natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В изключение от гореупоменатия срок следва да се предвиди един по-дълъг срок за представянето и оценката на пълното досие, дадено в приложение III, на всеки продукт за растителна защита, предназначен за използване в съответствие с единните принципи, определени в Директива 91/414/ЕИО.
By derogation from the above deadline, a longer period should be provided for the submission and assessment of the complete Annex III dossier of each plant protection product for each intended use in accordance with the uniform principles laid down in Directive 91/414/EEC.
Държавитечленки, в съответствие с Директива 91/414/ЕИО когато е необходимо, изменят или отменят съществуващите разрешения за продукти за растителна защита, съдържащи [определени химически вещества] като активни вещества, не по-късно от 31 август 2006 г.
Member States shall in accordance with Directive 91/414/EEC, where necessary, amend or withdraw existing authorisations for plant protection products containing [certain chemicals] as active substances by 31 August 2006.
До тази дата те по-специално потвърждават, че условията в приложение I към споменатата директива, отнасящи се до [определени химически вещества], са изпълнени, с изключение на определените в част Б от редовете относно тези активни вещества, както и че притежателят на разрешението разполага или има достъп до досие, като по този начин отговаря на изискванията на приложение II към споменатата директива съгласно условията на член 13 от тази директива.
By that date they shall in particular verify that the conditions in Annex I to that Directive relating to [certain chemicals] are met, with the exception of those identified in part B of the entries concerning those active substances, and that the holder of the authorisation has, or has access to, a dossier satisfying the requirements of Annex II to that Directive in accordance with the conditions of Article 13 of that Directive.
Чрез дерогация от параграф 1, за всеки разрешен продукт за растителна защита,
By derogation from paragraph 1, for each authorised plant protection product
Обстоятелства, предхождащи спора по главното производство, и поставеният въпрос съдържащ [определени химически вещества] като единствено активно вещество или като едно от няколко активни вещества, всички от които са включени в приложение I към Директива 91/414/ЕИО не по-късно от 28 февруари 2006 г., държавитечленки извършват повторна оценка на продукта в съответствие с единните принципи, предвидени в приложение VI към Директива 91/414/ЕИО, въз основа на досие, което отговаря на изискванията на приложение III към споменатата директива, и като се взема под внимание част Б от редовете в приложение I към директивата относно [определени химически вещества].
(c) that is necessary for the implementation of a Community measure.’ containing [certain chemicals] as either the only active substance or as one of several active substances all of which were listed in Annex I to Directive 91/414/EEC by 28 February 2006 at the latest, Member States shall re-evaluate the product in accordance with the uniform principles provided for in Annex VI to Directive 91/414/EEC, on the basis of a dossier satisfying the requirements of Annex III to that Directive and taking into account part B of the entries in Annex I to that Directive concerning [certain chemicals].
На основата на тази оценка те определят дали продуктът отговаря на условията, посочени в член 4, параграф 1, букви б), в), г) и д) от Директива 91/414/ЕИО […].“
On the basis of that evaluation, they shall determine whether the product satisfies the conditions set out in Article 4(1)(b), (c), (d) and (e) of Directive 91/414/EEC …’
Директива 2005/53 обаче не е в сила към релевантния момент.
However, at the material time, Directive 2005/53 had not entered into force.
Feinchemie Schwebda GmbH и Bayer CropScience AG (наричани по-нататък „жалбоподателите“), производители на продукти за растителна защита, нотифицират Комисията съгласно предвидената в Регламент № 3600/92 процедура с оглед включването на етофумезата в приложение I към Директива 91/414.
Feinchemie Schwebda GmbH and Bayer CropScience AG (‘the applicants’), producers of plant protection products, notified the Commission in accordance with the procedure laid down by Regulation No 3600/92 with a view to the inclusion of ethofumesate in Annex I to Directive 91/414.
В подкрепа на заявлението си те представят документация по приложение II.
In support of their application they submitted an Annex II dossier.
Вследствие на това, считано от 1 март 2003 г. етофумезатът е добавен в съдържащия се в приложение I към Директива 91/414 списък на активните вещества, за които е разрешено да бъдат включвани в състава на продукти за растителна защита.
As a result, ethofumesate was added, with effect from 1 March 2003, to the list of active substances authorised for incorpo ration in plant protection products in Annex I to Directive 91/414.
Препращащата юрисдикция привлича вниманието на Съда към член 7, параграф 1, буква c) от Закона за пестицидите от 1962 г., който гласи:
The referring court has drawn the attention of the Court of Justice to Article 7(1)(c) of the 1962 Law on Pesticides, which reads as follows:
Agrichem BV (наричано по-нататък „Agrichem“) притежава съществуващи разрешения за седем продукта, съдър-
Agrichem BV (‘Agrichem’) held existing authorisations for seven products which contained ethofumesate as an active
Кратко изложение на становищата на страните жащи етофумезат като активно вещество.
Summary of the observations of the parties substance.
За разлика от жалбоподателите то не нотифицира Комисията и не представя документация по приложение II.
It did not act with the applicants as a co-notifier, nor did it submit an Annex II dossier.
Жалбоподателите, Agrichem, белгийското и нидерландското правителство, както и Комисията, представят писмени становища, като всички, с изключение на белгийското правителство, се явяват на съдебното заседание от 19 септември 2007 г.
Written observations have been submitted by the applicants, Agrichem, the Belgian and Netherlands Governments and the Commission, all of whom, apart from the Belgian Government, were present at the hearing on 19 September 2007.
College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (Орган за издаване на разрешения за пестициди, Нидерландия, наричан по-нататък „CTB“) първоначално отнема разрешенията на Agrichem с решения от 23 януари 2004 г., на основание че не е представена документация по приложение II.
Agrichem’s authorisations were initially withdrawn by the College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (Netherlands Board for the authorisation of pesticides, ‘the CTB’), by decisions of 23 January 2004, on the basis that no Annex II dossier had been submitted.
Впоследствие отнемането на тези разрешения се отменя с решение от 19 ноември 2004 г. (наричано по-нататък „обжалваното решение“), в което CTB приема, че по член 4, параграф 1 от Директива 2002/37 не може да се изисква представянето на документация по приложение II.
Those withdrawals were subsequently revoked by a decision of 19 November 2004 (‘the contested decision’) in which the CTB took the view that an Annex II dossier could not be requested under Article 4(1) of Directive 2002/37.
Жалбоподателите обжалват това решение пред College van Beroep voor het bedrijfsleven, който поставя на Съда следния въпрос:
The applicants have appealed against that decision to the College van Beroep voor het bedrijfsleven, which has referred the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Тези страни, с изключение на Agrichem, оспорват правилността на обжалваното решение.
With the exception of Agrichem, all those parties dispute the correctness of the contested decision.
Те твърдят като цяло, че член 13, параграфи 1 и 3 от Директива 91/414 поражда положение, в което притежателят на съществуващо разрешение, който не е нотификатор, трябва да разполага с документация по приложение II или по приложение III или да има достъп до такава документация преди септември 2003 г.
They argue, broadly, that Article 13(1) and (3) of Directive 91/414 creates a situation in which the holder of an existing authorisation who is not a notifier must either hold, or have access to, an Annex II or Annex III dossier before September 2003.
Ако посоченият притежател няма достъп до такава документация, член 13 забранява на държаватачленка да използва притежаваната от нея информация от съществуваща документация по приложение II или по приложение III в полза на въпросния притежател, като продължава срока на действие на съществуващо разрешение.
If such a party does not have access to such a dossier, Article 13 precludes a Member State from using the information in an existing Annex II or Annex III dossier in its possession to the benefit of that party by continuing an existing authorisation. They contend that, as Directive 2002/37 should be interpreted in the light of Directive 91/414, the lack of express provision in Article 4(1) of Directive 2002/37 for the submission of a dossier during the re-examination process does not affect this preclusion.
Посочените страни твърдят, че след като Директива 2002/37 трябва да се тълкува с оглед на Директива 91/414, липсата на изрично изискване в член 4, параграф 1 от Директива 2002/37 относно представянето на документация по време на преразглеждането не засяга тази забрана.
‘Must Article 4(1) of Directive 2002/37/EC be interpreted as meaning that that provision does not require Member States to terminate the authorisation of a plant protection product containing ethofumesate before September 2003 on the ground that the authorisation holder does not have, or have access to, a dossier satisfying the conditions set out in Annex II to Directive 91/414/EEC?’
Доводите на Agrichem се отнасят само до въпроса кой е най-добрият начин да се тълкува Директива 2002/37
Agrichem’s argument focuses on the simple question of how best to interpret Directive 2002/37 and how that directive
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА SHARPSTON — ДЕЛO C-361/06 е закрилата на интелектуалната собственост, изследователската дейност и инвестициите на дружествата, които разработват активни вещества, и че липсата на такава закрила би довела до прекратяване на дейността по разработване на нови активни вещества.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-361/06
Според Agrichem релевантните разпоредби от тези директиви не изискват то да разполага с пълна документация по приложение II или по приложение III в края на срока, предвиден в член 4, параграф 1 от Директива 2002/37.
fits with Directive 91/414. It is Agrichem’s submission that the relevant provisions of those directives do not require it to be in possession of a full Annex II or Annex III dossier at the end of the period specified in Article 4(1) of Directive 2002/37.
Agrichem твърди също така, че тези разпоредби не задължават държавитечленки да отнемат съществуващо разрешение от образувание, което не разполага с такава документация в края на този срок.
Agrichem also submits that those provisions do not oblige a Member State to withdraw an existing authorisation from a body which is not in possession of such a dossier at the end of that period.
Макар Комисията да смята, че с директивите основно се цели закрила на продуктите за растителна защита, тя се съгласява с жалбоподателите, че разработването на нови активни вещества е от основно значение за растителната защита.
Whilst the Commission took the view that the directives principally aim to protect plant protection products, it agrees with the applicants that the development of new active substances is essential for plant protection.
Освен това тя смята, че защитата на информацията съгласно Директива 91/414 е предвидена с оглед на закрила на инвестициите на дружествата, разработващи продукти.
Furthermore, it considers that the protection of information in Directive 91/414 operates to protect the investments of the developing companies.
Основният въпрос, който се поставя по настоящото дело, се отнася до правилното тълкуване на член 4 от Директива 2002/37 и на член 13 от Директива 91/414, както и до взаимодействието между разпоредбите на тези две директиви.
The main issue in the present case turns on the proper interpretation of Article 4 of Directive 2002/37 and Article 13 of Directive 91/414, and how the provisions of those two directives interact.
Agrichem признава, че основната цел на Директива 91/414 е свързана с установяването на правна уредба относно продуктите за растителна защита, които се намират на пазара, но оспорва обстоятелството, че тази правна уредба може да има за последица отнемане на съществуващо разрешение на даден притежател.
Agrichem agrees that the principal aim of Directive 91/414 is related to regulating the plant protection products available on the market, but disputes that that should produce an effect by which the holder of an existing authorisation should have that authorisation withdrawn.
Според мен от съображенията на Директива 91/414 18е видно, че нейната главна цел е да се гарантира установя-
In my view it is clear from the recitals in the preamble to Directive 91/414 18that the primary purpose of that directive is to ensure
Жалбоподателите и Нидерландия твърдят, че целта на законодателството
The starting point must be to look at the purpose of the legislation at issue.
FEINCHEMIE SCHWEBDA И BAYER CROPSCIENCE съществуващо разрешение информация и до срока, в който той трябва да разполага с тази информация.
FEINCHEMIE SCHWEBDA AND BAYER CROPSCIENCE
ването на правна уредба за пускането на пазара на продуктите за растителна защита, а не да се осигури закрила на правата на интелектуална собственост.
Article 4 of Directive 2002/37 that the placement of plant protection products on the market is regulated, rather than to ensure the protection of intellectual property rights.
Тази основна цел трябва да се отчита при разглеждането на конкретните разпоредби на Директива 91/414 и Директива 2002/37.
That principal purpose should be borne in mind when addressing the specific provisions of Directives 91/414 and 2002/37.
Основните разпоредби
The main provisions
CTB приема, че разрешенията за съдържащи етофумезат продукти за растителна защита трябва във всеки случай да отговарят на условията, предвидени в Директива 2002/37.
The CTB stated that authorisations for plant protection products containing ethofumesate as an active substance must in any event satisfy the conditions laid down by Directive 2002/37.
Нито Директива 2002/37, нито Директива 91/414 съдържат изискване по време на проверката за съответствие да се докаже, че в подкрепа на съществуващото разрешение е представена документация по приложение II.
Neither Directive 2002/37 nor Directive 91/414 lays down the condition that it must be demonstrated during the compliance check that an existing authorisation is supported by an Annex II dossier.
CTB заключава, че няма правомощие да изисква такава документация.
The CTB concluded that it did not have the competence to request such a dossier.
Изглежда, че препращащата юрисдикция споделя застъпеното в обжалваното решение становище.
The referring court appears to be in agreement with the contested decision.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА SHARPSTON — ДЕЛO C-361/06 държавитечленки да разрешават на образувание да пуска на пазара продукт, съдържащ етофумезат, ако то не разполага с пълна документация.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-361/06
Следователно член 4, параграф 1 поражда задължение за съответната държавачленка да отнеме разрешенията, ако до 1 септември 2003 г. притежателят не предостави пълна документация.
State concerned must withdraw authorisations unless a full dossier is provided by 1 September 2003.
Препращащата юрисдикция посочва също, че от текста на член 4, параграф 1 от Директива 2002/37 не произтича, че държавитечленки са длъжни да прекратят действието на разрешението, ако притежателят му не може да представи документация по приложение II преди 1 септември 2003 г., тъй като член 4, параграф 1 не изисква от притежателя да представи документация по приложение II във връзка с преразглеждането.
The referring court also stated that it was not apparent from the wording of Article 4(1) of Directive 2002/37 that Member States are required to terminate the authorisation if the authorisation holder is unable to provide, before 1 September 2003, an Annex II dossier, as Article 4(1) does not require an Annex II dossier to be submitted by the authorisation holder for the review.
Освен това тази юрисдикция изхожда от хипотезата, че преразглеждането може да се осъществи въз основа на данни, които вече са известни на органите, издали по-рано разрешението.
Furthermore, that court assumes that the review can be carried out on the basis of data already known to the authority which previously granted the authorisation.
Първото твърдение на Комисията изглежда вярно с оглед на самия текст на член 4 от Директива 2002/37.
The Commission’s first contention appears to be correct from the plain wording of Article 4 of Directive 2002/37.
От това обаче не следва, че на притежателя на съществуващо разрешение не може да се разреши да го запази.
However, it does not follow that a party that holds an existing authorisation should not be permitted to retain it.
Agrichem също е съгласно с обжалваното решение.
Agrichem is also in agreement with the contested decision.
То твърди, че етофумезатът е одобрен (въз основа на документация по приложение II).
It submits that ethofumesate has been approved (on the basis of an Annex II dossier).
Посоченото означава, че не съществува съображение, свързано със заплаха за здравето, за отнемане на съществуващо разрешение.
That implies that there is no reason based on health concerns to withdraw an existing authorisation.
То смята също, че наличието на различни срокове за преразглеждането на съществуващи разрешения по член 4, параграф 1 от Директива 2002/37 и за по-съществе-ната преоценка по член 4, параграф 2 от директивата предполага, че представянето на документация се изисква за преоценката, но не и за преразглеждането.
It also argues that the staggered time-periods for review of existing authorisations under Article 4(1) of Directive 2002/37, and for the more substantial re-evaluation under Article 4(2) thereof, imply that a dossier is required for the latter but not the former.
Ако за преразглеждането по член 4, параграф 1 се изисквала документация, между двата вида оценка щяла да съществува много малка разлика.
Requiring a dossier for a review under Article 4(1) would lead to there being little difference between the two types of evaluation.
Нидерландия и Комисията дават други тълкувания на член 4.
Alternative meanings for Article 4 have been suggested by the Netherlands and by the Commission.
Според Нидерландия, макар от текста на член 4, параграф 1 да не произтича, че се изисква документация, подобно изискване не е в противоречие с текста на тази разпоредба.
The Netherlands suggests that although it is not apparent from the text of Article 4(1) that a dossier is needed, the requirement for a dossier is not in conflict with the wording of that article.
Комисията предлага две възможни тълкувания на член 4, параграф 1 и на член 4, параграф 2.
The Commission has offered two possible interpretations of Articles 4(1) and 4(2).
На първо място Комисията посочва, че първият срок (в член 4, параграф 1) е свързан с представянето на документация по приложение II, а вторият срок (в член 4, параграф 2) — с преоценката на документация по приложение III (като обосновката е, че на пазара са пуснати многобройни продукти, съдържащи многобройни активни вещества, и че е необходимо повече време за
First, the Commission suggests that the first deadline (in Article 4(1)) requires the presentation of an Annex II dossier, whereas the second deadline (in Article 4(2)) requires the re-evaluation of an Annex III dossier (on the rationale that as multiple products will be
проверката на всеки един от тях).
on the market, with multiple substances in them, checking each one will take longer).
При условията на евентуалност Комисията твърди, че член 4, параграф 1 е излишен и само изяснява общото изискване за представяне на документация в края на първия срок.
Alternatively, the Commission argues that Article 4(1) is superfluous and merely clarifies the general requirement to submit a dossier at the end of the first period.
Връзката между двете директиви
Relationship between the two directives
Според мен дадените от Нидерландия и от Комисията тълкувания водят до тълкуване на член 4 в противоречие с ясния му текст, а в случая на първото предложение на Комисията — до тълкуването му в противоречие с ясния текст на съображение 8 от Директива 2002/37.
In my view, the interpretations offered by the Netherlands and the Commission would involve interpreting Article 4 in a manner contrary to its plain wording, and in the case of the Commission’s first argument, contrary to the plain wording of recital 8 of Directive 2002/37.
Всички страни са съгласни, че член 6 от Директива 91/414 установява рамка, в която се предвижда приемането на поредица от директиви, сред които е Директива 2002/37.
It is accepted by all parties that Article 6 of Directive 91/414 provides a framework which envisages the enactment of a series of directives, inter alia, Directive 2002/37.
При все това съществува разногласие относно връзката между двете директиви.
However, the question of the relationship between the two directives is a matter of some dispute.
Ако се придържаме към най-очевид-ното тълкуване на тази разпоредба, при процедурата по преразглеждане на съществуващите разрешения, уредена в член 4, параграф 1, се изисква само основна информация (като тази в приложение I), а не пълна документация по приложение II или III.
Taking the most straightforward interpretation of that provision, the review procedure for existing authorisations set out under Article 4(1) demands only basic information (as found in Annex I), and not a full Annex II or III dossier.
Тя включва само проверка за това дали „изискванията, отнасящи се до етофумезата, […] са спазени“.
It merely involves checking that ‘the conditions relating to ethofumesate … are complied with’.
При тази процедура не се изисква пълна преоценка на продукта за растителна защита като такъв (задача, предвидена в член 4, параграф 2).
It does not require a full re-evaluation of the plant protection product as such (that task is laid down by Article 4(2)).
Ето защо от гледна точка на логиката член 4, параграф 1 не предполага отнемане на съществуващо разрешение, на основание че дружеството, притежател на разрешението, няма достъп до документация по приложение II (или III).
Therefore, Article 4(1) does not logically require withdrawal of an existing authorisation on the grounds that a company holding that authorisation does not have access to an Annex II (or III) dossier.
Въз основа на посоченото на поставения на Съда въпрос може да се отговори утвърдително.
On that basis, the question referred to this Court may be answered in the affirmative.
Според Agrichem Директива 91/414 би изменила смисъла на Директива 2002/37 само в случай на противоречие между разпоредбите им, а тук хипотезата не е такава.
Agrichem submits that Directive 91/414 would modify the meaning of Directive 2002/37 only in the event of a conflict, which is not the case.
При условията на евентуалност Agrichem твърди, че макар приемането на Директива 2002/37 да е предвидено в Директива 91/414, първата директива все пак представлява lex specialis, тъй като предвижда по-специални преходни разпоредби от член 8 от Директива 91/414.
The Commission submits that the transitional regime in Article 8, under which a Member State may apply its own national provisions, will come to an end when the substance which is the subject of those provisions is entered in Annex I. The Commission contends that once an active substance is listed in Annex I, then all parties must have an Annex II or III dossier in accordance with Community legislation.