natgillin/translations-raw huggingface dataset:
На практика Федерална република Германия следователно може да продължи да облага с корпоративен данък дъщерното дружество, установено на нейна територия, тъй като става въпрос само да му наложи задължение за плащане на данък върху приходите, получени от извършена на германска територия икономическа дейност, като позволява обаче на чуждестранното дружество майка, по отношение на което Федерална република Германия упражнява своята данъчна компетентност, да бъде третирано по същия начин, както местното дружество майка.
In practice, the Federal Republic of Germany could therefore continue to levy corporation tax on the subsidiary residing in its territory because it is only a matter of taxing it on income generated by an economic activity undertaken on German territory, whilst nevertheless permitting the nonresident parent company in relation to which the Federal Republic of Germany exercises its taxation powers to receive treatment equal to that of the resident parent company.
I-4071, точка 59) и Решение по дело Marks & Spencer, посочено по-горе (точка 44). 35 — Вж. в този смисъл Решение по дело Amurta, посочено по-горе (точки 58 и 59).
34 — See, inter alia, Case C-35/98 Verkooijen [2000] ECR I-4071, paragraph 59, and Marks & Spencer, paragraph 44. 109.
Този данък се удържа върху приходите от икономическата дейност на Burda на германска територия.
That tax is levied on the income generated by Burda’s economic activity on German territory.
Да се избегне прилагането на § 28, алинея 4 по отношение на положение като разглежданото в главното производство, би означавало да се позволи на дружество, което е установено в Германия и е дъщерно на дружество, което е местно лице в друга държавачленка, да избегне последващо удържане на корпоративния данък, с който се облага неговата икономическа дейност, тъй като би се предполагало, че разпределението е приспаднато от приходи, които са освободени от този данък.
To refrain from applying Paragraph 28(4) in a situation such as that in the main proceedings would amount to permitting a company established in Germany, a subsidiary of a company established in another Member State, to avoid a subsequent corporation tax charge in respect of its economic activity because the distribution would then be deemed to have been set off against income not subject to corporation tax.
В такъв случай държаватачленка на източника на печалбата би трябвало да се откаже от правото си да облага приходи, получени от извършена на нейна територия икономическа дейност.
In such a case, the Member State of the source of the profits would have to waive its right to tax income generated by economic activity on its territory.
Такъв отказ обаче със сигурност би довел до непризнаване на данъчната компетентност, която държавитечленки си запазват, и на правилото, според което при спазване на общностното право всяка държавачленка организира своята система за облагане на разпределената печалба и в този контекст определя облагаемата основа, както и данъчната ставка, приложими по отношение на разпределящото дружество,
That would undoubtedly mean disregarding the taxing power retained by the Member States and the rule that it is for each Member State to organise, in compliance with Community law, its system of taxation of distributed profits and, in that context, to define the tax base as well as the tax rates which apply to the company
Освен това не може да се изключи, че разглежданата от препращащата юрисдикция хипотеза в крайна сметка може да доведе до това държаватачленка на източника на печалбата да премахне икономическо двойно данъчно облагане, макар по принцип държаватачленка, чието местно лице е дружеството майка, да е компетентна за намаляване или предотвратяване на това двойно облагане в контекста на разпределението на правомощията за данъчно облагане между държавитечленки.
Furthermore, it is possible that the situation envisaged by the national court may lead ultimately to the Member State of the source of the profits eliminating economic double taxation when, in principle, it is for the Member State where the parent company resides to mitigate or prevent it in the context of the distribution of taxation powers among the Member States.
Въпреки че този въпрос не е предмет на настоящото преюдициално запитване, все пак той би намерил задоволително решение в положение като това в главното производство, което попада в приложното поле на Директива 90/435 и се отнася до уредените от нея лица и въпроси, и чийто член 4 задължава държаватачленка, чието местно лице е дружеството майка, или да освободи от данък печалбата, получена от това дружество, или да му разреши да приспадне от размера на дължимия данък частта от данъка на дъщерното дружество, която е свързана с тази печалба и е платена в държаватачленка, в която последното е местно лице.
Although that question is not the subject of the present reference for a preliminary ruling, it would receive a satisfactory reply in a situation like that in the main proceedings, which falls within the scope ratione personae and ratione materiae of Directive 90/435, Article 4 of which requires the Member State of the parent company’s residence either to refrain from taxing profits received by that company or to authorise it to deduct from the amount of its tax the fraction of the subsidiary’s tax relating to those profits and paid in the Member State of the subsidiary’s residence.
Националната юрисдикция трябва да провери коя от разгледаните съответно в точки 106 и 108 от настоящото заключение две хипотези е налице в главното производство, като вземе предвид съвкупността от разпоредбите от своето данъчно законодателство и ако е необходимо, всяка приложима разпоредба от спогодбата за избягване на двойното данъчно облагане, сключена с Кралство Нидерландия.
It is for the national court to ascertain which of the two situations set out in points 106 and 108 respectively of this Opinion is present in the main proceedings, taking into account all the provisions of its tax legislation and, if necessary, any relevant provision of the double taxation convention concluded with the Kingdom of the Netherlands.
Наистина възможно е да възникват неблагоприятни последици за дружеството майка, ако държаватачленка, чието местно лице е то, изключи например възможността последното да получи данъчен кредит, съответстващ на частта от платения от дъщерното дружество в държаватачленка на източника на разпределение на печалбата корпоративен данък.
No doubt there could be unfavourable consequences for the parent company if the Member State where it resides made it impossible for the company to obtain a tax credit for the portion of corporation tax paid by the subsidiary in the Member State of the source of the profit distribution.
В действителност известно е, че държавитечленки запазват компетентността си да определят едностранно или чрез спогодби критериите за разпределяне на своите правомощия за облагане с данъци, по-специално с оглед избягване на двойното данъчно облагане 37, без да са задължени да постигнат такъв резултат в
As we know, the Member States retain the power to define, unilaterally or by treaty, the criteria for allocating their powers of taxation, particularly with a view to eliminating double taxation, 37without being obliged, in the absence of unifying or harmonisation meas-
36 — Вж. в този смисъл Решение по дело Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, посочено по-горе (точка 50).
36 — See, to that effect, Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 50.
37 — Вж. по-специално Решение от 12 май 1998 г. по дело Gilly (C-336/96, Recueil, стр. I-2793, точки 24 и 30), както и Решение по дело Saint-Gobain ZN, посочено по-горе (точка 57) и Решение по дело Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, посочено по-горе (точка 52).
38 — See Case C-513/04 Kerckhaert and Morres [2006] ECR I-10967, paragraphs 22 to 24, regarding the applicability of the free movement of capital, in which the Court ruled that Article 73b(1) of the EC Treaty does not preclude legislation of a Member State which, in the context of tax on income, makes dividends from shares in companies established in the territory of that State and dividends from shares in companies established in another Member State subject to the same uniform rate of taxation, without providing for the possibility of setting off tax levied by deduction at source in that other Member State.
38 — Вж. в това отношение Решение от 14 ноември 2006 г. по дело Kerckhaert и Morres (C-513/04, Recueil, стр.
37 — See, inter alia, Case C-336/96 Gilly [1998] ECR I-2793, paragraphs 24 and 30; Saint-Gobain ZN, paragraph 57; and Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 52.
Поради всички тези съображения считам, че членове 52 и 73б от Договора трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национално законодателство, според което печалба, разпределена от капиталово дружество, се облага с корпоративен данък, включително когато това разпределение след корекция, извършена при прилагане на посоченото законодателство, е приспаднато от приходи, различни от първоначално разпределените, дори когато посоченото дружество докаже, че е разпределило дивиденти на чуждестранно дружество майка, което за разлика от дружество майка — местно лице, съгласно националното законодателство няма право да приспадне от собствения си данък частта от корпоративния данък, платена от капиталовото дружество.
For all those reasons, I consider that Articles 52 and 73b of the EC Treaty must be interpreted as meaning that they do not preclude national legislation which subjects to corporation tax the profits distributed by a company, including where that distribution is, after a correction made under that legislation, set off against income other than that which was initially distributed, even where that company proves that it distributed dividends to a nonresident parent company which, unlike a resident parent company, is not entitled under national law to deduct from its own tax the portion of corporation tax paid by the company.
Различно би било, ако държаватачленка, на чиято територия
The situation would be different if the Member State in which the company is resident exercised its taxation powers in relation to the income arising in that Member State received by the nonresident parent company, in which case it would be for that Member State to accord to the nonresident parent company the same treatment as a resident parent company in that Member State receiving income from the company resident in that same Member State.
С оглед на изложените по-горе съображения предлагам на Съда да постанови решение в отговор на преюдициалните въпроси, поставени от Bundesfinanzhof, както следва:
In the light of the foregoing considerations, I suggest that the Court should give the following answers to the questions referred to it by the Bundesfinanzhof:
„1) Разпоредба на националното право, която запазва равнището на корпоративния данък, платен първоначално от капиталово дружество върху разпределената печалба на неговите дружества майки, като при корекция, извършена в съответствие с посочената разпоредба така направеното разпределение на печалбата не се приспада от приходи на капиталовото дружество, различни от първоначално разпределените, в контекста на общата структура на данъчната система, в която се вписва, не представлява удържане на данък при източника по смисъла на член 5, параграф 1 от Директива 90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държавичленки.
‘(1) A provision of national law which keeps the level of corporation tax initially paid by a company on a profit distribution to its parent companies by setting off, when a correction is made pursuant to that provision, the distribution against income of the company other than that which was used for the initial distribution is not, in the context of the general scheme of the tax rules of which it forms a part, a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Council Directive 90/435/EEC of 23 July 1990 on the common system of taxation applicable in the case of parent companies and subsidiaries of different Member States.
2) Член 52 от Договора за ЕО (понастоящем след изменението член 43 ЕО) и член 73б от Договора за ЕО (понастоящем член 56 ЕО) трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национално законодателство, според което печалба, разпределена от капиталово дружество, се облага с корпоративен данък, включително когато това разпределение след корекция, извършена в съответствие с посоченото законодателство, се приспада от приходи, различни от първоначално разпределените, дори когато посоченото дружество докаже, че е разпределило дивиденти на чуждестранно дружество майка, което за разлика от дружество майка — местно лице, съгласно националното законодателство няма право да приспадне от собствения си данък частта от корпоративния данък, платена от капиталовото дружество.
(2) Article 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 43 EC) and Article 73b of the EC Treaty (now Article 56 EC) must be interpreted as meaning that they do not preclude national legislation which subjects to corporation tax the profits distributed by a company, including where that distribution is, after a correction made under that legislation, set off against income other than that which was initially distributed, even where that company proves that it distributed dividends to a nonresident parent company which, unlike a resident parent company, is not entitled under national law to deduct from its own tax the portion of corporation tax paid by the company.
Различно би било, ако държаватачленка, на чиято територия е установено капиталовото дружество, упражнява данъчната си компетентност по отношение на приходите от посочената държава, получени от чуждестранното дружество майка, в който случай тази държава трябва да предостави на чуждестранното дружество майка третиране, еднакво с това, от което се ползва дружеството майка, местно лице за тази държава, получаващо сходни приходи от капиталово дружество, което е установено в същата държава-членка.
The situation would be different if the Member State in which the company is resident exercised its taxation powers in relation to the income arising in that Member State received by the nonresident parent company, in which case it would be for that Member State to accord to the nonresident parent company the same treatment as a resident parent company in that Member State receiving income from the company resident in that same Member State.
Препращащата юрисдикция трябва да провери коя от тези хипотези е налице в главното производство, като вземе предвид съвкупността от разпоредбите от своето данъчно законодателство и ако е необходимо, всяка приложима разпоредба от Спогодбата за избягване на двойното данъчно облагане, сключена на 16 юни 1959 г. между Федерална република Германия и Кралство Нидерландия.“
It is for the national court to ascertain which of those situations is present in the main proceedings, taking into account all the provisions of its tax legislation and, if necessary, any relevant provisions of the Convention of 16 June 1959 between the Federal Republic of Germany and the Kingdom of the Netherlands for the avoidance of double taxation.’
По дело C-284/06 с предмет преюдициално запитване, отправено на основание член 234 ЕО от Bundesfinanzhof (Германия) с акт от 22 февруари 2006 г., постъпил в Съда на 29 юни 2006 г., в рамките на производство по дело
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, by the Bundesfinanzhof (Germany), made by decision of 22 February 2006, received at the Court on 29 June 2006, in the proceedings
СЪДЪТ (четвърти състав), състоящ се от: г-н K. Lenaerts, председател на състав, г-н G. Arestis (докладчик), г-жа R. Silva de Lapuerta, г-н E. Juhász и г-н T. von Danwitz, съдии,
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of Chamber, G. Arestis (Rapporteur), R. Silva de Lapuerta, E. Juhász and T. von Danwitz, Judges,
РЕШЕНИЕ ОТ 26.6.2008 г. — ДЕЛО C-284/06 генерален адвокат: г-н P. Mengozzi, секретар: г-н J. Swedenborg, администратор, предвид изложеното в писмената фаза на производството и в съдебното заседание от 13 юни 2007 г., като има предвид становищата, представени:
Advocate General: P. Mengozzi, Registrar: J. Swedenborg, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 13 June 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
— за Комисията на Европейските общности, от г-н R. Lyal и г-н W. Mölls, в качеството на представители, след като изслуша заключението на генералния адвокат, представено в съдебното заседание от 31 януари 2008 г.
— the Commission of the European Communities, by R. Lyal and W. Mölls, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 31 January 2008,
BURDA постанови настоящото
BURDA gives the following
Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на Директива 90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държавичленки (ОВ L 225, стр.
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Council Directive 90/435/EEC of 23 July 1990 on the common system of taxation applicable in the case of parent companies and subsidiaries of different Member States (OJ 1990 L 225, p.
6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 97) в редакцията ѝ, приложима към спора по главното производство (наричана понататък „Директива 90/435“), и на членове 52 от Договора за ЕО (понастоящем след изменението член 43 ЕО), както и уленове 73б и 73г от Договора за ЕО (понастоящем съответно членове 56 ЕО и 58 ЕО).
6) in the version applicable to the dispute in the main proceedings (‘Directive 90/435’), Article 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 43 EC) and Articles 73b and 73d of the EC Treaty (now Articles 56 EC and 58 EC respectively).
Запитването е отправено в рамките на спор между дружеството Burda GmbH, по-рано Burda Verlagsbeteiligungen GmbH (наричано понататък „Burda“) и Finanzamt Hamburg-Am Tierpark (наричана понататък „Finanzamt“) по повод на облагането на печалбата, разпределена от това дружество през 1998 г. за финансовите 1996 г. и 1997 г. на едно от неговите дружества майки, а именно RCS International Services BV (наричано понататък „RCS“), установено в Нидерландия.
The reference has been made in proceedings between Burda GmbH, formerly Burda Verlagsbeteiligungen GmbH (‘Burda’) and Finanzamt Hamburg-Am Tierpak (‘the Finanzamt’) concerning the taxation of the profit which Burda distributed in respect of the financial years 1996 and 1997 to one of its parent companies, namely RCS International Services BV (‘RCS’), established in the Netherlands.
Съгласно първо съображение от Директива 90/435 тя има за цел да въведе „данъчни правила, които са неутрални от гледна точка на конкуренцията, за да се позволи на предприятията да се приспособят към изискванията на общия пазар, да увеличат производителността си и да подобрят своята конкурентоспособност на международно ниво“.
In accordance with the first recital in the preamble thereto, Directive 90/435 is intended to introduce ‘tax rules which are neutral from the point of view of competition, in order to allow enterprises to adapt to the requirements of the common market, to increase their productivity and to improve their competitive strength at the international level’.
Според третото съображение от директивата тя възнамерява по-специално да премахне неблагоприятното данъчно третиране на групи от дружества от различни държавичленки в сравнение с това на групи от дружества от една и съща държава-членка.
According to the third recital in the preamble to Directive 90/435, that directive is intended, in particular, to eliminate the fiscal disadvantage suffered by groups of companies of different Member States in comparison with groups of companies of the same Member State.
Членове 1—7 от Директива 90/435 гласят:
Articles 1 to 7 of Directive 90/435 provide as follows:
Всяка държавачленка прилага настоящата директива по отношение на:
Each Member State shall apply this Directive:
— разпределението на печалба, получена от дружества от съответната държава, която е била генерирана от техните дъщерни дружества в други държавичленки,
— to distributions of profits received by companies of that State which come from their subsidiaries of other Member States,
— разпределението на печалба от дружествата от съответната държава на дружества в други държавичленки, които са техни дъщерни дружества.
— to distributions of profits by companies of that State to companies of other Member States of which they are subsidiaries.
За целите на настоящата директива „дружество от една държава-членка“ означава всяко дружество, което: a) има една от формите, изброени в приложението по-долу; б) съгласно данъчното законодателство на една държавачленка се счита за регистрирано в нея за данъчни цели и според условията на споразумение за избягване на двойното данъчно облагане, сключено с трета държава, не се смята за регистрирано за данъчни цели извън територията на Общността; в) освен това подлежи на облагане с един от следните данъци, без възможност за избор или за освобождаване от задължение за плащане:
(b) according to the tax laws of a Member State is considered to be resident in that State for tax purposes and, under the terms of a double taxation agreement concluded with a third State, is not considered to be resident for tax purposes outside the Community;
— Körperschaftsteuer във Федерална република Германия,
— Koerperschaftsteuer in the Federal Republic of Germany,
[…] или с друг данък, които замества някой от гореизброените.
… or to any other tax which may be substituted for any of the above taxes.
За целите на прилагането на настоящата директива, a) статут на дружество майка се дава на всяко дружество в една държавачленка, което отговаря поне на условията, предвидени в член 2 и притежава дял от наймалко 25 % от капитала на дружество от друга държавачленка, което отговаря на същите условия; б) „дъщерно дружество“ означава дружество, чийто капитал включва дял като този, упоменат в буква a).
(a) the status of parent company shall be attributed at least to any company of a Member State which fulfils the conditions set out in Article 2 and has a minimum holding of 25% in the capital of a company of another Member State fulfilling the same conditions;
— или да облага такава печалба като разреши на дружеството майка да приспада от размера на дължимия данък частта от корпоративния данък, платена от дъщерното дружество, която е свързана с тази печалба и, в дадени случаи, сумата на данъка, удържан при източника, начислен от държавата членка по регистрация на дъщерното дружество [другаде в текста: „държавата-членка, в която дъщерното дружество е местно лице“], съгласно изключенията, предвидени в член 5, до размера на сумата на съответния данък в държавата.
— tax such profits while authorising the parent company to deduct from the amount of tax payable that fraction of the corporation tax paid by the subsidiary which relates to those profits and, if appropriate, the amount of the withholding tax levied by the Member State in which the subsidiary is resident, pursuant to the derogations provided for in Article 5, up to the limit of the amount of the corresponding domestic tax.
Всяка държавачленка обаче си запазва възможността да предвиди, че разноските, свързани с дяловете и загубите, произтичащи от разпределението на печалбата на дъщерното дружество, няма да могат да се приспадат от облагаемата печалба на дружеството майка.
However, each Member State shall retain the option of providing that any charges relating to the holding and any losses resulting from the distribution of the profits of the subsidiary may not be deducted from the taxable profits of the parent company. …