natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Комисията предложи също по-строги изисквания относно капитала, който трябва да притежават банките, за да покриват рисковете от операциите по отпускане на заеми, както и реформи в стимулите в заплащането в банките, за да се избегне насърчаването или възнаграждаването на поемането на прекомерен риск.
The Commission also proposed more stringent requirements on the capital banks must hold to cover the risks of their lending operations, and reforms to pay incentives in banks to avoid encouraging or rewarding excessive risk taking.
Директивата „Платежоспособност II“ бе при- ета през април от Европейския парламент и през ноември от Съвета (40) и в нея се определят нови правила за застрахователните дружества, чрез които се подобрява конкурентоспособността на застрахователния сектор в ЕС, ка- то същевременно се осигурява поголяма защита за притежателите на поли- ци и бенефициерите.
The Solvency II directive was adopted by the European Parliament in April, and by the Council in November (40), setting new rules for insurance companies that enhance the competitiveness of the EU insurance industry while providing more protection for policyholders and beneficiaries.The regulation on
Регламентът за агенциите за кредитен рейтинг (41) влезе в сила през декември.
41 credit rating agencies (
През октомври Комисията направи допитване за необходимите мерки за нова рамка на ЕС за управление на кризи в банковия сектор.
In October, the Commission consulted on the measures necessary for a new EU framework for crisis management in the banking sector.
В съобщението се набелязват инструменти за рамка на ЕС за управление на кризи, за да се запази финансовата стабилност и непрекъснатостта на банковите услуги при трансгранична банкова криза.
To safeguard financial stability and the continuity of banking services in a crossborder banking crisis, the communication identifies tools for an EU crisis management framework, including ‘early intervention’ action by banking supervisors aimed at correcting irregularities at banks, bank resolution measures for the reorganisation of ailing banks, and insolvency frameworks under which failed banks are wound up.
ВЛИЯНИЕ НА ЕС ВЪРХУ РАЗГЛЕЖДАНЕТО НА ПРОБЛЕМА ЗА ОТГОВОРНОСТТА В РАМКИТЕ НА Г20
EU INFLUENCE ON G20 THINKING ON RESPONSIBILITY
На срещата на върха на Г-20 през септември Европа беше движеща сила за глобалните действия.
Europe was a driving force behind global action at the G20 summit in September — it highlighted the need for further regulation in order to hold financial institutions to account.
В съобщението за преструктурирането на банки (42) се предвиждаха задълбочена преоценка на банките, получаващи помощ, които като цяло не са стабилни, обявяване и управление на обезценените активи, оттегляне от губещи дейности и планиране на сливания с жизнеспособни конкуренти или дори закриване.
The communication on restructuring aid to banks (42) envisaged in-depth reassessment of banks which are not fundamentally sound receiving assistance, disclosure and management of impaired assets, withdrawal from loss-making activities, and consideration of mergers with viable competitors, or even closure.
Банките и заинтересованите страни следва да допринесат за преструктурирането от собствените си ресурси, а държавата и данъкоплатците следва да бъдат адекватно обезщетени за оказаната от тях подкрепа.
Banks and their stakeholders should contribute to any restructuring from their own resources, and the state and taxpayers should be adequately recompensed for any support provided.
За да се избегне нарушаването на конкуренцията, преструктурирането на банките следва да се планира така, че да се избегне временното нарушаване на конкуренцията, дължащо се на държавната помощ дори ако трябва банките да бъдат лишени от активи или да се ограничат инвестициите и маркетинговите им стратегии.
To protect against distortions of competition, bank restructuring should be designed to remove any temporary distortions financed by state aid — even to the extent of divesting banks of assets or constraining their investment and marketing strategies.
Тези широки насоки имат за цел да се попречи на получилите държавна помощ банки да се възползват от това по несправедлив начин и да се възстанови равновесието на вътрешния пазар.
These broader guidelines aim to prevent banks that have received state aid from benefiting unfairly, and to restore equilibrium to the internal market.
През ноември Съветът на икономическите и финансовите министри прие общ подход за по-строги капиталови изисквания и политики на възнаграждение в
In November, the Council of Economic and Finance Ministers agreed on a general approach on stricter capital requirements and remuneration policies in
Европейската комисия и финансовите министри на държавитечленки се възползваха от съвети от други институции на ЕС.
The European Commission and Member State finance ministers benefited from the advice from other EU institutions.
Европейската централна банка допринесе за обсъждането в ЕС на реформа на европейската рамка за надзор, особено що се отнася до измененията на регулаторния режим за хедж фондовете и агенциите за кредитен рейтинг, както и до хармонизирането на законодателството за ценните книжа.
The EU reflections on the reform of the European supervisory framework received European Central Bank input, particularly on modifications to the regulatory regime for hedge funds and credit rating agencies, and on harmonisation of securities laws.
Освен това Европейската централна банка помогна за установяването на европейски централни контрагенти за клиринг на суапове за кредитно неизпълнение. През юни 2009 г.
In addition, the European Central Bank helped in establishing European central counterparties to clear credit-default swaps.
Европейският парламент също създаде специален комитет за финансовата криза, за да наблюдава процеса на финансова реформа.
The European Parliament also created a special committee on the financial crisis to monitor the process of financial reform.
През октомври индексът на ЕС за доверие в икономиката се повиши до 86,0 (+ 3,4 пункта) в ЕС и до 86,2 (+ 3,4) в еврозоната за седми пореден път и за двете серии от срива през март 2009 г.
The EU’s Economic Sentiment Indicator rose to 86.0 (+ 3.4 points) in the EU and to 86.2 (+ 3.4) in the euro area in October, the seventh consecutive increase in both series since the trough of March 2009.
През декември бе договорен бюджетът на ЕС за 2010 г. и бяха заделени бюджетни кредити в размер на 2,4 млрд. евро за продължаване на финансирането на плана за икономическо възстановяване през годината.
The EU’s budget for 2010 was agreed in December, securing the €2.4 billion commitments in continued funding for the EU economic recovery plan for the year.
Същевременно в съвместно изявление Парламентът, Съветът и Комисията призоваха държавитечленки да преразгледат начина, по който използват програмите по Кохезионния фонд и структурните фондове, за да могат средствата от ЕС да „улеснят преодоляването на последиците от икономическата криза“, и по-специално да „подкрепят растежа и конкурентоспособността и да ограничават загубата на работни места“.
At the same time, in a joint statement, Parliament, the Council and the Commission urged the Member States to rethink the way they use the Cohesion and Structural Fund programmes, so that EU money could ‘facilitate overcoming the effects of the economic crisis’and in particular ‘support growth and competitiveness and limit job losses’.
ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ НА УСТОЙЧИВ РАСТЕЖ
The Commission autumn economic forecasts published in November said that ‘economic recovery is now imminent and fears of a prolonged and deep recession have receded’.
ЕС успя да реагира незабавно на кризата и бързо разработи планове за предотвратяване на повтарянето и`.
The EU was able to offer some immediate responses to the crisis, and it rapidly developed plans to avert any repetition of the crisis.
Същевременно беше признато, че не е достатъчно само да се борим с кризата и да се опитваме да я предотвратим.
But it also recognised that more was needed than firefighting and fire-prevention.
Другата задача за 2009 г. беше как да се възстанови устойчивият растеж след отминаването на кризата и как да се облекчи натискът върху публичните финанси, причинен от борбата с последиците от кризата.
The other preoccupation of 2009 was how to restore sustainable growth after the crisis receded, and how to ease the strains on public finances that the firefighting had generated.
Необходима бе стратегия за изход от кризата, при която се отстранява фискалният стимул, и тя трябваше да заработи не само за ЕС, но и за целия свят, включително за развиващите се държави.
An exit strategy was needed, withdrawing the fiscal stimulus, and it had to work not just for the EU, but for the world, including the developing world.
Както заключи Европейският съвет през октомври, решителният политически отговор на икономическата и финансова криза започна да дава резултати през годината.
As the October European Council concluded, the bold policy response to the economic and financial crisis started to deliver results during the year.
Острият спад на икономическата дейност в Европа спря, а финансовите пазари се стабилизираха и доверието се увеличи.
The sharp decline in European economic activity came to a halt, with a stabilisation of financial markets and an improvement in confidence.
Зараждащото се възстановяване трябваше обаче да продължи да бъде наблюдавано отблизо, а подкрепата от правителствата и централните банки продължи в очакване да се постигне напълно гарантирано възстановяване.
But the incipient recovery remained under close monitoring, with support from governments and central banks continuing pending a fully secured recovery.
За да се стабилизират очакванията и да се засили доверието, бе постигнато съгласие, че трябва да се изготви координирана стратегия за оттегляне от политиките, основани на мащабни стимули.
To anchor expectations and reinforce confidence, it was agreed that a coordinated strategy should be prepared for exiting from the broad-based stimulus policies.
През октомври Европейският съвет прикани Съвета и Комисията да продължат своята работа по стратегиите за оттегляне.
The European Council in October invited the Council and the Commission to work on exit strategies.
През октомври финансовите министри постигнаха съгласие за принципите за оттегляне на фискалната подкрепа (44).
Finance ministers agreed in October on principles for fiscal support exit (44).
Стратегиите за оттегляне трябва да бъдат координирани в различните страни в рамките на Пакта за стабилност и растеж и трябва да гарантират навременното отпадане на извънред - ните мерки.
Exit strategies should be coordinated across countries within the framework of the Stability and Growth Pact, and should ensure a timely withdrawal of extraordinary measures.
Те трябва да включват допълнително структурно фискално консолидиране в размер на над 0,5 % от БВП годишно, както и цялостни структурни реформи.
They should include further structural fiscal consolidation of more than 0.5 % of GDP per year, and comprehensive structural reforms.
Те трябва също да бъдат изготвени в рамките на пакта за стабилност и растеж.
They should be designed within the framework of the Stability and Growth Pact.
Стратегиите следва да заработят най-късно през 2011 г., като най-напред трябва да започнат в страните, в които икономическите обстоятелства са благоприятни за оттеглянето на финансовата подкрепа, при условие че възстановяването продължи.
And they should start in 2011 at the latest, earlier in those countries where economic circumstances make it appropriate, provided that recovery stays on track.
На заседанието на Европейския съвет през декември бяха потвърдени тези общи принципи, а Съветът бе приканен да продължи работата си по стратегиите за оттегляне и да докладва до юни 2010 г. за постигнатото в данъчната и финансовата област.
The European Council meeting in December confirmed these general principles and invited the Council to continue its work on exit strategies and to report back by June 2010, both in the fiscal and financial areas.
При представянето на програмата си за новата Комисия председателят Барозу представи виждането си за Европа отвъд настоящата криза и за мястото, което ще заема Европейският съюз след 10 години.
In presenting his programme for the new Commission, President Barroso looked beyond the current crisis, and set out his vision for where the European Union should be in 10 years.
Според него изходът от кризата трябва да ни отведе към нова устойчива социална пазарна икономика — една по-интелигентна и по-екологична икономика, в която благополучието ни ще бъде резултат от иновациите и от по-доброто използване на ресурсите и в която ключовият фактор ще бъде знанието.
He envisaged turning the exit from the crisis into the entrypoint for a new sustainable social market economy, a smarter, greener economy where prosperity will result from innovation and from using resources better, and where knowledge will be the key input.
Той нарече тази обща програма „стратегия ЕС 2020 г.“ (45).
He called this common agenda the EU2020 strategy (45).
За да подготви официалното си предложение към държавните и правителствените ръководители на тяхното заседание през пролетта на 2010 г., през ноември Комисията започна обществено допитване, за да събере широк кръг от препоръки за някои общи политически насоки за стратегията.
In preparation for a formal proposal to the EU’s Heads of State or Government at their spring 2010 meeting, the Commission launched a public consultation in November, to gather a wide range of suggestions on broad policy considerations for the strategy.
ПОДДЪРЖАНЕ НА РАВНОВЕСИЕ
KEEPING A BALANCE
Стратегическата цел на Европейския план за икономическо възстановява- не бе подготовката за завръщане към растеж.
The strategic objective of the European economic recovery plan was to prepare for a return to growth.
Целта бе ЕС да бъде в най-доб-рата възможна позиция, когато отмине кризата — конкурентна икономика в синхрон с нуждите на бъдещето.
The aim was to put the EU in the best possible position for when the crisis recedes: a competitive economy in tune with the needs of the future.
Ето защо бе от съществено значение да се гарантира, че многобройните краткосрочни действия, предприети в подкрепа на заетостта, предприятията и финансовия сектор, са съвмести- ми с по-дългосрочните цели на ЕС.
It was therefore vital to ensure that the many short-term actions taken to support employment, enterprise and the financial sector were consistent with the EU’s longerterm aims.
Комисията предложи да се затегнат изискванията за капитала, който банките трябва да притежават, за да обезпечават риска от операциите си по отпускане на заеми.
The Commission proposed more stringent requirements on the capital banks must hold to cover the risks of their lending operations.
Тази стратегия за подготовка на бъдещия растеж беше общ елемент за много от инициативите и действията, предприети на равнище държавичленки и ЕС в отговор на икономическата криза.
This strategy of preparing for future growth was a common thread running through many of the initiatives and actions taken at Member State and EU level in response to the economic crisis.
Стратегията бе допълнително подсилена в съобщението „Движеща сила за възстановяването на Европа“, прието през март 2009 г.
It was also reinforced in the communication on ‘Driving European recovery’ adopted in March 2009.
По време на кризата държавитечленки останаха единни, като приеха, че структурна реформа е необходима като предварително условие за устойчиво бъдеще.
Throughout the crisis, the Member States remained united in accepting the need for structural reforms as the precondition for a sustainable future.
За да интегрира този подход, насочен към бъдещето, в инициативите за управление на кризата, през януари 2009 г.
To embed this forward-looking approach in the crisis-management initiatives, in January 2009 the EU issued country-specific recommendations on the structural
ЕС издаде конкретни препоръки за всяка държава-членка за структурните реформи, изисквани по Лисабонската стратегия (46) и адаптирани в съответствие с Европейския план за икономическо възстановяване.
46 reforms demanded by the Lisbon strategy (
Тези препоръки обхващаха въпроси като разходите за труд, конкуренцията на енергийните пазари и намаляването на административната тежест за предприятията.
), tailored to the European economic recovery plan. They covered issues such as labour costs, competition in energy markets and reducing administrative burdens on businesses.
Те имаха за цел поддържането и подобряването на конкурентоспособността на икономиките на държавитечленки, за да може да се извлече максимална полза, когато започне възстановяването.
They were aimed at maintaining and improving the competitiveness of the Member State economies to permit maximum benefit as recovery gets under way.
ИГРА ПО ПРАВИЛАТА
PLAY BY THE RULES
„Европейската солидарност е немислима без национална отговорност.
Actions have been taken in a way that maintains the best possible balance between competing objectives.
За да бъде запазено и засилено доверието във вътрешния пазар, всички държавичленки трябва да спазват пазарните правила.“
It was vital to boost business recovery, but measures also paid attention to preserving jobs and ensuring compliance with the single market and competition rules that longerterm prosperity relies on. It was essential that the fundamental rules of EMU were respected, but at the same time that its inbuilt flexibilities could be deployed.
Действията бяха предприети по такъв начин, че да се поддържа най-добрият възможен баланс между конкурентни цели.
‘European solidarity is unthinkable without national responsibility.
Много важно бе да се спазват основните правила на икономическия и паричен съюз, но същевременно да могат да се използват неговите вградени възможности за гъвкавост.
For confidence in the internal market to be maintained and strengthened, all the Member States must respect the rules of the market.’
Мирек Тополанек, министърпредседател на Чешката република и председател на Европейския съвет, на неформална среща на върха на лидерите на ЕС през март.
Mirek Topolánek, Czech Prime Minister and President of the European Council, at the informal summit of EU leaders in March.
Така банките бяха стабилизирани чрез гаранции и програми за рекапитализация, но същевременно ЕС контролираше стриктно начина на прилагане на тези програми.
So while guarantees and recapitalisation programmes were stabilising banks, the EU was strictly controlling the way these programmes were applied.
Не бе допуснато националните планове за спасяване и рекапитализация да нарушават принципите на единния пазар.
National rescue and recapitalisation plans were not allowed to distort the single market.
Правилата на ЕС за конкуренцията и държавните помощи гарантираха надеждни решения, които не дискриминират жизнеспособни институции или едни държавичленки за сметка на други.
The EU’s competition and state aid rules guaranteed viable solutions that did not discriminate against healthy institutions or between Member States.
Прекомерният дефицит, поет от повечето държави-членки, трябва да се коригира решително и разумно в съответствие с преработения Пакт за стабилност и растеж и като се вземат предвид особеностите на всяка държава-членка.
The excessive deficits that most Member States incurred must be corrected, but in a determined and intelligent way, in line with the revised Stability and Growth Pact, and taking account of the circumstances of each Member State.
ЕС гарантира, че мерките на държавитечленки в отговор на рецесията са ограничени във времето и че рискът от нарушаване на търговията и конкуренцията е сведен до минимум.
The EU ensured that Member States’ measures in response to the recession were time-limited, and reduced to the absolute minimum any risks of distortion to trade and competition.
По-голямата част от одобрените национални схеми бяха предназначени за улесняване на достъпа до кредити за предприятията, за да се отстранят системните трудности пред банковия сектор.
The majority of the national schemes approved were intended to facilitate access to credit for businesses, so as to counter the systemic difficulties faced by the banking sector.
Планът за възстановяване бе изготвен, за да предостави цялостен отговор, като едновременно с това се спазват различните икономически особености на държавитечленки.
The recovery plan was designed to match a comprehensive response with simultaneous respect for the different economic circumstances across Member States.
В плана бе отчетено конкретното икономическо положение на всяка страна и различните способности на държавите за ответни действия, но същевременно в него се наблягаше на координирането за постигане на най-добри резултати и за избягване на нежелани странични ефекти, които биха облагодетелствали една държава-членка за сметка на друга.
It recognised each country’s specific economic situation, and the varying capacity for remedial action, but insisted on coordination to achieve the best results and to avoid unwanted spillover effects which would favour one Member State over another.
Така, макар и националните мерки за подкрепа на търсенето да варираха, те трябваше да бъдат насочени към постигане на незабавни резултати и да бъдат временни по характер, като допълват други приоритети за инвестиране в инфраструктура, конкурентоспособност, малки пред приятия, обучение и заетост.
So although national measures to support demand could vary, they had to be directed at immediate results, and be temporary in nature, complementing other investment priorities in infrastructure, competitiveness, smaller firms, training and employment.
Пактът за стабилност и растеж бе достатъчно гъвкав, за да могат да се приложат антикризисните мерки, но въпреки това осигури рамка за консолидационни стратегии за бъдещето.
The Stability and Growth Pact was sufficiently flexible to implement the anticrisis measures, but still provided a framework for consolidation strategies for the future.
Фискалните стимули и другите мерки за подкрепа могат да увеличат дефицитите и дълга, но следва да се считат за временни съгласно пакта.
Fiscal boosts and other support measures might increase deficits and debt, but these should be considered as temporary under the pact.
След като се постигне възстановяване, икономиките на държавитечленки следва да преследват реалистични цели, за да възстановят стабилността си.
As recovery arrived, Member States’ economies should pursue realistic targets to return to stability.
Същевременно при определянето на сроковете за коригиране на прекомерните дефицити бяха взети предвид факторите в националните икономики и различните им възможности за действия във фискалната област.
Meanwhile, deadlines set for the correction of excessive deficits took into account the factors in national economies and their different room for fiscal manoeuvre.
Деликатното състояние на публичните финанси в държавитечленки неизбежно се превърна в предмет на загриженост на национално ниво и на ни- во ЕС.
The delicate state of public finances in the Member States inevitably became a matter of concern at national and EU levels.
До 2010 г. големият стимул в европейската икономика, осигурен от държавитечленки и институциите на ЕС, ще достигне около 5 % от БВП.
By 2010, the massive boost that the Member States and the EU institutions are giving Europe’s economy will reach around 5% of GDP.
Та- зи финансова инжекция бе много ефективна за подкрепа на доверието в пазарите, но цената и` е утежняването на държавните дефицити и дългове.
This liquidity injection is proving very effective at supporting the confidence in markets, but it comes at the cost of aggravating government deficits and debt.
За да гарантира дългосрочното равновесие, Комисията продължи да сле- ди отблизо програмите за стабилност на държавитечленки, като подчертаваше отчетеното наличие на прекомерни бюджетни дефицити.
To assure longerterm equilibrium, the Commission maintained its vigilance over Member States’ stability programmes, highlighting excessive budget deficits wherever it identified them.