natgillin/translations-raw huggingface dataset:
възможни единствено ако Marpol 73/78 ги предвижда изрично. Дори ако договарящите държави не са били в състояние да постигнат съгласие за подобни строги правила, както твърдят Гърция и жалбоподателите, от това никак не следва, че те не са се споразумели в рамките на Marpol 73/78 за изчерпателен стандарт на защита по отношение на всички морски пространства.
Even though the contracting States were unable to agree on such stricter rules, as Greece and the claimants submit, it by no means follows that in Marpol 73/78 they agreed on a definitive standard of protection for all areas of the sea.
доказателство за това, че при определени обстоятелства следва да са допустими по-строги правила.
permitted under certain circumstances.
По-специално член 9, параграф 2 изрично установява, че Marpol 73/78 не следва да накърнява юрисдикцията (jurisdiction) на крайбрежните държави, така както тя е определена в рамките на Конвенцията от Монтего Бей.
In particular, Article 9(2) states expressly that Marpol 73/78 is not to prejudice the jurisdiction of coastal States as laid down within the framework of the Convention on the Law of the Sea.
Както вече бе посочено по-горе, Конвенцията от Монтего Бей обаче разрешава по-строги защитни разпоредби в териториалното море.
As already shown, the Convention on the Law of the Sea does, however, allow stricter protective provisions in the territorial sea.
Освен това втората алинея от преамбюла на Marpol 73/78 признава, че inter alia, небрежното и инцидентно изхвърляне представлява сериозен източник на замърсяване.
Furthermore, the second paragraph in the preamble to Marpol 73/78 recognises that, inter alia, negligent and accidental release constitutes a serious source of pollution.
Би било изненадващо, ако при всички обстоятелства Marpol 73/78 би изключила от отговорност посочените форми на изхвърляне.
It would therefore be surprising if Marpol 73/78 were to exempt these forms of discharge under all circumstances.
Вярно е, че според твърдението на жалбоподателите по-рано е било отхвърлено предложение на Канада да се предвиди в Marpol 73/78 правомощие за приемане на по-строги разпоредби, но Комисията правилно подчертава, че още от материалите, представени от жалбоподателите във връзка с историческия процес на изработване на Marpol 73/78, по-скоро следва, че въпросът за по-строги стандарти на защита според много участници в преговорите е трябвало да бъде уреден в Конвенцията от Монтего Бей 78.
Although, according to the claimants’ submissions, a proposal by Canada to lay down the power to adopt stricter provisions in Marpol 73/78 was rejected at the time, the Commission correctly points out that the material on the history of Marpol 73/78 submitted by the claimants indicates instead that the issue of stricter standards of protection should, in the view of many of the parties to the negotiations, be governed by the Convention on the Law of the Sea. 78
Всеобщата обвързваща сила по смисъла на петата алинея от преамбюла, подчертана от жалбоподателите, допуска подобно положение.
This is not precluded by the universal purport within the meaning of the fifth paragraph in the preamble, which is highlighted by the claimants.
То се отнася единствено до обхванатите вещества, а именно до правилата относно замърсяването с нефт, допълнени с правилата относно изхвърлянето на химикали.
This relates only to the substances covered, namely to supplementing the rules on oil pollution with rules on the discharge of chemicals.
От друга страна, от посочената алинея не става ясно дали критериите за отговорност трябва да се прилагат изчерпателно и всеобщо.
On the other hand, this paragraph does not make it clear whether the standards of liability are to apply in a definitive and universal manner.
Доколкото са разисквани по-строги стандарти, по време на преговорите за държавите по същество е било важно да гарантират, че установените в Marpol 73/78 изисквания към корабите няма да бъдат едностранно завишени.
In so far as stricter standards were discussed, during the negotiations the States were essentially concerned with ensuring that the requirements on vessels laid down in Marpol 73/78 were not unilaterally rendered more stringent.
Понастоя- щем по отношение на териториалното
This is at present ensured, with regard to the territorial sea, by a reference in Article 21(2) of the Convention on the Law of the Sea to international shipping standards, that is to say, in particular Marpol
Следователно би се отишло твърде далече да се твърди като Гърция, че по-строги разпоредби за защита са
It would therefore be going too far to claim, as Greece does, that stricter protective provisions are possible only where Marpol 73/78 makes express provision for
За разлика от това точно такава
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-308/06
Ето защо в обобщение следва да се посочи, че разглеждането на втория и третия въпрос не разкрива наличието на никакво обстоятелство от естество да постави под въпрос действителността на разпоредби на Директива 2005/35.
79By contrast, there is precisely no such reference with regard to the standards disclosed no factor of such a kind as to bring into question the validity of provisions of Directive 2005/35.
Г — По четвъртия въпрос — принципът на правната сигурност
D — Fourth question — the principle of legal certainty
Следователно историческият процес на изработване на Marpol 73/78 не е в подкрепа на тезата, че Marpol 73/78 установява изчерпателни правила.
Therefore, the background to Marpol 73/78 also suggests that it did not lay down definitive rules. It must instead be concluded that the coastal States’ powers derive from the Convention on the Law of the Sea, which does not make Marpol 73/78 binding in respect of the territorial sea.
С четвъртия въпрос препращащата юрисдикция иска да установи дали с употребата на понятието „груба небрежност“ в член 4 от Директива 2005/35 се нарушава принципът на правната сигурност.
By the fourth question, the High Court wishes to find out whether use of the concept of serious negligence in Article 4 of Directive 2005/35 infringes the principle of legal certainty.
Във връзка с това тя визира по-специално риска държавитечленки да не транспонират и прилагат посоченото понятие по еднакъв начин.
In this respect it has particularly in mind the danger that the Member States will not implement and apply this concept in a uniform manner.
Според препращащата юрисдикция са необходими допълнителни поясняващи елементи, за да се управлява практиката на държавитечленки.
In its view, further clarifications are necessary to guide the practice of the Member States.
79 — Впрочем в обща молба на различни държавичленки, посочена от жалбоподателите, по дело пред американския Supreme Court става дума за по-строги изисквания към корабите и техния екипаж, но не и за по-строг критерий за отговорност (приложение 16 към молбата на жалбоподателите).
79 — Moreover, a joint statement by various Member States in respect of a case before the US Supreme Court, to which the claimants refer, related to stricter requirements on ships and their crew but not to a stricter standard of liability (Annex 16 to the claimants’ written observations).
Посоченото дело се отнася до по-строги правила на щат Вашингтон (вж. Petition for a Writ of Certiorari of the United States по дело № 98-1701, United States of America v. Gary Locke and Others, http://www.usdoj.gov/osg/briefs/1998/2pet/7pet/98-1701.pet.aa.pdf, стp. 9).
This case concerned stricter rules of the State of Washington (see the Petition for a Writ of Certiorari of the United States in Case No 98-1701, United States of America v Gary Locke and Others, http://www.usdoj.gov/osg/ briefs/1998/2pet/7pet/98-1701.pet.aa.pdf, p. 9).
Фактът, че в посочената молба се подчертава необходимостта от еднакви стандарти за кораби и екипажи, не противоречи на пледирането в подкрепа на по-строги критерии за отговорност.
However, highlighting the need for uniform standards for ships and crews in that statement is not inconsistent with advocating stricter standards of liability.
Никоя от страните в производството не изглежда да оспорва понятието „груба небрежност“, когато то — както се изтъква в настоящия случай по отношение на открито море, проливите и изключителната икономическа зона — в съответствие с Marpol 73/78 се разбира като самонадеяност със съзнанието, че може да се причини повреда.
None of the parties appears to object to the concept of serious negligence where it is construed — as advocated here in respect of the high seas, the straits and the exclusive economic zone — in conformity with Marpol 73/78 as recklessness in the knowledge that damage will probably result.
Препращащата юрисдикция също не би следвало да има възражения, тъй като посоченото тълкуване ясно уточнява значението на понятието „груба небрежност“.
Nor is it likely that the referring court would have any objections in this regard since the meaning of serious negligence is specified clearly by this interpretation.
законоустановеност (nullum crimen, nulla poena sine lege), установен преди всичко в член 7, параграф 1 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи 81.
INTERTANKO AND OTHERS poena sine lege) which is laid down in particular in Article 7(1) of the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (ECHR).
От този принцип следва, че законът трябва ясно да определя престъпленията и налаганите за тях наказания.
81 This principle implies that legislation must define clearly offences and the penalties which they attract.
Това условие е изпълнено, когато от текста на приложимата разпоредба, а при нужда и чрез тълкуването ѝ от съдилищата, правният субект може да разбере за кои действия и бездействия може да носи наказателна отговорност 82.
That condition is met in the case where the individual concerned is in a position, on the basis of the wording of the relevant provision and with the help of the interpretative assistance given by the courts, to know which acts or omissions will make him criminally liable. 82
Тази позиция е забележителна, тъй като терминологията на Marpol 73/78 също не гарантира еднакво прилагане в Общността.
This position is noteworthy since even the terminology of Marpol 73/78 does not ensure uniform application within the Community.
Наистина проучване на Службата за изследвания към Съда показва, че понятието „самонадеяност“ не се използва във всички правни системи на Общността.
In fact, a survey undertaken by the Research and Documentation Service of the Court shows that the notion of recklessness does not exist in all legal systems of the Community.
В някои държавичленки то е транспонирано като „груба небрежност“.
It is sometimes implemented as serious negligence.
При транспонирането на Marpol 73/78 в германското право се употребява „обикновената небрежност“ като стандарт, въпреки че германското наказателно право прилага „самонадеяността“ като критерий.
The German implementation of Marpol 73/78 uses the standard of simple negligence even though the standard of recklessness does exist in German criminal law.
В сравнение с посоченото коренно различно положение, Директива 2005/35, в съответствие със съображение 3 от нея, допринася за еднаквото прилагане на Marpol 73/78 в Общността.
In comparison with this disparate situation Directive 2005/35 contributes to the uniform application of Marpol 73/78 in the Community in accordance with recital (3) in its preamble.
В случай че разпоредби на Директивата не са достатъчно точни, за да
However, Directive 2005/35 does not have to meet this criterion since it cannot, as a directive, contain directly effective penal provisions.
I-3633, точка 49), което се позовава на Решение от 12 декември 1996 г. по дело X (С-74/95 и С-129/95, Recueil, стр.
Where the provisions of the directive are not sufficiently precise to satisfy the requirements relating to legality, it is for the national legislature to
Тук може обаче да става дума само за това дали понятието „груба небрежност“ по отношение на събития в териториалното море, където тълкуването му не е ограничено до критерия за отговорност, установен в Marpol 73/78, е съвместимо с принципа на правната сигурност.
However, here the only issue can be whether the concept of serious negligence in relation to events in the territorial sea, where the interpretation of that concept is not restricted to the standard of liability laid down in Marpol 73/78, is compatible with the principle of legal certainty.
82 — Решение по дело Advocaten voor de Wereld (посочено по-горе в бележка под линия 81, точка 50), което се позовава на ЕСПЧ, Решение по дело Coëme и др. с/у Белгия от 22 юни 2000 г., Recueil des arrêts et décisions, 2000-VII, стр. 1, § 145.
82 — Advocaten voor de Wereld, cited in footnote 81, paragraph 50, with reference to the European Court of Human Rights judgment of 22 June 2000 in Coëme and Others v Belgium, Reports 2000-VII, p. 1, § 145.
1, § 41 и Решение по дело Cantoni с/у Франция от 15 ноември 1996 г., Recueil des arrêts et décisions 1996-V, стр. 1627, § 29.
See also the European Court of Human Rights judgments of 29 March 2006 in Achour v France, § 41, and of 15 November 1996 in Cantoni v France, Reports 1996-V, p. 1627, § 29.
Принципът на правната сигурност изисква по-специално правната уредба да бъде точна и ясна, така че правните субекти да могат да се запознаят по недвусмислен начин със своите права и задължения и да действат съобразно тях 80.
The principle of legal certainty requires, in particular, that rules should be clear and precise, so that individuals may ascertain unequivocally what their rights and obligations are and may take steps accordingly.
Той се конкретизира във връзка с престъплението и наказанието чрез принципа за
80In connection with criminal offences and penalties it is given concrete expression by the principle of legality (nullum crimen, nulla
Вж. също Решение на Съда от 10 юли 1984 г. по дело Kirk (63/83, Recueil, стр. 2689, точка 22), Решение от 8 октомври 1987 г. по дело Kolpinghuis Nijmegen (80/86, Recueil, стр.
80 — Case 169/80 Gondrand Frères and Garancini [1981] ECR 1931, paragraph 17; Case C-143/93 Van Es Douane Agenten [1996] ECR I-431, paragraph 27; Case C-110/03 Belgium v Commission [2005] ECR I-2801, paragraph 30; and IATA and ELFAA, cited in footnote 13, paragraph 68.
3969, точка 13), Решение от 26 септември 1996 г. по дело Arcaro (С-168/95, Recueil, стр. I-4705, точка 42), Решение от 7 януари 2004 г. по дело Наказателно производство срещу X (С-60/02, Recueil, стр.
83 — See in that regard the judgment of the Court of Justice in X, cited above in footnote 81, paragraphs 24 and 25, with reference to the judgments of the European Court of Human Rights of 25 May 1993 in Kokkinakis v Greece, Series A No 260-A, § 52, and of 22 November 1995 in S.W. v United Kingdom and C.R. v United Kingdom, Series A No 335-B, § 35, and No 335-C, § 33.
I-651, точка 61 и сл.) и Решение по дело Dansk Rørindustri и др./Комисия (посочено по-горе в бележка под линия 81, точка 221). Вж. във връзка с това и конкретно моето заключение, представено на 10 юни 2004 г. по дело Niselli (С-457/02, Recueil, стр.
See also the judgments of the Court of Justice in Case 63/83 Kirk [1984] ECR 2689, paragraph 22, Case 80/86 Kolpinghuis Nijmegen [1987] ECR 3969, paragraph 13, Case C-168/95 Arcaro [1996] ECR I-4705, paragraph 42, Case C-60/02 Criminal proceedings against X [2004] ECR I-651, paragraph 61 et seq.; and Dansk Rørindustri and Others v Commission, cited in footnote 81, paragraph 221.
I-10853, точка 53 и сл.) и моето заключение, представено на 14 октомври 2004 г. по дело Berlusconi (С-387/02, С-391/02 и С-403/02, Recueil, стр. I-3565, точка 140 и сл.).
See also in detail in that regard my Opinions in Case C-457/02 Niselli [2004] ECR I-10853, point 53 et seq., and in Joined Cases C-387/02, C-391/02 and C-403/02 Berlusconi [2004] ECR I-3565, point 140 et seq.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА KOKOTT — ДЕЛO C-308/06 се спазят изискванията за законоустановеност, националният законодател трябва да поправи това положение по време на транспонирането, отчитайки условията на националната правна система 84.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-308/06 rectify the situation at the time of implementation in the light of the circumstances of the national legal system.
По този начин се поставя под въпрос не действителността на Директивата, а преди всичко хармонизацията като нейна последица.
84It is not the validity of the directive but at most its harmonising effect that is thereby brought into question.
Всъщност по принцип обществото приема рисковете, свързани с правомерната експлоатация на кораби.
Therefore, where duties of care are not expressly laid down in special bodies of rules, they must be accepted as unanimously as possible within the circles concerned (lege artis) before they can have criminal implications.
Това важи специално в рамките на член 4 от Директива 2005/35, тъй като грубата небрежност, използвана в нея като критерий за отговорност, изисква в по-голяма степен неправомерно поведение.
This applies especially in connection with Article 4 of Directive 2005/35 since the standard of liability of serious negligence used therein requires a greater degree of misfeasance than does simple negligence.
Все пак дори да се приеме, че трябва да се прилага принципът на законоустановеност към пряко приложими разпоредби на една директива, член 4 от Директива 2005/35 би спазил изискванията на този принцип.
However, even if it were desired to apply the principle of legality to provisions of a directive that were not directly applicable, Article 4 of Directive 2005/35 would satisfy the requirements of that principle.
Той изисква в териториалното море да се установи и прилага грубата небрежност като критерий за отговорност.
It requires that the standard of liability of serious negligence be laid down and applied in the territorial sea.
Не се оспорва, че наймалко понятието „небрежност“ се използва в правните системи и под различна форма може да обоснове и наказуемостта.
It is not disputed that at least the notion of negligence exists in the various legal systems and can, in different forms, also form a basis for criminal liability.
От решаващо значение е нарушението на задълженията за полагане на грижа, изтъкнато и от жалбоподателите.
The breach of duties of care, which is also highlighted by the claimants, is the decisive factor.
Както Съдът е установил по отношение на очевидната небрежност, задълженията за полагане на грижа трябва двойно да се обосновават: от една страна, въз основа на обективен критерий, който да се прилага към всички лица от съответната група, и от друга страна, въз основа на това, което субективно може да се очаква от лицето, извършващо действия, и по-специално въз основа на неговия опит 85.
As the Court has ruled with regard to obvious negligence, duties of care must be established on two bases: firstly, on the basis of an objective criterion which applies to all persons of the category concerned and, secondly, on the basis of what can be expected of the person responsible for the action, in particular with regard to his experience. 85
По отношение на морския транспорт, и по-специално на транспорта на опасни вещества, несъмнено е необходима голяма
Great prudence certainly has to be exercised when assuming such duties of care in relation to maritime transport and in particular to the transport of dangerous substances. In principle society accepts the risks
Това обаче не е и необходимо с оглед на спазването на изискването за предвидимост.
That is, however, not necessary to satisfy the requirement of foreseeability.
Значението на това понятие зависи в голяма степен от съдържанието на разглежданите норми, от областта, която те обхващат, и от броя и качеството на техните адресати.
This notion depends to a considerable degree on the content of the provisions in issue, the field they are designed to cover and the number and status of those to whom they are addressed.
Изискването за предвидимост допуска засегнатото лице да прибегне до компетентен съвет, за да може да оцени в разумна степен при наличните обстоятелства последиците, които могат да възникнат от определен акт.
The requirement of foreseeability may still be satisfied even if the person concerned has to take expert advice to assess, to a degree that is reasonable in the circumstances, the consequences which a given activity may entail.
Това е особено вярно по отношение на упражняващите професионална дейност, например упражняващите професионална дейност в морския транспорт, които са свикнали с необходимостта да показват високо ниво на грижа при упражняване на професията си.
This is particularly true in relation to persons carrying on a professional activity, for example those working in professional maritime transport, who are used to having to proceed with a high degree of caution when pursuing their occupation.
Така може да се очаква, че те ще проявят особено внимание при оценка на рисковете, с които е свързана посочената дейност 86.
They can on this account be expected to exercise special care in assessing the risks that such an activity entails. 86
84 — В този смисъл би било уместно по отношение на отговорността извън териториалното море вместо двусмисленото съдържание на член 4 от Директива 2005/35 да се използва направо формулировката от Марпол 73/78.
84 — The obvious course of action with regard to liability outside the territorial sea would be to make direct use of the wording in Marpol 73/78 rather than of the unclear wording of Article 4 of Directive 2005/35.
Въпреки че следва да се приеме, че в крайна сметка единствено съдилищата могат точно да разграничат задълженията за полагане на грижа, това е съвместимо с член 7 от ЕКПЧ.
Although it must consequently be concluded that ultimately only the courts are able to define precisely duties of care, this is none the less compatible with Article 7 of the ECHR.
Посочената разпоредба не може да бъде разбрана в смисъл, че във всеки отделен случай би изключила постепенното изясняване на нормите на наказателната отговорност, включително и на прогресивното развитие на наказателното право посредством съдебно тълкуване, при условие че вследствие на това развитието е съвместимо със съществените елементи от състава на престъплението и може да се предвиди по разумен начин 87.
That provision cannot be read as outlawing the gradual clarification of the rules on criminal liability and the ongoing development of criminal law through judicial interpretation on a case-by-case basis, provided that the resultant development is consistent with the essence of the offence and is sufficiently foreseeable.
Не ми е известен случай, в който Съдът по правата на човека да е оспорил прилагането на понятията „небрежност“ или „груба небрежност“ в наказателното право.
87 I know of no case in which the European Court of Human Rights has objected to the application of the terms ‘negligence’ or ‘serious negligence’ in criminal law.
Що се отнася до опасението на препращащата юрисдикция за нееднакво транспониране и прилагане в държавитечленки, следва първо да се припомни, че съгласно член 1, параграф 2 от Директива 2005/35 държавитечленки могат да приемат по-строги защитни мерки в съответствие с международното право.
In so far as the referring court is concerned about non-uniform implementation and application in the Member States, it should first be borne in mind that under Article 1(2) of Directive 2005/35 the Member States are free to adopt more stringent protective measures in conformity with international law.
Следователно Директивата не урежда никакъв изчерпателен, единен стандарт, а само минимални изисквания, които по естеството си не е необходимо да бъдат транспонирани по еднакъв начин в държавитечленки.
Consequently, the directive does not lay down a definitive, uniform standard but merely minimum requirements which by their nature do not call for uniform transposition in the Member States.
Освен това от моряците може да се очаква да не стигат с поведението си до пределите на разрешеното от наказателното право, а по-скоро да полагат по-голяма грижа, отколкото изисква наказателното право.
Moreover, seamen can be expected not to stretch their conduct to the limits of what is permitted under criminal law but rather to exercise greater care than is required under that law.