natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Предвид факта, че междинните услуги на жалбоподателя са абсолютно необходими, за да позволят на всеки от конкурентите му да се конкурира с него на пазара надолу по веригата на услугите за достъп за абонатите, ценовата преса между тарифите за междинните услуги и тарифите на дребно на жалбоподателя по принцип ще възпрепятства развитието на конкуренцията на пазара надолу по веригата.
Having regard to the fact that the applicant’s wholesale services are thus indispensible to enabling a competitor to enter into competition with the applicant on the downstream market in retail access services, a margin squeeze between the applicant’s wholesale and retail charges will in principle hinder the growth of competition in the downstream markets.
Всъщност ако цените на дребно на жалбоподателя са по-ниски от тарифите за междинните му услуги или ако разликата между тарифите за междинните услуги и тарифите на дребно на жалбоподателя е недостатъчна, за да позволи на оператор с неговата ефективност да покрие специфичните си разходи за предоставянето на услуги за достъп за абонатите, потенциалните конкуренти, които са толкова ефективни, колкото жалбоподателя, ще могат да навлязат на пазара на услугите за достъп за абонатите само като извършват дейност на загуба.
If the applicant’s retail prices are lower than its wholesale charges, or if the spread between the applicant’s wholesale and retail charges is insufficient to enable an equally efficient operator to cover its productspecific costs of supplying retail access services, a potential competitor who is just as efficient as the applicant would not be able to enter the retail access services market without suffering losses.
Наистина, както подчертава жалбоподателят, конкурентите му най-вероятно ще прибягнат до кръстосано субсидиране — в смисъл че ще компенсират претърпените загуби на пазара на услугите за достъп за абонати с печалбите, които ще получат от други пазари, като пазарите на телефонните разговори.
Admittedly, as the applicant maintains, its competitors will normally resort to cross-subsidisation, in that they will offset the losses suffered on the retail access market with the profits made on other markets, such as the telephone calls markets.
Въпреки това ценовата преса, установена в обжалваното решение, нарушава конкуренцията не само на пазара на услугите за достъп за абонатите, но и на пазара на телефонните разговори, предвид факта, че като собственик на фиксираната мрежа жалбоподателят няма нужда да прибягва до междинни услуги, за да може да предложи услуги за достъп за абонатите, и че тогава за разлика от конкурентите си той не трябва да се стреми да компенсира претърпените загуби на пазара на услугите за достъп за абонатите поради ценовите практики на предприятие с господстващо положение (вж. точки 197—202 по-горе).
However, in view of the fact that, as the owner of the fixed network, the applicant does not need to rely on wholesale services in order to be able to offer retail access services and therefore, unlike its competitors, does not have to try to offset losses suffered on the retail access market on account of the pricing practices of a dominant undertaking, the margin squeeze identified in the contested decision distorts competition not only on the retail access market but also on the telephone calls market (see paragraphs 197 to 202 above).
Освен това малкият пазарен дял, придобит от конкурентите на жалбоподателя на пазара на услугите за достъп за абонати след либерализирането на пазара с влизането в сила на TKG на 1 август 1996 г., свидетелства за пречките, които ценовите практики на жалбоподателя са създали пред развитието на конкуренцията на тези пазари.
Furthermore, the small market shares acquired by the applicant’s competitors in the retail access market since the market was liberalised by the entry into force of the TKG on 1 August 1996 are evidence of the restrictions which the applicant’s pricing practices have imposed on the growth of competition in those markets.
Така жалбоподателят уточнява в хода на съдебното заседание, че не оспорва направените в обжалваното решение констатации (съображение 181), според които към момента на приемане на обжалваното решение всичките му конкуренти в Германия държат само „4,4 % от пазара на теснолентовия достъп и 10 % от пазара на широколентовия достъп“ и че към „[к]рая на 2002 г.
Thus, the applicant explained at the hearing that it did not dispute the findings in the contested decision (recital 181) that, at the time of the adoption of the contested decision, all of its competitors in Germany held market shares of only ‘4.4% in narrowband access and 10% in [broadband] access’ and that, at the ‘end of 2002 all 64 competitors together held only 2.35 million of the total of 53.72 million telephone channels in Germany’.
Освен това не се оспорва, че ако се вземат предвид само аналоговите линии, които към момента на приемане на обжалваното решение представляват 75 % от всички линии в Германия, делът на конкурентите на жалбоподателя спада от 21 % през 1999 г. на 10 % през 2002 г. (обжалвано решение, съображение 182).
In addition, it is not disputed that, taking only analogue connections into consideration — which, at the time of adoption of the contested decision, accounted for 75% of all connections in Germany — the applicant’s competitors’ share fell from 21% in 1999 to 10% in 2002 (recital 182 to the contested decision).
Жалбоподателят все пак подчертава, че много конкуренти са успели да се сдобият със значителни пазарни дялове в градските зони.
The applicant nevertheless maintained that numerous competitors have been able to gain significant market shares in urban areas.
В това отношение трябва да се приеме за установено, че жалбоподателят не оспорва определянето на пазара, възприето в обжалваното решение (съображения 92—95), според което съответният географски пазар е германският пазар.
In that respect, it must be noted that the applicant does not challenge the definition of the market contained in the contested decision (recitals 92 to 95), according to which the relevant geographic market is the German market.
Напредъкът на някои конкуренти на жалбоподателя в определени градски зони следователно не засяга констатацията, че конкурентите на жалбоподателя като цяло са придобили малки пазарни дялове от съответния географски пазар на услугите за достъп за абонатите.
The progress made by some of the applicant’s competitors in certain urban areas does not therefore affect the finding that the applicant’s competitors have, overall, acquired only small market shares in the relevant geographic market in retail access services.
Фактът, че конкуренцията се е развила по-неблагоприятно в другите държавичленки, не доказва, че ценовите практики на жалбоподателя са лишени от антиконкурентни последици в Германия, която представлява съответният географски пазар.
Moreover, the fact that competition has developed less favourably in the other Member States does not show that the applicant’s pricing practices had no anticompetitive effect in Germany, which is the relevant geographic market.
Положението, за което се твърди, че в другите държавичленки е по-неблагоприятно, може да е свързано с по-късното либерализиране на съответните пазари на услуги, т.е. след 1 юни 1997 г. — датата, към която съобразно приложимото германско право жалбоподателят е длъжен да предоставя на конкурентите си необвързан достъп до абонатна линия (вж. точка 198 по-горе).
The purportedly less favourable situation in the other Member States could be linked to the fact that the markets in the services concerned were liberalised later, after 1 June 1997, the date on which the applicant was obliged under the relevant German law to offer its competitors fully unbundled access to the local loop (see paragraph 198 above).
Важно е да се посочи във връзка с това, че член 3 от Регламент (ЕО) № 2887/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно отделен достъп до локалната електрическа верига (ОВ L 336, стр.
It must be noted in that regard that Article 3 of Regulation (EC) No 2887/2000 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2000 on unbundled access to the local loop (OJ 2000 L 336, p.
133) налага такова задължение на традиционните оператори едва от 31 декември 2000 г.
4) imposes such an obligation on incumbent operators only from 31 December 2000.
Положението, за което се твърди, че в другите държавичленки е по-небла-гоприятно, може също да е свързано с наличието на други нарушения на общностното конкурентно право.
The purportedly less favourable situation in the other Member States could also be linked to the existence of other infringements of Community competition law.
Накрая, що се отнася до изтъкнатия в репликата довод, според който двама конкуренти на жалбоподателя „междувременно“ се превърнали в участници на
Finally, as regards the argument put forward in the reply that two of the applicant’s competitors are ‘now’ active on the national market, it must be borne in mind that,
321, точка 7 и Решение на Първоинстанционния съд от 28 февруари 2002 г. по дело Atlantic Container Line и др./Комисия, T-395/94, Recueil, стр. II-875, точка 252).
DEUTSCHE TELEKOM v COMMISSION in the context of an action for annulment under Article 230 EC, the legality of a Community measure must be assessed on the basis of the elements of fact and of law existing at the time when the measure was adopted (Joined Cases 15/76 and 16/76 France v Commission [1979] ECR 321, paragraph 7, and Case T-395/94 Atlantic Container Line and Others v Commission [2002] ECR II-875, paragraph 252).
Във всеки случай жалбоподателят, който не дава количествена оценка за присъствието на конкурентите си на национално равнище, не привежда никакво доказателство, което да обори направените в съображения 180—183 от обжалваното решение констатации, според които ценовите му практики действително възпрепятстват конкуренцията на германския пазар на услугите за достъп за абонатите.
In any event, the applicant, which fails to quantify the extent to which competitors are present on the national market, does not produce any evidence to rebut the findings in recitals 180 to 183 to the contested decision that its pricing practices actually restrict competition on the German retail access market.
От това следва, че последната част от първото правно основание трябва да се отхвърли.
It follows that the final part of the first plea in law must be rejected.
Б — По второто правно основание, изведено от пороци в разпоредителната част на обжалваното решение
B — Second plea in law: the defective nature of the operative part of the contested decision
Жалбоподателят напомня най-напред, че в член 1 от обжалваното решение се приема за установено, че той е нарушил член 82, буква a) ЕО, тъй като „събира от конкурентите и от абонатите си несправедливи тарифи за първоначалното свързване и месечния абонамент за достъп до абонатна линия“.
The applicant notes first of all that Article 1 of the contested decision concludes that the applicant has infringed Article 82(a) EC ‘by charging its competitors and endusers unfair monthly and one-off charges for access to the local network’.
Според разпоредителната част тарифите за междинните услуги и цените на дребно на жалбоподателя следователно били несправедливи.
According to the operative part, the applicant’s wholesale charges and retail prices are therefore unfair.
Въпреки това в мотивите към обжалваното решение тарифите на жалбоподателя сами по себе си не били квалифицирани като несправедливи.
However, the applicant’s charges as such have not been described as unfair in the grounds of the contested decision.
Единствено съотношението между междинните цени и цените на дребно се приемало за злоупотреба поради твърдяната ценова преса.
It is only the relationship between wholesale charges and retail prices that has been deemed to be abusive as a result of the alleged margin squeeze.
По този начин мотивите на обжалваното решение не подкрепяли разпоредителната му част.
The operative part of the contested decision is therefore not supported by the grounds of the decision.
По-нататък жалбоподателят напомня, че член 2 от разпоредителната част на обжалваното решение го задължава да преустанови споменатото в член 1 нарушение и да се въздържа от повторно извършване на посочените във въпросния член действия или поведение.
Next, the applicant notes that Article 2 of the operative part of the contested decision orders it to bring to an end the infringement referred to in Article 1 and to refrain from repeating any act or conduct described in that article.
Освен обаче че разпореждането в член 2 противоречало на мотивите на решението, то не можело да се изпълни, тъй като жалбоподателят не е в състояние да въздейства върху цените на междинните услуги.
However, besides the fact that the order in Article 2 is at odds with the grounds of the contested decision, it cannot be complied with because the applicant is not in a position to influence the price of wholesale access.
Най-накрая в репликата жалбоподателят добавя, че член 1 от разпоредителната част също е опорочен, защото в него Комисията установява, че като е прилагал несправедливи тарифи, жалбоподателят е нарушил член 82 ЕО.
Finally, in its reply, the applicant further submits that Article 1 of the operative part is also defective because the Commission finds there that the applicant has infringed Article 82 EC by charging unfair charges.
Жалбоподателят обаче не разполагал с никаква свобода на действие при прилагането на тези тарифи (вж. точка 73 по-горе).
However, the applicant has no leeway in the charging of those charges (see paragraph 73 above).
Комисията иска настоящото правно основание да се отхвърли.
The Commission contends that this plea should be rejected.
Трябва да се напомни, че в член 1 от обжалваното решение се приема за установено, че жалбоподателят „извършва нарушение на член 82, [буква] a) ЕО, тъй като прилага спрямо конкурентите и от абонатите си несправедливи тарифи за първоначалното свързване и месечния абонамент за достъп до абонатна линия, като по този начин в значителна степен възпрепятства конкуренцията на пазара на достъпа до абонатна линия“.
Article 1 of the contested decision finds that the applicant ‘has infringed Article 82(a) [EC] by charging its competitors and endusers unfair monthly and one-off charges for access to the local network, thus significantly impeding competition on the market for access to the local network’.
Обратно на твърдяното от жалбоподателя, член 1 от обжалваното решение посочва само че както тарифите за междинните услуги, така и цените на дребно на жалбоподателя трябва да се считат за несправедливи.
Contrary to the applicant’s claim, Article 1 of the contested decision does not state that both the applicant’s charges for wholesale services and its retail prices must be regarded as being unfair.
Всъщност разпоредителната част на обжалваното решение трябва да се разглежда в светлината на неговите мотиви (Решение на Първоинстанционния съд от 16 декември 2003 г. по дело Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied и Technische Unie/Комисия, T-5/00 иT-6/00, Recueil, стр. II-5761, точка 374).
The operative part of the contested decision must be read in the light of the grounds of that decision (Joined Cases T-5/00 and T-6/00 Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied and Technische Unie v Commission [2003] ECR II-5761, paragraph 374).
Така ясно проличава, че „извършената от [жалбоподателя] злоупотреба се състои в налагане на несправедливи цени под формата на ценова преса във вреда на конкурентите му“ (обжалвано решение, съображение 201).
Thus it is clear that ‘[t]he abuse committed by [the applicant] consists in the imposition of unfair prices in the form of a margin squeeze to the detriment of its competitors’ (recital 201 to the contested decision).
Извършената злоупотреба е „под формата на ценова преса, състояща се в необоснована разлика между цените на междинните услуги и цените на дребно за достъп до абонатна линия“ (обжалвано решение, съображение 57) и „се изразява в несправедливи цени“ (обжалвано решение, съображение 163).
The abuse committed takes the ‘form of a margin squeeze generated by a disproportion between wholesale charges and retail charges for access to the local network’ (recital 57 to the contested decision) and is described as ‘the unfair pricing’ abuse (recital 163 to the contested decision).
От предходното следва, че член 1 от обжалваното решение, разглеждан в светлината на неговите мотиви, трябва да се разбира в смисъл, че когато Комисията квалифицира като несправедливи тарифите за първоначалното свързване и месечния абонамент за достъп до абонатна линия, тя се позовава на съществуващото съотношение между цените на междинните услуги и цените на дребно на жалбоподателя.
It follows from the foregoing that Article 1 of the contested decision, read in the light of the grounds of that decision, must be interpreted as meaning that where the Commission describes the charges for opening a new connection and the monthly charge for access to the local network as being unfair, it is referring to the relationship between the applicant’s wholesale charges and retail charges.
Следователно не съществува никакво противоречие между мотивите и разпоредителната част на обжалваното решение.
There is no contradiction therefore between the grounds and the operative part of the contested decision.
Предвид изложеното по-горе, разпореждането в член 2 от обжалваното решение също не е незаконосъобразно.
In view of the foregoing, the order in Article 2 of the contested decision is not vitiated by illegality either.
Всъщност макар че не може да въздейства върху цените на междинните услуги, жалбоподателят във всеки случай разполага със свобода на действие, за да увеличи цените си на дребно за услугите за ADSL достъп (вж. точки 141—151 по-горе).
Although the applicant could not influence the charges for wholesale services, it did in any event have scope to increase its retail prices for ADSL access services (see paragraphs 141 to 151 above).
Най-накрая, разграничението между прилагане и определяне на тарифи, което жалбоподателят прави за първи път в репликата, трябва да се отхвърли като недопустимо съгласно член 48, параграф 2 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд.
Finally, the distinction between charging and fixing charges, which the applicant made for the first time in its reply, must be rejected as being inadmissible under Article 48(2) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance.
От всичко изложено дотук следва, че второто правно основание трябва да се отхвърли.
It follows from all the foregoing that the second plea in law must be rejected.
В — По третото правно основание, изведено от злоупотреба с власт и нарушение на принципите на пропорционалност, на правна сигурност и на защита на оправданите правни очаквания
C — Third plea in law: misuse of powers and infringement of the principles of proportionality, legal certainty and protection of legitimate expectations
Жалбоподателят изтъква, че присвоявайки си правомощията на RegTP, Комисията е извършила злоупотреба с власт и е нарушила принципите на пропорционалност, на правна сигурност и на защита на оправданите правни очаквания.
The applicant submits that, by encroaching on the powers of RegTP, the Commission misused its powers and infringed the principles of proportionality, legal certainty and protection of legitimate expectations.
Той напомня, че в съответствие с общностното право главната отговорност за контрола върху тарифите за далекосъобщенията пада върху националните органи, какъвто е RegTP.
It recalls that, under Community law, principal responsibility for telecommunications price-control is vested in the national authorities, such as RegTP.
Във връзка с това той се позовава на съображенията от Директива 90/388/ЕИО на Комисията от 28 юни 1990 година относно конкуренцията на пазарите за далекосъобщителни услуги (ОВ L 192, стр.
It refers in that regard to the recitals of Commission Directive 90/388/EEC of 28 June 1990 on competition in the markets for telecommunications services (OJ 1990 L 192, p.
10), на член 17 от Директива 98/10, на член 4, параграф 1 от Регламент № 2887/2000, на член 13, параграф 1 от Директива 2002/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно достъпа до електронни съобщителни мрежи и тяхната инфраструктура и взаимосвързаността между тях (ОВ L 108, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр.
10), Article 17 of Directive 98/10, Article 4(1) of Regulation No 2887/2000, Article 13(1) of Directive 2002/19/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on access to, and interconnection of, electronic communications networks and associated facilities (OJ 2002 L 108, p.
169), на точки 19 и 22 от Известие на Комисията от 22 август 1998 г. относно прилагането на правилата за конкуренция по отношение на споразуменията за достъп в далекосъобщителния сектор, озаглавено „Рамка, съответни пазари и принципи“ и на стр.
7), paragraphs 19 and 22 of the Commission’s Notice of 22 August 1998 on the application of the competition rules to access agreements in the telecommunications sector, entitled ‘Framework, relevant markets and principles’, and page 61 et seq. of the Communication from the Commission entitled ‘Unbundled access to the local loop: enabling the competitive provision of a full range of electronic communication services, including broadband multimedia
DEUTSCHE TELEKOM/КОМИСИЯ предоставяне на пълна гама от електронни съобщителни услуги, включително и широколентови мултимедийни услуги и високоскоростен Интернет“ (ОВ C 272, 2000 г., стр.
DEUTSCHE TELEKOM v COMMISSION and high-speed internet communication’ (OJ 2000 C 272, p. 55).
В този контекст националните регулаторни органи били длъжни да вземат предвид целите на общностното право, сред които е и целта, залегнала в член 82 ЕО.
In that context, the national regulatory authorities are required to take account of Community law objectives, including that underlying Article 82 EC.
Според жалбоподателя от това следвало, че ако смята, че решенията на RegTP относно тарифите нарушават общностното право, Комисията трябвало да образува производство за установяване на неизпълнение на задължения от държавачленка срещу Германия.
According to the applicant, it follows that if the Commission considered RegTP’s pricing decisions to have infringed Community law, it should have initiated proceedings against Germany for failure to fulfil obligations.
Освен това жалбоподателят поддържа, че както при регулирането на индексите на ценовите прагове, така и при определянето на цените на междинните услуги RegTP е анализирал въпроса дали съществува ценова преса между цените на междинните услуги и цените на дребно, която може действително да възпрепятства конкуренцията. RegTP стигнал до извода, че такава ценова преса не съществува.
The applicant submits furthermore that, both in the regulation of the indices of retail price ceilings and in the setting of wholesale access charges, RegTP analysed whether there was a margin squeeze between wholesale and retail prices that would actually restrict competition, and concluded that there was no such margin squeeze.
Във връзка с това жалбоподателят се позовава на решенията на RegTP от 8 февруари 1999 г., от 23 декември 1999 г., от 30 март 2001 г., от 21 декември 2001 г., от 11 април 2002 г., и по-специално това от 29 април 2003 г.
The applicant refers in that regard to the decisions of RegTP of 8 February 1999, 23 December 1999, 30 March 2001, 21 December 2001, 11 April 2002, and in particular to that of 29 April 2003.
Решенията на RegTP давали оправдани правни очаквания на жалбоподателя, които били достойни за защита (Решение на Съда от 21 септември 1983 г. по дело Deutsche Milchkontor и др., 205/82—215/82, Recueil, стр. 2633, точки 30 и 31).
The decisions of RegTP gave rise to a legitimate expectation on the part of the applicant which deserves protection (Joined Cases 205/82 to 215/82 Deutsche Milchkontor and Others [1983] ECR 2633, paragraphs 30 and 31).