou dodržována obchodní pravidla a spravedlivé sociální normy, Evropa má k dispozici dostatečné prostředky, jak čelit konkurenci.
As long as trading rules and equitable social standards are observed, Europe has sufficient assets to face the competition.
Dovoz těchto výrobků se ve srovnání se stejným obdobím roku 2004 zvýšil 57krát, zatímco počet čínských triček v evropských obchodech se zvýšil o 187 %.
Indeed, imports of these products were 57 times higher than in the same period in 2004, while the number of Chinese T-shirts in European shops increased by 187%.
Tato čísla, zveřejněná před referendy ve Francii a Nizozemí, zostřila diskusi o ústavě a podle některých názorů dokládají neschopnost EU chránit pracovní místa v textilním a oděvním odvětví.
These figures, published ahead of the referendums in France and the Netherlands, inflamed the constitutional debate and, in the opinion of some people, demonstrated the EU’s inability to defend jobs in the textiles and clothing sectors.
Textil a oděvy — klíčové odvětví pro UE
Textiles and clothing constitute a key sector for the EU
S cílem vyřešit tuto situaci uzavřela Evropská Komise dne 10. června 2005 jménem všech členských států dohodu s Čínou, která umožní kontrolovat a omezit dovoz některých čínských textilních výrobků do EU až do konce roku 2008.
It was in order to deal with this situation that the European Commission, on behalf of all the Member States, concluded an agreement with China on 10 June, which will allow it to monitor and limit imports of certain Chinese textiles until the end of 2008.
Tato dohoda se objevila krátce před vypršením ultimáta, které dala Evropská komise Pekingu.
This arrangement was made shortly before the expiry of the date of the European Commission’s ultimatum to Beijing.
Pokud by k dohodě nedošlo, byla EU připravena použít ochrannou doložku, která jí společně s kladným stanoviskem Světové obchodní organizace (WTO) dává právo omezit dovoz a chránit tímto způsobem svůj trh.
Had an agreement not been reached, the EU was prepared to use the safeguard clause which, subject to approval from the World Trade Organisation (WTO), gives it the right to limit imports and thereby protect its market.
Evropský parlament má nicméně v úmyslu jít nad rámec této dohody, podepsané čínským ministrem obchodu Bo Xilai a evropským komisařem pro obchod, Peterem Mendelsonem.
But Parliament would like to go beyond the terms of the agreement, signed by the Chinese Minister of Commerce, Bo Xilai and the European Commissioner for Trade, Peter Mandelson.
Z hlediska poslanců má dohoda omezit další dovoz čínských výrobků.
According to MEPs, the agreement should limit importation of other Chinese products.
Textilní průmysl je totiž pro Unii klíčovým odvětvím, neboť představuje přibližně 180 000 evropských podniků, z velké části malých a středních.
The European textiles sector is a key area for the EU, representing approximately 180 000 European businesses, many of which are small and medium-sized enterprises.
Po vstupu 10 nových států do EU v roce 2004 je v tomto odvětví zaměstnáno 2,7 milionů osob, z nichž velkou část tvoří ženy.
Following the accession of 10 new Member States to the EU in 2004, this sector employs almost 2.7 million people, many of whom are women.
Vstup Číny do WTO v roce 2002 a zrušení kvót pro textilní výrobky, které v letech 1974 až 2005 chránily národní trh, způsobily příliv textilních výrobků z Číny.
China’s accession to the WTO in 2002 and the end of the quotas on textile products, which provided protection for national markets between 1974 and 2005, led to a massive influx of Chinese textile products.
Problémy však nastaly již dříve, neboť v letech 1990 až 2001 ztratilo toto odvětví téměř 850 000 pracovních míst a zanikly tisíce podniků.
But the problems predate that, since this sector lost almost 850 000 jobs and thousands of businesses in the European Union between 1990 and 2001.
Spíše výzva než nebezpečí
More of a challenge than a danger
Nelze však zavést ochranná pravidla a nové kvóty.
However, this is not to suggest that protectionist rules should be reintroduced and quotas re-established.
Poslanci tuto situaci chápou spíše jako výzvu, na niž je třeba reagovat, než jako hrozbu.
MEPs would prefer to treat this situation as a challenge rather than a threat.
Trh musí zůstat volný a musí probíhat hospodářská soutěž.
The market must remain free and competitive, but competition must be fair.
To však není tento případ.
But this is not the case today.
V první řadě je obtížné konkurovat trhu, který, jak je tomu v případě čínského trhu, není volný.
Firstly, it is difficult to compete with a market such as China, which is not free.
Čínské textilní podniky jsou stále státní a jsou jim poskytovány dotace, které narušují konkurenci (bezúročné půjčky od státních bank, dotace na vývoz, skryté podpory jako například bezplatná dodávka elektřiny).
Chinese textile companies are still state-run and benefit from aid which distorts competition (interest-free loans from state banks, export subsidies, disguised subsidies such as the supply of free electricity).
Nejedná se však pouze o otázku zisku.
Secondly, it is not simply a matter of profit.
Podniky, které mají v úmyslu vyvážet své výrobky do Evropy, by měly respektovat lidská práva a mezinárodní normy týkající se životního prostředí a práce.
Those companies which wish to export to Europe should respect human rights and international standards on the environment and employment.
Podle poslanců by měl být zakázán veškerý dovoz do Evropy, který porušuje tato pravidla, zejména pokud jde o zboží vyrobené vězni, dětmi, nucenými pracovníky nebo pracovníky bez odborových práv.
According to MEPs, any importation of products into the EU which is in breach of these rules, in particular where products have been manufactured by prisoners, children, slave labourers or workers without trade union rights, should be prohibited.
Vsadit na kvalitu a bojovat proti padělkům
Focusing on quality and combating counterfeits
Evropa má prostředky, které jí umožňují věřit ve slibnou budoucnost.
Europe has assets which allow it to be optimistic about the future.
EU zaručuje kvalitu zboží vyrobeného na jejím území.
The EU as a place of origin is a guarantee of a product’s quality.
Motorem evropského textilního průmyslu jsou výrobky s vysokou přidanou hodnotou.
Products with a high added value are the European textile industry’s trump card.
Poslanci chtějí, aby se více podporovala inovace s cílem zajistit evropskému průmyslu vyšší konkurenceschopnost.
MEPs would like to see innovation encouraged in order to make European industry more competitive.
Jeho kreativita a inovace však přicházejí vniveč kvůli pirátským a padělaným výrobkům.
But as long as its creativity and innovation are undermined by pirating and counterfeits, it is difficult to reap the full benefits of these key advantages.
Největší část padělaných výrobků na evropském trhu, která představuje téměř 70 %, pochází z Číny.
As it happens, the lion’s share of all counterfeits introduced onto the European market, almost 70%, comes from China.
Naštěstí existuje právní prostředek pro boj proti obchodu s padělanými výrobky, kterým je Dohoda o obchodních aspektech práv duševního vlastnictví (dohoda ADPIC).
Fortunately, there is a legal basis for combating the global marketing of counterfeits: the Agreement on Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights (TRIPS Agreement).
Poslanci se domnívají, že je třeba, aby Čína zpřísnila sankce namířené proti všem, kdo porušují tato pravidla.
Thus, MEPs believe that China should impose stricter penalties on those who infringe these rules.
Parlament navrhuje spojit síly obou břehů Středozemního moře a vytvořit „evropsko-středomořský výrobní prostor“ , který by byl schopen čelit konkurenci nejen z Asie, ale také z Ameriky.
In order to face Asian and also American competition, Parliament is proposing that the two shores of the Mediterranean join forces to create a ‘ Euro-Mediterranean production area’.
Za tímto účelem by tedy měl být vypracován plán na reformu a transformaci textilního a oděvního průmyslu.
Finally, an aid plan for the reconstruction and conversion of the European textiles and clothing sector should be implemented.
Jak je však známo, reformy tohoto druhu s sebou často přinášejí krize, které postihují určitou oblast nebo odvětví.
But, as is well known, conversions of this kind often go hand in hand with local or sectoral crises.
Jako řešení by poslanci přivítali, kdyby byly poskytovány finanční podpory ze strukturálních fondů (pomoc EU pro ekonomicky slabé regiony).
In order to remedy this, MEPs would like to see the provision of financial aid by means of the Structural Funds (EU aid to regions in difficulty).
Nic není jednoduché
Nothing is simple
Ohrožuje vývoz čínského textilu zaměstnanost v Evropě?
Do exports of Chinese textiles pose a threat to jobs in Europe?
Avšak Čína je druhým obchodním partnerem EU.
But China is the EU’s second largest trading partner.
I přes četné stinné stránky vztahů mezi oběma partnery se vzájemná spolupráce vyvíjí.
Although there are numerous strains on relations between the two entities, cooperation is developing.
Je pravda, že Čína dováží do EU více, než z EU dováží.
It is true that there is an increasing surplus on the Chinese side.
Vývoz z EU do Číny však také není zanedbatelný: průmyslové stroje, automobily, letadla.
However, the EU also exports a significant quantity of goods to China, such as industrial machinery, cars and aircraft.
Čína je pro EU obávanou konkurencí, je jí však mnohem více pro rozvojové země.
China is a formidable competitor for the EU in certain areas but it is even more so for developing countries.
Bylo by problematické zbavit nejzranitelnější země veškeré ochrany.
It would be unjust to deprive the most vulnerable countries of all protection.
Některé nevládní organizace poukazují na skutečnost, že omezit dovoz z Číny by znamenalo ohrozit živobytí 100 milionů Číňanů, kteří žijí pod hranicí chudoby.
Finally, certain non-governmental organisations emphasise that restricting Chinese imports also means limiting the development of the 100 million Chinese who live below the poverty line.
Zemědělství opět příčinou rozporů
Aggravation over Agriculture - again
Ke společné zemědělské politice Evropské unie (SZP) je obtížné zaujmout neutrální postoj.
It is difficult to be neutral about the European Union's Common Agriculture Policy (CAP).
Její zastánci argumentují tím, že tato politika zajistila Evropě dostatečné a stabilní zásobování potravinami.
To its supporters the policy has guaranteed a plentiful and stable food supply for Europe.
SZP je také nejintegrovanější politikou EU a je uváděna jako důkaz, že politická integrace je reálná.
The CAP is also the most integrated of the EU's policies and is held up as proof that real policy integration is.
Její kritici naopak poukazují zejména na ekonomickou neefektivnost SZP.
To its critics, the economic inefficiency of the CAP is the main complaint.
Nejčastějšími výhradami vůči této politice jsou dotace zemědělcům, vysoké ceny pro spotřebitele a zemědělské přebytky.
Subsidies to farmers, high prices for consumers and farm surpluses are the most-often voiced complaints about the policy.
SZP vstupuje do Parlamentu
The CAP comes to the European Parliament
Obzvlášť intenzivně se zemědělská politika probírala v posledních několika týdnech, kdy vedoucí představitelé EU diskutovali o rozdělení rozpočtu Unie na období 2007– 2013.
The scrutiny of agriculture policy has been particularly intense over the last few weeks as EU leaders argue over the budget allocation for the Union between 2007 and 2013.
Protože rozpočet na zemědělství a rozvoj venkova představuje ročně 46 % výdajů EU, tj. kolem 50 miliard EUR za rok, má pro jednání a směr, kterým se EU bude v následujících letech ubírat, zásadní význam.
As the agriculture and rural development budget accounts for 46% of EU spending annually - or some €50 billion a year - it is central to the debate and to the direction the EU will take in the coming years.
Rozdělení prostředků z rozpočtu je především považováno za významný nástroj snah o uskutečnění hospodářské reformy v Evropě prostřednictvím tzv. Lisabonské strategie.
In particular, the budget allocation is seen as having a vital link between the drive for economic reform in Europe through the so called "Lisbon Strategy".
Cílem této strategie je řešit problém nízké produktivity, vysoké nezaměstnanosti a hospodářské stagnace v Evropě pomocí reformy a investic do výzkumu a vzdělávání.
The aim of this strategy is to tackle low productivity, high unemployment and economic stagnation in Europe through reform and investment in research and education.
Řečeno slovy oficiálního komuniké, cílem je „vytvořit z EU nejdynamičtější a nejkonkurenceschopnější ekonomiku světa“ do roku 2010 .
In the words of the official communiqué the ambition is "to make the EU the world's most dynamic and competitive economy" by 2010.
V důsledku neúspěšného červnového zasedání Evropské rady, na němž se čelní představitelé EU nedokázali dohodnout na rámcovém rozpočtu pro nadcházející období, se budoucnost a účel SZP a rozpočet jako celek staly ústředním tématem často ostrých výměn politických názorů.
In the aftermath of the failed European Council in June, when EU leaders could not agree a budgetary framework for the forthcoming years, the future and purpose of the CAP and the budget as a whole became the centre of often bitter political exchanges.
Lucemburský premiér a předseda rotujícího předsednictví Evropské rady Jean-Claude Juncker označil v Evropském parlamentu ztroskotání jednání o rozpočtu za „krizi, ale nikoli pouze finanční“.
In the European Parliament, Jean-Claude Juncker, the Prime Minister of Luxemburg and the holder of the rotating EU Presidency, called the failure of the budget talks "a crisis, but not just a financial crisis".
Jeho poslední slova vyvolala souhlasnou odezvu v zasedacím sále Parlamentu a nadšené ovace stojícího publika, když prohlásil, že „naše generace nemá právo zničit dílo našich předchůdců“.
His last words echoed around the Parliamentary chamber and prompted a standing ovation as he declared that "our generation does not have the right to unpick the achievements of our predecessors".
Shodou okolností měl následující den předstoupit před Parlament předseda vlády Tony Blair, aby představil priority nadcházejícího britského předsednictví EU.
As fate would have it, the UK Prime Minister Tony Blair was due to address the Parliament to launch the UK's Presidency of the EU the following day.
Ve svém projevu k Parlamentu poukázal pan Blair na souvislost sporů o rozpočet s hlubší krizí EU, která nastala po odmítnutí evropské ústavy Francií a Nizozemskem.
Addressing the Parliament Mr Blair put the arguments over the budget into the context of the wider European crisis following the rejection of the European Constitution by France and the Netherlands.
Řekl, že to odráží velké rozčarování lidí Evropou a že je na čase „podívat se realitě do tváře“.
He said that this reflected a wider disenchantment with Europe and that it was time to "give ourselves a reality check".
Dodal, že dohoda o rozpočtu by měla být součástí řešení, a ne se „od něho oddělovat“.
He added that a budget settlement should be part of the solution, not "abstracted from it".
Pan Blair důrazně vyzval Evropu, aby realizovala lisabonskou agendu a schválila rozpočet v souladu se závěry Sapirovy zprávy z roku 2003 (viz odkaz uvedený níže).
Mr Blair urged Europe to implement the Lisbon agenda and adopt a budget along the lines of the Sapir report (see link below) in 2003.
Vůdce konzervativního bloku v Parlamentu Hans-Gert Poettering uvedl, že nedosažení shody není samo o sobě tragédií, ale v kombinaci s dvojím „ne“ v referendech znamená, že Evropa je „v krizi“.
The leader of the Conservative block in the Parliament, Hans-Gert Poettering, said that the failure to reach an agreement was not "tragic" in itself, but combined with the two "no" votes, Europe was "in a crisis".
Pozitivní na tom je, že „zvítězila demokracie, protože se lidé mohou a také se účastní diskuse“.
On a positive note "it was a triumph for democracy as people can and are participating in the debate".
Předseda socialistické skupiny v Parlamentu Martin Schulz požadoval „dobrá pracovní místa poskytující zabezpečení a stálou mzdu“.
The leader of the Socialist group in the Parliament, Martin Schulz, called for "decent jobs that offer security and secure wages".
K polemice o tom, zda upřednostňovat výdaje na výzkum nebo na zemědělství, prohlásil, že „je to jako srovnávat noc a den“.
As to the debate over research versus agricultural spending, he said "it is like comparing chalk and cheese."
Graham Watson vystoupil za liberální skupinu a uvedl, že „největšími problémy jsou rozvoj třetího světa, klimatické změny a boj proti mezinárodnímu zločinu“.
Graham Watson for the Liberal group stated that "third world development, climate change and the fight against international crime are the biggest challenges".
Pozastavil se nad tím, jak by se tyto problémy mohly řešit bez vyšších příspěvků států do rozpočtu.
He wondered how these could be tackled if countries would not contribute more to the budget.
Všechny uvedené polické názory jsou zastoupeny v Rozpočtovém výboru Parlamentu, který schvaluje roční výdaje EU.
All of these political viewpoints are represented in the Parliament's Budget Committee which approves the annual expenditure of the EU.
Proč je zemědělství nedotknutelné?
Agriculture - why is it such a sacred cow?
Čím je zemědělství tak zvláštní?
Why is agriculture so special?
Proč má tak mimořádné postavení v EU a je zakotveno v zakládajících smlouvách o EU?
Why does it have a special place in the EU and is enshrined in the founding Treaties of the Union?
Obecně se zdůrazňují tři důvody: zaprvé veřejné intervence stabilizují zemědělské ceny, které by jinak vlivem povětrnostních podmínek kolísaly.
There are three reasons generally highlighted; firstly public intervention stabilises agriculture prices which would otherwise fluctuate due to weather conditions.
Jestliže vzrostou ceny, zvýší se inflace, protože potraviny obvykle tvoří 20% rozpočtu domácností.
If prices go up, it will fuel inflation, as food generally accounts for 20% of a household budget.
Druhým argumentem je, že z ekonomického i psychologického hlediska je soběstačnost v zásobování potravinami politicky žádoucí.
The second argument is that self sufficiency in food supply is desirable politically, economically and from a psychological point of view.
Chrání Evropu před podmínkami mezinárodního obchodu.
This will protect Europe from international trading conditions.
A třetím důvodem je snaha stimulovat zemědělce k tomu, aby na venkově dál hospodařili, a starali se tak o zachování venkovského prostředí a krajiny.
Finally, the third is to encourage farmers to stay on the land to manage and sustain the rural environment and landscape.
Tyto argumenty mají silné zastánce i odpůrce.
These arguments have powerful supporters and critics.
Mezi státy, kterých se ochrana zemědělství týká nejvíce, patří Francie (jejíž zemědělská produkce činí 22,5 %), Irsko, Belgie a Španělsko.
The countries most often associated with protecting agriculture are France, (which accounts for 22.5 percent of agricultural production) Ireland, Belgium and Spain.
Existuje také organizovaná zemědělská lobby, kterou tvoří více než 130 zemědělských skupin působících v rámci celé EU.
There is also the organised farm lobby - with over 130 EU-wide agriculture groups alone.
Na rozdíl od zemědělců, kteří tvoří vyhraněnou část obyvatelstva, nemají jasně definovaný společný zájem a jsou více rozptýleni.
Unlike the farming community who constitute a clear section of the population, they do not have a clearly defined common interest and are more widely dispersed.
Stále více se SZP stává středem zájmu zastánců boje proti chudobě, kteří tvrdí, že SZP brání zemědělcům v rozvojových zemích prodávat svou produkci na regulérním trhu.
Increasingly, the CAP also finds itself under the spotlight from anti-poverty campaigners who claim that it prevents farmers in developing countries having a fair market for their produce.
Někteří se spojili a vytvořili skupinu s názvem „Make poverty a history” (Skoncujte s chudobou), která vede kampaň za spravedlivý obchod a lepší přístup na západní trhy pro drobné zemědělce v rozvojových zemích.
Some have coalesced around the "make poverty history" group which campaigns for fairer trade and better access to western markets for small farmers in the developing world.
Hodnocení – důsledky SZP
Assessment - the consequences of the CAP
Podařilo se je splnit?
Has it succeeded?
Produktivita se určitě díky modernizaci zvýšila.
Efficiency has certainly increased due to modernisation.
Zatímco od vytvoření SZP klesl počet obyvatel pracujících v zemědělství o 60 %, objem výroby se od sedmdesátých let stále zvyšuje o asi 1,7 % ročně.
While the number of people engaged in agriculture has fallen by 60 percent since the CAP was created - output has increased steadily by about 1.7 per annum since the 1970's.
Zemědělské příjmy rostly stejnou měrou jako v jiných odvětvích – zvláště dobře si vedly velké zemědělské podniky a také ti, kteří se zabývají produkcí mléčných výrobků, obilovin a hovězího masa (ve srovnání s výrobci produktů typických pro oblast Středozemí).
Agricultural incomes have grown according to other sectors - larger farms have done particular well, as have those who produce dairy products, cereal and beef (relative to those that produce Mediterranean goods).
Kromě toho došlo ke stabilizaci trhů a EU je soběstačná v zásobování potravinami, které odpovídají jejím klimatickým podmínkám.
In addition markets have been stabilised and the EU is self-sufficient in the food that its climate could support.