natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V listopadu 2013 Komise přijala sdělení Volný pohyb občanů EU a jejich rodin: Pět rozhodujících opatření, které vysvětluje práva a povinnosti související s volným pohybem, stanoví podmínky a meze podle práva EU a reaguje na obavy vznesené některými členskými státy.
In November 2013 the Commission adopted a Communication on Free movement of EU citizens and their families: five actions to make a difference, which explains the rights and obligations attached to free movement, sets out the conditions and limitations under EU law and addresses concerns raised by some Member States.
V návaznosti na tuto hodnotící zprávu Komise dne 30. června 2016 navrhla změny nařízení Brusel IIa s cílem zlepšit pravidla EU, která chrání děti v rámci přeshraničních sporů ohledně rodičovské zodpovědnosti týkajících se péče o dítě, práv přístupu a únosů dětí.
The Commission followed it up by proposing, on 30 June 2016, changes to the Brussels IIa Regulation to improve the EU rules that protect children in the context of cross-border parental responsibility disputes related to custody, access rights and child abduction.
5.2.2 Přístup uchazečů o zaměstnání k sociální pomoci
5.2.2 Access to social assistance by jobseekers
Rozsudek vycházel z předchozí judikatury, zejména z rozhodnutí ve věci Eman a Sevinge,, které stanovilo, že je na členských státech, aby určovaly, kdo má nebo nemá mít volební právo, avšak musí přitom dodržovat právo EU včetně jeho obecných zásad.
The judgment built on previous case law, in particular Eman and Sevinge, which established that it is for Member States to determine the franchise, but must respect EU law, including its general principles, in doing so.
Směrnice však požaduje, aby členské státy projevovaly určitý stupeň finanční solidarity, zejména v případě dočasných obtíží, a aby tudíž občanům EU, kteří mají dočasné obtíže, zatímco legálně pobývají v jiném členském státě, neodpíraly dávky sociální pomoci automaticky.
However, the Directive requires Member States to show a certain degree of financial solidarity, particularly in case of temporary difficulties, and therefore not to deny automatically social assistance benefits to EU citizens who encounter temporary difficulties while legally residing in another Member State.
Zejména dále objasnil, jak se právo volného pohybu vztahuje na některé případy týkající se ekonomicky neaktivních občanů EU, občanů EU hledajících práci a osob ze třetích zemí, které jsou rodinnými příslušníky občanů EU.
In particular, it has further clarified how the right to free movement applies to certain cases involving economically inactive EU citizens, EU citizens looking for a job and third country family members of EU citizens.
Ačkoli je na každém členském státě, aby s patřičným ohledem na právní předpisy Unie stanovil podmínky nabývání a pozbývání státního občanství, udělení občanství členského státu s sebou také nese udělení občanství EU a práv, která jsou s ním spojena a která lze uplatňovat v celé Unii.
While it is for each Member State to lay down conditions for the acquisition and loss of nationality, with due regard to Union law, granting the nationality of a Member State also entails granting EU citizenship and the rights that go with it, which can be exercised throughout the Union.
Ve věci Accept Soudní dvůr konstatoval, že veřejné prohlášení „patrona" fotbalového klubu, že by nikdy nenajal homosexuálního hráče, by mohlo na první pohled vzbuzovat domněnku, že se jedná o diskriminaci na základě sexuální orientace.
In Accept the Court considered that a ‘patron' of a football club's public statement that he would never hire a homosexual player could establish a prima facie presumption of discrimination based on sexual orientation.
[44: Hodnocení pravidel EU pro volný pohyb občanů EU a jejich rodinných příslušníků a jejich uplatňování v praxi (říjen 2013) http://ec.europa.eu/justice/citizen/document/files/evaluation_of_eu_rules_on_free_movement-final_report.pdf Hodnocení dopadu volného pohybu občanů EU na místní úrovni (leden 2014) http://ec.europa.eu/justice/citizen/files/dg_just_eva_free_mov_final_report_27.01.14.pdf ][45: http://ec.europa.eu/justice/events/intra-eu-mobility-2014/ ]
[44: Evaluation of EU rules on free movement of EU citizens and their family members and their practical implementation (October 2013) http://ec.europa.eu/justice/citizen/document/files/evaluation_of_eu_rules_on_free_movement-final_report.pdf Evaluation of the impact of the free movement of EU citizens at local level (January 2014) http://ec.europa.eu/justice/citizen/files/dg_just_eva_free_mov_final_report_27.01.14.pdf ][45: http://ec.europa.eu/justice/events/intra-eu-mobility-2014/ ]
V roce 2013 Komise uživatelsky přívětivým způsobem zveřejnila informace v této oblasti v dokumentu Právo svobodně se pohybovat a žít v Evropě - Příručka občana EU o jeho právech.
In 2013 the Commission published user-friendly information in this field in Freedom to move and live in Europe: a guide to your rights as an EU citizen.
Zpráva konstatovala, že všechny členské státy provedly uvedené směrnice ve vnitrostátním právu, že hlavními zbývajícími úkoly je zvýšit povědomí o stávající ochraně a zlepšit provádění a uplatňování v praxi, a zdůraznila, že by pro to mohlo mít zásadní význam posílení úlohy vnitrostátních orgánů pro rovné zacházení.
It concluded that all Member States had transposed the Directives, that the main remaining challenges were to raise awareness of the protection in place and to improve implementation and application in practice, and it underlined that strengthening the role of national equality bodies could be crucial to this.
Ve věci Garcia-Nieto Soudní dvůr objasnil, že uchazeči o zaměstnání z jiných členských států mohou být vyloučeni ze sociální pomoci během prvních tří měsíců, kdy hledají zaměstnání, a to bez individuálního přezkoumání, pokud dříve nepracovali v hostitelském členském státě (uchazeči o první zaměstnání).
In Garcia-Nieto the Court clarified that job-seekers from other Member States can be excluded from social assistance during the first three months of their job search, without individual examination unless they have previously worked in the host Member State (first-time jobseekers).
Občané žijící v těchto 16 členských státech si mohou zvolit, že rozhodné právo pro řešení jejich rozvodu nebo rozluky by mělo být právo země, kde mají obvyklé bydliště nebo kde měli dosud své poslední obvyklé bydliště, případně země státní příslušnosti jednoho z manželů či partnerů nebo země, kde probíhá řízení o rozvodu nebo rozluce.
Citizens living in these 16 Member States can choose that the law applicable to their divorce or legal separation should be the law of the country where they habitually reside or where they last habitually resided, or the country of nationality of either spouse or of the country where divorce or legal separation proceedings are being handled.
Komise rovněž zveřejnila aktualizovaného praktického průvodce pro občany a právníky o uplatňování tohoto nařízení, které určuje, jaké soudy členských států by v přeshraničních situacích měly řešit rozvod, rozluku nebo prohlášení manželství za neplatné a záležitosti rodičovské zodpovědnosti, jako jsou péče o dítě, práva přístupu a únosy dětí.
The Commission also published an updated Practice Guide for citizens and legal practitioners on the application of this Regulation, which determines what Member State courts should deal with a divorce, legal separation or marriage annulment and with matters of parental responsibility such as custody, access rights and child abduction, in cross-border circumstances.
Ve věci Kaltoft Soudní dvůr odmítl uznat, že právo EU lze vykládat tak, že stanoví obecnou zásadu zákazu diskriminace na základě obezity jako takové v zaměstnání a povolání.
In Kaltoft the Court refused to accept that EU law could be interpreted as laying down a general principle of non-discrimination on grounds of obesity in employment and occupation.
][80: Slovensko a Španělsko.
][80: Spain and Slovakia.
Nařízení má rovněž zlepšit výměnu informací mezi členskými státy o nedostatcích a přebytcích pracovních sil na trhu práce, aby se podpořilo lepší koordinované sladění nabízených a požadovaných dovedností uvnitř EU.
It also aims to improve the exchange of information between Member States on labour market shortages and surpluses to support a better coordinated intra-EU matching.
Ve věci Alimanovic Soud rozhodl, že uchazeči o zaměstnání z jiného členského státu, kteří pracovali v jiném členském státě po dobu kratší než jeden rok a pak neúspěšně hledali práci po dobu následujících šesti měsíců, by si zachovali svůj status pracovníka na dobu nejméně šesti měsíců - během níž mají nárok na rovné zacházení a na dávky sociální pomoci.
In Alimanovic the Court held that jobseekers from another Member State who worked in another Member State for less than a year and then looked unsuccessfully for work for the following six months, would retain their worker status for no less than six months - during which, they benefit from equal treatment and entitlement to social assistance benefits.
[29: Věc C-333/13 Dano, viz odstavce 78-79.]
[29: Case C-333/13 Dano, see paragraphs 78-79.]
5.3.2 Problémy v souvislosti s uplatňováním práva volného pohybu
5.3.2 Issues relating to the application of free movement rights
Ve věci Bogendorff von Wolffersdorff Soudní dvůr konstatoval, že odmítnutí německých orgánů uznat svobodně zvolená křestní jména a příjmení legálně nabytá ve Velké Británii občanem s dvojím státním občanstvím, německým a britským, která ovšem zahrnují několik šlechtických titulů, představuje omezení svobody pohybu a pobytu v celé EU.
In Bogendorff von Wolffersdorff the Court found that the refusal by the German authorities to recognise freely chosen forenames and surname legally acquired in the UK by a dual German-UK national but which include several tokens of nobility, constitutes a restriction on the freedom to move and reside across the EU.
V lednu 2014 Komise předložila společnou zprávu o provádění směrnice o rasové rovnosti a směrnice o rovném zacházení v zaměstnání a povolání.
In January 2014 the Commission jointly reported on the implementation of the Racial Equality Directive and the Employment Equality Directive.
V roce 2015 Komise zřídila skupinu odborníků na konzulární ochranu, jejímž účelem je projednávat provádění článku 23 SFEU a uvedené směrnice a zajišťovat výměnu osvědčených postupů s odborníky členských států.
In 2015 the Commission set up an expert group on consular protection to discuss the implementation of Article 23 TFEU and of the Directive and exchange best practices with Member States' experts.
Zákaz diskriminace na základě státní příslušnosti (článek 18 SFEU)
Non-discrimination on grounds of nationality (Article 18 TFEU)
Komise rovněž pokračovala ve své práci s odborníky členských států v rámci své skupiny odborníků na právo volného pohybu osob, jejímž úkolem je identifikovat obtíže a objasňovat problémy s výkladem právních předpisů Unie o volném pohybu občanů EU, jakož i sdílet informace o zneužívání a podvodech a zajišťovat výměnu osvědčených postupů.
The Commission also continued its work with Member State experts in its group of experts on the right to free movement of persons, to identify difficulties and clarify issues of interpretation of EU law on free movement of EU citizens, as well as to share information on abuse and fraud and exchange best practices.
Tato zpráva přezkoumává ustanovení části II SFEU týkající se občanství Unie, zákazu diskriminace, volného pohybu a pobytu na území členských států, práva volit a být volen v obecních volbách a volbách do Evropského parlamentu v členském státě bydliště, práva na konzulární ochranu, petičního práva k Evropskému parlamentu a práva podávat stížnosti k veřejnému ochránci práv.
This report reviews the provisions in Part II TFEU regarding Union citizenship, non-discrimination, free movement and residence in the territory of the Member States, the right to vote and stand as a candidate at municipal and European Parliament elections in the Member State of residence, the right to consular protection, the right to petition the European Parliament and the right to take complaints to the Ombudsman.
Komise pokračovala ve své práci, jejímž cílem je prosazovat práva občanů EU na nediskriminaci a odstraňovat překážky bránící volnému pohybu v případech, které se týkají uznávání, v jednom členském státě, jmen osob získaných nebo změněných podle právních předpisů jiného členského státu.
The Commission continued its work to uphold EU citizens' rights to non-discrimination and to dismantle obstacles to free movement in cases relating to the recognition, in one Member State, of personal names attributed or changed under the law of another Member State.
V návaznosti na návrh Komise z roku 2013 bylo v roce 2016 přijato nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1191 o podpoře volného pohybu veřejných listin.
Following a proposal in 2013 by the Commission, Regulation (EU) 2016/1191 to improve the circulation of public documents was adopted in 2016.
Obdržené podněty se rovněž týkaly toho, jak by měly členské státy uplatňovat svou pravomoc udělovat svou státní příslušnost s patřičným ohledem na právo EU.
They also concerned how Member States should exercise their competence to grant their nationality with due regard to EU law.
Soudní dvůr rozhodl, že manžel(ka) si podrží právo pobytu pouze tehdy, pokud existovalo v okamžiku zahájení rozvodového řízení.
The Court ruled that the latter retains a right of residence only where this existed at the time the divorce proceedings were launched.
7 Smlouvy o Evropské unii stanoví, že Parlament volí předsedu Komise na základě návrhu Evropské rady, která musí vzít v úvahu výsledky voleb do Evropského parlamentu.]
][74: Article 17(7) TEU provides for the Parliament to elect the Commission President on the basis of a proposal by the European Council, which must take into account the results of the European elections.]
[19: Věc C-135/08 Rottmann. ]
[19: Case C-135/08 Rottmann. ]
V roce 2015 Rada přijala směrnici k usnadnění konzulární ochrany nezastoupených občanů EU v zahraničí, která stanoví jasná a právně závazná pravidla spolupráce a koordinace mezi konzulárními orgány členských států, aby nezastoupení občané EU mohli ve třetích zemích využívat nediskriminační konzulární ochranu jiných členských států.
In 2015 the Council adopted a Directive to facilitate consular protection for unrepresented EU citizens abroad which establishes clear and legally binding rules on cooperation and coordination between Member States' consular authorities to ensure that unrepresented EU citizens in third countries can benefit from non-discriminatory consular protection from other Member States.
[82: Bleskový průzkum Eurobarometr 430 o občanství Unie.]
[82: Flash Eurobarometer 430 on Union citizenship.]
[40: Věc C-438/14 Bogendorff von Wolffersdorff. ]
[40: Case C-438/14 Bogendorff von Wolffersdorff. ]
V roce 2014 Komise přijala sdělení Pomáhat vnitrostátním orgánům v boji proti zneužívání práva na volný pohyba Příručku pro řešení otázky údajných účelových sňatků mezi občany EU a státními příslušníky třetích zemí v kontextu práva EU o volném pohybu občanů EU, jejímž hlavním účelem je pomáhat vnitrostátním orgánům bojovat proti možnému zneužívání práva volného pohybu.
In 2014 the Commission adopted a Communication, Helping national authorities fight abuses of the right to free movement, and a Handbook on addressing the issue of alleged marriages of convenience between EU citizens and non-EU nationals in the context of EU law on free movement of EU citizens, the main purpose of which was to help national authorities to combat potential abuse of the right to free movement.
[27: Věc C-140/12 Brey.
[27: Case C-140/12 Brey.
Nařízení určuje členský stát odpovědný za vyřízení dědictví a stanoví příslušné vnitrostátní právo, výkon rozhodnutí a předkládání důkazů v celé Evropské unii prostřednictvím evropského dědického osvědčení.
The Regulation determines the Member State responsible for dealing with the succession, the applicable national law, enforcement and proof across the European Union through the European Certificate of Succession.
[84: Mimo jiné s Afghánistánem, Austrálií, Kanadou, Kubou a Novým Zélandem. ]
[84: Inter alia with Afghanistan, Australia, Canada, Cuba and New Zealand. ]
Odebírání volebního práva v této souvislosti vyplývá z praktik některých členských států, které svým občanům upírají právo hlasovat ve vnitrostátních volbách poté, co tito občané pobývali po danou dobu v zahraničí včetně pobytu v jiném členském státě.
‘Disenfranchisement' in this context results from some Member States depriving their citizens of the right to vote in national elections once they have resided abroad, including in another Member State, for a given period.
V lednu 2014 Komise přijala Doporučení ohledně důsledků odebrání volebního práva občanům Unie, kteří vykonávají své právo volného pohybu.
In January 2014 the Commission adopted a Recommendation on addressing the consequences of disenfranchisement of Union citizens exercising their rights to free movement.
Soudní dvůr rozhodl, že vnitrostátní právní úprava, která vylučuje poskytování zvláštních nepříspěvkových peněžitých dávek tvořících dávky sociální pomoci pro státní příslušníky jiných členských států v dané situaci, je v souladu s právem EU.
The Court held that national legislation which precludes granting special non-contributory cash benefits constituting social assistance benefits to nationals of other Member States in that situation complies with EU law.
Soudní dvůr rovněž rozhodl o případech rozvodu mezi občanem EU a státním příslušníkem třetí země, který měl bydliště v některém členském státě.
The Court also ruled on cases of divorce between an EU citizen and a non-EU national who had been residing in a Member State.
5.2.1 Přístup ekonomicky neaktivních občanů EU k dávkám a/nebo sociální pomoci
5.2.1 Access to benefits and/or social assistance by economically inactive EU citizens
[6: Věc C-322/13 Grauel Rüffer.
[6: Case C-322/13 Grauel Rüffer.
Týkaly se vydávání náhradních cestovních dokladů pro návrat domů nebo neposkytnutí konzulární ochrany či případů diskriminace při jejím poskytování.
These related to the issuance of emergency travel documents to return home or the lack of or discriminatory consular protection.
Mnohé z nich se týkaly práva na vstup a pobyt osob ze třetích zemí, které jsou rodinnými příslušníky občanů EU (podmínek vydávání víz a povolení k pobytu a dalších formalit) a podmínek, za kterých mohou občané EU uplatňovat své právo volného pohybu.
Many concerned the right of entry and residence of non-EU family members of EU citizens (conditions for issuing visas and residence cards, additional formalities) and the conditions under which EU citizens can exercise their right to free movement.
Ve sledovaném období Komise odpověděla na čtyři stížnosti, deset dopisů / individuálních dotazů a tři dotazy Evropského parlamentu k dané problematice.
In the reporting period, the Commission replied to four complaints, ten letters/individual queries and three questions from the European Parliament on this issue.
Uvedený členský stát svůj režim upravil tak, že získání občanství podmínil doplňujícím požadavkem skutečného pobytu po dobu jednoho roku.
The Member State amended its scheme to add a requirement for a year's effective residence before obtaining citizenship.
][23: 71 % respondentů bleskového průzkumu Eurobarometr 430 o občanství EU z října 2015. ]
][23: 71% of respondents to the Flash Eurobarometer 430 on EU citizenship, October 2015. ]
Ve věci Dano Soudní dvůr přezkoumal případ ekonomicky neaktivního občana EU, který nesplnil podmínky stanovené ve směrnici o volném pohybu (povinnost mít dostatečné finanční prostředky), aby mohl uplatnit právo pobytu po příjezdu na území hostitelského členského státu.
In Dano the Court reviewed the case of an economically inactive EU citizen who did not fulfil the conditions set out in the Free Movement Directive (having sufficient resources) to claim a right of residence upon arriving in the territory of the host Member State.
[33: Věc C-202/13 McCarthy.
[33: Case C-202/13 McCarthy.
[71: Věc C-650/13 Delvigne.
[71: Case C-650/13 Delvigne.
3 SFEU mají občané EU právo obracet se na evropského veřejného ochránce práv, který se zabývá stížnostmi občanů, jež se týkají orgánů, institucí a agentur EU.
Under Article 24(3) TFEU, EU citizens have a right to address the European Ombudsman, which deals with citizens' complaints about the EU institutions, bodies and agencies.
[17: Věc C‑354/13 Kaltoft. ]
[17: Case C‑354/13 Kaltoft. ]
Soudní dvůr objasnil konkrétní aspekty práva pobytu státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou rodinnými příslušníky občanů Unie, v hostitelském členském státě.
The Court clarified specific aspects of the right of residence of non-EU nationals who are family members of Union citizens in the host Member State.
[38: Věc C-218/14 Singh.
[38: Case C-218/14 Singh.
6.3.2 Řešené problémy v oblasti uplatňování práva volit a být volen
6.3.2 Issues addressed on the application of the right to vote and stand as candidate
2 SFEU mají občané EU právo podat petici k Evropskému parlamentu, v kterémkoli jazyce Smlouvy, ohledně unijních záležitostí, které se jich týkají, a obdržet odpověď v tomtéž jazyce.
Under Article 24(2) TFEU, EU citizens have the right to petition the European Parliament, in any Treaty language, on Union matters that affect them and to obtain a reply in the same language.
][56: Belgie, Bulharsko, Francie, Itálie, Lotyšsko, Lucembursko, Maďarsko, Malta, Německo, Portugalsko, Rakousko, Rumunsko, Slovinsko a Španělsko.
][56: Belgium, Bulgaria, Germany, Spain, France, Italy, Latvia, Luxembourg, Hungary, Malta, Austria, Portugal, Romania and Slovenia.
Komise zasáhla v jednom členském státě, který udělil občanství investorům na oplátku jen za samotnou investici.
The Commission intervened in one Member State, which had granted citizenship to investors in return for investment alone.
Soudní dvůr dále objasnil podmínky, za kterých mohou osoby ze třetích zemí, jež jsou rodinnými příslušníky občanů EU, využívat odvozené právo pobytu v členských státech státní příslušnosti dotyčných občanů EU, když se tito občané vrátí se svým rodinným příslušníkem poté, co skutečně a prakticky uplatnili své právo volného pohybu.
The Court further clarified the conditions under which non-EU family members of EU citizens may enjoy a derived right of residence in the citizens' Member States of nationality when the citizens return with their family member after having genuinely and effectively exercised their right to free movement.
[48: Itálie, Kypr, Malta a Španělsko.
[48: Cyprus, Italy, Malta and Spain.
][81: Česká republika, Litva, Lotyšsko a Polsko.]
][81: Czech Republic, Latvia, Lithuania and Poland.]
Ve věci S a G Soudní dvůr rozhodl, že občané EU, kteří mají bydliště v členském státě své státní příslušnosti, ale pravidelně dojíždějí do jiného členského státu za prací, spadají do působnosti článku 45 SFEU, a tudíž uplatňují své právo volného pohybu jakožto pracovníci.
In S and G the Court ruled that EU citizens who reside in the Member State of their nationality but commute regularly for work reasons to another Member State fall within the scope of Article 45 TFEU and thus exercise their right to free movement as workers.
Komise odpověděla na 32 stížností, 71 dopisů / individuálních dotazů a 58 dotazů a 13 petic od Evropského parlamentu k této problematice, jež se především týkaly odebírání volebního práva nebo volebních práv osob se zdravotním postižením.
The Commission replied to 32 complaints, 71 letters/individual queries, 58 questions and 13 petitions from the European Parliament on these issues, primarily relating to ‘disenfranchisement' and to the electoral rights of disabled persons.
a) a článku 21 SFEU mají občané Unie právo svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států s výhradou omezení a podmínek stanovených Smlouvami a opatřeními přijatými k jejich provedení.
Under Articles 20(2)(a) and 21 TFEU, Union citizens are entitled to move and reside freely in the territory of the Member States, subject to the limitations and conditions laid down in the Treaties and measures adopted to give them effect.