natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Аналогично, нищо в Решението не дава основание да се счита, че размерът от 20 милиона евро, установен за предприятията от първата категория, произтича от математическа формула, която прилага даден размер на глобата за всяко ниво на оборота, противно на това, което изглежда поддържа Hoechst.
Nor is there anything in the Decision to permit the conclusion that the amount of EUR 20 million set for the undertakings in the first category was the result of a mathematical formula applying a starting amount per level of turnover, contrary to Hoechst’s apparent suggestion.
При тези условия дори да се предположи, че размерът от 6,66 милиона евро, установен за предприятията от втората категория, е прекалено нисък или че някои предприятия, класирани в тази категория, е трябвало да бъдат класирани в първата категория, това би означавало, че е допусната незаконосъобразност в полза на предприятията от втората категория.
In those circumstances, even on the assumption that the amount of EUR 6.66 million set for the undertakings in the second category is too low or that certain undertakings classified in the second category ought to have been placed in the first category, that would constitute an unlawful act committed in favour of the undertakings in the second category.
Следва да се подчертае обаче, че спазването на принципа на равно третиране трябва да се съчетава със спазването на принципа на законност, съгласно който никой не може да се позовава в своя полза на незаконосъобразност, допусната в полза на другиго (Решение на Първоинстанционния съд от 14 май 1998 г. по дело SCA Holding/Комисия, T-327/94, Recueil, стр. II-1373, точка 160 и Решение на Първоинстанционния съд по дело Lögstör Rör/Комисия, точка 329 по-горе, точка 350).
It must be emphasised that respect for the principle of equal treatment must be reconciled with respect for the principle of legality, according which no one may rely to his own advantage on an unlawful act committed in favour of a third party (Case T-327/94 SCA Holding v Commission [1998] ECR II-1373, paragraph 160, and Lögstör Rör v Commission, paragraph 329 above, paragraph 350).
При тези условия, без да е необходимо молбата на Hoechst за призоваване на свидетели да бъде уважена, тъй като Първоинстанционният съд счита, че
In those circumstances, and without there being any need to grant Hoechst’s request to have witnesses called when the Court considers that it has sufficient information
HOECHST/КОМИСИЯ делото е достатъчно изяснено от материалите по преписката, следва доводите на Hoechst относно разпределянето на засегнатите предприятия в категории да бъдат отхвърлени.
HOECHST v COMMISSION from the documents in the file, Hoechst’s arguments concerning the division of the undertakings concerned into categories must be rejected.
Относно коефициента на увеличение на размера на глобата с оглед отчитане на размера и общите ресурси на Hoechst
The increase to take account of Hoechst’s size and overall resources
С оглед отчитане на „размера и общите ресурси на предприятието“ началният размер на глобата за Hoechst е увеличен със 100 % и е доведен до 40 милиона евро (съображение 357 от Решението).
In order to take account of Hoechst’s ‘size and overall resources’, the starting amount of its fine was increased by 100% to EUR 40 million (recital 357 to the Decision).
Според съображение 356 от Решението целта на това увеличение е да окаже достатъчен възпиращ ефект върху големите предприятия и да вземе предвид обстоятелството, че същите притежават юридически и икономически познания и инфраструктури, които им дават възможност по-лесно да установят, че поведението им представлява нарушение и са наясно с последиците, произтичащи от него съгласно законодателството в областта на конкуренцията.
That increase, according to recital 356 to the Decision, is intended to ensure a sufficient deterrent effect on large undertakings and to take account of the fact that those undertakings have legal and economic knowledge and infrastructures which enable them more easily to recognise that their conduct constitutes an infringement and to be aware of the consequences stemming from that conduct under competition law.
В това отношение Насоките предвиждат, че наред с характера на нарушението, неговото действително отражение върху пазара и размера на съответния географски пазар, е необходимо да се отчете ефективният икономически капацитет на нарушителите за нанасяне на значителни вреди на другите икономически оператори, и по-специално на потребителите, и да се определи глоба в размер, който гарантира, че тя има достатъчен възпиращ ефект (точка 1 А, четвърта алинея).
In that regard, the Guidelines provide that, in addition to the nature of the infringement, its actual impact on the market and the size of the relevant geographic market, it is necessary to take account of the effective economic capacity of offenders to cause significant damage to other operators, in particular consumers, and to set the fine at a level which ensures that it has a sufficiently deterrent effect (Section 1 A, fourth paragraph).
Може също да се вземе предвид обстоятелството, че големите предприятия могат по-лесно да установят, че тяхното поведение представлява нарушение, и да са наясно с последиците, произтичащи от него съгласно законодателството в областта на конкуренцията (точка 1 А, пета алинея).
Account may also be taken of the fact that large undertakings are in a better position to recognise that their conduct constitutes an infringement and to be aware of the consequences stemming from it under competition law (Section 1 A, fifth paragraph).
В конкретния случай, въпреки че съображения 356 и 357 от Решението са възпроизведени под заглавието „Достатъчно възпиращо действие“, от съображение 356 от Решението следва, че за да приложи увеличение от 100 % на началния размер на глобата Комисията е взела предвид, от една страна, необходимостта да се гарантира достатъчен възпиращ ефект на глобата по смисъла на точка 1 А, четвърта алинея от Насоките и, от друга страна, обстоятелството, че големите предприятия като Hoechst могат по-лесно да установят, че тяхното поведение представлява нарушение и да са наясно с последиците, произтичащи от него съгласно законодателството в областта на конкуренцията по смисъла на точка 1 А, пета алинея от Насоките.
In the present case, although recitals 356 and 357 to the Decision appear under the heading ‘Sufficient deterrence’, it follows from recital 356 to the Decision that the Commission took account, first, of the need to ensure that the fine had a sufficient deterrent effect, within the meaning of Section 1 A, fourth paragraph, of the Guidelines and, second, of the fact that large undertakings, like Hoechst, are better able to recognise that their conduct constitutes an infringement and to be aware of the consequences stemming from it under competition law, within the meaning of Section 1 A, fifth paragraph, of the Guidelines, in order to apply an increase of 100% to the starting amount of the fine.
Що се отнася до първия елемент, а именно необходимостта да се гарантира достатъчен възпиращ ефект на глобата, същият налага адаптиране на глобата, за да се вземе предвид търсеното въздействие върху предприятието, на което тя се налага, така че глобата да не се окаже незначителна или, обратно, прекомерна — по-специално от гледна точка на финансовите възможности на въпросното предприятие — съгласно изискванията, изведени от една страна от необходимостта да се гарантира ефективността на глобата и от друга страна от спазването на принципа на пропорционалност.
As regards the first factor, namely the need to ensure that the fine has a sufficient deterrent effect, it requires that the amount of the fine be adjusted in order to take account of the desired impact on the undertaking on which it is imposed, so that the fine is not rendered negligible, or on the other hand excessive, notably by reference to the financial capacity of the undertaking in question, in accordance with the requirements resulting from, first, the need to ensure that the fine is effective and, second, respect for the principle of proportionality.
Така Първоинстанционният съд вече е посочил в Решение от 29 април 2004 г. по дело Tokai Carbon и др./Комисия, точка 165 по-горе, че поради огромния си общ оборот в сравнение с този на другите предприятия от картела едно от засегнатите предприятия по това дело би осигурило по-лесно средствата, необходими за заплащане на глобата му, което е обосновавало прилагането на мултипликационен коефициент с оглед на достатъчното възпиращо действие на последната (точка 241).
The Court thus observed, in the judgment of 29 April 2004 in Tokai Carbon and Others v Commission, paragraph 165 above, that owing to its enormous worldwide turnover by comparison with that of the other members of the cartel, one of the undertakings concerned in that case would find it easier to find the funds necessary to pay its fine, which, in order to ensure that the fine was sufficiently deterrent, justified the application of a multiplier (paragraph 241).
В това отношение, по същите мотиви следва да се отбележи, че в контекста на член 15, параграф 2 от Регламент № 17 горната граница на глобата, определена на 10 % от оборота на засегнатото предприятие, се установява в зависимост от оборота, реализиран през предхождащата решението стопанска година (Решение на Съда от 16 ноември 2000 г. по дело Sarrió/Комисия, C-291/98 P, Recueil, стр. I-9991, точка 85).
In that regard, for the same reasons, it must be noted that, in the context of Article 15(2) of Regulation No 17, the upper limit of the fine, fixed at 10% of the turnover of the undertaking concerned, is determined by reference to the turnover achieved during the business year preceding the decision (Case C-291/98 P Sarrió v Commission [2000] ECR I-9991, paragraph 85).
В този смисъл следва да се отбележи, че в Решението Комисията не уточнява кои данни са използвани за обосноваване на заключението ѝ относно необходимостта от гарантиране на достатъчен възпиращ ефект на глобата на Hoechst.
It should be noted, in that regard, that in the Decision the Commission does not specify what data were used as a basis for its conclusion that it was necessary to ensure that Hoechst’s fine was sufficiently deterrent.
В Решението Комисията възпроизвежда обаче общия оборот на засегнатите предприятия за 2002 г. (съображения 37, 42, 46, 50 и 55), която съответства
However, in the Decision the Commission sets out the worldwide turnover of the undertakings concerned for 2002 (recitals 37, 42, 46, 50 and 55), the year
HOECHST/КОМИСИЯ на последната стопанска година, предшестваща приемането на Решението.
HOECHST v COMMISSION corresponding to the last business year preceding the adoption of the Decision.
Впрочем в писмените си изявления пред Първоинстанционния съд Комисията се позовава на 2002 г. Общият оборот за тази година е възлизал на 9,2 милиарда евро за Hoechst, 2,243 милиарда евро за Daicel, 973,4 милиона евро за Chisso, 321,5 милиона евро за Nippon Synthetic и 199,5 милиона евро за Ueno. Следователно през 2002 г.
The Commission also refers to 2002 in its written pleadings before the Court.
По-специално неговият общ оборот е бил най-малко четири пъти по-голям от този на второто по размер засегнато предприятие, а именно Daicel.
In particular, its worldwide turnover was at least five times that of the second undertaking concerned, by size, namely Daicel.
При тези условия Комисията е имала основание да се стреми да гарантира възпиращия ефект на глобата на Hoechst.
In those circumstances, the Commission was entitled to seek to ensure that the fine had a deterrent effect on Hoechst.
Относно втория елемент, взет предвид от Комисията за целите на увеличаване на началния размер на глобата, а именно юридическите и икономически инфраструктури, с които разполагат предприятията, за да имат по-добра възможност да установят, че тяхното поведение представлява нарушение, следва да се подчертае, че обратно на изложеното по-горе, той цели по-тежкото санкциониране на по-големите предприятия, за които се предполага, че се ползват от достатъчно знания и структурни ресурси, за да са наясно, че поведението им представлява нарушение, и да оценят евентуалните облаги от него.
As regards the second factor taken into account by the Commission for the purposes of increasing the starting amount of the fine, namely the legal and economic infrastructures which place undertakings in a better position to recognise that their conduct constitutes an infringement, it must be emphasised, in contrast to what has been set out previously, that that factor is intended to impose a more severe penalty on large undertakings, which are presumed to have knowledge and sufficient structural means to be aware that their conduct constitutes an infringement and to evaluate the advantages to be gained from it.
В тази хипотеза следва да се приеме, че оборотът, въз основа на който Комисията определя размера на засегнатите предприятия и оттук способността им да определят характера и последиците от поведението си, следва да е свързан с положението им към момента на нарушението.
It must be considered that, in that hypothesis, the turnover on the basis of which the Commission determines the size of the undertakings concerned, and therefore their ability to determine the nature and the consequences of their conduct, must relate to their situation at the time of the infringement.
В конкретния случай Комисията не уточнява в Решението кои данни са използвани за обосноваване на заключението ѝ, че Hoechst е можел по-добре да прецени, че поведението му представлява нарушение, и да оцени последиците, произтичащи от него от гледна точка на правото на конкуренцията.
In this case, in the Decision, the Commission does not specify what data were used to found its conclusion that Hoechst was in a better position to recognise that its conduct constituted an infringement and to be aware of the consequences stemming from that conduct under competition law.
При все това е безспорно, че оборотът на Hoechst в световен мащаб е бил 28,181 милиарда евро през 1995 г., т.е. последната завършена година преди прекратяване на нарушението (съображение 46 от Решението).
However, it is common ground that Hoechst’s worldwide turnover was EUR 28.181 billion in 1995, the last full year before the end of the infringement (recital 46 to the Decision).
Не може да се поддържа обаче, че на тази основа Hoechst не е разполагало с юридическите и икономически инфраструктури, с които разполагат големите предприятия, което впрочем Hoechst не претендира.
It cannot be maintained that, on that basis, Hoechst did not have the legal and economic infrastructures available to large undertakings, and Hoechst does not claim that it did not.
Обстоятелството, че и другите засегнати предприятия също са могли да бъдат големи през 1995 г., не може да засегне преценката на Комисията в това отношение.
The fact that the other undertakings concerned may also have been large undertakings in 1995 cannot affect the Commission’s assessment in that regard.
От изложеното по-горе следва, че Комисията не е допуснала грешка, като е решила да приложи коефициент на увеличение в конкретния случай.
It follows from the foregoing that the Commission did not err in deciding to apply an increase in this case.
Другите доводи, приведени от Hoechst, не могат да поставят под съмнение този извод.
The other arguments put forward by Hoechst cannot alter that finding.
По-специално обстоятелството, че е настъпило сериозно намаляване на размера на Hoechst, довело оборота му до 9 милиарда евро през 2002 г., или че Hoechst е прехвърлило частта от дейността си в отрасъла на сорбатите преди приемане на Решението, не може да повлияе върху законосъобразното прилагане на коефициента на увеличение в конкретния случай.
In particular, the fact that Hoechst contracted and its turnover fell to EUR 9 billion in 2002, or that it transferred its sorbates business before the adoption of the Decision, cannot influence the legality of the application of the increase in this case.
Всъщност от една страна намаляването на размера на Hoechst не поставя под съмнение обстоятелството, че оборотът му в световен мащаб е бил 28,181 милиарда евро през 1995 г., т.е. последната завършена година от нарушението.
The reduction in Hoechst’s size does not alter the fact that its worldwide turnover was EUR 28.181 billion in 1995, the last full year of the infringement; and the fact that it transferred its sorbates business does not alter the fact that in 2002, the year corresponding to the last business year before the adoption of the Decision, Hoechst was the largest of the undertakings concerned.
Относно твърдението на Hoechst, че в случая не е трябвало да се прилага коефициент от 100 %, същото изобщо не е подкрепено с конкретни данни.
As regards Hoechst’s assertion that a factor of 100% should not have been applied in this case, it is not founded on any detailed element.
Във всеки случай на първо място липсва основание да се счита, че извършеното от Комисията увеличение надвишава границите, определени в член 15, параграф 2 от Регламент № 17 и в Насоките.
In any event, first, there is no reason to consider that the increase applied by the Commission exceeds the limits laid down in Article 15(2) of Regulation No 17 and in the Guidelines.
На второ място следва да се напомни, че общият оборот на Hoechst през 2002 г. е бил най-малко четири пъти по-голям от този на второто по размер засегнато предприятие, а именно Daicel.
Second, it must be borne in mind that Hoechst’s worldwide turnover in 2002 was at least four times that of the second undertaking concerned, by size, namely Daicel.
Възприе -тият от Комисията коефициент отразява в това отношение разликата в общия оборот през 2002 г. между Hoechst и останалите засегнати предприятия.
The factor applied by the Commission reflects the difference in worldwide turnover in 2002 between Hoechst and the other undertakings concerned.
Освен това що се отнася до обстоятелството, че през 1995 г. Hoechst е притежавало юридически и икономически познания и инфраструктури, които са му давали възможност по-лесно да установи, че поведението му представлява нарушение, и да е наясно с последиците, произтичащи от него, и дори да се предположи, че другите засегнати предприятия също са били големи през 1995 г., не следва да се прави разграничение в това отношение между две предприятия, чиито оборот във всеки случай обосновава квалифицирането им като големи предприятия, притежаващи такива инфраструктури.
Furthermore, as regards the fact that Hoechst had, in 1995, legal and economic infrastructures which meant that it was better able to recognise that its conduct constituted an infringement and to be aware of the consequences stemming from it, and on the assumption that the other undertakings concerned were also large undertakings in 1995, there is no need, in that regard, to draw a distinction between two undertakings whose turnover is such that they can be characterised in any event as large undertakings with such infrastructures.
От тези обстоятелства следва, че приложеният от Комисията коефициент от 100 % не може да се счита за несъразмерен в конкретния случай.
It follows from those elements that the factor of 100% applied by the Commission cannot be regarded in this case as disproportionate.
Предвид тези обстоятелства следва да бъдат отхвърлени доводите на Hoechst, оспорващи прилагането на коефициент на увеличение от 100 %, за да се вземат предвид размерът и общите ресурси на предприятието.
In the light of those elements, Hoechst’s arguments against the application of an increase of 100% to take account if the undertaking’s size and overall resources must be rejected.
Поради това първата част на петото правно основание следва да бъде отхвърлена.
The first part of the fifth plea must therefore be rejected.
б) Относно продължителността на нарушението
b) The duration of the infringement
Съгласно член 15, параграф 2 от Регламент № 17 продължителността на нарушението е един от елементите, които трябва да се вземат предвид при определяне на размера на глобата, която да бъде наложена на предприятия, нарушили правилата на конкуренцията.
Under Article 15(2) of Regulation No 17, the duration of the infringement is one of the factors to be taken into consideration when determining the amount of the fine to be imposed on undertakings which have infringed the competition rules.
По отношение на фактора, отнасящ се до продължителността на нарушението, Насоките провеждат разграничение между нарушенията с малка продължителност (по принцип по-малка от една година), при които началният размер, определен с оглед на тежестта, не би следвало да се увеличава, нарушенията със средна продължителност (по принцип от една до пет години), при които този размер може да бъде увеличен с 50 %, и нарушенията за дълъг период (по принцип над години), при които този размер може да бъде увеличен с 10 % годишно (точка 1 Б, първа алинея, от първо до трето тире).
As regards the factor relating to the duration of the infringement, the Guidelines distinguish between infringements of short duration (in general, less than one year), for which the starting amount determined for gravity should not be increased; infringements of medium duration (in general, one to five years), for which the starting amount may be increased by 50%; and infringements of long duration (in general, more than five years), for which the starting amount may be increased by 10% per year (Section 1 B, first paragraph, first to third indents).
В конкретния случай в съображение 359 от Решението Комисията посочва, че Chisso, Daicel, Hoechst и Ueno нарушават член 81, параграф 1 ЕО и член 53, параграф 1 от Споразумението за ЕИП, считано от 31 декември 1978 г. до 31 октомври 1996 г.
In this case, in the Decision, the Commission states at recital 359 that Chisso, Daicel, Hoechst and Ueno infringed Article 81(1) EC and Article 53(1) of the EEA Agreement from 31 December 1978 until 31 October 1996.
Hoechst не оспорва това обстоятелство, нито че разглежданото нарушение е квалифицирано от Комисията като нарушение „за дълъг период“.
Hoechst does not dispute that finding, or the fact that the infringement was characterised by the Commission as a ‘long-term’ infringement.
От това следва, както основателно посочва Комисията в Решението, че разглежданото нарушение е продължило 17 години и 10 месеца.
It follows that, as the Commission correctly observes in the Decision, the infringement in question lasted 17 years and 10 months.
При това положение приложеното по отношение на Hoechst увеличение от 175 % не противоречи само по себе си на Насоките (вж. в този смисъл Решение по дело Cheil Jedang Corporation/Комисия, точка 318 по-горе, точка 137).
The increase of 175% applied in Hoechst’s case is therefore not in itself contrary to the Guidelines (see, to that effect, Cheil Jedang Corporation v Commission, paragraph 318 above, paragraph 137).
Относно довода на Hoechst, че Насоките предвиждали само „голямо увеличение“, а не определяне на изцяло нов размер, няма основание да се счита, че извършеното от Комисията увеличаване надвишава границите, определени от член 15, параграф 2 от Регламент № 17 и от Насоките.
As regards Hoechst’s argument that the Guidelines make provision for only a ‘significant increase’ and not for an entirely new amount, there is no reason to consider that the increase applied by the Commission exceeds the limits laid down in Article 15(2) of Regulation No 17 and in the Guidelines.
Употребата на израза „голямо увеличение“ не позволява да се направи извод, както се поддържа от Hoechst, че увеличенията, надвишаващи 100 %, противоречат на предвидения в Насоките метод за изчисление.
The use of the words ‘significant increase’ does not permit the conclusion, as Hoechst maintains, that an increase in excess of 100% would be contrary to the calculation method provided for in the Guidelines.