natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Místo toho předložila nový návrh směrnice o přístupu k trhu s přístavními službami, aniž by nejprve konzultovala zúčastněné subjekty.
Instead, it brought forward a new draft directive on access to the port services market, without first consulting stakeholders.
To, že nevzala v úvahu původní hlasování Parlamentu a nevedla dialog s těmi, kteří v tomto odvětví pracují, poslance Evropského parlamentu zklamalo.
Its failure to take account of Parliament's original vote and the lack of dialogue with those working in the industry caused disappointment among MEPs.
Tím lze vysvětlit, proč velká většina hlasovala pro zamítnutí návrhu podruhé.
This goes some way to explaining the very large majority voting to reject the proposal a second time.
Europoslanci odmítli softwarové patenty Parlament odmítl liberalizaci přístavních služeb Poznámka o souvislostech přístavních služeb
06.07.2005 - No directive on software patents 18.01.2006 - Parliament sinks port services proposals 08.06.2006 - The port services directive: an overview
Roaming: Parlament snižuje náklady na používání mobilních telefonů v zahraničí
Roaming: Parliament cuts cost of using mobile phones abroad
V květnu 2007 naprostá většina poslanců EP v prvním čtení podpořila kompromisní pozměňovací návrh, který Parlament obdržel po intenzivních jednáních s Radou a který stanovil cenové stropy u poplatků za užívání mobilních telefonů v zahraničí (obvykle označováno jako roamingové služby v mobilních sítích).
In May 2007 MEPs backed by an overwhelming majority a first-reading compromise agreement, obtained by Parliament after tough negotiations with the Council, which put price caps on charges for using a mobile phone while abroad - otherwise known as mobile "roaming".
Nový zákon vstoupil v platnost 30. června 2007.
The new law came into force on 30 June 2007.
Uživatelé mobilních telefonů „roamingují“, když telefonují do zahraničí nebo přijímají zahraniční hovory a jsou přesměrováni do zahraniční „hostitelské“ sítě některého operátora.
Mobile phone users "roam" when they make or receive a call abroad while transferred onto a foreign "host" operator's network.
Hostitelský operátor neposílá účet zákazníkovi, ale poplatek účtuje jeho domácímu operátorovi podle „velkoobchodní“ ceny sjednané mezi těmito dvěmi společnostmi.
Instead of sending the customer a bill, the host operator charges the user's home operator, using a "wholesale" rate agreed by the two companies.
Domácí operátor následně tyto náklady pokryje buď z poplatku, který je uveden na dalším účtu zaslaném uživateli, nebo tuto částku strhne z kreditu zákazníka.
The home operator then recovers the cost, either via a charge that appears on the user’s next bill or by deducting the amount from his/her credit.
Před vstupem nařízení o roamingu v platnost zaplatil uživatel za roamingový hovor v průměru 1,15 eur za minutu, tj. pětkrát více než byla skutečná cena za poskytování „velkoobchodních “ služeb.
Before the roaming regulation entered into force, a roaming call cost the user an average €1.15 per minute - five times the actual cost of providing "wholesale" services.
Cílem nebylo určit pevné ceny roamingu podle sazeb stanovených Evropskou unií, ale stanovit strop, v jehož rámci by si mobilní operátoři mohli navzájem konkurovat nabízením nižších cen a stále dosahovat přijatelných zisků.
The intention was not to fix roaming prices at rates set by the EU, but to set a ceiling beneath which mobile operators could compete by offering lower prices and still earn a reasonable return.
Cenové stropy Eurotarifu 0,46 € za minutu – a nižší počínaje létem 2009
Eurotariff caps calling rates at €0.46 per minute – and lower from summer 09
Nařízení o roamingu spotřebitelům umožňuje využívat cenové stropy tzv. Eurotarifu.
The roaming regulation enables consumers to benefit from a so-called "Eurotariff" price cap.
Domácí operátoři nyní smějí svým zákazníkům účtovat maximálně 0,46 € za minutu (bez DPH) za odchozí roamingový hovor a nejvýše 0,22 € za minutu (bez DPH) za příchozí hovory.
Home operators may now charge their customers a maximum of €0.46 per minute (excluding VAT) for outgoing roaming calls and a maximum of €0.22 per minute (excluding VAT) for incoming ones.
Od 1. črevence 2009 se tyto maloobchodní cenové stropy dále sníží na 0,43 € za odchozí a 0,19 € za příchozí hovory.
These retail price caps are being lowered further (to €0.43 and €0.19 respectively) from 1 July 2009.
Automatické nastavení Eurotarifu a poskytování informací o tarifech při překračování hranice
Eurotariff by default and automatic tariff information when crossing the border
Poslanci EP se přiklonili k modelu „opt-out“ (odmítnutí tarifu), který zajistí automatické nastavení Eurotarifu, pokud se zákazník nerozhodne jinak.
MEPs went for the "opt-out" model which ensures that the Eurotariff applies by default - unless the customer chooses otherwise.
by uživatelé museli Eurotarif sami zvolit (model „opt-in“), mnoho zákazníků by ho nevyužilo, protože operátoři nejsou příliš motivováni tomu, aby na takovou možnost upozornili.
It was felt that if users had to "opt-in" to benefit from the Eurotariff, many would have failed to do so, as operators had little incentive to advertise it.
Nový Eurotarif pro období po roce 2010
New Eurotariffs for the years beyond 2010
Komise při revizi stávajícího nařízení o roamingu, jehož platnost měla vypršet v roce 2010, dospěla k závěru, že hospodářská soutěž mezi operátory ještě není dostatečně rozvinutá, protože ceny za roamingové hovory se zatím v rámci maximálních tarifů dostatečně neliší.
The Commission's 2008 review of the roaming regulation, which was to expire by 2010, concluded that competition between operators was not yet strong enough, as prices for roaming calls do not yet vary sufficiently below the maximum levels.
V dubnu 2009 se proto Parlament a Rada dohodly na cenových limitech za roamingové hovory pro období 2010–2012.
In April 2009 Parliament and Council therefore agreed to set roaming call price caps for 2010 to 2012.
Podle textu nařízení budou moci operátoři nabízet svým zákazníkům následující maximální tarify:
Home operators may charge their customers for a roaming phone call as follows:
od 1. července 2010: nejvýše 0,39 EUR za minutu (bez DPH) za odchozí a nejvýše 0,15 EUR (bez DPH) za příchozí hovory;
• from 1 July 2010, a maximum of €0.39 per minute (excluding VAT) for outgoing and a maximum of €0.15 per minute (excluding VAT) for incoming roaming calls, and
od 1. července 2011: nejvýše 0,35 EUR za minutu (bez DPH) za odchozí a nejvýše 0,11 EUR (bez DPH) za příchozí hovory.
• from 1 July 2011, a maximum of €0.35 per minute (excluding VAT) for outgoing and a maximum of €0.11 per minute (excluding VAT) for incoming roaming calls.
Sazby na minutu vytváří skryté náklady
Per-minute billing creates hidden costs
Při práci na novém nařízení o roamingu se poslanci EP zabývali také tím, jak jednotliví operátoři postupují při účtování, neboť někdy účtovali cenu hovoru za minutu a nikoli za sekundu.
While working on the new roaming regulation, MEPs also looked at operators' billing practices, which sometimes included charging per minute rather than per second.
Tímto způsobem vznikají při roamingových hovorech skryté náklady.
This adds hidden costs to roaming calls.
Od 1. července 2009 budou operátoři povinni účovat cenu hovoru za sekundu, mohou však stanovit minimální dobu hovoru 30 sekund.
From 1 July 2009 operators will have to charge their customers by the second, but may apply an initial minimum charging period of 30 seconds, says the new law.
Snižování cen textových zpráv a surfování z mobilního telefonu
Cutting costs of text messages and mobile internet browsing
Poslanci a české předsednictví Rady se dohodli s Komisí na tom, že SMS zprávy v roamingových sítích budou od 1. července 2009 stát nejvýše 0,11 EUR (bez DPH).
A roamed text message (SMS) will cost a maximum of €0.11 (excluding VAT) from 1 July 2009, agreed MEPs and Council in April 2009.
Nyní mohou být poplatky za roamingové textové zprávy až desetkrát vyšší než za domácí zprávy.
At present, fees charged for roaming texts can be ten times higher than for domestic messages.
Například Belgičané na zahraničních cestách platí za SMS zprávy až 0,75 €.
Belgian travellers, for example, pay up to € 0.75 per SMS when abroad.
Další datové roamingové služby (zasílání e-mailů či fotografií nebo internetové mobilní služby) budou regulovány na velkoobchodní úrovni, tj. budou zavedeny cenové limity, které budou moci hostitelští operátoři účtovat domovským operátorům zákazníků roamingových služeb.
Other data roaming services (such as sending emails and pictures or web-browsing from mobile phones or laptops) will be regulated at wholesale level – i.e. there will be a price cap for the rates the host operator charges a roaming customer’s home operator, calculated on a kilobyte basis:
Tyto cenové limity budou vypočítávány podle kilobytů:
• from 1 July 2009, a maximum of €1.00 per megabyte (excluding VAT),
od 1. července 2009: nejvýše 1 EUR za megabyte (bez DPH);
• from 1 July 2010, a maximum of €0.80 per megabyte (excluding VAT), and
Zabránit neočekávaně vysokým účtům
No more "bill shocks"
Aby bylo možné zabránit neočekávaně vysokým účtům, budou moci zákazníci od 1. března 2010 bezplatně požádat, aby jim byly služby poskytovány do určité maximální výše.
To prevent "bill shocks", roaming customers would be able to opt, free of charge, for a maximum financial limit from 1 March 2010, stipulates the new regulation.
Podle dojednaného textu budou operátoři také povinni sdělit zákazníkovi, že vyčerpal 80 % svého limitu.
The new legislation says that providers will have to warn their customers when 80% of the agreed limit has been reached.
V takovém případě budou muset operátoři informovat zákazníka o tom, jak má postupovat, bude-li si přát čerpat služby i nad stanovený limit.
Once the limit is reached, another notification should be sent, indicating the procedure to follow if the customer wishes to continue data roaming.
Pokud se zákazník nevyjádří, přestane operátor poskytovat veškeré roamingové služby.
If the user does not respond, the provider should cease all data roaming services.
Revize v roce 2011
Review in 2011 - Expiry by mid-2012
Na žádost poslanců bylo do kompromisního textu začleněno ustanovení, které ukládá Komisi povinnost provést nejpozději do poloviny roku 2011 studii, ve které zhodnotí, do jaké míry se snížily skutečné náklady spotřebitelů a jaká je situace menších, nezávislých nebo nových operátorů, pokud jde o konkurenceschopnost.
On MEPs' initiative, the Commission will have to review by mid-2011 at the latest and among other points, “the extent to which consumers have benefited through real reductions in the price of roaming services” and the competitive situation of smaller, independent or start-up operators.
Komise budou kromě toho povinna provést hodnocení toho, jakým způsobem – jinak než cenovou regulací – lze vytvořit konkurenceschopný vnitřní trh s roamingovými službami.
In addition, the text requires the Commission to “assess methods other than price regulation" for creating a competitive single market for roaming.
Úplné letecké tarify
All-inclusive air fares
Počínaje 1. listopadem 2008 si cestující v letecké dopravě mohou být jisti tím, že cena nabízené letenky bude odpovídat ceně, kterou za ni skutečně zaplatí.
As of 1 November 2008, air travellers can be certain that the price they are quoted for a plane ticket will be the price that they actually need to pay.
Díky nařízení EU, jež bylo v červenci 2008 upraveno a schváleno Parlamentem, musí letecké tarify uvedené na internetových stránkách či jinde zahrnovat všechny daně, poplatky a náklady, které jsou připočítány k základní ceně letenky a známy v době zveřejnění.
Thanks to an EU regulation amended by Parliament in July 2008, air fares as displayed on internet sites and elsewhere must include all taxes, fees and charges added to the basic ticket price and known at the time of publication.
„Toto nařízení podporuje cenovou transparentnost vůči cestujícím a spravedlivé tarify.
"This regulation promotes price transparency for the passenger and fair prices.
Cestující mají právo znát skutečnou cenu letenky včetně daní a dalších poplatků“, prohlásil zpravodaj Arūnas Degutis (ALDE, LT) během hlasování.
The passenger has a right to know the actual price of the ticket, including taxes and extra charges", said Rapporteur Arūnas Degutis (ALDE, LT) at the time of the vote.
Cena, kterou platíte
The price you pay
Uvádění úplných tarifů bylo zavedeno pozměňovacími návrhy Parlamentu.
All-inclusiveness was introduced in amendments adopted by Parliament.
Díky tomuto nařízení by se již neměly objevovat zavádějící nabídky, jako je reklama na lety, jejichž údajná cena činí jedno či dvě eura, avšak na konci rezervace se ukáže, že tento let je mnohem dražší.
The regulation should put an end to misleading offers, such as adverts for flights supposedly costing 1 or 2 euros, but which by the end of the booking procedure turn out to cost much more.
Hlavní pozornost je věnována rezervacím po internetu, které v případě nízkorozpočtových leteckých přepravců často představují jedinou možnost nákupu.
Internet booking - often the only possibility with low-cost air carriers - is a particular concern.
Podle nového nařízení EU nyní všichni přepravci musí široké veřejnosti poskytovat úplné informace o leteckých tarifech, a to „i na internetu“.
Under the new EU regulation, all carriers must now provide the general public with comprehensive information on air fares, "including on the Internet".
Letecké tarify, které jsou „určeny přímo cestující veřejnosti“ budou muset zahrnovat všechny příslušné daně, nezbytné poplatky a příplatky známé v době zveřejnění.
Air fares that are "addressed directly to the travelling public" must include all applicable taxes, non-avoidable charges, surcharges and fees known at the time of publication.
Povinné informace
Info required
Je nutné uvádět alespoň následující informace: letecký tarif nebo leteckou sazbu, letištní poplatky a další příplatky nebo poplatky, jako jsou např. náklady na bezpečnost nebo palivové příplatky.
The following information, at least, must be specified: air fare or air rate, taxes, airport charges and other charges, surcharges or fees, such as those related to security or fuel.
Možné doplatky – např. za další zavazadlo – musí být uváděny jasným, transparentním a jednoznačným způsobem na začátku každé rezervace a spotřebitelé se pro ně musí sami rozhodnout – tj. dát k nim svůj výslovný souhlas.
Optional price supplements - e.g. for additional luggage - must be communicated in a clear, transparent and unambiguous way at the start of any booking procedure and consumers must "opt in" to them - i.e. give their explicit consent.
Parlament také rozšířil oblast působnosti cenové transparentnosti tak, aby zahrnovala všechny lety odlétající z letišť Společenství (bez ohledu na destinaci).
Parliament also broadened the scope of pricing transparency to include all flights departing from Community airports (regardless of destination).
Bezpečnostní taxy a poplatky
Security taxes and charges
Vzhledem k rostoucím nákladům na bezpečnost poslanci EP upravili návrhy tak, aby bylo zajištěno právo spotřebitele znát výši a účel těchto poplatků.
With security charges on the rise, MEPs amended the proposals to ensure that the consumer has a right to know how high these costs are, and what they are used for.
V případech, kdy jsou v ceně letenky zahrnuty poplatky za bezpečnostní opatření na letišti či na palubě, budou tyto náklady uvedeny na letence odděleně nebo oznámeny cestujícímu jiným způsobem.
Where airport or on-board security costs are included in the price of an air ticket, these costs will have to be shown separately on the ticket or otherwise indicated to the passenger.
Bezpečnostní taxy a poplatky, ať jsou vybírány členskými státy, leteckými dopravci nebo jinými subjekty, musí být nadto transparentní a použijí se výhradně k úhradě nákladů na bezpečnost na letištích nebo na palubě letadel.
And, security taxes and charges, whether levied by the Member States or by air carriers or other entities, must be transparent and be used exclusively to meet airport or onboard aircraft security costs.
Německá poslankyně EP Elisabeth Jeggleová (PPE-DE) zdůraznila, že poslanci EP „od prvopočátku naléhali na to, aby byly konečně zakázány zavádějící reklamy na nesmyslně levné letenky. (...)Toto nařízení EU učiní přítrž reklamním trikům a lákavým nabídkám, jež často matou zákazníka.
German MEP Elisabeth Jeggle (EPP-ED) underlined that MEPs "from the outset urged putting an end at last to the misleading adverts offering absurdly low air fares. (...)This EU regulation will bring an end to the advertising tricks and inducements that often confuse the consumer.
Seán Ó Neachtain (UEN, IRL) zdůraznil, že „letecké společnosti by neměly profitovat na úkor bezpečnosti cestujících a personálu nebo jiných sociálních hledisek“.
Seán Ó Neachtain (UEN, IRL) stressed that "airline profits should not undermine passenger and staff safety or other social aspects".
Český poslanec EP Jaromír Kohlíček (GUE/NGL) uvítal tlak vyvíjený na „zajištění transparentnějšího poskytování služeb dopravci“ a podobně jako pan Stockmann vyjádřil uspokojení nad tím, že nařízení rovněž „sníží možnost sociálního dumpingu“.
Czech MEP Jaromir Kohlicek (GUE/NGL) welcomed the push "for ensuring that carriers operate more transparently" and, like Mr Stockmann, was glad that the regulation would also "reduce the possibility of social dumping".
S celou rozpravou na plenárním zasedání se můžete obeznámit kliknutím na níže uvedený odkaz.
You can see the whole of the debate in the plenary session via the link below.
Součást balíčku
Part of a package
Pravidla pro úplné letecké tarify byly součástí obsáhlejšího „třetího liberalizačního balíčku“, jehož cílem je zvýšit efektivitu trhu, posílit bezpečnost leteckých služeb a zlepšit ochranu cestujících.
The all-inclusive air fares rules were part of a wider "third liberalisation package" to increase market efficiency, enhance the safety of air services and improve passenger protection.
Toto nařízení mimo jiné stanoví pravidla pro vydávání provozních licencí, pronájmy letadel, závazky veřejné služby, rozložení dopravy a cenovou transparentnost.
The regulation lays down rules for, inter alia, operating licences, leasing of aircraft, public service obligations, traffic distribution and price transparency.
Tisková zpráva o závěrečném hlasování Konečná rozprava v plénu
09.07.2008 - All-inclusive air fares just around the corner as MEP back legislation on transparency 08.07.2008 - Debate - Rules for the operation of air services in the Community (recast)
Nedovolené přistěhovalectví: Evropský parlament stanoví společné normy týkající se vyhoštění
Illegal immigration: European Parliament lays down common standards on expulsion
Přijetím směrnice o navracení nelegálních přistěhovalců v červnu 2008 učinil Evropský parlament významný krok ke společné přistěhovalecké politice na evropské úrovni.
By adopting the 'return' Directive in June 2008 the European Parliament took a major step towards a European immigration policy.
Tento dokument, který vstoupí v platnost v roce 2011, podporuje dobrovolný návrat nelegálních přistěhovalců a stanoví minimální standardy, pokud jde o dobu zadržení a zákaz návratu.
The Directive, which will apply with effect from 2011, encourages the voluntary return of illegal immigrants and lays down minimum standards for detention periods and re-entry bans.
Stanoví rovněž některé právní záruky a ponechává plně na uvážení členských států, zda uplatní příznivější normy.
It also provides a number of legal safeguards and allows the Member States to apply more generous rules.
Hlasování Parlamentu otevřelo cestu k dosažení dohody již v prvním čtení.
Parliament's vote opened the way to agreement at first reading.
Přijetím balíčku pozměňovacích návrhů projednaných s Radou ministrů poslanci usilovali o to, aby byl pro členské státy stanoven zákaz uplatňování norem na nelegální přistěhovalce, které jsou méně příznivé než normy EU, zároveň se však jednotlivé členské státy mohou rozhodnout, zda budou nadále uplatňovat normy EU, či zda přijmou příznivější normy.
By adopting a package of amendments negotiated with the Council of Ministers, Members sought to prevent States applying harsher standards than those of the EU to illegal immigrants, while allowing them to keep or adopt more generous standards.
Směrnice se uplatní pouze v případě, že bylo přijato rozhodnutí o navrácení, a na každém členském státu ponechává rozhodnutí o tom, zda postavení přistěhovalců bez dokladů legalizuje či nikoli.
The Directive applies only once a deportation decision has been taken and leaves each Member State the power to decide whether to regularise its illegal immigrants or not.
V rámci hlasování, jemuž předcházela živá diskuse, poslanci PPE a UEN dokument jednotně podpořili, zatímco skupina Zelených a Evropská sjednocená levice hlasovaly proti tomuto návrhu.
During the vote, following a lively debate, the EPP-ED and UEN Groups supported the proposal in their entirety, while the Greens and the GUE/NGL Group voted against.
Hlasování skupin PSE, ALDE a IND/DEM se lišilo podle národnosti.
The votes by the PES, ALDE and IND/DEM Groups split on the basis of national affinities.
Podpora „dobrovolného návratu“
Encouraging 'voluntary return'
Na základě politického kompromisu, jehož bylo dosaženo pod vedením zpravodaje Manfreda Webera (PPE-DE, DE), bylo rozhodnuto o zavedení přístupu, jenž sestává ze dvou etap: dnem, ke kterému je přijato rozhodnutí o navrácení, začíná období „dobrovolného návratu“ (trvající sedm až třicet dní), po němž může následovat „rozhodnutí o vypovězení“, tedy vyhoštění.
The political compromise reached under the guidance of the rapporteur, Manfred Weber (EPP-ED, DE), introduces a two-step approach: the deportation decision triggers a 'voluntary return period' (of between seven and 30 days), which may be followed by a 'removal order', i.e. expulsion.
Pokud je toto rozhodnutí přijato soudním orgánem a má-li se za to, že se dotčená osoba tomuto rozhodnutí nepodřídí, může být na základě soudního či správního rozhodnutí umístěna do záchytného centra.
If this is issued by a judicial authority and if it is believed that the individual in question might abscond, the person can be placed in a closed centre by a judicial or administrative decision.
Směrnice stanoví maximální dobu zadržení – která je v současné době v některých členských státech neomezená – a vymezuje normy týkající se životních podmínek, které je třeba zaručit, např. právo na lékařskou péči a vzdělání pro děti.
The Directive lays down a maximum detention period – this is currently unlimited in some Member States – and establishes standards for the living conditions which must be ensured; these include the right to medical assistance and to education for children.
Jestliže je někdo vyhoštěn po uplynutí lhůty stanovené pro „dobrovolný návrat“, může mu být „zakázán opětovný vstup“, takže v době platnosti tohoto zákazu nebude moci znovu vstoupit na území Unie.
If a person is expelled following the expiry of the 'voluntary return period' he or she may be subject to a 're-entry ban', during which the individual may not re-enter the territory of the European Union.
Šestiměsíční lhůta zadržení, kterou lze prodloužit na dvanáct měsíců
Six-month detention period, with possible 12-month extension
Maximální doba zadržení činí šest měsíců, nicméně v určitých případech může být prodloužena na dvanáct měsíců.
The detention period is a maximum of six months, although this can be extended by a further 12 months in certain cases.
Členské státy mají nicméně možnost tento zákaz zrušit či pozastavit.
However, Member States retain the right to waive, cancel or suspend such bans.
Pokud je někdo zajištěn na základě správního rozhodnutí, toto rozhodnutí musí být potvrzeno soudem „v co nejkratší lhůtě“ – původní návrh stanovil pro soudní přezkum lhůtu 72 hodin, zatímco Výbor pro občanské svobody Evropského parlamentu navrhoval 48 hodin.
If a person is placed in custody following an administrative decision, this decision must be approved by the courts 'as speedily as possible' ­– the original proposal required a court order within 72 hours, while the EP Civil Liberties Committee wanted 48 hours.