natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н MAZÁK — ДЕЛO C-43/07 с оглед на разпределянето на данъчните правомощия между държавите в случаи, при които са налице външни елементи 26.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-43/07 powers of taxation between States in situations involving extraneous elements. 26
В същия дух член 58, параграф 1, буква а) ЕО изрично предвижда, че „член 56 [EО] не накърняват правото на държавитечленки […] да прилагат съответните разпоредби на тяхното данъчно законодателство, които провеждат разграничение между данъкоплатци, които не са в еднакво положение що се отнася до тяхното място на пребиваване […]“.
In the same vein, Article 58(1)(a) EC expressly provides that ‘Article 56 [EC] shall be without prejudice to the right of Member States … to apply the relevant provisions of their tax-law which distinguish between taxpayers who are not in the same situation with regard to their place of residence …’.
Следователно от тази гледна точка мястото на пребиваване на данъкоплатеца може да придобие обективна релевантност като критерий за разпределянето на данъчни правомощия в областта на преките данъци.
Seen in that light, the place of residence of a taxable person may therefore — as a criterion for the allocation of powers of tax -ation — be objectively relevant as regards the levying of direct taxes.
Съдът обаче многократно е подчертавал, че доколкото представлява дерогация от основния принцип за свободно движение на капитали, такава разпоредба трябва да бъде обект на стриктно тълкуване и не може да се тълкува в смисъл, че всяко данъчно законодателство, което предвижда разграничаване на данъкоплатците в зависимост от мястото, където пребивават, или от държаватачленка, в която инвестират своите капитали, автоматично би било съвместимо с Договора 28.
The Court has repeatedly emphasised, however, that that provision, in so far as it is an exception to the fundamental principle of the free movement of capital, must be interpreted strictly and that not all tax legislation making a distinction between taxpayers based on their place of residence or the Member State in which they invest their capital is automatically compatible with the Treaty. 28
В този контекст, както изтъква нидерландското правителство, Съдът приема в решенията, постановени в светлината на съдебната практика по дело Schumacker, че във връзка с прякото данъчно облагане положението на местните лица по правило не е сходно с това на чуждестранните лица, така че в данъчното право е възможно пребиваването на данъкоплатеца да представлява фактор, който обосновава националните правила, предвиждащи различно третиране на местните и чуждестранните данъчни субекти 27.
It is against that background that, as the Netherlands Government observed, the Court accepted in the Schumacker line of cases that, in relation to direct taxes, the respective situations of residents and nonresidents are not, as a rule, comparable, so that, in tax law, it is possible that the taxpayer’s residence may constitute a factor justifying national rules providing for different treatment as between resident and nonresident taxpayers. 27
26 — Вж. по-специално Решение по дело Gerritse, посочено по-горе в бележка под линия 7, точка 45.
26 — See, for example, Gerritse, cited in footnote 7, paragraph 45.
Освен това самата предвидена в член 58, параграф 1, буква а) ЕО дерогация е ограничена от член 58, параграф 3 ЕО, който предвижда, че посочените в параграф 1 от този член национални разпоредби „не представляват средство за произволна дискриминация или прикрито ограничение на свободното движение на капитали и плащания по смисъла на член 56 [ЕО]“.
Also, the exception provided for in Article 58(1)(a) EC is itself limited by Article 58(3) EC, which provides that the national provisions referred to in Article 58(1) EC ‘shall not constitute a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on the free movement of capital and payments as defined in Article 56 [EC]’.
28 — Вж. по-специално Решение от 13 декември 2005 г. по дело Marks & Spencer (C-446/03, Recueil, стр. I-10837, точка 37), Решение по дело Manninen, посочено по-горе в бележка под линия 17, точка 28 и Решение по дело Jäger, посочено по-горе в бележка под линя 18, точка 40. 27 — В Решение по дело Schumacker, посочено по-горе в бележка под линия 12, Съдът приема, че в областта на данъка върху доходите положението на местно лице по принцип не е сходно с това на чуждестранно лице, „доколкото основната част от неговите доходи обикновено е съсредоточена в държавата по пребиваване.
28 — See, for example, Case C-446/03 Marks & Spencer [2005] ECR I-10837, paragraph 37; Manninen, cited in footnote 17, paragraph 28; and Jäger, cited in footnote 18, paragraph 40. 27 — In Schumacker, cited in footnote 12, the Court held, with regard to income tax, that the situation of a resident is different from that of a nonresident ‘in so far as the major part of his income is normally concentrated in the State of residence.
Освен това по принцип тази държава разполага с цялата необходима информация, за да прецени общите данъчни възможности на данъкоплатеца, като се има предвид неговото лично и семейно положение“ (точки 31 и 33).
Moreover, that State generally has available all the information needed to assess the taxpayer’s overall ability to pay, taking account of his personal and family circumstances’ (see paragraphs 31 and 33).
ARENS-SIKKEN тивен елемент, който може да обоснове разлика в третирането 31, съдебната прак- тика формулира някои критерии, които Съдът прилага, за да установи дали две положения са обективно сходни от гледна точка на определена данъчна мярка.
ARENS-SIKKEN difference in treatment concerned, 31the caselaw discloses certain criteria that the Court has applied to establish whether two situations are objectively comparable with regard to a certain taxation measure.
Следователно трябва да се направи разграничаване между неравното третиране, позволено съгласно член 58, параграф 1, буква а) ЕО, и произволната дискриминация, забранена по силата на параграф 3 от същия член.
A distinction must therefore be drawn between unequal treatment which is permitted under Article 58(1)(a) EC and arbitrary discrimination which is prohibited by Article 58(3) EC.
В това отношение от практиката на Съда произтича, че за да може дадена национална мярка да се счита за съвместима с разпоредбите на Договора относно свободното движение на капитали, различното третиране трябва да се отнася до положения, които не са обективно сходни, или да е оправдано с императивно съображение от обществен интерес 29.
As follows in that regard from the caselaw of the Court, for a national measure to be capable of being regarded as compatible with the Treaty provisions on the free movement of capital, the difference in treatment must concern situations which are not objectively comparable or be justified by overriding reasons in the general interest. 29
На първо място може да се отбележи, че Съдът придава значение на последователността при упражняването на данъчните правомощия, тъй като когато държавачленка е избрала да обложи с определен вид данък както чуждестранните, така и местните лица, от това следва, че местните и чуждестранните лица също трябва се приемат за сходни по отношение на всякакви приспадания, свързани с това облагане 32.
It can be noted, first, that the Court attaches importance to consistency in the exercise of taxation powers in that, where a Member State has chosen to impose a particular form of tax on nonresidents as well as residents, it follows that residents and nonresidents must also be considered com -parable as regards any deductions relating to that taxation. 32
Следователно ясно е, че критерият, който в крайна сметка следва да се възприеме, е принципът на равно третиране или на недопускането на дискриминация, който изисква сходни положения да не се третират по различен начин и различни положения да не се третират еднакво 30.
It is thus clear that what serves in the final analysis as a yardstick is the general principle of equal treatment, or non-discrim-ination, which requires that comparable situations must not be treated differently and that different situations must not be treated in the same way. 30
Макар по принцип във всеки конкретен случай да трябва да се преценява дали разграничителен критерий като пребиваването е релевантен обек-
Although, in principle, it has to be considered in each specific situation whether a distinguishing criterion like residence is a relevant objective element apt to justify the
Така в Решение по дело Denkavit Съдът приема, че от момента, в който дадена държавачленка едностранно или посредством спогодба обложи с данък върху дохода не само акционерите, които са местни лица, но и акционерите, които са чуждестранни лица, за дивидентите, които те получават от дружество, което е местно лице, положението на посочените акционери, които са чуждестранни лица,
Thus, in Denkavit, the Court held that as soon as a Member State, either unilaterally or by means of an agreement, imposes a charge to tax on the income, not only of resident shareholders, but also of nonresident shareholders, from dividends which they receive from a resident company, the situation of those nonresident shareholders
31 — Вж. в това отношение Решение по дело Marks & Spencer, посочено по-горе, в бележка под линия 28, точка 38. 30 — Вж. в този смисъл Решение по дело Schumacker, посочено по-горе в бележка под линия 12, точка 30.
31 — Cf. in that regard Marks & Spencer, cited in footnote 28, paragraph 38. 32 — See, to this effect, Case 270/83 Commission v France [1986] ECR 273, paragraph 20.
Вж. също по-специално Решение от 17 юли 1997 г. по дело National Farmers’ Union и др. (C-354/95, Recueil, стр.
See also Opinion of Advocate General Lenz in Case C-250/95 Futura Participations and Singer [1997] ECR I-2471, points 38 and 39.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н MAZÁK — ДЕЛO C-43/07 става сходно с това на акционерите, които са местни лица 33.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-43/07 becomes comparable to that of resident shareholders.
във връзка с обратното изкупуване на акции, е позволявало на акционерите — местни лица, да приспаднат разходите за закупуване на тези акции, докато подобно право на приспадане не е било признато на чуждестранните акционери.
33 payments to shareholders on the occasion of a repurchase of shares, allowed resident shareholders to deduct the cost of acquisition of those shares, whereas such deduction was denied to nonresident shareholders.
Съдът приема, че тъй като разходите за придобиването са пряко свързани с обложените с данък плащания, двете категории данъкоплатци се намират в сходно положение в това отношение 35.
The Court held that, since the cost of acquisition was directly linked to the payment subject to tax, the two categories of taxpayer were, in that regard, in a comparable situation. 35
Съдът възприема подобен начин на разсъждение в редица решения, от които става ясно, че когато данъчното законодателство на дадена държавачленка счита положението на место лице за сходно с това на чуждестранно лице по отношение на определен вид доход, актив или — в по-общ смисъл — данъчно събитие, тяхното положение трябва също да се счита за сходно, когато става въпрос за отчитане на разходи, разноски или задължения, които са „пряко свързани“ по един или друг начин с дохода, актива или данъчното събитие, върху които се събира данъкът.
The reasoning of the Court proceeds along similar lines in a number of cases from which it appears that, in so far as the situations of residents and nonresidents are regarded under the tax legislation of a Member State as comparable with regard to a certain form of income, asset or, more generally, taxable event, their situations must also be regarded as comparable when it comes to the taking into account of costs, charges or obligations which are in any way ‘directly linked’ with the income, asset or taxable event on which the tax is levied.
В този контекст в настоящия случай трябва да се отбележи, първо, че макар приложимият данък върху наследството формално да се събира от стойността на недвижимия имот, представляващ част от наследството на чуждестранно лице, не трябва да се пренебрегва фактът, че наследството се облага за сметка на наследниците.
Against that background it should be noted in the present case, first, that although the applicable succession duties are formally levied on the value of immovable property forming part of the estate of a nonresident, the fact that the inheritance is taxed in the hands of the heirs is not to be overlooked.
Следователно въпросът не се отнася единствено до личното положение на наследодателя и до задължението на държаватачленка по неговото пребиваване да вземе предвид, в съответствие с посочения от нидерландското правителство принцип на пребиваване, всички свързани с наследодателя лични обстоятелства и задължения на наследодателя, тъй като съгласно SW от 1956 г. именно наследниците са данъчнозадължени лица и отговарят за данъка в съответствие с техния дял от наследството.
Thus, the case does not exclusively concern the personal situation of the deceased and the responsibility of the Member State of his residence to take account, in accordance with the residence principle invoked by the Netherlands Government, of all his personal circumstances and obligations, as it is the heirs who are the taxable persons under the SW 1956 and liable to tax according to their share in the inheritance.
Така в Решение по дело Gerritse Съдът приема, че по силата на факта, че разглежданите професионалните разходи са били пряко свързани с дейността, генерирала облагаем доход в Германия, местните и чуждестранните лица се намират в сходно положение в това отношение, така че трябва да бъдат третирани по еднакъв начин и що се отнася до приспадането на тези разходи 34.
Thus, in Gerritse, the Court held that, by virtue of the fact that the business expenses in question were directly linked to the activity that generated the taxable income in Germany, residents and nonresidents were placed in a comparable situation in that respect, so that residents and nonresidents had also to be treated alike with regard to the deduction of those expenses.
По подобен начин в дело Bouanich Съдът разглежда законодателство, което, що се отнася до облагането на плащанията, получени от акционерите
34 Similarly, in Bouanich, the Court examined legislation which, with regard to the taxation of
Вж. също Решение от 12 декември 2006 г. по дело Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation (C-374/04, Recueil, стр. I-11673, точка 68).
33 — Denkavit, cited in footnote 13, paragraph 35; see also Case C-374/04 Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation [2006] ECR I-11673, paragraph 68.
35 — Решение, посочено по-горе в бележка под линия 34, точки 39 и 40.
34 — See Gerritse, cited in footnote 7, paragraphs 27 and 28.
Съдът също се позовава на критерия „пряка връзка“ в своето Решение по дело Jäger, посочено по-горе в бележка под линия 18, точка 44.
See also as to references to a ‘direct link’ Case C-265/04 Bouanich [2006] ECR I-923, paragraph 40, and Jäger, cited in footnote 18, paragraph 44.
34 — Решение, посочено по-горе в бележка под линия 7, точки 27 и 28.
35 — Bouanich, cited in footnote 34, paragraphs 39 and 40; for a further reference to the criterion of ‘direct link’ see also Jäger, cited in footnote 18, paragraph 44.
Що се отнася до позоваването на „пряка връзка“, вж. също Решение от 19 януари 2006 г. по дело Bouanich (C-65/04, Recueil, стр.
It appears to me, however, that what constitutes a sufficiently ‘direct link’ depends very much on the concrete context and, in particular, on the type of tax in question.
I-923, точка 40) и Решение по дело Jäger, посочено по-горе в бележка под линия 18, точка 44.
I am therefore not convinced that it is useful or even possible to distinguish, as the Belgian Government suggested, in abstracto between certain degrees of ‘directness’ an obligation or charge may exhibit, for example, with regard to an asset on which a tax is levied.
ARENS-SIKKEN съответно чуждестранно лице, доколкото SW от 1956 г. предвижда, че данъкът върху придобитото по наследство имущество се събира и в двата случая, било под формата на данък върху наследството, било под формата на данък при прехвърляне.
ARENS-SIKKEN far as it provides (under the SW 1956) for succession duties to be levied in both cases, either in the form of inheritance duty or transfer duty.
От преписката по делото ясно проличава, че с изключение на възможността за приспадане тези два данъка по принцип са двете страни на една и съща монета.
It is clear from the case-file that, but for the possibilities of deduction, those two taxes are in principle two sides of the same coin.
По-специално в положение, при което самите наследници пребивават в Нидерландия и към които, както изглежда, би било приложимо същото правило за неприспадане по отношение на наследяването на недвижим имот от чуждестранно лице, с основание може да се постави въпросът дали държавата по пребиваване наистина се намира в по-добро положение, за да вземе предвид задължения като разглежданите, които са поети от наследника поради превишаване на полученото 36.
In particular, in a situation where the heirs were themselves resident in the Netherlands, and to whom the same non-deduct-ibility rule would apparently apply as regards the inheritance of immovable property from a nonresident, one might well ask if the State of residence would really be in a better pos -ition to take into account obligations such as that in issue, which are incurred by the heir due to his overendowment. 36
Второ, събитието, което поражда свързаните с превишаване на полученото задължения, е придобиването по наследство, върху което се събира данък при прехвърляне.
Secondly, the occasion on which the overendowment debts are incurred is the acquisition through inheritance on which the transfer duties are levied.
Така данъкът при прехвърляне е пряко свързан с прехвърлянето на недвижимия имот на наследниците, което води до облагането на наследството с данък.
They are thus directly linked with the transfer to the heirs of the immovable property giving rise to the levying of taxes on inheritance.
Според мен при тези обстоятелства не може да се поддържа, че що се отнася до приспадането на задълженията, свързани с превишаване на полученото, положението на лице, което наследява недвижим имот от чуждестранно лице, обективно се различава от положението на лице, което наследява имота от местно лице.
In those circumstances, it cannot in my view be sustained that, as regards the deductibility of overendowment debts, the situation of a person who inherits immovable property from a nonresident is objectively different from that of a person who inherits from a resident.
Следователно не виждам как простият факт, че към момента на смъртта си наследодателят не е пребивавал в държаватачленка, в която се намира недвижимият имот, съставляващ част от неговата наследствена маса, може да представлява обективно оправдание за това — като по делото, с което е сезирана препращащата юрисдикция — на наследника да бъде отказано да приспадне свързаните с превишаване на полученото задължения, поети във връзка с придобиването на този имот по наследство.
Accordingly, I fail to see how the mere fact that the deceased was not, at the time of death, resident in the Member State where immovable property forming part of his estate is situated could provide objective justification for denying an heir, in a situation such as that before the referring court, the deduction of overendowment debts incurred on the occasion of the acquisition of that property through inheritance.
36 — Вж. в този контекст бележка под линия 27 по-горе.
36 — See in this context footnote 27 above.
От тази гледна точка настоящото дело е аналогично на делата, свързани с облагането на доходи от външен източник, например от дивиденти, от държавата по пребиваване на данъкоплатеца, като при тези дела Съдът приема, че по отношение на данъчното законодателство на неговата държава по пребиваване положението на акционер, получаващ дивиденти, не се променя непременно единствено поради факта, че той получава тези дивиденти от дружество, установено в друга държавачленка, която при упражняването на своя данъчен суверенитет прави тези дивиденти предмет на приспадане при източника като данък върху доходите.
Seen from that perspective, the present situation bears also a resemblance to cases concerning the taxation of foreign-source income, for example from dividends, by the State of residence of the taxable person and in which the Court held that in respect of the tax legislation of his State of residence, the position of a shareholder receiving dividends is not necessarily altered merely by the fact that he receives those dividends from a company established in another Member State, which, in exercising its fiscal sovereignty, makes those dividends subject to a deduction at source by way of income tax.
Вж. в този смисъл например Решение по дело Kerckhaert и Morres, посочено по-горе в бележка под линия 25, точка 19.
See to that effect, for example, Kerckhaert and Morres, cited in footnote 25, paragraph 19.
От гореизложеното следва, че въпросната разлика в данъчното третиране представлява произволна дискриминация и следователно е несъвместима с разпоредбите на Договора относно свободното движение на капитали.
It follows from the foregoing that the difference in fiscal treatment at issue amounts to arbitrary discrimination and is therefore incompatible with the Treaty provisions on the free movement of capital.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н MAZÁK — ДЕЛO C-43/07 недвижимият имот, биха били напълно компенсирани от данъчен кредит или от данъчно облекчение, предоставени от държаватачленка по пребиваване на наследодателя, това може да не е така в случаи, когато наследодателят е пребивавал в някоя друга държавачленка.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-43/07 or concession granted by the deceased’s Member State of residence, that may not be so in cases where the deceased was resident in another Member State.
Накрая трябва да се добави, че — както правилно отбелязва Комисията — въпросът дали и до каква степен държаватачленка по пребиваване на наследодателя може да предостави данъчен кредит или данъчно облекчение не би могъл да се отрази по никакъв начин на този извод.
Finally, it should be added that, as the Commission has rightly stated, the question whether or to what extent the Member State of residence of the deceased may grant a tax credit or concession can have no bearing on that finding.
От практиката на Съда е видно също, че в случай на пряко данъчно облагане преценката за това дали е възможно да се нарушат разпоредбите на Договора относно свободното движение на капитали по правило се извършва за всяка държава поотделно 38.
It is also clear from the caselaw of the Court that, in the case of direct taxation, the possibility that Treaty provisions on freedom of movement have been infringed is as a rule assessed on the basis of a country-by-country approach. 38
Всъщност това е последица от липсата на общи правила относно разпределянето на правомощията за облагане между държавитечленки 37, което — особено в случаите, когато не е налице спогодба за избягване на двойното данъчно облагане — може да доведе до това задълженията на държавачленка съгласно разпоредбите на Договора относно свободното движение на капитали да зависят, напълно случайно, от начина, по който друга държавачленка е избрала да упражнява своите данъчни правомощия.
That is in fact a consequence of the absence of common rules governing the allocation of the Member States’ powers of taxation, 37which — particularly in a case such as this where there is no agreement for the avoidance of double taxation — would make the obligations of a Member State under the Treaty provisions on the free movement of capital randomly dependent on the way in which another Member State chose to make use of its own taxing powers.