natgillin/translations-raw huggingface dataset:
El plafó de l' esquerra mostra una llista de tots els ítems disponibles amb colors ajustables. Cliqueu a sobre de qualsevol ítem per a llevar una finestra per ajustar el color. Sota la llista hi ha la caixa de selecció Mode de color de les estrelles. Per omissió & kstars; les dibuixa amb un tint de color realista segons el tipus espectral de l' estrella. De tota manera, també podeu triar el dibuixar- les com a cercles blancs, negres o roigs sòlids. Si esteu usant els colors realistes, podreu establir el nivell de saturació dels colors de les estrelles amb la caixa selectora Intensitat del color de l' estrella.
The left panel shows a list of all display items with adjustable colours. Click on any item to bring up a colour selection window to adjust its colour. Below the list is the Star Colour Mode selection box. By default, & kstars; draws stars with a realistic colour tint according to the spectral type of the star. However, you may also choose to draw the stars as solid white, black or red circles. If you are using the realistic star colours, you can set the saturation level of the star colours with the Star Colour Intensity spinbox.
El plafó dret llista els esquemes de color definits. Hi ha quatre esquemes predefinits: l' esquema Colors per omissió, la Carta estel· lar, la qual empra estrelles negres sobre un fons blanc, la Visió nocturna, la qual només empra capes de roig per a protegir la visió adaptada a l' obscuritat i la Lluna nova, un tema més realista i obscur. Addicionalment, podeu desar els ajustaments actuals com a un esquema de color a mida clicant el botó Desa els colors actuals. Se us demanarà per un nom per al nou esquema i aleshores aquest apareixerà a la llista en totes les sesions futures de & kstars;. Per a eliminar a un esquema personalitzat, simplement ressalteu- lo en la llista i premeu el botó Elimina esquema de color.
The right panel lists the defined colour schemes. There are four predefined schemes: the Default scheme, Star Chart, which uses black stars on a white background, Night Vision, which uses only shades of red in order to protect dark-adapted vision, and Moonless Night, a more realistic, dark theme. Additionally, you can save the current colour settings as a custom scheme by clicking the Save Current Colors button. It will prompt you for a name for the new scheme, and then your scheme will appear in the list in all future & kstars; sessions. To remove a custom scheme, simply highlight it in the list, and press the Remove Colour Scheme button.
La pestanya Avançat proveeix un acurat control sobre els comportaments més obscurs de & kstars;.
The Advanced Tab provides fine-grained control over the more subtle behaviours of & kstars;.
La caixa de selecció Corregeix per a la refracció atmosfèrica controla si les posicions dels objectes estan corregides per als efectes de l' atmosfera. A causa de que aquesta és una clofolla esfèrica, la llum de l' espai exterior és doblegada al passar a través de l' atmosfera cap als nostres telescopis o ulls en la superfície. Dit efecte és més pronunciat per als objectes a prop de l' horitzó i realment canvia les prediccions de sortida/ posta o temps establerts per als objectes en uns quants minuts! De fet, quan veieu una posta de Sol, la posició real d' aquest ja està ven bé per sota de l' horitzó, a efectes de la refracció atmosfèrica sembla com si el Sol encara estigués en el cel! Tingueu present que la refracció atmosfèrica mai serà aplicada si esteu emprant coordenades equatorials.
The Correct for atmospheric refraction checkbox controls whether the positions of objects are corrected for the effects of the atmosphere. Because the atmosphere is a spherical shell, light from outer space is bent as it passes through the atmosphere to our telescopes or eyes on the Earth 's surface. The effect is largest for objects near the horizon, and actually changes the predicted rise or set times of objects by a few minutes. In fact, when you see a sunset, the Sun 's actual position is already well below the horizon; atmospheric refraction makes it seem as if the Sun is still in the sky. Note that atmospheric refraction is never applied if you are using Equatorial coordinates.
La caixa de selecció Usa la transició animada controla com mostrar els canvis quan se selecciona una nova posició del focus en el mapa. Per omissió, veureu al cel moure' s o anar transitivament cap a la nova posició; si heu deseleccionat aquesta opció, la vista saltarà immediatament cap a la nova posició del focus.
The Use animating slewing checkbox controls how the display changes when a new focus position is selected in the map. By default, you will see the sky drift or slew to the new position; if you untick this option, then the display will instead snap immediately to the new focus position.
Etiquetar
Labelling
Si la caixa de selecció Adjunta etiqueta a l' objecta centrat està seleccionada, aleshores s' adjuntarà automàticament una etiqueta de nom a un objecte quan aquesta sigui seguit pel programa. L' etiqueta serà eliminada quan l' objecte ja no sigui seguit. Tingueu present que també podreu adjuntar manualment una etiqueta una persistent etiqueta de nom a qualsevol objecte amb el seu menú emergent.
If the Attach label to centred object checkbox is selected, then a name label will automatically be attached to an object when it is being tracked by the program. The label will be removed when the object is no longer being tracked. Note that you can also manually attach a persistent name label to any object with its popup menu.
Personalitzar
Customising the Display
El cel aparenta desplaçar- se per sobre dels nostres caps d' est a oest, realitzant un cicle complet al voltant del cel en 24 hores (sideral). Aquest fenomen es deu a la rotació de la Terra sobre el seu eix. L' eix de rotació de la Terra intersecciona l 'esfera celest en dos punts. Aquests punts són els pols celestes. Amb el rotar de la Terra, aquests aparenten estar fixos al cel i la resta de punts semblen moure' s al seu voltant. Els pols celestes també són els pols del sistema de coordenades equatorial, aleshores això vol dir que tenen declinacions de +90 i - 90 graus (per als pols celests nord i sud, respectivament).
The sky appears to drift overhead from east to west, completing a full circuit around the sky in 24 (Sidereal) hours. This phenomenon is due to the spinning of the Earth on its axis. The Earth 's spin axis intersects the Celestial Sphere at two points. These points are the Celestial Poles. As the Earth spins; they remain fixed in the sky, and all other points seem to rotate around them. The celestial poles are also the poles of the Equatorial Coordinate System, meaning they have Declinations of +90 degrees and -90 degrees (for the North and South celestial poles, respectively).
El pol nord celest actualment té més o menys les mateixes coordenades que l' estrella Polaris (que és un nom llatí i significa estrella polar). Això torna a Polaris de molta utilitat per a la navegació: No tan sols està situada sempre al nord, sinó que el seu angle d 'altitud sempre és aproximadament igual a la latitud geogràfica de l' observador (tot i que, Polaris només es pot veure des de l' hemisferi nord).
The North Celestial Pole currently has nearly the same coordinates as the bright star Polaris (which is Latin for Pole Star). This makes Polaris useful for navigation: not only is it always above the North point of the horizon, but its Altitude angle is always (nearly) equal to the observer 's Geographic Latitude (however, Polaris can only be seen from locations in the Northern hemisphere).
Useu la finestra Cerca l' objecte (Ctrl; F) per a localitzar a Polaris. Tingueu en compte que la seva declinació és gairebé (tot i que no exactament) de +90 graus. Compareu la lectura de l' altitud quan es focalitzi sobre Polaris amb la latitud geogràfica de la vostra localització. Sempre estan a un grau l' una de l' altra. No estan exactament en el mateix lloc perquè Polaris no està exactament en el pol. (Podeu apuntar exactament al pol canviant a coordenades equatorials i prement la tecla del cursor amunt fins que el cel deixi de desplaçar- se).
Use the Find Object window (Ctrl; F) to locate Polaris. Notice that its Declination is almost (but not exactly) +90 degrees. Compare the Altitude reading when focused on Polaris to your location 's geographic latitude. They are always within one degree of each other. They are not exactly the same because Polaris is n't exactly at the Pole. (you can point exactly at the pole by switching to Equatorial coordinates, and pressing the up-arrow key until the sky stops scrolling).
Catàlegs d' objectes i taules de posició dels planetes: NASA Astronomical Data Center
Object catalogues and planet position tables: NASA Astronomical Data Center
Antoni Bella Perez bella5@ teleline. es
Andrew Coles andrew_coles@yahoo. co. uk
L' esfera celest és una esfera imaginària de radi gegantesc, centrada sobre la Terra. Tots els objectes que poden veure' s en el cel podrien encabir- se com simples punts per sobre de la superfície d' aquesta esfera.
The celestial sphere is an imaginary sphere of gigantic radius, centred on the Earth. All objects which can be seen in the sky can be thought of as lying on the surface of this sphere.
Per descomptat, sabem que els objectes en el cel no estan a sobre de la superfície de cap esfera i com a centre la Terra. Perquè molestar- se en construir una esfera imaginària? Tot el que veiem en el cel està tan llunyà, que és impossible calcular les distàncies només amb mirar- s' ho. Com que les seves distàncies són indeterminades, tan sols és necessari conèixer la direcció cap a un objecte per a localitzar- lo en el cel. En aquest sentit, el model d' esfera celest és un pràctic mètode per a dibuixar mapes del cel.
Of course, we know that the objects in the sky are not on the surface of a sphere centred on the Earth, so why bother with such a construct? Everything we see in the sky is so very far away, that their distances are impossible to gauge just by looking at them. Since their distances are indeterminate, you only need to know the direction toward the object to locate it in the sky. In this sense, the celestial sphere model is a very practical model for mapping the sky.
Els científics es troben avui dia còmodes amb la idea de que el 90% de la massa de l' univers està en una forma de matèria que no es pot veure.
Scientists are now quite comfortable with the idea that 90% of the mass is the universe is in a form of matter that cannot be seen.
Encara disposem de mapes fiables de l' univers proper que cobreixen l' espectre des de les ones de ràdio fins als raigs gamma, únicament som capaços de comptabilitzar el 10% de la massa del que hi deu haver allà fora. Com va dir en Bruce H. Margon, un astrònom de la Universitat de Washington, en el diari New York Times al 2001: És una situació sumament embarassosa el tenir que admetre que no arribem a trobar el 90% de l' univers.
Despite comprehensive maps of the nearby universe that cover the spectrum from radio to gamma rays, we are only able to account of 10% of the mass that must be out there. As Bruce H. Margon, an astronomer at the University of Washington, told the New York Times in 2001: It 's a fairly embarrassing situation to admit that we ca n't find 90 percent of the universe.
Encara que en l' època de Zwicky ja hi havia una seriosa evidència, fins als anys 70 els científics no començaren a investigar més profundament aquesta discrepància. Fou en aquesta època quan es començà a prendre seriosament l' existència de la matèria obscura. L' existència d' aquesta no tan sols resoldria les deficiències de massa en els cúmuls de galàxies, a demés tenia conseqüències molt més importants per a l' evolució i destí del mateix univers.
Although the evidence was strong at Zwicky 's time, it was not until the 1970s that scientists began to explore this discrepancy comprehensively. It was at this time that the existence of Dark Matter began to be taken seriously. The existence of such matter would not only resolve the mass deficit in galaxy clusters; it would also have far more reaching consequences for the evolution and fate of the universe itself.
Un altre fenomen que va suggerir l' existència de la matèria obscura fou l' existència de les corbes rotacionals en les galàxies espirals. Les galàxies espirals contenen una gran població d' estrelles que orbiten al voltant del centre de la galàxia de forma gairebé circular, tal i com els planetes orbiten al voltant d' una estrella. A l' igual que les òrbites planetàries, les estrelles amb grans òrbites galàctiques s' espera que tinga' n una menor velocitat orbital (aquest és un dels punts de la tercera llei de Kepler). Actualment, la tercera llei de Kepler tan sols s' aplica a les estrelles més properes al perímetre d' una galàxia espiral, atès que s' assumeix que la massa envolcallada per la òrbita a de ser constant.
Another phenomenon that suggested the need for dark matter is the rotational curves of Spiral Galaxies. Spiral Galaxies contain a large population of stars that orbit the Galactic centre on nearly circular orbits, much like planets orbit a star. Like planetary orbits, stars with larger galactic orbits are expected to have slower orbital speeds (this is just a statement of Kepler 's 3rd Law). Actually, Kepler 's 3rd Law only applies to stars near the perimeter of a Spiral Galaxy, because it assumes the mass enclosed by the orbit to be constant.
Així amb tot, astrònoms han fet observacions de les velocitats orbitals de les estrelles en las parts més externes d' un gran nombre de galàxies espirals i cap d' elles seguia la tercera llei de Kepler tal i com s' esperava. En comptes de caure en un radi més gran, les velocitats orbitals restaven remarcablement constants. La implicació és que la massa envolcallada per una òrbita de gran radi fa que aquesta augmenti, fins i tot en les estrelles que aparentment es troben en el límit de la galàxia. Encara que aparentin estar a la vora de la part lluminosa de la galàxia, la galàxia té un perfil de massa que aparentment s' estén més enllà de les regions ocupades per les estrelles.
However, astronomers have made observations of the orbital speeds of stars in the outer parts of a large number of spiral galaxies, and none of them follow Kepler 's 3rd Law as expected. Instead of falling off at larger radii, the orbital speeds remain remarkably constant. The implication is that the mass enclosed by larger-radius orbits increases, even for stars that are apparently near the edge of the galaxy. While they are near the edge of the luminous part of the galaxy, the galaxy has a mass profile that apparently continues well beyond the regions occupied by stars.
Hi ha una altra manera de pensar en això. Considereu les estrelles properes al perímetre d' una galàxia espiral, amb velocitats orbitals observades típicament en torn als 200 kilòmetres per segon. Si la galàxia només consisteix de la matèria que podem veure, aquestes estrelles es separarien molt ràpidament de la galàxia, atès que les seves velocitats orbitals són quatre vegades més grans que la velocitat d' escapada de la galàxia. Atès que les galàxies no semblen desfer- se, deu haver- hi una massa en la galàxia amb la que no contem al sumar totes les parts que podem veure.
Here is another way to think about it: Consider the stars near the perimeter of a spiral galaxy, with typical observed orbital velocities of 200 kilometers per second. If the galaxy consisted of only the matter that we can see, these stars would very quickly fly off from the galaxy, because their orbital speeds are four times larger than the galaxy 's escape velocity. Since galaxies are not seen to be spinning apart, there must be mass in the galaxy that we are not accounting for when we add up all the parts we can see.
Podeu veure els cúmuls de galàxies que el professor Zwicky estudià per a descobrir la matèria obscura. Useu la finestra "Cerca objecte" de & kstars; (Ctrl; F) per a centrar a sobre de M 87 i trobar el cúmul de Virgo, i en NGC 4884 per a trobar el cúmul de Coma. És possible que tingueu que apropar la imatge en aquestes galàxies. Tingueu en compte que el cúmul de Virgo aparenta ser molt més gran en el cel. En realitat Coma és el cúmul més gran dels dos, encara que sembli ser més petit a causa de que es troba més lluny.
You can see the galaxy clusters that Professor Zwicky studied to discover Dark Matter. Use the & kstars; Find Object Window (Ctrl; F) to centre on M 87 to find the Virgo Cluster, and on NGC 4884 to find the Coma Cluster. You may have to zoom in to see the galaxies. Note that the Virgo Cluster appears to be much larger on the sky. In reality, Coma is the larger cluster; it only appears smaller because it is further away.
La finestra restarà dividida en un cert nombre de pestanyes. A la pestanya General se us presenta un resum de les dades sobre l' objecte en qüestió. Aquesta inclou els noms i designacions del catàleg, tipus d' objecte i la magnitud (la brillantor). També mostra les seves coordenades equatorials i horitzontals, així com les seves hores de sortida, trànsit i de posta.
The window is divided into a number of Tabs. In the General Tab, we present basic data about the current object. This includes names and catalogue designations, object type, and magnitude (brightness). Also shown are the object 's Equatorial and Horizontal coordinates, as well as its rise, set and transit times.
La pestanya Avançat us permetrà que consulteu bases de dades astronòmiques professionals en la internet per a informació referent a l' objecte actual. Per a usar aquestes bases de dades, simplement ressalteu- ne la desitjada en la llista i premeu el botó Visualitza per a veure' n els resultats en una finestra del navegador. Aquesta consulta es farà usant el nom primari de l' objecte que heu clicat. Estan disponibles per a consulta les següents bases de dades:
The Advanced Tab allows you to query professional astronomical databases on the internet for information regarding the current object. To use these databases, simply highlight the desired database in the list, and press the View button to see the results of your query in a web browser window. The query is made using the primary name of the object you clicked on to open the Details Dialogue. The following databases are available for querying:
NASA Astrophysical Data System (ADS) ("sistema de dades astrofísiques de la NASA"). Aquesta increïble base de dades bibliogràfica abasta tot el cos de la literatura publicada en diaris internacionals de revistes d' astronomia i astrofísica. La base de dades es divideix en quatre temes generals (astronomia i astrofísica, impressions d' astrofísica, instrumentació, i física i geofísica). Cadascun d' aquests té tres subnodes secundaris que que consulten la base de dades de diverses maneres. La Keyword search (paraula clau de recerca) retornarà els articles que han llistat el nom de l' objecte com a paraula clau. La Title word search (recerca de la paraula al títol) retornarà els articles que incloguin el nom de l' objecte al seu títol i la Title & Keyword search (recerca paraula clau i al títol) usarà ambdues opcions alhora.
NASA Astrophysical Data System (ADS). This incredible bibliographic database encompass the entire body of literature published in international peer-review Journals about astronomy and astrophysics. The database is divided into four general subject areas (Astronomy and Astrophysics, Astrophysics Preprints, Instrumentation, and Physics and Geophysics). Each of these has three sub-nodes that query the database in different ways. Keyword search will return articles which listed the object 's name as a keyword. Title word search will return articles which included the object name in their Title, and the Title & Keyword search uses both options together.
SkyView proveeix imatges dels reconeixements sobre tot el cel que es fan realitzant en dotzenes de parts diferents de l' espectre, des de raigs gamma fins a la ràdio. La interfície & kstars; recuperarà una imatge des de qualsevol d' aquests reconeixements, centrat en l' objecte seleccionat.
SkyView provides images from All-Sky surveys that have been performed in dozens of different parts of the spectrum, from Gamma Rays to the Radio. The & kstars; interface will retrieve an image from any of these surveys, centred on the selected object.
Finalment, a la pestanya Bitàcola podreu escriure algun text que romangui associat amb aquest objecte. Per exemple podreu usar això per adjuntar notes d' observació personals.
Finally, in the Log Tab, you can type in some text that will remain associated with this object 's Details window. You could use this to attach personal observing notes, for example.
kstars -- dump -- filename kstars. png -- height 640 -- width 480 -- script el_ meu_ script. kstars
kstars --dump --filename kstars. png --height 640 --width 480 --script myscript. kstars
Si no s' especifica un nom de fitxer, aquest generarà un fitxer anomenat kstars. png. Intentarà generar una imatge que cassi amb l' extensió del vostre nom de fitxer. Es reconeixen les següents extensions: png, jpg, jpeg, gif, pnm i bmp. Si l' extensió del nom de fitxer no es reconeix, es deixarà el tipus d' imatge al format per omissió PNG.
If no filename is specified, it generates a file named kstars. png. It will attempt to generate an image that matches the extension of your filename. The following extensions are recognised: png, jpg, jpeg, gif, pnm, and bmp. If the filename extension is not recognised, it defaults to the PNG image type.
Per omissió, & kstars; llegirà en els valors d' opcions desats al vostre fitxer $KDEHOME/ share/ config/ kstarsrc per a determinar a on centrar la imatge i com renderitzar- la. Això significa que necessitareu engegar & kstars; en mode IGU normal i eixir del programa quan s' estableixin les opcions desitjades per a prendre les imatges. Això no és molt flexible, així que també proporcionem la capacitat d' executar un script DCOP del & kstars; per a establir l' escena abans de generar la imatge. El nom de fitxer que especifiqueu haurà de ser un script DCOP del & kstars; vàlid, tal com un de creat amb l 'eina de constructor d' scripts. L' script es pot usar per a establir cap a on apunta la imatge, establir la localització geogràfica, establir la hora i la data, canviar el nivell d' apropament i ajustar d' altres opcions de la vista. Algunes de les funcions DCOP no tenen cap sentit en el mode sense IGU (tals com waitForKey ()); si es troben aquestes funcions mentre analitzeu l' script, simplement seran omeses.
By default, & kstars; will read in the options values stored in your $KDEHOME/ share/ config/ kstarsrc file to determine where the image will be centred, and how it is rendered. This means you need to run & kstars; in normal GUI mode, and exit the program when it is set up with the desired options for the generated images. This is not very flexible, so we also provide the ability to execute a & kstars; DCOP script to set the scene before generating the image. The filename you specify as the script argument should be a valid & kstars; DCOP script, such as one created with the Script Builder Tool. The script can be used to set where the image is pointing, set the geographic location, set the time and date, change the Zoom level and adjust other view options. Some of the DCOP functions make no sense in non-GUI mode (such as waitForKey()); if these functions are encountered while parsing the script, they are simply ignored.
L' eclíptica és un cercle major imaginari en l 'esfera celest al llarg del qual el Sol aparenta desplaçar- se durant el transcurs d' un any. Per descomptat, en realitat és l' òrbita de la Terra al voltant del Sol la que provoca l' aparent canvi de direcció del Sol. L' eclíptica està inclinada en respecte a l' equador celest 23, 5 graus. Els dos punts a on l' eclíptica es creua amb l' Equador celest són coneguts com a equinoccis.
The ecliptic is an imaginary Great Circle on the Celestial Sphere along which the Sun appears to move over the course of a year. Of course, it is really the Earth 's orbit around the Sun causing the change in the Sun 's apparent direction. The ecliptic is inclined from the Celestial Equator by 23.5 degrees. The two points where the Ecliptic crosses the Celestial Equator are known as the Equinoxes.