natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Що се отнася до квалификацията на спорните 32 сертификата за износ като фалшифицирани, в точка 122 от обжалваното съдебно решение Първоинстанционният съд първо споменава писмото на турските органи от 8 март 1999 г., изпратено до митническата служба в Равена, към което е бил приложен списък с 32-ата сертификата, считани от турските власти за фалшифицирани.
As far as the classification of the 32 import certificates as forgeries is concerned, the Court of First Instance first mentions, in paragraph 122 of the contested judgment, the Turkish authorities’ letter of 8 March 1999 to the Ravenna customs ser -vices with its list of the 32 certificates which the Turkish authorities considered to have been forged.
След това в точка 125 от същото решение Първоинстанционният съд посочва двусмислеността, видна от сравнението между заключенията, изложени в това писмо, и тези в писмото на Постоянното представителство от 22 април 1999 г. до UCLAF.
The Court then draws attention, in paragraph 125, to the ambiguities which were apparent from a comparison between the conclusions in that letter and those in the letter of 22 April 1999 from the Permanent Representation to UCLAF.
Към онзи момент за страните в производството е било трудно въз основа на писмените изявления на турските органи със сигурност да заключат дали разглежданите сертификати са подправени или само нередовни.
At that time, the difficulty for the parties lay in concluding beyond doubt from the Turkish authorities’ written statements whether the certificates in question were forged or merely inaccurate.
Първоинстанционният съд констатира, че използваната формулировка „not correct […] and not issued according to the rules“ може да бъде тълкувана в смисъл, че въпросните
The Court of First Instance concludes that the expression, ‘not correct … and not issued according to the rules’ could also have been interpreted as meaning that the certificates in question had not been forged.
21 — Решение по дело Aalborg Portland и др., посочено по-горе в бележка под линия 20, точка 48.
As noted by the Court in paragraph 129 of the contested judgment, however, any doubt as regards the forgeries could be removed by reference to
По-нататък не може да бъде подкрепен доводът на жалбоподателя, че издаването на нередовни сертификати представлявало съществена нередност, обосноваваща несъобразяване с преценката на турските органи.
Nor is it possible to accept the appellant’s argument that the issuing of inaccurate certificates constitutes a significant irregularity justifying withdrawal of recognition of the determination made by the Turkish authorities.
Всъщност с този довод се оспорва признатото от Съда разпределяне на правомощията между страната на износа и страната на вноса по отношение на проверката на истинността и редовността на сертификатите.
That argument is in fact tantamount to calling in question the division of responsibilities, recognised by the Court of Justice, as between the exporting country and the importing country in regard to checking the authenticity and accuracy of certificates.
Освен това е изключено издаването на нередовни сертификати от турските органи поради грешка да се приравнява общо на фалшифицирането на сертификати, което има наказателноправни последици.
Moreover, there can be no question of equating the erroneous issuing of inaccurate certificates by the competent customs authorities with the forging of certificates, which has criminal implications.
22 — Вж. заключението на генералния адвокат Ruiz-Jarabo Colomer, представено на 11 февруари 2003 г. по дело Aalborg Portland и др., посочено по-горе в бележка под линия 20, точка 38, Решение от 21 юни 2001 г. по дело Moccia Irme и др./Комисия (съединени дела С-280/99 Р—С-282/99 Р, Recueil, стр.
22 — See the Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer in Aalborg Portland and Others, judgment cited in footnote 20, point 38.
I-4717, точка 78) и Решение от 17 декември 1998 г. по дело Baustahlgewebe/Комисия (С-185/95 Р, Recueil, стр. I-8417, точка 24).
Joined Cases C-280/99 P to C-282/99 P Moccia Irme and Others v Commission [2001] ECR I-4717, paragraph 78, and Case C-185/95 P Baustahlgewerbe v Commission [1998] ECR I-8417, paragraph 24.
Следователно първото правно основание следва да се отхвърли.
The first ground of appeal should therefore be rejected.
Второ правно основание, изведено от нарушение на правото на достъп до преписката или на друго право на защита
Second ground of appeal: breach of the right of access to documents or other rights of the defence acting on its own initiative, to grant access to all the documents which might have some connection with the case at issue when an application for remission is referred to it.
Жалбоподателят изтъква нарушение на правото му на достъп до преписката.
The appellant alleges breach of its right of access to documents.
Той се оплаква, че е имал достъп изключително до такива документи, на които Комисията е основала спорното решение.
Those statements of the Court of First Instance must be examined from the point of view of the different forms which the right of access to documents has now taken both in the laws of the Member States and in Community law.
За разлика от това, не му бил предоставен достъп до така наречените контекстуални документи и документи с поверителен характер, към които Комисията причислявала и докладите на UCLAF, съответно на OLAF.
On the one hand, that right is inseparably linked with the procedural guarantees in the administrative procedure afforded to the addressee of an administrative decision pursuant to the principle of acting in accordance with the rule of law. On the other hand, that right can be understood as an expression of the public’s right to information, which requires the activities of all organs and other institutions of the State
24 — Решение от 19 февруари 1998 г. по дело Eyckeler & Malt/Комисия, (T-42/96, Recueil, стр. II-401, точка 81), Решение от 17 септември 1998 г. по дело Primex Produkte Import-Export и др./Комисия (T-50/96, Recueil, стр. II-3773, точка 64) и Решение по дело Bonn Fleisch Ex- und Import/Комисия (посочено по-горе в бележка под линия 23, точка 46). I - 6161
24 — Case T-42/96 Eyckeler & Malt v Commission [1998] ECR II-401, paragraph 81; Case T-50/96 Primex Produkte Import-Export and Others v Commission [1998] ECR II-3773, paragraph 64; and Bonn Fleisch Ex- und Import v Commission, cited in footnote 23, paragraph 46. I - 6161
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА TRSTENJAK — ДЕЛO C-204/07 P да бъде информирана, което предполага дейността на всички органи и институции на държавата да бъде прозрачна и да подлежи на демократичен контрол 25.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-204/07 P to be transparent and subject to democratic control.
Жалбоподателят обаче при всички случаи е разполагал с право на изслушване, признато от общностната съдебна практика 27, както и с правото на достъп до преписката в рамките на административната процедура пред Комисията.
However, the appellant did in any case have a right to be heard, recognised by the caselaw of the Community judicature, 27 as well as the right of access to the file during the administrative procedure before the Commission.
Член 255 ЕО конкретизира установения в член 1, втора алинея ЕС принцип на прозрачност и същевременно прилага гарантираната в член 42 от Хартата на основните права на Европейския съюз свобода на информацията на гражданите на Съюза 26.
Article 255 EC gives concrete expression to the principle of transparency laid down as a rule in the second paragraph of Article 1 EC and at the same time puts into effect the freedom of information for citizens of the Union guaranteed in Article 42 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
При все това настоящият съдебен спор поставя въпроса за спазването на правата на личността в рамките на административната процедура, в резултат на която Комисията е трябвало да вземе решение относно опрощаването на вносните мита в съответствие с член 239 от
26 In these proceedings, however, the question which arises is primarily that of safeguarding the individual’s rights during an administrative procedure at the end of which the Commission was required to decide on the remission of import duties in accordance with Article 239 of CCC. Consequently, the
I-2169, точки 13—15), генералният адвокат Tesauro също прави разлика между функцията на достъпа до публични документи с цел спазване на правата на личността в рамките на административната процедура и общия интерес на обществеността от информация относно дейността на държавата.
25 — In his Opinion in Case C-58/94 Netherlands v Council [1996] ECR I-2169, points 13 to 15, Advocate General Tesauro also distinguishes between the function of access to public documents to safeguard the rights of the individual in the context of an administrative procedure and the general public interest in having access to information relating to the activities of the State.
Както Съдът многократно е подчертавал, правото на защита е основно право, неразделна част от общите принципи на правото, за чието спазване следи Съдът 28, като в това отношение той се вдъхновява от общите конституционни традиции на държавитечленки, както и от указанията, съдържащи се в международните актове като Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, подписана в Рим на 4 ноември 1950 г., към които държавитечленки са се присъединили или в чието изготвяне са участвали 29.
As the Court of Justice has pointed out on several occasions, the rights of the defence form an integral part of the general principles of law, whose observance the Court ensures, 28for which purpose the Court draws inspiration from the constitutional traditions common to the Member States and from the guidelines supplied by inter -national treaties such as the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (ECHR) on which the Member States have collaborated or to which they are signatories. 29
27 — В Решение от 6 юли 1993 г. по дело CT Control (Rotterdam) и JCT Benelux/Комисия (С-121/91 и С-122/91, Recueil, стр. I-3873, точка 48) на първо място Съдът отбелязва, че процедурата по член 13 от Регламент № 1430/79, предхождаща приемането на решения от Комисията относно възстановяване или опрощаване на вносни мита, включва различни фази, като някои от тях протичат на национално равнище (подаване на искане от заинтересованото предприятие, първа проверка от страна на митническите органи), а други — на общностно равнище (представяне на искането пред Комисията, разглеждане на искането от Комитета по споразуменията за освобождаване от митни сборове, изслушване на експертната група, решение на Комисията, уведомяване на съответната държава-членка).
27 — In Joined Cases C-121/91 and C-122/92 CT Control [1993] ECR I-3873, paragraph 48, the Court first observed that the procedure under Article 13 of Regulation No 1430/79, which precedes the adoption of decisions by the Commission on the repayment or remission of import duties, comprises several stages, some of which take place at national level (submission of the application by the undertaking concerned, preliminary examination of the application by the customs authorities) and some at Community level (submission of the application to the Commission, examination of it by the Committee on Duty-Free Arrangements, consultation of a group of experts, decision by the Commission, notification to the Member State concerned).
По-нататък Съдът отбелязва, че когато протича в съответствие с общностното право, тази процедура осигурява на заинтересованото лице всички необходими правни гаранции, и по-специално гарантиране на правото на защита.
The Court further observed that, if that procedure is conducted in accordance with Community law, it affords the persons concerned all the necessary legal safeguards, namely the safeguard of a fair hearing.
I-1935, точки 25, 26) и Решение от 15 октомври 2002 г. по дело PVC II (С-238/99 Р, С-244/99 Р, С-245/99 Р, С-247/99 Р, С-250/99 Р—С-252/99 Р и С-254/99 Р, Recueil, стр. I-8375, точка 316).
28 — Case C-7/98 Krombach [2000] ECR I-1935, paragraphs 25 and 26, and Joined Cases C-238/99 P, C-244/99 P, C-245/99 P, C-247/99 P, C-250/99 P to C-252/99 P and C-254/99 P PVC II [2002] ECR I-8375, paragraph 316.
В Декларация № 17 от Заключителния акт държавитечленки подчертават тясната връзка между прозрачността на процеса на вземане на решения и демократичния характер на общностните институции.
In Declaration No. 17 to that act, the Member States pointed to the close connection between, on the one hand, transparency of the decisionmaking process and, on the other, the democratic nature of the Community institutions.
В отговор на Декларация № 17 Съветът и Комисията приемат съвместно Кодекс за поведение относно публичния достъп до документи на Съвета и на Комисията (ОВ L 340, 1993 г., стр. 41).
In response to Declaration No 17, the Council and the Commission jointly adopted a Code of conduct concerning public access to Council and Commission documents (OJ 1993 L 340, p. 41).
При все това идеите за откритост и достъп до документи са закрепени в общностното право едва с влизането в сила на Договора от Амстердам.
Nevertheless, the notions of openness and access to documents were not introduced into Community law until the adoption of the Treaty of Amsterdam.
Така член 1, параграф 2 ЕС гласи, че решенията в Съюза трябва да се вземат при възможно най-голямо зачитане на принципа на откритост.
Thus, the second paragraph of Article 1 EU now provides that decisions are to be taken ‘as openly as possible’.
Новият член 255 ЕО, включен в Договора, гарантира на всеки гражданин на Съюза, както и на всяко физическо или юридическо лице, което пребивава или има седалище в държавачленка, правото на достъп до документите на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията.
A new Article 255 EC, inserted in the Treaty, guarantees the right of access for any citizen of the Union, and any natural or legal person residing or having its registered office in a Member State, to European Parliament, Council and Commission documents.
Това право е установено и в член 42 от Хартата на основните права на Европейския съюз (2000/С 364/01), прогласена на 7 декември 2000 г.
That right is also enshrined in Article 42 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union proclaimed on 7 December 2000 (2000/C 364/01).
Накрая, това право е формулирано по-подробно на равнище вторично общностно право в разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (OВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).
Finally, that right was formulated in more detail at the level of secondary Community legislation by the provisions of Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents (OJ 2001 L 145, p. 43).
C.A.S./КОМИСИЯ достъп до преписката във връзка с административната процедура относно опрощаването на мита по недопустим начин, което по принцип би следвало да се квалифицира като грешка при прилагане на правото.
C.A.S. v COMMISSION the file in connection with the administrative procedure concerning remission of duties unduly strictly, which in principle should be regarded as an error of law.
Според практиката на Съда правото на достъп до преписката, което е следствие от принципа на спазване на правото на защита, предполага Комисията да предоставя възможност на засегнатото предприятие да се запознае с всички документи, съдържащи се в преписката по разследването, които могат да бъдат относими към неговата защита 30.
According to the Court’s caselaw, the right of access to the file, as a corollary of the principle of respect for the rights of the defence, means that the Commission must give the undertaking concerned the opportunity to examine all the documents in the investigation file which may be relevant for its defence.
Същите обхващат както уличаващите, така и оневиняващите документи, с изключение на търговските тайни на други предприятия, вътрешните документи на Комисията и други поверителни сведения 31.
30Those documents include both incriminating evidence and exculpatory evidence, save where the business secrets of other undertakings, the internal documents of the Commission or other confidential information are involved. 31
При все това считам, че различието в тълкуването на нормативния обхват на посочения общ принцип на правото само по себе си не може да обоснове отмяната на обжалваното съдебно решение.
However, I am of the opinion that a divergent view of the normative scope of that general legal principle is not, in itself, capable of justifying setting aside the contested judgment.
Напротив, идеята за процесуална икономия и защитната функция на процесуалните гаранции за заинтересованото лице повеляват точно да се провери дали Първоинстанционният съд би стигнал до друг извод, ако при прилагането на общностното право беше взел предвид практиката на Съда.
On the contrary, the of procedural economy and the protective function of the procedural safeguards for the person concerned demand careful consideration of whether the Court of First Instance would have come to a different conclusion if it had taken account of the caselaw of the Court of Justice when applying Community law.
Както всъщност установява Съдът в Решение по дело Hercules Chemicals 32,
As the Court of Justice held in Hercules Chemicals 32in connection with the right
Като не ограничава достъпа до онези документи, на които Комисията е основала неблагоприятното решение, а по-скоро го разпростира върху всички документи, които биха могли да са от значение за защитата на адресата на административното решение, правото на достъп до преписката по смисъла на посочената практика на Съда изглежда има по-голям обхват в сравнение с тълкуването, на което Първоинстанционният съд е основал своето съдебно решение.
Since it does not restrict access to those documents on which the Commission based its decision at issue, but rather extends it to include all documents which may be relevant for the addressee’s defence, the right of access to the file within the meaning of that caselaw of the Court of Justice proves to be wider than the interpretation on which the Court of First Instance based its judgment. However, the treatment of documents classified as confidential, which as such must be exempted from access, is unexceptionable.
За сметка на това не може да се оспорва третирането на квалифицираните като поверителни документи, до които поради естеството им следва да няма достъп.
of access to the file, there is no error of law where the Court of First Instance holds that the granting of access to all the other documents would not have led to annulment of the Commission decision at issue and consequently rejects the appellant’s submissions concerning a breach of the rights of the defence.
II-1775, точка 81) и Решение на Съда от 2 октомври 2003 г. по дело Corus UK/Комисия (С-199/99 Р, Recueil, стр. I-11177, точки 125—128).
30 — To that effect, Case T-30/91 Solvay [1995] ECR II-1775, paragraph 81, and Case C-199/99 P Corus UK v Commission [2003] ECR I-11177, paragraphs 125 to 128.
Тази съдебна практика възприема основен принцип на общото административно право и на
That caselaw takes up a fundamental principle of general administrative law and of
32 — Посочено по-горе в бележка под линия 31, точки 80—82.
32 — Cited in footnote 31, paragraphs 80 to 82.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА TRSTENJAK — ДЕЛO C-204/07 P административнопроцесуалното право на Общността 33, според който съдът може да постанови отмяната на административно решение поради процесуално нарушение само ако нарушението оказва влияние върху съдържанието на това решение.
Community administrative procedural law, 33namely that a procedural irregularity justifies the judicial annulment of an administrative decision only when such annulment has a bearing on the content of the decision itself.
на правото на достъп до преписката, че процесуалните нарушения са неотносими, ако въпреки това заинтересованото лице е разполагало с подходящи средства за защита.
to the file, that procedural defects are irrelevant if, in spite of everything, the person concerned has enjoyed the appropriate rights of defence.
Следователно искането за отмяна на решение може да бъде уважено само когато следва да се приеме, че при стриктно спазване на процесуалния ред резултатът е можело да бъде по-благо-приятен за заинтересованото лице или ако именно поради тази процесуална грешка е невъзможно да се установи дали решението би било друго.
The decision may be annulled only if it is found that, if the proper procedural routes had been scrupulously followed, the outcome could have been more advantageous for the person concerned or if, precisely because of the procedural defect, it is impossible to ascertain whether the decision would have been different.
Kакто правилно посочва генералният адвокат Mischo в заключението си по дело PVC 34, достъпът до преписката не е самоцел, а следва да осигури на заинтересованото лице възможност да упражни ефективно своето право на защита.
As Advocate General Mischo correctly stated in his Opinion in PVC, 34 access to the file is not an end in itself, but is designed to allow the person concerned effectively to exercise his rights of defence.
От това задължително следва, че нередности, свързани с достъпа до преписката, не могат да доведат до отмяна на обжалваното съдебно решение, когато не са оказали влияние върху упражняването на това право.
It is therefore logical that, when an irregularity in access to the file has not had any effect on the exercise of those rights, it cannot lead to the annulment of the contested decision.
В своето заключение по дело Aalborg Portland 35генералният адвокат Ruiz-Jarabo Colomer констатира във връзка с посочената по-горе защитна функция
In his Opinion in Aalborg Portland, 35Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer stated, with regard to the aforementioned protective function of the right of access
Първоинстанционният съд възприема по същество посочената аргументация, като в точка 94 от обжалваното съдебно решение отхвърля оплакването за нарушение на правото на достъп до преписката, приемайки, че когато не са съобщени документи, на които спорното решение не се основава, възможната липса на съобщаване във всеки случай е без значение, като се има предвид, че такива документи не могат по никакъв начин да влияят върху спорното решение.
In essence, the Court of First Instance used that line of argument in paragraph 94 of the contested judgment when it rejected the allegation of infringement of the right of access to the file on the ground that, where documents which have not been used as the basis of a contested decision are not communicated, any failure to communicate them is in any event irrelevant, given that such documents cannot, in any case, have any bearing on the contested decision.
Този извод е част от преценката на фактите от страна на Първоинстанционния съд и от правна гледна точка не може да се оспорва.
That conclusion forms part of the Court’s findings of fact and is unexceptionable in law.
33 — Така, за да бъде жалбата за отмяна основателна, е необходимо нарушаване на „съществени“ процесуални правила, като всъщност не става дума за разлика между „съществени“ и „несъществени“ процесуални правила, а за „съществения характер“ на нарушението.
33 — Thus, infringement of an ‘essential’ procedural requirement is necessary in order to justify an action for annulment, in which regard a distinction is not being made between ‘essential’ and ‘non-essential’ procedural requirements, but the decisive factor is the ‘essential character’ of the infringement.
Дали е налице съществено процесуално нарушение се преценява съобразно обстоятелствата във всеки отделен случай, тъй като в зависимост от обстоятелствата нарушението на една и съща норма може да бъде повече или по-малко тежко нарушение.
Whether an essential infringement of procedural requirements exists is assessed according to the situation in each individual case, since the infringement of one and the same rule may be more or less serious depending on the circumstances.