natgillin/translations-raw huggingface dataset:
За тази цел разплащателната агенция, в случай когато този процент е фиксиран съгласно параграф 2, определя процента, който е трябвало да бъде приложен за първото неспазване на въпросното изискване или стандарт.
For this purpose, the Paying Agency shall, in the case where that percentage was fixed in accordance with paragraph 2 determine the percentage that would have been applied to the first noncompliance with the requirement or standard concerned.
В случай на по-нататъшни повторения мултипликационният коефициент 3 се прилага всеки път към резултата от намалението, определено по отношение на предишното повторно неспазване.
In the case of further repetitions the multiplication factor three shall be applied each time to the result of the reduction fixed in respect of the previous repeated noncompliance.
След като се достигне максималният процент от 15 %, организацията, която плаща, информира съответния земеделец, че ако пак се установи същото несъответствие, ще се приеме, че той действа умишлено по смисъла на член 67.
Once the maximum percentage of 15% has been reached, the Paying Agency shall inform the farmer concerned that if the same noncompliance is determined again, it shall be considered that he has acted intentionally within the meaning of Article 67.
Ако впоследствие се установи нов случай на несъответствие, процентът на намаление, който ще се приложи, ще се определи като се умножи три пъти резултатът от предишното умножение, при необходимост, границата от 15 %, предвидена в последната фраза на втората алинея [да се чете: „чрез умножаване на резултата по три, когато това е приложимо, преди да бъде приложено ограничението от 15 %, предвидено в последното изречение на втора алинея“].
Where a further noncompliance is determined thereafter, the percentage reduction to be applied shall be fixed by multiplying the result of the previous multiplication, where applicable, before the limitation to 15% as provided for in the last sentence of the second subparagraph has been applied, by a factor of three.
Въпреки това, разплащателната агенция може, въз основа на оценка, направена от компетентния контролен орган в контролния доклад в съответствие с член 48, параграф 1, буква в), да реши да намали този процент до не по-малко от 15 % или, когато е необходимо, да увеличи този процент до 100 % от общата сума.
However, the Paying Agency may, on the basis of the assessment provided by the competent control authority in the control report in accordance with Article 48(1)(c), decide to reduce that percentage to no less than 15% or, where appropriate, to increase that percentage to up to 100% of that overall amount.
В крайни случаи по отношение на сериозността или трайността или когато са били установени повторни умишлени неспазвания, земеделският производител освен това бива изключен от въпросната схема за помощ през следващата календарна година.“
In cases of extreme extent, severity or permanence or where repeated intentional noncompliances have been determined, the farmer shall, moreover, be excluded from the aid scheme concerned in the following calendar year.’
Приложение във времето на административните наказания предвидени от общностните актове
Temporal application of the administrative penalties for which the Community acts provide
Член 1 от Регламент № 2988/95 предвижда:
Article 1 of Regulation No 2988/95 states:
„Нередност“ означава всяко нарушение на разпоредба на правото на Общността, в резултат на действие или бездействие от икономически оператор, което е имало или би имало за резултат нарушаването на общия бюджет на Общностите или на бюджетите, управлявани от тях, или посредством намаляването или загубата на приходи, произтичащи от собствени ресурси, които се събират направо от името на Общностите, или посредством извършването на неоправдан разход.“
“Irregularity” shall mean any infringement of a provision of Community law resulting from an act or omission by an economic operator, which has, or would have, the effect of prejudicing the general budget of the Communities or budgets managed by them, either by reducing or losing revenue accruing from own resources collected directly on behalf of the Communities, or by an unjustified item of expenditure.’
Член 2, параграф 2, второ изречение от същия регламент гласи следното:
The second sentence of Article 2(2) of that regulation is worded as follows:
„В случай на последващо изменение на разпоредбите, които налагат административни санкции и се съдържат в правила на Общността, по-леката разпоредба ще се приложи с обратно действие [другаде в текста: „с обратна сила“].“
‘In the event of a subsequent amendment of the provisions which impose administrative penalties and are contained in Community rules, the less severe provisions shall apply retroactively.’
Националната правна уредба
National legislation
В Германия Законът за транспониране на реформата на Общата селскостопанска политика (Gesetz zur Umsetzung der Reform der Gemeinsamen Agrarpolitik) от 21 юли 2004 г. (BGBl. 2004 I, стр.
In Germany, the Law transposing the reform of the common agricultural policy (Gesetz zur Umsetzung der Reform der Gemeinsamen Agrarpolitik) of 21 July 2004 (BGBl. 2004 I, p.
1763) предвижда, считано от 1 януари 2005 г., премията за крави с бозаещи телета да се изплаща като част от схемата за единно плащане, посочена в дял ІІІ от Регламент № 1782/2003.
1763), provides that, as from 1 January 2005, the suckler cow premium must be paid as part of the single payment scheme referred to in Title III of Regulation No 1782/2003.
Освен това този закон въвежда регионално прилагане на схемата на единно плащане.
In addition, that law applies the single payment scheme to the regions.
Спорът по главното производство и преюдициалният въпрос
The main proceedings and the question referred for a preliminary ruling
През май 2001 г. г-н Jager иска от Amt да му отпусне премия за 2001 г. за крави с бозаещи телета за 71 глави едър рогат добитък.
During May 2001, Mr Jager applied to the Amt for suckler cow premia in respect of 71 bovine animals for the year 2001.
С решение от 24 януари 2002 г. Аmt отхвърля изцяло молбата, с мотива че при проверка на място са установени нередности попадащи в хипотезите на член 10в, параграф 1 от Регламент № 3887/92, като констатираната разлика е по-голяма от 20 % от броя на животните, отговарящи на изискванията за получаване на премия.
By a decision of 24 January 2002, the Amt rejected his application in its entirety, on the ground that an on-the-spot check had revealed irregularities within the meaning of Article 10c(1) of Regulation No 3887/92, and that the discrepancy which had been found represented more than 20% of the eligible animals.
След като направеното от него възражение не е уважено, на 25 юли 2002 г. г-н Jager подава жалба пред Verwaltungsgericht Schwerin.
When his objection was unsuccessful, Mr Jager brought judicial proceedings, on 25 July 2002, before the Verwaltungsgericht Schwerin (Administrative Court, Schwerin).
В акта за препращане тази юрисдикция отбелязва, че с оглед член 2, параграф 2, второ изречение от Регламент № 2988/95 и Решение от 1 юли 2004 г.
In its order for reference, that court notes that, having regard both to the second sentence of Article 2(2) of Regulation No 2988/95 and the judgment in Case C-295/02 Gerken [2004] ECR I-6369, establishing the principle that the more lenient penalty is
Горепосочената юрисдикция счита все пак, че Регламент № 796/2004, който се прилага спрямо подадените молби за помощи за пазарните години или за референтните премийни периоди, започващи от 1 януари 2005 г., е още по-благо-приятен за г-н Jager.
The national court takes the view, however, that Regulation No 796/2004, which applies to aid applications relating to marketing years or premium reference periods starting as of 1 January 2005, is even more favourable for Mr Jager.
В действителност членове 57—63 от този регламент, които възпроизвеждат в голяма част разпоредбите на членове 36—43 от Регламент № 2419/2001, все пак не съдържали разпоредба аналогична на член 39 от последния регламент.
Articles 57 to 63 of that regulation, which largely reproduce the provisions of Articles 36 to 43 of Regulation No 2419/2001, do not, however, contain a provision analogous to Article 39 of the latter regulation.
А липсата на каквато и да било санкция би била найлеката санкция за г-н Jager, която можем да си представим.
The least severe penalty imaginable for Mr Jager is the absence of any penalty.
Verwaltungsgericht Schwerin си задава все пак въпроса дали тази по-благопри-ятна разпоредба е приложима в делото по главното производство, доколкото от 1 януари 2005 г. в Германия премията за крави с бозаещи телета се предоставя като единно плащане, така че разпоредбите относно премиите за живи животни, съдържащи се в членове 57—63 от Регламент № 796/2004, не са приложими в тази държавачленка.
The Verwaltungsgericht Schwerin queries, however, whether that more favourable provision applies in the case in the main proceedings, because, in Germany, since 1 January 2005, the suckler cow premium has been granted in the form of a single payment, with the result that the provisions relating to ‘livestock’ premia contained in Articles 57 to 63 of Regulation No 796/2004 are not applicable in that Member State.
При тези условия Verwaltungsgericht Schwerin решава да спре производството по делото и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
In those circumstances the Verwaltungsgericht Schwerin decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling:
„[Т]рябва ли да се приложи с обратна сила разпоредба, предвиждаща по-леко наказание (що се отнася до премиите за живи животни), дори когато тази
‘Is a provision imposing a more favourable penalty (concerning livestock aid) to be applied retroactively even if that provision in principle only applies for a period of
JAGER разпоредба е приложима по принцип само за период, през който премиите за живи животни вече не са били предоставяни в съответната държавачленка, в която е въведена схема на пряко подпомагане[?]“.
JAGER time during which livestock aid in the Member State concerned is no longer granted, as a direct payment has been introduced?’
Предварителни бележки относно обхвата на преюдициалния въпрос
Preliminary observations on the scope of the question for a preliminary reference
С въпроса си препращащата юрисдикция иска по същество да установи дали член 2, параграф 2, второ изречение от Регламент № 2988/95 трябва да бъде тълкуван в смисъл, че разпоредбите, установени с членове 57—63 от Регламент № 796/2004, се прилагат с обратна сила спрямо молба за помощ за живи животни, попадаща в приложното поле ratione temporis на Регламент № 3887/92, довела до изключване на правото на помощ съгласно член 10в от последния регламент, когато горепосочените разпоредби от Регламент № 796/2004 не се прилагат ratione materiae в съответната държавачленка.
By its question the national court asks, essentially, whether the second sentence of Article 2(2) of Regulation No 2988/95 is to be interpreted as meaning that the provisions laid down by Articles 57 to 63 of Regulation No 796/2004 apply retroactively to an application for ‘livestock’ aid falling within the scope ratione temporis of Regulation No 3887/92, which gave rise to an exclusion from the benefit of aid under Article 10c of the latter regulation, even though the provisions of Regulation No 796/2004 are not applicable ratione materiae in the Member State concerned.
В рамките на въведеното с член 234 ЕО производство за сътрудничество между националните юрисдикции и Съда, последният трябва да даде на националния съд полезен отговор, който да му позволи да реши спора, с който е сезиран.
In the procedure laid down by Article 234 EC providing for cooperation between national courts and the Court of Justice, it is for the latter to provide the national court with an answer which will be of use to it and enable it to determine the case before it.
Освен това следва да се припомни, че задача на Съда е да тълкува всички разпоредби на общностното право, които са необходими на националните
Moreover, the Court has a duty to interpret all provisions of Community law which national courts need in order to decide the actions pending before them, even if those
Решение от 19 ноември 2002 г. по дело Strawson и Gagg & Sons, C-304/00, Recueil, стр. I-10737, точка 58 и Решение по дело Campina, посочено по-горе, точка 31 ). 48
2008 — CASE C-420/06 provisions are not expressly indicated in the questions referred to the Court of Justice by those courts (see Case C-304/00 Strawson and Gagg & Sons [2002] ECR I-10737, paragraph 58, and Campina, paragraph 31). 48
От акта за препращане е видно, че преюдициалният въпрос почива на разбирането, че що се отнася до нередността, предмет на спора по главното производство, а именно неспазването по отношение на едрия рогат добитък, за който не се иска помощ, на предвидените в Регламент № 1760/2000 правила за идентификация и регистрация, Регламент № 796/2004, който влиза в сила по време на главното производство, вече не предвижда каквото и да било наказание, за разлика от Регламент № 3887/92 и от Регламент № 2419/2001, с който последният е отменен и заменен.
It is clear from the order for reference that the question referred for a preliminary ruling is based on the premiss that — as regards the irregularity at issue in the case in the main proceedings, namely noncompliance, in respect of bovine animals not claimed for aid, with the rules on identification and registration laid down by Regulation No 1760/2000 — Regulation No 796/2004, which came into force in the course of the main proceedings, no longer provides for any sanction, unlike Regulation No 3887/92 or Regulation No 2419/2001, which repealed and replaced Regulation No 3887/92.
Както обаче правилно изтъкват г-н Jager, гръцкото правителство и Комисията на Европейските общности, това разбиране е погрешно.
As Mr Jager, the Greek Government and the Commission of the European Communities rightly submit, that premiss is false.
Действително, както посочва препращащата юрисдикция, за разлика от членове 36—43 от Регламент № 2419/2001, които са съдържали разпоредбите, приложими за базата за изчисляване на помощта, намаленията и изключванията, свързани с молбите за помощ за живи животни, членове 57—63 от Регламент № 796/2004, които имат същия предмет, не съдържат разпоредба, аналогична на член 39 от Регламент № 2419/2001, който по подобие на заменения от него член 10в от Регламент № 3887/92 се е отнасял специално до намалението на размера на помощите за едър рогат добитък в случай на неспазване по отношение на животните, за които не се иска помощ, на установените с Регламент № 1760/2000 правила за регистрация и идентификация.
As the national court pointed out, unlike Articles 36 to 43 of Regulation No 2419/2001, which contained the provisions, applicable with regard to the basis for calculation, reductions and exclusions relating to ‘livestock’ aid applications, Articles 57 to 63 of Regulation No 796/2004, which have the same subject-matter, contain no provision analogous to Article 39 of Regulation No 2419/2001, which, like Article 10c of Regulation No 3887/92, which it replaced, specifically concerned the reduction of the amount of aid for bovine animals in the case of noncompliance with the rules on identification and registration established by Regulation No 1760/2000, in respect of bovine animals not claimed for aid.
Все пак от това не може да се изведе заключението, че Регламент № 796/2004 вече не съдържа каквито и да било разпоредби в тази насока.
However, it cannot be deduced from this that Regulation No 796/2004 no longer contains any provision to that effect.
В действителност в рамките на реформата на Общата селскостопанска политика (ОСП), въведена с Регламент № 1782/2003, за която Регламент № 796/2004 определя подробни разпоредби, правилата в областта на регистрацията и идентификацията на едрия рогат добитък, установени с Регламент № 1760/2000 занапред са подчинени, както следва от член 3, параграф 1 от Регламент № 1782/2003, разгледан във връзка с приложение ІІІ, точка А, подточка 8) към същия, на законоустановените изисквания в областта на управлението, които всеки бенефициер на преки плащания е длъжен да съблюдава при кръстосано спазване, като това важи както в държавитечленки приели посочената в дял ІІІ от Регламент № 1782/2003 схема за единно плащане, така и в тези, които по силата на член 68 от съшия регламент са избрали, частичното „отделяне“ на плащанията за говеждо и телешко месо, посочени в дял ІV от този регламент, както що се отнася до едрия рогат добитък, за който не се иска помощ, така и що се отнася до този, за който е поискана такава.
In the context of the reform of the common agricultural policy (CAP) instituted by Regulation No 1782/2003, for which Regulation No 796/2004 sets out certain detailed rules of application, the rules on registration and identification laid down by Regulation No 1760/2000 are, henceforth, as follows from Article 3(1) of Regulation No 1782/2003, read in conjunction with Annex III, Section A.8 thereto, subject to the statutory management requirements which all recipients of direct payments must respect pursuant to crosscompliance, both in Member States which have adopted the single payment scheme to which Title III of Regulation No 1782/2003 refers and in those which have opted, pursuant to Article 68 of the regulation, for the partial ‘recoupling’ of payments for beef and veal referred to in Title IV of that regulation and, accordingly, as regards both bovine animals not claimed for aid and those claimed for aid.
Съгласно член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Регламент № 1782/2003 обаче и както е видно от второ съображение от този регламент, нарушаването на правилата относно кръстосаното спазване водят до намаленията и изключванията, посочени в членове 66 и 67 от Регламент № 796/2004.
In accordance with Articles 6(1) and 7(1) of Regulation No 1782/2003, and as is clear from recital 2 in the preamble to that regulation, infringement of the crosscompliance rules gives rise to the reductions and exclusions set out in Articles 66 and 67 of Regulation No 796/2004.
Следователно неспазването на установените с Регламент № 1760/2002 правила за идентификация и регистрация по отношение на едрия рогат добитък, за който не се иска помощ, какъвто е случаят по главното производство, попада в обхвата на горепосочените членове 66 и 67, които уреждат кръстосаното спазване.
Consequently, noncompliance with the rules on identification and registration laid down by Regulation No 1760/2000, in respect of bovine animals which, as in the case in the main proceedings, are not claimed for aid, falls under Articles 66 and 67 on cross-compliance.
За разлика от това членове 57—63 от Регламент № 796/2004, на които се позовава препращащата юрисдикция, не са приложими в ситуация като тази, предмет на спора по главното производство, тъй като уреждат намаленията и изключванията, приложими в случай на неспазване на критериите за допустимост относно молбите за помощи за живи животни.
On the other hand, Articles 57 to 63 of Regulation No 796/2004, to which the national court refers, are not applicable in a situation such as that in the main proceedings, since they provide for reductions and exclusions applicable in the case of noncompliance with eligibility criteria concerning applications for ‘livestock’ aid.
В действителност, от една страна, както следва от член 138 от Регламент № 1782/2003 и от член 59 от Регламент № 796/2004, тези разпоредби могат да се прилагат в качеството им на правила относно нарушаването на критериите за допустимост само когато посочените в Регламент № 1760/2000 изисквания в областта на идентификацията и регистрацията не са спазени по отношение на едрия рогат добитък, за който се иска помощ.
First, as is clear from Article 138 of Regulation No 1782/2003 and Article 59 of Regulation No 796/2004, those provisions, as rules regarding infringement of the eligibility criteria, are intended to apply only where the identification and registration requirements referred to in Regulation No 1760/2000 are not complied with in respect of bovine animals claimed for aid.
От друга страна и по същата причина, и както е видно от дванадесето съображение от Регламент № 796/2004, такива разпоредби са приложими единствено в държавитечленки, които са избрали частично „отделяне“ на плащанията за говеждо и телешко месо, така че те са неприложими в държавите като Федерална република Германия, които са приели направо схемата на единно плащане.
Second, and for the same reason, such provisions, as is clear from recital 12 in the preamble to Regulation No 796/2004, will apply only in Member States which have opted for the partial ‘recoupling’ of payments for beef and veal, so that they do not apply in Member States, like the Federal Republic of Germany, which have, from the outset, adopted the single payment scheme.
С оглед на гореизложеното, с цел да се даде полезен отговор на препращащата юрисдикция, поставеният въпрос следва да се преформулира и да се счита, че чрез него препращащата юрисдикция иска да узнае дали член 2, параграф 2, второ изречение от Регламент № 2988/95 следва да бъде тълкуван в смисъл, че разпоредбите, установени с членове 66 и 67 от Регламент № 796/2004, се прилагат с обратна сила спрямо молба за помощ за живи животни, попадаща в приложното поле ratione temporis на Регламент № 3887/92, която е довела до изключване на правото на помощ по член 10в от последния регламент.
In the light of the foregoing, to provide the national court with an answer which will be of use to it, it is necessary to reformulate the question referred and to consider that, by its question, the court is seeking to ascertain whether the second sentence of Article 2(2) of Regulation No 2988/95 is to be interpreted as meaning that the provisions laid down by Articles 66 and 67 of Regulation No 796/2004 apply retroactively to an application for ‘livestock’ aid falling within the scope ratione temporis of Regulation No 3887/92, which gave rise to an exclusion from the benefit of aid under Article 10c of the latter regulation.
По тълкуването на член 2, параграф 2, второ изречение от Регламент № 2988/95
Interpretation of the second sentence of Article 2(2) of Regulation No 2988/95
Съгласно практиката на Съда принципът на прилагането с обратна сила на по-лекото наказание е част от конституционните традиции, общи за държавитечленки, поради което следва да бъде считан за общ принцип на общностното право, чието съблюдаване се гарантира от Съда и който националният съд е длъжен да спазва (вж. в този смисъл Решение от по дело Berlusconi и др., C-387/02, C-391/02 и C-403/02, Recueil, стр. I-3565, точки 67—69, както и Решение по дело Campina, посочено по-горе, точка 32).
According to the Court’s caselaw, the principle of the retroactive application of the more lenient penalty forms part of the constitutional traditions common to the Member States and, accordingly, must be considered to be one of the general principles of Community law, which the Court ensures are respected and which national courts are required to abide by (see, to that effect, Joined Cases C-387/02, C-391/02 and C-403/02 Berlusconi and Others [2005] ECR I-3565, paragraphs 67 to 69, and Campina, paragraph 32).
Както Съдът вече е постановил, в областта на контрола и санкционирането на допуснатите нередности по общностното право с приемането на Регламент № 2988/95 общностният законодател е заложил поредица от общи принципи и изисква като общо правило всички отраслови регламенти да спазват тези принципи (вж. в този смисъл Решение от 16 март 2006 г. по дело Emsland-Stärke, C-94/05, Recueil, стр. I-2619, точка 50 и посочената съдебна практика).
As the Court has already held, in the area of checks and penalties for irregularities committed under Community law, the Community legislature has, by adopting Regulation No 2988/95, laid down a series of general principles and has required that, as a general rule, all sectoral regulations comply with those principles (see, to that effect, Case C-94/05 Emsland­Stärke [2006] ECR I-2619, paragraph 50, and the caselaw cited).