natgillin/translations-raw huggingface dataset:
самите лица с увреждания, но и срещу лица, които са жертва на дискриминация, защото са свързани с лице с увреждания.
because they are associated with a disabled person. The Tribunal, the argument goes on, should interpret the Disability Discrimination Act in conformity with the Directive and thus afford protection against discrimination by association.
Ответниците в главното производство твърдят, че този закон защитава единствено лицата с увреждания и че директивата не обхваща дискриминацията поради свързаност.
The defendants in the main action argued that the Act protects only disabled persons and that the Directive is not intended to cover discrimination by association.
3) Когато работодател третира служител по-малко благоприятно, отколкото третира или е третирал други служители, и е доказано, че причината за третирането на служителя е в това, че той има син с увреждания, за когото се грижи, посоченото третиране представлява ли пряка дискриминация, която противоречи на утвърдения в директивата принцип на равно третиране?
(3) Where an employer treats an employee less favourably than he treats or would treat other employees, and it is established that the ground for the treatment of the employee is that the employee has a disabled son for whom the employee cares, is that treatment direct discrimination in breach of the principle of equal treatment established by the Directive?
Искът на г-жа Coleman може да бъде уважен само ако директивата трябва да се тълкува в смисъл, че забранява дискриминацията поради свързаност.
Ms Coleman can succeed in her case only if the Directive is to be interpreted as prohibiting discrimination by association.
Затова Employment Tribunal не пристъпва към установяване на фактите и разглеждане на делото по същество, а спира производството по тази част от иска и провежда предварително съдебно заседание само по въпроса дали е налице забрана на дискриминацията поради свързаност.
Thus, the Tribunal did not proceed fully to establish the material facts and examine the substance of the claim, but, instead, stayed that part of the application and held a preliminary hearing only on the issue of whether or not discrimination by association is prohibited.
След съдебното заседание съдът спира производството и поставя на Съда следните въпроси:
Following the hearing it stayed the proceedings and referred the following questions to the Court of Justice:
„1) В рамките на забраната за всяка форма на дискриминация, основана на увреждане, директивата защитава ли от пряка дискриминация и от тормоз единствено самите лица с увреждания?
‘(1) In the context of the prohibition of discrimination on grounds of disability, does the Directive only protect from direct discrimination and harassment persons who are themselves disabled?
2) При отрицателен отговор на първия въпрос, директивата защитава ли
(2) If the answer to Question (1) above is in the negative, does the Directive protect
Четирите въпроса, които Employment Tribunal отправя до Съда, се свеждат до един-единствен правен въпрос: директивата защитава ли лица без увреждания, които са обект на пряка дискриминация и/или тормоз на работното място, тъй като са свързани с лице с увреждания?
The four questions referred to the Court by the Employment Tribunal boil down to a single issue of law: does the Directive protect non-disabled people who, in the context of their employment, suffer direct discrimination and/or harassment because they are associated with a disabled person?
COLEMAN да се тълкуват в светлината на целите на самия член 13 4.
EC must be interpreted in the light of the goals pursued by Article 13 itself. 4
Член 13 ЕО е израз на значението на принципите на равно третиране и на недопускане на дискриминация в общностния правен ред.
Article 13 EC is an expression of the commitment of the Community legal order to the principle of equal treatment and nondiscrimination.
В този смисъл при тълкуването както на този член, така и на приетата на негово основание директива, трябва да се вземе предвид практиката на Съда във връзка с тези принципи 5.
Thus, any interpretation of both that article and any directive adopted under this legal basis must be undertaken against the background of the Court’s caselaw on these principles.
Член 1 от самата директива предвижда, че целта ѝ е „да регламентира основната рамка за борба с дискриминацията […] с оглед
5 The Directive itself states in Article 1 that its purpose is ‘to lay down a general framework for combating
Директивата е приета на основание член 13 ЕО, който е въведен в Договора за ЕО с Договора от Амстердам и гласи следното: „Без да се засягат останалите разпоредби от настоящия договор и в рамките на правомощията, които той поверява на Общността, Съветът, като се произнася с единодушие по предложение на Комисията и след консултиране с Европейския парламент, може да приеме необходимите действия за борба с всяка дискриминация, основана на пола, на расовия или етнически произход, на религията или убежденията, на увреждане, възраст или сексуална ориентация“.
The Directive was adopted under Article 13 EC which was added to the EC Treaty by the Treaty of Amsterdam and reads as follows: ‘Without prejudice to the other provisions of this Treaty and within the limits of the powers conferred by it upon the Community, the Council acting unanimously on a proposal from the Commission and after consulting the European Parliament, may take appropriate action to combat discrimination based on sex, racial or ethnic origin, religion or belief, disability, age or sexual orientation’.
Първо трябва да се отбележи, че в член 13 ЕО са посочени конкретни основания за дискриминация, които се разглеждат като подозрителни основания, или — ако заемем термина от американското конституционно право — като „подозрителни категории“ („suspect classifications“) 3, и които са предмет на общностното антидискриминационно законодателство.
The first thing to note about Article 13 EC is that it singles out specific grounds of discrimination which it treats as suspect grounds or, to borrow a term from US constitutional law, as ‘suspect classifications’, 3and makes them the target of Community antidiscrimination legislation.
Съгласно тази широка разпоредба може да се приемат законодателни мерки с цел борба с дискриминацията на изброените основания.
Under this broad provision legislation may be brought with the aim of combating discrimination on those enumerated grounds.
Макар че Съветът има широко право на преценка относно приемането на подходящи мерки предвид конкретните обстоятелства и конкретната социална среда, член 13 ЕО не може да се тълкува в смисъл, че допуска приемането на законодателни мерки, несъвместими с целта и духа на Договора и с пределите на защитата, която неговите автори са възнамерявали да предоставят.
While the Council enjoys considerable discretion to adopt measures tailored to particular circumstances and social contexts, Article 13 EC cannot be interpreted so as to allow the adoption of legislation that would be inconsistent with its aims and spirit and limit the protection that the drafters of the Treaty intended to offer.
Следователно приетите на основание член 13 ЕО законодателни мерки трябва
As a consequence, legislation adopted on the basis of Article 13
4 — Наистина не е изключено на основание на член 13 ЕО да бъдат приети антидискриминационни мерки, които нарушават самата тази разпоредба (напр. мерки за защита от дискриминация, основана на религиозни убеждения, предоставени на последователите само на някои, а не на всички религии).
4 — Indeed, one cannot exclude the possibility of antidiscrimination measures adopted under Article 13 EC that would violate that very same provision (for example, measures offering protection from discrimination based on religious belief to the adherents of only some, but not all, religions).
Освен това както посочва Christopher McCrudden в статията си „Thinking about the discrimination directives“, (2005) 1 European Journal of Anti-Discrimination Law 17, 20, гарантираните от директивата равно третиране и недопускане на дискриминация трябва да се разглеждат в по-широкия контекст на човешките права.
Also, as Christopher McCrudden suggests in ‘Thinking about the discrimination directives’, (2005) 1 European Journal of Anti-Discrimination Law 17, 20, equal treatment and nondiscrimination as guaranteed by the Directive should be placed within a broader human rights context.
В съображение 4 от директивата е посочено „всеобщо[то] право“ на „равенство пред закона и защита срещу дискриминация“, което е „признато от Всеобщата декларация за правата на човека, Конвенцията на ООН за премахването на всички форми на дискриминация по отношение на жените, [Пактовете] на ООН за гражданските и политически права и за икономическите, социалните и културни права и Европейската конвенция за защита на [правата на човека и основните свободи]“.
Recital 4 to the Directive refers to the ‘universal right’ to ‘equality before the law and protection against discrimination’ which is ‘recognised by the Universal Declaration of Human Rights, the United Nations Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women, United Nations Covenants on Civil and Political Rights and on Economic, Social and Cultural Rights and by the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms’.
Към този списък бих добавил Хартата на основните права, дял III от която е посветен на равенството и включва специална разпоредба за интеграцията на хората с увреждания (член 26).
I would add to this list the Charter of Fundamental Rights, Chapter III of which is devoted to equality, and which includes a specific provision on the integration of persons with disabilities (Article 26).
Що се отнася до проблемите на хората с увреждания като част от международното право в областта на човешките права, неотдавна бяха приети Конвенцията на ООН за правата на хората с увреждания и факултативният протокол към нея.
A recent development in the area of international human rights which concerns disability issues is the adoption of the United Nations Convention on the Rights of Persons with Disabilities and its Optional Protocol.
Конвенцията бе приета от Общото събрание на ООН на 13 декември 2006 г. и бе открита за подписване от 30 март 2007 г., когато бе подписана от 81 държави и от Европейската общност.
The Convention was adopted by the General Assembly on 13 December 2006 and opened for signature on 30 March 2007 when 81 States and the European Community signed it.
В член 5, параграф 2 от конвенцията в частност се предвижда, че държавите — страни по нея, се задължават да забранят „всякаква дискриминация по признак на увреждане“.
It provides, inter alia, that the signatory parties are to prohibit ‘all discrimination on the basis of disability’ (Article 5(2)).
5 — В доктрината относно дискриминацията се посочва, че член 13 ЕО и приетите на негово основание директиви не съдържат недвусмислен отговор на въпроса дали е забранена дискриминацията поради свързаност.
5 — It has been pointed out in the literature on discrimination that no conclusive answer as to whether discrimination by association is prohibited flows from Article 13 EC and the directives that were adopted under it.
Смята се обаче, че подобна дискриминация вероятно ще се разглежда като попадаща в обхвата на антидискриминационните директиви. Вж. Schiek, D., Waddington, L. and Bell M. (eds) Cases, Materials and Text on National, Supranational and International Non-Discrimination Law, Hart Publishing, 2007, pp. 169—170.
However, it has been suggested that such discrimination will probably be treated as falling within the scope of the antidiscrimination directives.
3 — За историята на понятието „подозрителни категории“ в американското конституционно право и съответната съдебна практика на Върховния съд на САЩ вж. Balkin, J., „Plessy, Brown and Grutter: A Play in Three Acts“ (2005) 26 Cardozo L. Rev 1689.
3 — On the development of the concept of ‘suspect classifications’ in US constitutional law and the relevant caselaw of the Supreme Court see Balkin, J., ‘Plessy, Brown and Grutter: A Play in Three Acts’ (2005) 26 Cardozo L. Rev 1689.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н POIARES MADURO — ДЕЛO C-303/06 хората и политическите институции не трябва да поставят под съмнение присъщата стойност на всеки човешки живот.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-303/06 discrimination … with a view to putting into effect in the Member States the principle of equal treatment’ (my emphasis).
Друга ценност, която има значение в случая, е самостоятелността на личността.
The Court’s caselaw is clear as regards the role of equal treatment and nondiscrimination in the Community legal order.
Тя изисква всеки да има право да определя хода на своя живот и да го следва чрез свободен избор между различни полезни възможности 9.
Equality is not merely a political ideal and aspiration but one of the fundamental principles of Community law. 6As the Court held in that individuals should be able to design and conduct the course of their lives through a succession of choices among different valuable options.
Упражняването на самостоятелност предполага хората да разполагат с набор от полезни възможности, между които да избират.
9The exercise of autonomy presupposes that people are given a range of valuable options from which to choose.
прилагането в държавитечленки на принципа за равно третиране“ (курсивът мой).
Mangold the Directive constitutes a practical aspect of the principle of equality.
Равенството е не само политически идеал и стремеж, но и един от основните принципи на общностното право 6.
7In order to determine what equality requires in any given case it is useful to recall the values underlying equality. These are human dignity and personal autonomy.
От гледна точка на човешкото достойнство минималното изискване е да се признае, че всички хора са еднакво ценни.
At its bare minimum, human dignity entails the recognition of the equal worth of every individual.
Животът на всекиго е ценност поради самия факт, че става дума за човешки същества, и ничий живот не е по-ценен от живота на другиго.
One’s life is valuable by virtue of the mere fact that one is human, and no life is more or less valuable than another.
Както неотдавна ни напомни Роналд Дуоркин, дори когато сме изправени пред дълбоко несъгласие по въпросите на политическата етика, структурата на политическите институции и функционирането на нашите демократични държави, пак запазваме общата си привързаност към този основен принцип 8.
As Ronald Dworkin has recently reminded us, even when we disagree deeply about issues of political morality, the structure of political institutions and the functioning of our democratic states we nevertheless continue to share a commitment to this fundamental principle. 8 Therefore, individuals and political institutions must not act in a way that denies the intrinsic importance of every human life.
Целта на член 13 ЕО и на директивата е да се защитят достойнството и самостоя -телността на хората от подозрителните категории.
The aim of Article 13 EC and of the Directive is to protect the dignity and autonomy of persons belonging to those suspect classifications.
Най-очевидният начин да се накърни достойнството и самостоятелността на даден човек е нападките да се насочат пряко срещу него, защото има подозрителен признак.
The most obvious way in which such a person’s dignity and autonomy may be affected is when one is directly targeted because one has a suspect characteristic.
Когато някой е третиран по-малко благоприятно поради причини като религиозни убеждения, възраст, увреждане или сексуална ориентация, се застрашава особената и неповторима ценност, която всеки има поради самия факт, че е човек.
Treating someone less well on the basis of reasons such as religious belief, age, disability and sexual orientation undermines this special and unique value that people have by virtue of being human.
6 — Вж. в частност Решение от 12 март 2002 г. по дело Omega Air и др. (C-27/00 и C-122/00, Recueil, стр.
6 — See, inter alia, Joined Cases C-27/00 and C-122/00 Omega Air and Others [2002] ECR I-2569 and the caselaw cited therein.
I-2569 и цитираната съдебна практика). Вж. също Tridimas, T., The General Principles of EU Law (2nd ed.), Oxford University Press, 2007, and Dashwood, A. и O’Leary, S., (eds), The Principle of Equal Treatment in EC Law, Sweet and Maxwell, 1997.
See also the discussion in Tridimas, T., The General Principles of EU Law (2nd ed.), Oxford University Press, 2007, and Dashwood, A., and O’Leary, S., (eds), The Principle of Equal Treatment in EC Law, Sweet and Maxwell, 1997
7 — Решение от 22 ноември 2005 г. по дело Mangold/Helm (C-144/04, Recueil, стр. I-9981, точка 74).
7 — Case C-144/04 Mangold v Helm [2005] ECR I-9981 paragraph 74.
За точност следва да се отбележи, че някои автори разглеждат ценността „самостоятелност на личността“ като част от ценността „достойнство“.
For the sake of accuracy it should be noted that some authors include the value of personal autonomy within that of dignity.
По същия начин двете понятия се тълкуват и в практиката на някои конституционни съдилища.
The same happens with the treatment of these two concepts in the caselaw of some constitutional courts.
Това може и да е относимо за тълкуването на правни разпоредби, които се отнасят само до ценността на човешкото достойнство, но е без значение за целите на настоящия анализ.
This, which might be of relevance in the context of the interpretation of legal provisions that refer only to the value of human dignity, is of no relevance for present purposes.
10 — Вж. бележка под линия 9, стр. 154.
10 — Ibid., p. 154.
срещу него; съществуват и други, по-фини и не толкова явни начини.
also other, more subtle and less obvious ways of doing so.
Един от начините да се накърни достойнството и самостоятелността на хората от определена група е нападките да се насочат не срещу самите тях, а срещу трети лица, с които те са тясно свързани, но които не принадлежат към тази група.
One way of undermining the dignity and autonomy of people who belong to a certain group is to target not them, but third persons who are closely associated with them and do not themselves belong to the group.
Едно твърдо понятие за равенство изисква тези по-фини форми на дискриминация също да попадат в обхвата на антидискриминационното законодателство, тъй като и те засягат лицата от подозрителните категории.
A robust conception of equality entails that these subtler forms of discrimination should also be caught by antidiscrimination legislation, as they, too, affect the persons belonging to suspect classifications.
Наистина достойнството на човек с подозрителни признаци се накърнява не само когато срещу него се извършва пряка дискриминация, но и когато наблюдава как друг човек е дискриминиран само поради своята връзка с него.
Indeed, the dignity of the person with a suspect characteristic is affected as much by being directly discriminated against as it is by seeing someone else suffer discrimination merely by virtue of being associated with him.
По този начин лицето, което е непосредствената жертва на дискриминация, не само понася несправедливост срещу себе си, но се превръща и в средство за накърняване на достойнството на другиго — на лице от подозрителните категории.
In this way, the person who is the immediate victim of discrimination not only suffers a wrong himself, but also becomes the means through which the dignity of the person belonging to a suspect classification is undermined.
По подобен начин зачитането на самостоятелността на личността означава хората да не бъдат лишавани от полезни възможности в областите от основно значение за техния живот поради принадлежността си към някоя от подозрителните категории.
Similarly, a commitment to autonomy means that people must not be deprived of valuable options in areas of fundamental importance for their lives by reference to suspect classifications.
Достъпът до заетост и професионалното развитие имат основно значение за всеки човек не само като средство да изкарва прехраната си, но и като важен начин за самоутвърждаване и реализиране на личния потенциал.
Access to employment and professional development are of fundamental significance for every individual, not merely as a means of earning one’s living but also as an important way of self-fulfilment and realisation of one’s potential.
Който дискриминира човек от подозрителните категории, несправедливо го лишава от полезни възможности.
The discriminator who discriminates against an individual belonging to a suspect classification unjustly deprives her of valuable options.
В резултат способността на този човек да води самостоятелен живот е сериозно застрашена, тъй като определен важен аспект от неговия живот зависи не от собствения му избор, а от предразсъдъците на другиго.
As a consequence, that person’s ability to lead an autonomous life is seriously compromised since an important aspect of her life is shaped not by her own choices but by the prejudice of someone else.
Когато са третирани по-малко благоприятно поради своите признаци, хората от тези групи са лишени от възможност да упражняват своята самостоятелност.
By treating people belonging to these groups less well because of their characteristic, the discriminator prevents them from exercising their autonomy.
При това положение е справедливо и обосновано да се приложи антидискриминационен закон.
At this point, it is fair and reasonable for antidiscrimination law to intervene.
По същество като приемаме равенството за ценност и се съгласяваме да постигнем равенство чрез закона, ние се опитваме трайно да осигурим условия за самостоятелен живот на всеки човек.
In essence, by valuing equality and committing ourselves to realising equality through the law, we aim at sustaining for every person the conditions for an autonomous life.
Все пак прякото насочване на нападките срещу човек с определен признак не е единственият начин за дискриминация
Yet, directly targeting a person who has a particular characteristic is not the only way of discriminating against him or her; there are
Освен това тази по-фина форма на дискриминация застрашава способността на хората с подозрителни признаци да упражняват своята самостоятелност.
Furthermore, this subtler form of discrimination undermines the ability of persons who have a suspect characteristic to exercise their autonomy.
Така, самостоятелността на членовете на религиозна група (например по отношение на това с кого да сключат брак или къде да живеят) може да бъде засегната, ако знаят, че лицето, с което ще сключат брак, вероят- но ще бъде обект на дискриминация поради религиозната принадлежност на своя(та) съпруг(а).
For instance, the autonomy of members of a religious group may be affected (for example, as to whom to marry or where to live) if they know that the person they will marry is likely to suffer discrimination because of the religious affiliation of his spouse.
Макар и в по-малка степен, същото може да се случи при хората с увреждания.
The same can happen, albeit to a lesser extent, with individuals who are disabled.
Принадлежащите към определени групи често са по-уязвими
People belonging to certain groups are often more vulnerable than the average person, so they have come to rely on individuals with whom they are closely
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н POIARES MADURO — ДЕЛO C-303/06 от средностатистическия човек, затова обикновено разчитат на хората, с които са тясно свързани, да им помогнат да живеят съгласно основните житейски избори, които са направили.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-303/06 associated for help in their effort to lead a life according to the fundamental choices they have made.
Когато поради връзката си с лице с подозрителен признак човек е лишен от полезни възможности в областите с основно значение в нашия живот, то и това лице е лишено от полезни възможности и не е в състояние да упражнява своята самостоятелност.
When the discriminator deprives an individual of valuable options in areas which are of fundamental importance to our lives because that individual is associated with a person having a suspect characteristic then it also deprives that person of valuable options and prevents him from exercising his autonomy.