natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Възможност за присъединяване към тази схема имат единствено лицата, пребиваващи в двете посочени по-горе области, както и лицата, работещи на територията на посочените области и пребиваващи в държавачленка, различна от Белгия.
The Court concluded from this that the Member State of residence cannot be deprived of the right to grant child benefit to those resident within its territory and that Article 13(2)(a) of the regulation does not preclude a migrant worker, who is subject to the social security scheme of the Member State of employment, from receiving, pursuant to the national legislation of the Member State of residence, child benefit in the latter State.
Лицата, които, независимо че работят в нидерландската езикова област или в двуезичната област Bruxelles-Capitale, пребивават в друга част от националната територия, следователно са изключени от схемата.
It is for the national court to determine whether the circumstances of the case are relevant for the purposes of deciding whether the worker satisfies the requirements for the grant of such child benefit pursuant to the legislation of the Member State in question.
Член 13, параграф 2, буква а) от Регламент№ 1408/71, изменен с Регламент№ 647/200525, предвижда, че лице, което е заето на работа на територията на една държавачленка, е подчинено на законодателството на тази държава, дори и ако пребивава на територията на друга държавачленка.
Regulation (EC) No 647/2005 of the European Parliament and of the Council of 13 April 2005 amending Council Regulations (EEC) No 1408/71 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community and (EEC) No 574/72 laying down the procedure for implementing Regulation (EEC) No 1408/71 (OJ 2005 L 117, p. 1).
1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 211).
1), as amended by Regulation (EC) No 1882/2003 of the European Parliament and of the Council of 29 September 2003 (OJ 2003 L 284, p. 1).
Развитие и дейност свидетелствата за управление на моторни превозни средства26 трябва да бъде тълкува на в смисъл, че не допуска дадена държавачленка да откаже да признае на своята територия валидността на свидетелство за управление, издадено по-късно от друга държавачленка, докато неговият притежател не е изпълнил условията, изисквани в първата държавачленка за издаването на ново свидетелство след отнемането на поранно свидетелство, включително проверка на годността за управление, удостоверяваща, че вече не са налице основанията, обосноваващи посоченото отнемане.
Court of Justice licence-holder has not satisfied the necessary conditions in that first Member State for the issue of a new licence following the withdrawal of a previous licence, including the examination of fitness to drive certifying that the grounds justifying the withdrawal are no longer in existence.
Същевременно тази директива допуска дадена държавачленка да откаже да признае на своята територия правото на управление, произтичащо от свидетелство за управление, издадено по-късно от друга държавачленка, ако е установено въз основана посочване в същото или на друга неоспорима информация, произхождаща от държаватачленка на издаване, че при издаването на посоченото свидетелство неговият притежател, спрямо когото на територията на първата държавачленка е била наложена мярка за отнемане на поранно свидетелство, не е имал обичайно пребиваване на територията на държаватачленка на издаване.
However, it is not contrary to that directive for a Member State to refuse to recognise in its territory the right to drive stemming from a driving licence subsequently issued by another Member State if it is established, on the basis of entries appearing in the driving licence itself or of other incontestable information supplied by the Member State of issue, that when that licence was issued its holder, who had been the object, in the territory of the first Member State, of a measure withdrawing an earlier licence, was not normally resident in the territory of the Member State of issue.
Освен това посочената директива не допуска държавачленка временно да отнеме правото на управление, произтичащо от свидетелство за управление, издадено от друга държавачленка, когато последната държавачленка проверява условията за издаване на това свидетелство.
Moreover, it is contrary to that directive for a Member State temporarily to suspend the right to drive stemming from a driving licence issued by another Member State while the latter Member State investigates the procedure followed in the issuing of that licence.
Относно въздушния транспорт, в рамките на спор между пътник и авиокомпания, която отказва да го обезщети след отмяната на полет от Манила (Филипините), по дело Emirates Airlines (Решение от 10 юли 2008 г., C-173/07) Съдът обявява, че пътуването с отиване и връщане не може да се счита за един и същи полет по смисъла на Регламент№ 261/2004 относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците27.
With regard to air transport, the Court stated in Case C-173/07 Emirates Airlines (judgment of 10 July 2008), in the context of a dispute between a passenger and an airline company which refused to pay compensation to the passenger following the cancellation of a flight departing from Manila (Philippines), that a journey out and back cannot be regarded as a single‘flight’ for the purposes of Regulation No 261/2004 establishing common rules on compensation and assistance to passengers (27).
Следователно член 3, параграф 1, буква а) от него, който предвижда прилагането на посочения регламент за пътници, заминаващи от летище, намиращо се на територията на държавачленка, за която Договорът се прилага, трябва да се тълкува в смисъл, че той не се прилага към случай на пътуване с отиване и връщане, в който пътниците, първоначално заминали от летище, намиращо се на територията на държавачленка, по отношение на която се прилага Договорът за ЕО, се връщат на това летище с полет, излитащ от летище, което се намира в трета страна.
Consequently, Article 3(1)(a) of that regulation, which provides that the regulation applies to passengers departing from an airport located in the territory of a Member State to which the Treaty applies, is to be interpreted as not applying to the case of an outward and return journey in which passengers who have originally departed from an airport located in the territory of a Member State to which the Treaty applies travel back to that airport on a flight departing from an airport located in a non-member country.
Обстоятелството, че полетът на отиване и обратният полет са предмет на една резервация, не влияе на тълкуването на тази разпоредба.
The fact that the outward and return flights are the subject of a single booking does not affect the interpretation of that provision.
Директива 91/439/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година относно свидетелствата за управление на моторни превозни средства (ОВ L 237, стp.
Also in relation to air transport, in Case C-549/07 Wallentin-Hermann (judgment of 22 December 2008) the Court was required to interpret Article 5(3) of Regulation No 261/2004, which is concerned with the right of passengers to compensation if their flight is cancelled and the concept of‘extraordinary circumstances’.
1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 2, стр.
The Court stated that the Montreal Convention is not decisive for the interpretation of that concept.
62), изменена с Регламент (ЕО)№ 1882/2003 на Европейския парламенти на Съвета от 29 септември 2003 г. (ОВ L 284, стp.
Moreover, it added that the frequency of the technical problems experienced by an air carrier is not in itself a factor from which the presence or absence of‘extraordinary circumstances’within the meaning of Article 5(3) of Regulation No 261/2004 can be concluded.
1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 4, стр. 213).
Finally, the Court held that the fact that an air carrier has complied with the minimum rules
Регламент (ЕО)№ 261/2004 на Европейския парламенти на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО)№ 295/91 (ОВ L 46, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).
Regulation(EC)No261/2004oftheEuropeanParliamentandoftheCouncilof11February2004establishing common rules on compensation and assistance to passengers in the event of denied boarding and of cancellation or long delay of flights, and repealing Regulation (EEC) No 295/91 (OJ 2004 L 46, p. 1).
Той уточнява, че Конвенцията отМонреал не се оказва определяща за тълкуването на това понятие.
Proceedings on maintenance of an aircraft cannot in itself suffice to establish that that carrier has taken‘all reasonable measures’within the meaning of that provision and, therefore, to relieve the carrier of its obligation to pay compensation provided for by Articles 5(1)(c) and 7(1) of the regulation.
Освен това Съдът добавя, че отчетената при въздушен превозвач честота на техническите проблеми не представлява сама по себе си елемент, от който може да се направи извод дали са налице„извънредни обстоятелства“ по смисъла на член 5, параграф 3 от Регламент№ 261/2004.
Since not all extraordinary circumstances therefore confer exemption but simply those which could not have been avoided even if all reasonable measures had been taken, the onus is on the party seeking to rely on them to establish that they could not have been avoided by measures appropriate to the situation unless it had made intolerable sacrifices in the light of the capacities of its undertaking.
Действително тези различни понятия, и по-специално това за „груба небрежност“, отговарят на критерии за ангажиране на отговорността, предназначени да се прилагат към неопределен брой случаи, които не могат да бъдат предварително посочени, а не към точно определени деяния, които могат да бъдат подробно описани в нормативен акт на общностното или националното право.
With regard to maritime transport, the Court stated in Case C-308/06 The International Association of Independent Tanker Owners andOthers (judgment of 3 June 2008) that Article 4 of Directive 2005/35 on ship-source pollution (28), read in conjunction with Article 8 of that directive, which obliges Member States to punish ship-source discharges of polluting substances if committed ‘with intent, recklessly or by serious negligence’, without, however, defining those concepts, does not infringe the general principle of legal certainty insofar as it requires the Member States to punish ship-source discharges of polluting substances committed by ‘serious negligence’.
Освен това тези понятия са изцяло включени и използвани в съответните правни системи на държавите-членки.
Those various concepts, in particular that of ‘serious negligence’, correspond to tests for the incurring of liability which are to apply to an indeterminate number of situations that it is impossible to envisage in advance and not to specific conduct capable of being set out in detail in a legislative measure of Community or of national law.
На последно място, съгласно член 249 ЕО Директива 2005/35 трябва да
Lastly, in accordance with Article 249 EC, Directive 2005/35 must be transposed by each of the Member States into national law.
Директива 2005/35/ЕО на Европейския парламенти на Съвета от 7 септември 2005 година относно замърсяване от кораби и налаганена санкции при нарушения (OВ L 255, стр.
As regards the concepts of undertaking and economic activity, the Court held in Case C-49/07 MOTOE (judgment of 1 July 2008) that a legal person whose activities consist in organising sports competitions and in entering, in that connection, into sponsorship, advertising and insurance contracts which are designed to exploit those competitions commercially and constitute a source of income for that entity must be classified as an undertaking for the purposes of Community competition law.
11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 15, стр. 158).
That classification is not affected by the fact that such an undertaking does not seek to make a profit.
Съд на Европейските общности
Court of Justice mercial exploitation of events.
Съдът уточнява и правилата, приложими за сключените при действието на Регламент№ 1984/83 споразумения, чието изпълнение продължава след датата на изтичане на действието на този регламент.
As regards the conditions for exemption, the Court held that such a contract is capable of benefiting from a block exemption under Regulation No 1984/83 (29) if it complies with the maximum duration of 10 years and if the supplier grants the service-station operator, in return for exclusivity, substantial commercial advantages which contribute to an improvement in distribution, facilitate the establishment or modernisation of the service station and lower the distribution costs.
Впрочем що се отнася до договорите, попадащи в обхвата на Регламент№ 2790/199930, тъй като предвиденото в член 2 освобождаване не се прилага към вертикалните споразумения с предмет ограничаването на способността на купувача да определя продажната си цена, Съдът постановява, че препращащатаюрисдикция следва да разгледа дали има реална възможност за дистрибутора да намали тази цена.
The Court also specified the rules applicable to agreements concluded under Regulation No 1984/83 where the performance of the contract extends beyond the date on which that regulation expired. Moreover, with regard to contracts covered by Regulation No 2790/1999 (30), since the exemption provided for in Article 2 there of was not to apply to vertical agreements which have as their object the restriction of the buyer’s ability to determine his sale price, the Court held that it was for the referring court to examine whether it was genuinely possible for the reseller to lower that sale price.
Накрая Съдът уточнява, че предвидената в член 81, параграф 2 ЕО нищожност по право засяга договора в неговата цялост само в случай че несъвместимите с параграф 1 от този член клаузи не могат да се отделят от договора.
Finally, the Court stated that the automatic nullity provided for in Article 81(2) EC affects a contract in its entirety only if the clauses which are incompatible with Article 81(1) EC are not severable from the contract.
В противен случай последиците от нищожността по отношение на всички други елементи от договора не спадат към приложното поле на общностното право.
Otherwise, the consequences of the nullity, in respect of all the other parts of the contract, are not a matter for Communitylaw .
Lélos kai Sia (Решение от 16 септември 2008 г., C-468/06—C-478/06), което е продължение на позицията, възприета по дело Syfait и др. (Решение от 31 май 2005 г., C-53/03).
With regard to abuse of a dominant position, of particular note are Joined Cases C-468/06 to C-478/06 Sot.
Понататък Съдът постановява, че и наличието на държавно регулиране на цените на лекарствените продукти не изключва характеризирането на отказа като злоупотреба.
The Court held that the refusal by a pharmaceuticals company occupying a dominant position on the market for certain medicinal products to satisfy‘ordinary’orders placed by wholesalers in order to prevent the latter from exporting those medical products from one Member State to other Member States constitutes an abuse of a dominant position.
Той обаче припомня, че предприятие с господстващо положение може да предприеме разумни мерки, пропорционални на необходимостта да защити своите собствени търговски интереси.
In order to arrive at that conclusion, the Court examined whether particular circumstances a represent in the pharmaceuticals sector as a result of which the refusal
Регламент (ЕИО)№ 1984/83 на Комисията от 22 юни 1983 година за прилагането на член 85, параграф 3 от Договора към категории споразумения за изключително закупуване (ОВ L 173, стр.
Commission Regulation (EEC) No 1984/83 of 22 June 1983 on the application of Article 85(3) of the Treaty to categories of exclusive purchasing agreements (OJ 1983 L 173, p.
5), изменен с Регламент (ЕО)№ 1582/97 на Комисията от 30 юли 1997 г. (ОВ L 214, стр. 27).
5), as amended by Commission Regulation (EC) No 1582/97 of 30 July 1997 (OJ 1997 L 214, p. 27).
Регламент (ЕО)№ 2790/1999 на Комисията от 22 декември 1999 година за прилагането на член 81, параграф 3 от Договора за категориите вертикални споразумения и съгласувани практики (ОВ L 336, стр.
Commission Regulation (EC) No 2790/1999 of 22 December 1999 on the application of Article 81(3) of the Treaty to categories of vertical agreements and concerted practices (OJ 1999 L 336, p. 21).
Развитие и дейност неговите законни търговски интереси, е необходимо да се определи дали поръчките, направени от тези търговци на едро, са извън обичайното от гледна точка на предишните търговски отношения, поддържани от предприятието със съответните търговци на едро, както и на размера на поръчките спрямо потребностите на пазара на съответната държавачленка.
It pointed out, however, that a company in a dominant position can take steps that are reasonable and in proportion to the needto protect its own commercial interests. Consequently, in order to appraise whether the refusal by a pharmaceuticals company occupying a dominant position to supply wholesalers involved in parallel exports constitutes a reasonable and proportionate measure in relation to the threat that those exports represent to its legitimate commercial interests, it must be ascertained whether the orders of the wholesalers are out of the ordinary in the light of both the previous business relations between the company and the wholesalers concerned and the size of the orders in relation to the requirements of the market in the Member State concerned.
Съдът уточнява, че националната препращаща юрисдикция е длъжна да определи дали поръчките са„обичайни“ от гледна точка на тези два критерия.
The Court stated that it is for the national court to ascertain whether the orders are‘ordinary’in the light of both those criteria.
Накрая следва да се отдели внимание на Решение по дело Bertelsmann и Sony Corporation of America/Impala (Решение от 10 юли 2008 г., C-413/06 P), с което Съдът отменя решението на Първоинстанционния съд по дело Impala/Комисия (Решение от 13 юли 2006 г., T-464/04, Recueil, стр.
Finally, worthy of particular note is Case C-413/06 P Bertelsmann and Sony Corporation of America v Impala (judgment of 10 July 2008), in which the Court set aside the judgment of theCourtofFirstInstance in Case T-464/04 Impala v Commission [2006] ECR II-2289 and examined in considerable detail standards of proof and the scope of judicial review in relation to concentrations.
II-2289) и внася редица уточнения относно изискванията в областта на доказването и относно обхвата на правораздавателния контрол в областта на концентрациите.
First of all, the Court held that there is no general presumption that a notified concentration is compatible with the common market and that decisions approving concentrations are not subject to different standards of proof from those applicable to decisions prohibiting concentrations.
На второ място Съдът припомня, че в решението си Комисията може да се отклони от временните изводи в изложението на възраженията.
Secondly, the Court pointed out that the Commission may, in its decision, depart from the provisional findings in the statement of objections.
Следователно, макар Първоинстанционният съд да може да проверява точността, изчерпателността и достоверността на фактите в основата на решението в светлината на изложението на възраженията, той не трябва да приема за установени направените в него изводи.
While theCourtofFirstInstance may therefore verify the correctness, completeness and reliability of the factual material which underpinned the decision in the light of the statement of objections, it must not treat the conclusions set out in that statement as established.
На трето място Съдът уточнява, че нотифициращите страни не могат да бъдат упреквани, че са изложили някои елементи едва в своя отговор на изложението на възраженията и че такива елементи не са подчинени на по-високи изисквания по отношение на доказването от изискванията по отношение на доводите на трети лица или по отношение на елементите, посочени от нотифициращите предприятия.
Thirdly, the Court stated that the notifying parties cannot be criticised for not putting forward certain information until their reply to the statement of objections and that such information is not subject to more demanding standards of proof than those imposed in relation to the arguments of third parties or other information provided by the notifying undertakings.
Освен това Съдът постановява, че когато Комисията разглежда в решението си доводите, приведени в отговор на изложението на възраженията, тя може да се отклони от временните изводи, съдържащи се в това изложение, без да формулира искане за информация, нито да извършва допълнителни проучвания на пазара.
Moreover, the Court held that when the Commission examines in its decision the arguments submitted in response to the statement of objections, it may depart from the provisional findings in that statement without making a request for information or undertaking any additional market investigations.
Накрая Съдът приема, че решение на Комисията, с което се разрешава концентрация, може да бъде отменено поради непълнота на мотивите.
Fourthly, the Court set out the legal criteria applying to a collective dominant position arising from tacit coordination and held that the assessment of those criteria, including the transparency of the market concerned, should not be undertaken in an isolated and abstract manner, but should be carried out using the mechanism of a hypothetical tacit coordination as a basis.
В областта на държавните помощи две решения заслужават особено внимание.
Finally, the Court held that a Commission decision approving a concentration can be annulled on the basis that it is inadequately reasoned.
Съд на Европейските общности ноправния ред на държавата, трябва да бъдат считани за несъвместими с общия пазар държавни помощи само по съображението че се прилагат единствено на територията на тези административни единици.
In Joined Cases C-428/06 to C-434/06 Unión Trabajadores deL a Rioja (judgment of 11 September 2008), the Court was asked whether tax measures adopted by infra-State bodies providing for a rate of tax lower than the basic rate set in Spanish State legislation and for deductions from the amount of tax payable which do not exist in State tax legislation are to be considered State aid that is incompatible with the common market on the sole ground that they apply only in the territory of those bodies.
Той посочва, че препращащатаюрисдикция, която единствена е компетентна да установи приложимото национално право и да го тълкува, както и да прилага общностното право по отношение на споровете, с които е сезирана, следва да провери, в съответствие с Решение на Съда от 6 септември 2006 г. по дело Португалия/Комисия (С-88/03, Recueil, стр.
The Court stated that it is for the national court, which alone has jurisdiction to identify the national law applicable and to interpret it, as well as to apply Communitylaw to the cases before it, to determine, in accordance with the judgment in Case C-88/03 Portugal v Commission [2006] ECR I-7115, whether the infra-State bodies concerned, which in this case were the Historical Territories and the Autonomous Community of the Basque Country, enjoy institutional, procedural and economic autonomy, which, if so, would have the result that the laws adopted within the limits of the areas of competence granted to those infra-State bodies by the Spanish Constitution of 1978 and the other provisions of Spanish law are not of a selective nature within the meaning of the concept of State aid as referred to in Article 87(1) EC.