natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Obrir la finestra Opcions de la vista establiu- hi les "Coordenades horitzontals", amb l' opció de mostrar la "Terra opac". Obrir la finestra Estableix temps (Ctrl; S) i canvieu la data a algun moment a mitjans de l' estiu i l' hora a les dotze del migdia. Tornar a la finestra principal, apunteu cap a l' horitzó sud (premeu S). Observeu l' alçada del Sol sobre l' horitzó al migdia durant l' estiu. Ara, canvieu la data a algun moment a mitjans de l' hivern (però mantingueu l' hora a les dotze del migdia). El sol ara restarà molt més baix en el cel.
Make sure your location is set to somewhere that is not very near the equator for these experiments. Open the Configure & kstars; window, and switch to Horizontal coordinates, with the Opaque Ground shown. Open the Set Time window (Ctrl; S), and change the Date to sometime in the middle of Summer, and the Time to 12:00 Noon. Back in the Main Window, point toward the Southern Horizon (press S). Note the height of the Sun above the Horizon at Noon in the Summer. Now, change the Date to something in the middle of Winter (but keep the Time at 12:00 Noon). The Sun is now much lower in the Sky. You will also notice that the day durations are different if you open the What 's Up Tonight? tool for each date.
Les galàxies el· líptiques són concentracions esferoïdals de bilions d' estrelles que semblen cúmuls globulars, tot i que que a gran escala. Tenen molt poca estructura interna; la densitat de les estrelles va declinant suaumente des de la concentració del centre fins a la difusió de les vores, i poden tenir una gran varietat d' el· líptiques (o relacions de proporció). Típicament contenen molt poc gas i pols interestel· lar i manquen de poblacions d' estrelles joves (encara existeixen excepcions a aquestes regles). Edwin Hubble es va referir a les galàxies el· líptiques com a galàxies de tipus primerenc, perque pensà que evolucionarien per a convertir- se en galàxies espirals (a les que anomenava de tipus tardívol). Els astrònoms en realitat pensen que el cas és a l' inrevés (ead;, que les galàxies espirals poden convertir- se en galàxies el· líptiques), però els nivells de tipus primerenc i tardívol emprats per Hubble encara s' usen.
Elliptical galaxies are spheroidal concentrations of billions of stars that resemble Globular Clusters on a grand scale. They have very little internal structure; the density of stars declines smoothly from the concentrated centre to the diffuse edge, and they can have a broad range of ellipticities (or aspect ratios). They typically contain very little interstellar gas and dust, and no young stellar populations (although there are exceptions to these rules). Edwin Hubble referred to Elliptical galaxies as early-type galaxies, because he thought that they evolved to become Spiral Galaxies (which he called late-type galaxies). Astronomers actually now believe the opposite is the case (ie;, that Spiral galaxies can turn into Elliptical galaxies), but Hubble 's early- and late-type labels are still used.
Objectes immensos i brillants que poden mesurar prop de 1 Megaparsec (3 milions d' anys llum) d' amplada. Aquests titans tan sols es troben a prop del centre de grans cúmuls de galàxies i gairebé amb total seguretat són el resultat de la unió de diverses galàxies.
Immense and bright objects that can measure nearly 1 Megaparsec (3 million light years) across. These titans are only found near the centres of large, dense clusters of galaxies, and are likely the result of many galaxy mergers.
Objectes condensats amb una lluminositat en superfície en el centre relativament alta. Inclou a les el· líptiques gegants (Eg), les el· líptiques de lluminositat intermèdia (E) i les el· líptiques compactes.
Condensed Object with relatively high central surface brightness. They include the giant ellipticals (gE'e), intermediate-luminosity ellipticals (E 's), and compact ellipticals.
Galàxies el· líptiques nanes (dE)
Dwarf elliptical galaxies (dE 's)
Galàxies esferoïdals nanes (dSph)
Dwarf spheroidal galaxies (dSph 's)
Galàxies nanes compactes balbes (BCD)
Blue compact dwarf galaxies (BCD 's)
Podeu veure exemples de galàxies el· líptiques en & kstars;, usant la finestra "Cerca l' objecte" (Ctrl; F). Cerqueu NGC 4881, la qual és la galàxia cD gegant del cúmul de galàxies Coma. M 86 és una galàxia el· líptica normal del cúmul de galàxies Virgo. M 32 és una el· líptica nana que és un satèl· lit de la nostra veïna, la galàxia Andròmeda (M 31). M 110 és una altra veïna de M 31 que està al marge de les galàxies esferoïdals nanes (al marge ja que és més brillant que la majoria de nanes esferoïdals).
You can see examples of Elliptical galaxies in & kstars;, using the Find Object window (Ctrl; F). Search for NGC 4881, which is the Giant cD galaxy in the Coma cluster of galaxies. M 86 is a normal Elliptical galaxy in the Virgo cluster of galaxies. M 32 is a dwarf Elliptical that is a satellite of our neighbour, the Andromeda galaxy (M 31). M 110 is another satellite of M 31 that is a borderline dwarf spheroidal galaxy (borderline because it is somewhat brighter than most other dwarf spheroidals).
La majoria de la gent coneix els equinoccis de primavera i tardor com a dates en el calendari, signifiquen el principi de la primavera i de la tardor a l' hemisferi nord, respectivament. Sabíeu que els equinoccis també són posicions en el cel?
Most people know the Vernal and Autumnal Equinoxes as calendar dates, signifying the beginning of the Northern hemisphere 's Spring and Autumn, respectively. Did you know that the equinoxes are also positions in the sky?
Els equinoccis són importants per a marcar les estacions. Atès que estan a l 'eclíptica, el Sol passa a través de cadascun d' ells una vegada a l' any. Quan el Sol passa a través de l' equinocci d' estiu (normalment el 21 de març), aquest a travessa l' equador celest de sud a nord, indican el final de l' hivern a l' hemisferi nord. De manera similar, quan el Sol passa per l' equinocci de tardor (normalment el 21 de setembre), aquest a travessa l' equador celest de nord a sud, significant el final de l' hivern a l' hemisferi sud.
The Equinoxes are important for marking the seasons. Because they are on the Ecliptic, the Sun passes through each equinox every year. When the Sun passes through the Vernal Equinox (usually on March 21st), it crosses the Celestial Equator from South to North, signifying the end of Winter for the Northern hemisphere. Similarly, whenthe Sun passes through the Autumnal Equinox (usually on September 21st), it crosses the Celestial Equator from North to South, signifying the end of Winter for the Southern hemisphere.
La icona de & kstars; és un sextant, un telescopi de mà que usaben els navegants per a la navegació en vaixells quan les estrelles eren importants per a la navegació. Reconeguen acuradament la posició de les estrelles, el navegant podia obtenir una estimació aproximada de la longitud i latitud del vaixell.
The kstars; Icon is a sextant, a handheld telescope which was used by navigators on sailing ships back when the stars were important for navigation. By carefully reckoning the positions of the stars, the navigator could get an accurate estimate of the ship 's current longitude and latitude.
Què signifiquen els diferents colors dels objectes del cel profund?
What do the different colours of Deep-sky objects mean?
Generalment, els diferents colors indiquen a quin catàleg pertany l' objecte (Messier, NGC o IC). Així i tot, alguns objectes tenen un color diferent, el qual ens indica que hi ha imatges extra disponibles en el menú emergent (el color per omissió per als extres és el roig).
Generally, the different colours indicate to which catalogue the object belongs (Messier, NGC or IC). However, some objects have a different colour which indicates that there are extra images available in the popup menu (the default extras colour is red).
Per què hi ha moltes més ciutats dels EUA que dels altres països? És això una conspiració?
Why are there so many more U. S. cities than in other countries? Is it a conspiracy?
Podria ser una conspiració, però & kstars; no hi està involucrat! No hem aconseguit trobar bases de dades de longituds i latituds que cobreixin tot el globus de forma equitativa. Estem treballant en afegir- hi més ciutats de fora dels EUA a la base de dades. Ja hem rebut llistes de ciutats d' usuaris de Noruega, Itàlia i Corea. Si podeu contribuir en aquest esforç, si us plau, feu- nos- ho saber.
It may be a conspiracy, but & kstars; is not involved! We were unable to find a single longitude/ latitude database that covers the globe equitably. We are currently working on adding many more non-U. S. cities to the database. We have already received city lists from users in Norway, Italy and Korea. If you can contribute to this effort, please let us know.
Per què no es pot mostrar el terra en usar coordenades equatorials?
Why can I not display the ground when using Equatorial Coordinates
El Manual de & kstars; inclou el Projecte AstroInfo, una sèrie d' articles curts i relacionats sobre temes d' astronomia que es poden explorar i il· lustrar amb & kstars;. AstroInfo és un esforç de la comunitat, com GNUpedia o Everything2. Si desitgeu col· laborar amb AstroInfo, uniu- vos a la nostra llista de correu: kstars- info@ lists. sourceforge. net.
The & kstars; Handbook includes the AstroInfo Project; a series of short, hyperlinked articles about astronomical topics that can be explored and illustrated with & kstars;. AstroInfo is a community effort, like GNUpedia or Everything2. If you 'd like to contribute to AstroInfo, please join our mailing list: kstars-info@lists. sourceforge. net.
Aquesta és una llista d' alguns dels factors més complicats que limiten la precisió del programa:
Here is a list of some of the complicating factors which limit the program 's precision:
Les posicions dels planetes només són precises en dates que no difereixin en més de 4. 000 anys de l' època actual. Les posicions dels planetes es calculen emprant una anàlisis de tipus Fourier de les seves òrbites, en funció del que s' ha observat en els segles passats. A l' escola vàrem aprendre que els planetes segueixen òrbites el· líptiques simples al voltant del Sol, però això no és del tot cert. Ho seria si tan sols tinguéssim un sol planeta en el sistema solar, i si el Sol i el planeta foren objectes puntuals. A la realitat, els planetes estan constantment tibant els uns dels altres, perturbant lleugerament les seves òrbites, a demés els efectes de la marea indueixen a balandreigs precesionals. De fet, anàlisis recents suggereixen que les òrbites dels planetes fins i tot podrien no ser estables a llarg plaç (pex; milions o bilions d' anys). Com a regla general, es pot esperar que la posició d' un planeta tinga una desviació d' uns pocs segons d' arc entre les dates - 2. 000 i 6. 000.
Planet positions are only accurate for dates within 4000 years or so of the current epoch. The planet positions are predicted using a Fourier-like analysis of their orbits, as observed over the past few centuries. We learnt in school that planets follow simple elliptical orbits around the Sun, but this is not strictly true. It would be true only if there was only one planet in the Solar system, and if the Sun and the planet were both point masses. As it is, the planets are constantly tugging on each other, perturbing the orbits slightly, and tidal effects also induce precessional wobbling. In fact, recent analysis suggests that the planets 'orbits may not even be stable in the long term (i. e., millions or billions of years). As a rule of thumb, you can expect the position of a planet to be accurate to a few arcseconds between the dates -2000 and 6000.
La posició de la Lluna és probablement la més dificultosa de predir a alta precisió. Això es deu a que el seu moviment està força pertorbat per la Terra. També, atès que està molt propera, fins i tot els efectes més mínims que serien indetectables en cossos més distants són perfectament notables en la Lluna.
The moon 's position is the most difficult to predict to high precision. This is because its motion is quite perturbed by the Earth. Also, since it is so nearby, even minute effects that would be undetectable in more distant bodies are easily apparent in the moon.
Sí, definitivament! Introduïu- vos volsaltres mateixos a la nostra llista de correu: kstars- devel@ kde. org. Si desitgeu ajudar amb la programació, descarregueu- vos l' última versió CVS del codi i submergiu- vos- hi. Trobareu diversos fitxers "README" d' ajuda amb explicacions sobre els subsistemes del codi. Si necessiteu idees per a començar a treballar, consulteu el fitxer "TODO". Podeu enviar els pedaços a la llista de correu "kstars- devel" i consultar- hi qualsevol dubte que pugueu tenir quant al codi amb total llibertat.
Yes, definitely! Introduce yourself on our mailing list: kstars-devel@kde. org. If you want to help with the coding, download the latest CVS version of the code and dive right in. There are several README files in the distribution that explain some of the code 's subsystems. If you need ideas of what to work on, see the TODO file. You can submit patches to kstars-devel, and feel free to post any questions you have about the code there as well.
Si preferiu no programar, sempre podeu ajudar- nos amb les traduccions, documentació, articles de AstroInfo, enllaços URL, informes d' error i desitjos de característiques.
If you are not into coding, we can still use your help with i18n, docs, AstroInfo articles, URL links, bug reports and feature requests.
Els astrònoms usen el flux per a denotar la lluminositat aparent d' un cos celest. La lluminositat aparent es defineix com la quantitat de llum rebuda des d' una estrella sobre l' atmosfera de la Terra passant a través d' una unitat d' àrea a cada segon. De manera que, la lluminositat aparent simplement és el flux que rebem des d' una estrella.
Astronomers use flux to denote the apparent brightness of a celestial body. The apparent brightness is defined as the the amount of light received from a star above the earth atmosphere passing through a unit area each second. Therefore, the apparent brightness is simply the flux we receive from a star.
El flux mesura la taxa del flux de l' energia que passa a través de cada cm^2 (o qualsevol unitat d' àrea) de la superfície d' un objecte a cada segon. El flux detectat dependrà de la distància de la font que irradia dita energia. Això es deu a que l' energia té que estendre' s per un cert volum d' espai abans d' abastar- nos. Assumim que tenim un globus imaginari que conté una estrella. Cada punt en el globus representa una unitat de l' energia emesa des de l' estrella. Inicialment, els punts en una àrea d' un cm^2 estan a una proximitat propera l' un a l' altre i el flux (energia emesa per centímetre quadrat per segon) és alt. Després d' una distància "d", el volum i l' àrea superficial del globus augmentarà causant que els punts es separin allunyant- se l' un de l' altre. En conseqüència, el nombre de punts (o energia) continguts en cm^2 ha minvat segons l' il· lustració en la Figura 1.
The flux measures the rate of flow of energy that passes through each cm^2 (or any unit area) of an object 's surface each second. The detected flux depends on the distance from the source that radiates the energy. This is because the energy has to spread over a volume of space before it reaches us. Let us assume that we have an imaginary balloon that encloses a star. Each dot on the balloon represents a unit of energy emitted from the star. Initially, the dots in an area of one cm^2 are in close proximity to each other and the flux (energy emitted per square centimetre per second) is high. After a distance d, the volume and surface area of the balloon increased causing the dots to spread away from each. Consequently, the number of dots (or energy) enclosed in one cm^2 has decreased as illustrated in Figure 1.
a on (4 * PI * R^2) és l' àrea superficial d' una esfera (o d' un globus!) amb un radi "R". El flux mesurat en Watts/ m^2/ s o segons l' emprat usualment pels astrònoms: Ergs/ cm^2/ s. Per exemple, la lluminositat del Sol és L = 3, 90 * 10^26 W. És a dir, en un segon el Sol irradia 3, 90 * 10^26 julis d' energia cap a l' espai. De manera que, el flux que rebem des del Sol i que passa a través d' un centímetre quadrat a una distància d' una UA (1, 496 * 10^13 cm) és de:
where (4 * PI * R^2) is the surface area of a sphere (or a balloon!) with a radius R. Flux is measured in Watts/ m^2/ s or as commonly used by astronomers: Ergs/ cm^2/ s. For example, the luminosity of the sun is L = 3.90 * 10^26 W. That is, in one second the sun radiates 3.90 * 10^26 joules of energy into space. Thus, the flux we receive passing through one square centimetre from the sun at a distance of one AU (1.496 * 10^13 cm) is:
Les localitzacions sobre la Terra es poden especificar usant un sistema de coordenades esfèric. El sistema de coordenades geogràfic (mapa de la Terra) està arrenglerat amb els eixos de rotació de la Terra. Aquests defineixen dos angles mesurats des del centre de la Terra. Un d' ells s' anomena latitud, mesura l' angle entre qualsevol punt i l' Equador. L' altre, anomenat longitud, mesura l' angle al llarg de l' equador des d' un punt arbitrari en la Terra (Greenwich, a Anglaterra està acceptat com el punt de longitud zero en la majoria de « societats » modernes).
Locations on Earth can be specified using a spherical coordinate system. The geographic (earth-mapping) coordinate system is aligned with the spin axis of the Earth. It defines two angles measured from the centre of the Earth. One angle, called the Latitude, measures the angle between any point and the Equator. The other angle, called the Longitude, measures the angle along the Equator from an arbitrary point on the Earth (Greenwich, England is the accepted zero-longitude point in most modern societies).
Per a combinar aquests dos angles, es pot especificar qualsevol localització en la Terra. Per exemple, Baltimore, a Maryland (EUA) que té una latitud de 39, 3 graus Nord i una longitud de 76, 6 graus Oest. De manera que, un vector dibuixat des del centre de la Terra fins a un punt a 39, 3 graus per sobre de l' equador i 76, 6 graus a l' oest de Greenwich (Anglaterra) passarà per Baltimore.
By combining these two angles, any location on Earth can be specified. For example, Baltimore, Maryland (USA) has a latitude of 39.3 degrees North, and a longitude of 76.6 degrees West. So, a vector drawn from the centre of the Earth to a point 39.3 degrees above the Equator and 76.6 degrees west of Greenwich, England will pass through Baltimore.
Considereu una esfera, com ara la Terra o l 'esfera celest. La intersecció de qualsevol pla amb l' esfera resultarà en un cercle en la superfície d' aquesta. Si el pla conté el centre de l' esfera, el cercle de la intersecció serà un cercle major. Els cercles majors són els cercles més grans que es poden dibuixar en una esfera. A més, la ruta més curta entre dos punts sobre una esfera sempre passen per un cercle major.
Consider a sphere, such as the Earth, or the Celestial Sphere. The intersection of any plane with the sphere will result in a circle on the surface of the sphere. If the plane happens to contain the centre of the sphere, the intersection circle is a Great Circle. Great circles are the largest circles that can be drawn on a sphere. Also, the shortest path between any two points on a sphere is always along a great circle.
L 'horitzó és la línia que separa la Terra del cel. Per a més precisió, és la línia que divideix totes les direccions a les que podeu mirar en dos categories: les que s' intersequen amb la Terra i les que no. En la majoria dels casos, l' horitzó romandrà ocult per arbres, edificis, muntanyes, & etc; Tot i que, si esteu a bord d' una embarcació en el mar, l' horitzó és perfectament visible.
The Horizon is the line that separates Earth from Sky. More precisely, it is the line that divides all of the directions you can possibly look into two categories: those which intersect the Earth, and those which do not. At many locations, the Horizon is obscured by trees, buildings, mountains & etc;. However, if you are on a ship at sea, the Horizon is strikingly apparent.
Com s' explica a l' article de temps sideral, l 'ascensió recta d' un objecte indica el temps sideral en el que travessarà el vostre meridià local. L' angle horari d' un objecte es defineix com la diferència entre el temps sideral local actual i l' ascensió recta de l' objecte:
As explained in the Sidereal Time article, the Right Ascension of an object indicates the Sidereal Time at which it will transit across your Local Meridian. An object 's Hour Angle is defined as the difference between the current Local Sidereal Time and the Right Ascension of the object:
De manera que, l' angle horari d' un objecte indica quant temps sideral ha transcorregut des que l' objecte estava en el meridià local. També és la distància angular entre l' objecte i el meridià, mesurat en hores (1 hora = 15 graus). Per exemple, si un objecte té un angle horari de 2, 5 hores, ha transitat pel meridià local durant 2, 5 hores, actualment estarà a 37, 5 graus a l' oest del meridià. Els angles horaris negatius indiquen el temps fins que es produeixi el següent trànsit pel meridià local. Per descomptat, un angle horari de zero significa que l' objecte està en aquest moment en el meridià local.
Thus, the object 's Hour Angle indicates how much Sidereal Time has passed since the object was on the Local Meridian. It is also the angular distance between the object and the meridian, measured in hours (1 hour = 15 degrees). For example, if an object has an hour angle of 2.5 hours, it transited across the Local Meridian 2.5 hours ago, and is currently 37.5 degrees West of the Meridian. Negative Hour Angles indicate the time until the next transit across the Local Meridian. Of course, an Hour Angle of zero means the object is currently on the Local Meridian.
LX200 Classic
LX200 Classic
LX200 Autostar
LX200 Autostar
Celestron GPS
Celestron GPS
La majorí de telescopis s' equipen amb la interfície RS232 per al control remot. Connecteu el RS232 del vostre telescopi al port sèrie/ USB del vostre ordinador. Tradicionalment, el RS232 es connecta al port sèrie, però molts portàtils nous els abandonen en favor dels ports USB/ FireWire, possiblement necessitareu obtenir un adaptador sèrie- a- USB per a emprar- lo amb portàtils nous.
Most telescopes are equipped with RS232 interface for remote control. Connect the RS232 jack in your telescope to your computer 's Serial/ USB port. Traditionally, the RS232 connects to the serial port of your computer, but since many new laptops abandoned the serial port in favour of USB/ FireWire ports, you might need to obtain a Serial to USB adaptor to use with new laptops.
& kstars; necessita verificar els valors de temps i de localització abans de connectar amb el telescopi. Això assegura un seguiment i sincronització adequada entre el telescopi i & kstars;. Les següents passes us permetran connectar amb un dispositiu que estiga connectat al vostre ordinador. Per a connectar i controlar els dispositius remots, si us plau, referiu- vos a la secció control remot del dispositiu.
& kstars; needs to verify time and location settings before connecting to the telescope. This insures proper tracking and synchronisation between the telescope and & kstars;. The following steps will enable you to connect to a device that is connected to your computer. To connect and control remote devices, please refer to remote device control section.
Establir la vostra localització geogràfica. Obriu la finestra Estableix la localització geogràfica seleccionant l' ítem Estableix la localització geogràfica... des del menú Arranjament, o prement la icona en forma de Globus que hi ha a la barra d' eines, o prement Ctrl; g.
Set your geographical location. Open the Set Geographic Location window by selecting Set Geographic Location... from the Settings menu, or by pressing the Globe icon in the toolbar, or by pressing Ctrl; g.
Clicar a Bé per a tancar el diàleg del gestor de dispositius.
Click Ok to close the Device Manager Dialogue.