natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Като последица от това, противно на донякъде нагласената теза на Комисията, според мен не съществува натрупване на права по смисъла на Регламенти № 1408/71 и № 574/72, което може да доведе, от една страна, до инверсия на приоритетите в полза на държавата по пребиваването, и от друга страна, съгласно член 10, параграф 1, буква а) от последния регламент, до изплащането на цялата сума на германските семейни надбавки (като доводът на Комисията по този последен въпрос е, че в конкретния случай сумата на обезщетенията, изплатени в държавата по заетостта, е равна на нула и че в съответствие с тази разпоредба изплащането на обезщетенията следва да бъде ограничено до този размер).
In consequence, contrary to the somewhat contrived view taken by the Commission, there is to my mind no overlapping of entitlements within the meaning of Regulation No 1408/71 and Regulation No 574/72 which would lead to a reversal of priorities in favour of the Member State of residence and, in application of Article 10(1)(a) of the latter regulation, to payment of the full amount of German child benefit (the Commission’s argument on the latter point being that the sum of benefits paid in the State of employment is zero in the present case and, under that provision, the allowances are to be suspended only up to that amount).
Решение по дело Weide, посочено в бележка под линия 12, точка 33.
24 — For an example of a case where a (self-employed) person is subject to the legislation of the Member State of residence on account of the fact that he pursues a part of his activity in the territory of that State, see order in Vogler, cited in footnote 14, paragraph 19.
Приложимост на нидерландското законодателство — въпрос за компетентността
Applicability of the Netherlands legislation — Question of competence
Също така според мен в основата на правилното разбиране на настоящия казус стои разграничението между въпроса за компетентността на държаватачленка по отношение на конкретно обезщетение и въпроса за реалното право на обезщетение.
Moreover, it appears to me that the key to a proper understanding of the present case lies in the distinction between the question of the competence of a Member State with regard to a particular benefit and the question of the actual entitlement to a benefit.
Въпросът за компетентността е уреден с Регламент № 1408/71.
The question of competence is governed by Regulation No 1408/71.
Според постоянната съдебна практика този регламент създава система за координиране, която определя единствено приложимото законодателство към различни ситуации 25.
According to established caselaw, that regulation merely puts in place a system of coordination, which simply determines which legislation is applicable to various situations.
Както Съдът многократно е подчертавал, сами по себе си неговите разпоредби не предоставят права на семейни обезщетения 26.
25As the Court has pointed out on several occasions, its provisions do not themselves, as such, confer any entitlement to benefits. 26
Разбира се, резултатът от определянето на приложимото законодателство в съответствие с Регламент № 1408/71 може да бъде такъв, че работник мигрант да няма право на конкретна престация, тъй като не отговаря на специфичните условия на приложимата схема за социална сигурност.
Of course, the result of the determination of the legislation applicable in accordance with Regulation No 1408/71 may be that a migrant worker is found to have no right to a particular benefit, because he does not meet the conditions specified by that scheme.
В това отношение следва обаче да се подчертае, че този регламент има за цел не да гарантира по общ начин, че работниците, за които се прилага, ще имат право на обезщетения, а по-скоро да гарантира, че тези лица няма да бъдат оставени без социална сигурност с мотив, че „липсва приложимо законодателство“ 30.
It should be emphasised in that regard, however, that that regulation is not intended to ensure as a general rule that employed persons to whom it applies are entitled to benefits, but rather to ensure that persons are not left without social security cover on the grounds that ‘there is no legislation applicable’. 30
Семейните обезщетения на практика се предоставят въз основа на релевантните разпоредби на националното право 27.
Such benefits are in fact granted on the basis of the relevant provisions of national law.
Държавитечленки трябва да определят съдържанието на своите схеми за социална сигурност, и по-конкретно да установят материални условия за възникване на правото на надбавки 28.
27It is for the Member States to define the content of the social security system and, in particular, to lay down the substantive conditions for entitlement to benefits. 28
25 — Вж. във връзка с това например Решение по дело Hervein и др., посочено в бележка под линия 11, точка 52.
25 — See to that effect, for example, Hervein and Others, cited in footnote 11, paragraph 52.
В порядъка на тези разсъждения следва да се отбележи, че разгледана отблизо, фактическата обстановка по главното производство не разкрива (отрицателен) конфликт на компетентности.
Seen in that light, it should be noted with regard to the situation at issue in the main proceedings that, on closer inspection, there is no (negative) conflict of competence.
26 — Вж. например Решение от 12 юни 1997 г. по дело García (C-266/95, Recueil, стр.
26 — See, for example, Case C-266/95 García [1997] ECR I-3279, paragraph 29, and Case C-275/96 Kuusijärvi [1998] ECR I-3419, paragraph 29.
Ето защо тук проблемът очевидно не се състои в това дали има приложимо законодателство, нито в обстоятелството, че законодателства на няколко държавичленки могат законно да се разглеждат като едновременно приложими.
Plainly, therefore, the problem here is not that there is no applicable legislation, nor that the legislation of several Member States could simultaneously and legitimately be regarded as applicable.
Следователно изглежда, че отказът на държавата по пребиваването да отпусне семейни надбавки при обстоятелства като тези в конкретния случай е съобразен едновременно с Регламент № 1408/71 и с Регламент № 574/72.
It appears, therefore, that the refusal by the State of residence to grant entitlement to child benefit in circumstances such as those in issue is in conformity both with Regulation No 1408/71 and with Regulation No 574/72.
Остава още да се разгледа по-конкретно дали този подход, както твърди г-жа Bosmann, нарушава член 39 ЕО и принципа на равно третиране.
It now remains to be examined, more specifically, whether that approach is, as submitted by Ms Bosmann, in breach of Article 39 EC and the principle of equal treatment.
Свободно движение и недопускане на дискриминация
Free movement and nondiscrimination
Същината на проблема засяга по-скоро материалното право и носителите на правото, след като г-жа Bosmann не може да претендира семейни обезщетения в държавата по нейната заетост, поради това че едно от условията в нидерландското право за ползване на семейни обезщетения (условието за възраст на децата) не е изпълнено, докато в това отношение германското законодателство би било поблагоприятно с това, че обезщетенията се изплащат и за деца над 18 години.
The root of the problem is, rather, a matter of substantive law and entitlement, in that Ms Bosmann does not qualify for child benefit in her Member State of employment on account of the fact that one of the conditions for entitlement to child benefit under Netherlands law (the age-require-ment relating to the children) is not fulfilled, whereas, in that regard, the German legislation would be more favourable in that child benefit is payable thereunder for children aged 18 and over.
Както по-специално испанското правителство подчертава в конкретния случай, лице, което като г-жа Bosmann е упражнило правото си на свободно движение на работниците и е било наето на работа в държавачленка, различна от тази по неговото пребиваване, попада в приложното поле на член 39 ЕО 33.
As the Spanish Government, in particular, has emphasised in the present case, a person who, like Ms Bosmann, has exercised the right to freedom of movement for workers and has been employed in a Member State other than that of residence falls within the scope of Article 39 EC. 33
В частност въведената от Регламент
As is apparent from the foregoing considerations, however, that situation is not in principle such as to run counter to the system of conflict rules 31 provided for under
32 — Вж. във връзка с това Решение по дело Hervein и др., посочено в бележка под линия 11, точка 51.
32 — See to that effect Hervein and Others, cited in footnote 11, paragraph 51.
31 — Вж. например Решение по дело Ten Holder, посочено в бележка под линия 7, точка 21.
31 — See, for example, Ten Holder, cited in footnote 7, paragraph 21.
33 — Вж. между другото и Решение по дело Öberg, посочено в бележка под линия 9, точка 11.
33 — See, inter alia, Öberg, cited in footnote 9, paragraph 11.
Член 39 ЕО — въведен с член 3, параграф 1 от Регламент № 1408/71, що се отнася до социалното осигуряване на работниците мигранти — забранява не само явната дискриминация, основана на гражданството на лицата, ползващи се от схеми за социална сигурност, но и всички прикрити форми на дискриминация, които чрез прилагане на други критерии за разграничаване фактически водят до същия резултат 34.
Article 39 EC — implemented, as far as concerns social security for migrant workers, by Article 3(1) of Regulation No 1408/71 — prohibits, first, overt discrimination based on the nationality of the beneficiaries of social security schemes, as well as all covert forms of discrimination which, through the application of other distinguishing criteria, lead in practice to the same result.
На второ място, от постоянната съдебна практика ясно произтича, че разпоредбите на Договора, уреждащи свободното движение на хора, целят да улеснят гражданите на Общността при упражняването на всякакъв вид трудова дейност на територията на Общността и не допускат мерки, които могат да поставят тези граждани в неблагоприятно положение, ако те желаят да упражняват стопанска дейност на територията на друга държавачленка 35.
Second, it is clear from well-established caselaw that the provisions of the Treaty relating to freedom of movement for persons are intended to facilitate the pursuit by Community citizens of occupational activities of all kinds throughout the Community, and preclude measures which might place Community citizens at a disadvantage when they wish to pursue an economic activity in the territory of another Member State. 35
При все това, както вече отбелязах по-горе, единствено с изграждането на система за координиране, както предвижда член 42 ЕО, Регламент № 1408/71 спомага за улесняване на упражняването на свободното движение на лицата и на гаранцията за равно третиране 37.
However, as I have already noted above, it is only by drawing up, as provided for by Article 42 EC, a system of coordination that Regulation No 1408/71 contributes to facilitating the exercise of the free movement of persons and the guarantee of equal treatment.
В Договора не е обърнато внимание на материалните и процесуални различия в схемите за социална сигурност на отделните държавичленки и следователно на правата на лицата, които работят в тях 38.
37Substantive and procedural differences between the social security systems of individual Member States, hence in the rights of persons working there, are left unaffected by the Treaty. 38
В това отношение следва да се отбележи, че целта на Регламент № 1408/71, както гласят второ и четвърто съображение от него, е да гарантира свободното движение на заетите и самостоятелно заетите лица в Европейската общност, като едновременно с това се зачитат специфичните характеристики на националните законодателства относно социалната
It should be noted in that regard that it is the objective of Regulation No 1408/71, as stated in the second and fourth recitals in the preamble, to ensure free movement of employed and selfemployed persons within the European Community, while respecting the special characteristics of national social security legislation. To that end, as is clear
34 — Вж. между другото и Решение от 21 септември 2000 г. по дело Borawitz (C-124/99, Recueil, стр.
36 — See, inter alia, Case C-493/04 Piatkowski [2006] ECR I-2369, paragraph 19 and the caselaw cited.
36 — Вж. между другото и Решение от 9 март 2006 г. по дело Piatkowski (C-493/04, Recueil, стр.
34 — See, inter alia, Case C-124/99 Borawitz [2000] ECR I-7293, paragraph 24, and Case C-332/05 Celozzi [2007] ECR I-569, paragraph 23.
35 — Вж. между другото и Решение от 11 септември 2007 г. по дело Комисия/Германия (C-318/05, Сборник, стр.
35 — See, inter alia, Case C-318/05 Commission v Germany [2007] ECR I-6957, paragraph 114; Öberg, cited in footnote 9, paragraph 14; and Bosman, cited in footnote 6, paragraph 94.
38 — Вж. например Решение от 15 януари 1986 г. по дело Pinna (41/84, Recueil, стр. 1, точка 20).
38 — See, for example, Case 41/84 Pinna [1986] ECR 1, paragraph 20.
Ето защо трябва да се отбележи първо, че постъпването на работа в Нидерландия действително е било неизгодно за г-жа Bosmann, доколкото е довело, в съответствие с принципа за прилагане на правото на държавата по заетостта, залегнал в Регламент № 1408/71, до прилагане на нидерландското законодателство, което не предвижда семейни надбавки за деца на въпросната възраст, докато тя щеше да има право на семейни надбавки в Германия, ако беше наета в тази страна.
In that light it must be noted, first, that taking up employment in the Netherlands was indeed to the disadvantage of Ms Bosmann in so far as it entailed, in accordance with the State of employment principle enshrined in Regulation No 1408/71, the application of Netherlands legislation, which does not provide for child benefit in respect of children of the ages in question, whereas she would be entitled to German child benefit if she were employed in that State.
Ето защо при липсата на хармонизация на социалноосигурителното право разпоредбите на Договора ЕО относно свободното движение на лицата не представляват пречки за някои ограничения на свободното движение, а именно за ограничения, произтичащи от все още съществуващи различия между схемите за социална сигурност на държавитечленки и присъщи на система, насочена единствено към координиране на националните законодателства 40.
It follows that, in the absence of harmonisation of social security legislation, certain restrictions on the freedom of movement — that is to say, restrictions which result from the persisting disparities between the social security schemes of the Member States and which are inherent in a system aimed merely at coordination — are not precluded by the provisions on the free movement of persons under the EC Treaty. 40
Все пак според мен това неблагоприятно положение се дължи на съществуващите материални различия в областта на семейните надбавки между схемите за социална сигурност на Германия и Нидерландия, що се отнася по-специално до възрастта на децата като условие за възникване на правото на тези обезщетения.
To my mind, however, that disadvantage is to be ascribed to the substantive differences with regard to child benefit as between the social security schemes in Germany and the Netherlands concerning, in particular, the age of the children as a condition of entitlement.
Вследствие на това подобно неблагоприятно положение не може да представлява нарушение на гарантираната от Договора свобода на движение.
Accordingly, it cannot as such give rise to an infringement of freedom of movement under the Treaty.
Всъщност това разсъждение трябва да се приложи и за разликите в третирането, което произтича единствено от допустимите различия между законодателствата на държавите-членка в областта на социалната сигурност и които следователно не могат да се считат за противоречащи на принципа на равенство 41.
The same considerations must in fact apply to differences in treatment which arise merely on account of permissible differences between the social security legislation of the Member States, and in consequence they cannot be regarded as contrary to the principle of equality. 41
39 — Вж. във връзка с това Решение по дело Piatkowski, посочено в бележка под линия 36, точка 34 и Решение по дело Hervein и др., посочено в бележка под линия 11, точка 51.
39 — See, to that effect, Piatkowski, cited in footnote 36, paragraph 34, and Hervein and Others, cited in footnote 11, paragraph 51.
40 — При все това според тази съдебна практика това е вярно единствено доколкото общностните правила съгласно член 42 ЕО не добавят допълнителни различия към тези, които вече произтичат от липсата на хармонизация на националните законодателства: в този смисъл вж. между другото и Решение по дело Pinna, посочено в бележка под линия 38, точки 20 и 21.
40 — It appears, however, from caselaw that this holds true only to the extent that the Community rules pursuant to Article 42 EC do not add to the disparities which already stem from the absence of harmonisation of national legislation: see in that regard, inter alia, Pinna, cited in footnote 38, paragraphs 20 and 21.
Решение от 25 октомври 2007 г. по дело Porto Antico di Genova (C-427/05, Сборник, стр. I-9303, точка 20).
41 — For a similar reasoning of the Court with regard to direct taxation, see Case C-427/05 Porto Antico di Genova [2007] ECR I-9303, paragraph 20.
Второ, що се отнася до въпроса за дискриминацията, повдигнат от г-жа Bossman и препращащата юрисдикция, ясно е също, че системата на съгласуване, установена с Регламент № 1408/71, не гарантира — и не може да гарантира — равно третиране във всички отношения.
Second, as regards the question of discrimination raised by Ms Bosmann and the referring court, it is also clear that the coordination system established by Regulation No 1408/71 does not — and indeed cannot — guarantee equal treatment in all respects.
Както подчертава генералният адвокат Sharpston в своето заключение по дело C-212/06, доколкото член 13, параграф 2, буква а) предвижда като общо правило, че приложимото законодателство е lex
As Advocate General Sharpston has pointed out in her Opinion in Case C-212/06, in so far as Article 13(2)(a)
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н MAZÁK — ДЕЛO C-352/06 заетостта, сравнените ситуации са обективно различни 43, поради това те могат loci laboris, следователно държава тачленка, на чиято територия трябва да бъде постигнато равенството, ще бъде поначало държавата по заетостта 42.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-352/06 the situations compared in that argument are objectively different. 43 Accordingly, they provides that, as a general rule, the applicable legislation is to be the lex loci laboris, the Member State in whose territory equality is to be achieved would normally be the State of employment.
също да доведат до различни резултати във връзка с приложимостта на правото на държавата по пребиваването и следователно във връзка с правото на семейни надбавки в тази държава.
42 may also lead to different results in terms of the applicability of the law of the State of residence and hence in terms of entitlement to child-benefit in that State.
По този начин когато това правило се прилага, както е в конкретния случай, работникът мигрант трябва да бъде третиран наравно с всички други работници, наети на територията на тази държава.
Thus, the migrant worker must, when, as in the present case, that rule is brought to bear, be treated equally as compared with all other workers employed on the territory of that State.
Ето защо прилагането на член 13 от Регламент № 1408/71, и в частност на отразените в него принципи (lex loci laboris и приложимост единствено на законодателството на една държава-членка), в резултат на което заето лице, намиращо се в положение като това на ищцата в спора по главното производство, няма право на семейни надбавки в държаватачленка по пребиваването и поради възрастта на децата не може да получава семейни надбавки в държавата по заетостта, е съвместимо със свободата на движение и с принципа на равенство.
It follows that the application of Article 13 of Regulation No 1408/71 and, in particular, of the principles reflected therein (lex loci laboris and applicability of the legislation of a single Member State only), with the result that an employed person in a situation such as that in issue in the main proceedings is not entitled to child benefit in the Member State of residence and cannot receive child benefit in the State of employment because of the age of the children, is compatible with the freedom of movement and the principle of equality.
Тук изглежда случаят е точно такъв, защото нидерландското право не признава по принцип правото на семейни надбавки за деца на въпросната възраст и поради това г-жа Bosmann е била третирана точно по същия начин както лицата, които работят и пребивават в Нидерландия.
Here, that is apparently the case, as Netherlands legislation does not in general recognise entitlement to child benefit in respect of children of the ages in issue, so that Ms Bosmann is being treated in that regard in exactly the same way as persons employed and residing in the Netherlands.
Въз основа на тези съображения е ясно, че по силата на Регламенти № 1408/71 и № 574/72 и като се имат предвид правото на свободно движение и правото на равно третиране, лице, намиращо се в положение като това, което е предмет на спора по главното производство, не може да иска да се приложи законодателството на държавата по пребиваването, за да получи семейните надбавки, предвидени в него.
In the light of all the foregoing, it is clear that, under Regulation No 1408/71 and Regulation No 574/72 and account being taken of the right to freedom of movement and equal treatment, a person in a situation such as that in issue in the main proceedings is not entitled to application of the legislation of the State of residence so as to receive child benefit as provided for under that legislation.
Г-жа Bosmann не може да претендира, че лице в нейното положение, което пребивава в дадена държавачленка и единствено упражнява трудова дейност в друга държавачленка, е подложено на дискриминация в сравнение с лицата, които упражняват професионална или търговска дейност в държавата по пребиваването или в сравнение с лицата, чийто/чиято съпруг/съпруга работи в тази държава.
Ms Bosmann cannot claim that a person in her situation, who resides in one Member State and merely pursues employment in another Member State, is discriminated against as compared with persons who also pursue a professional or trade activity in the Member State of residence or as compared with persons whose spouse is employed in that State.
Според мен в система за координиране, основана на принципа на lex loci laboris и на критерия на мястото на
In my view, in a system of coordination based on the principle of lex loci laboris and the criterion of employment,
43 — Принципът на недопускане на дискриминация изисква сходни положения да не се третират по различен начин, а различни положения да не се третират еднакво.
43 — The principle of nondiscrimination requires that comparable situations must not be treated differently and different situations must not be treated in the same way.
Що се отнася до четвъртия въпрос, достатъчно е да се отбележи, както бе предложено от германското правителство, че член 13, параграф 2, буква а) от Регламент № 1408/71 предвижда, че законодателството на държавата по заетостта трябва да се приложи, когато лицето, което е наето на работа на територията на една държавачленка, пребивава на територията на друга държавачленка.
As regards Question 4, it suffices to note, as the German Government has sub - mitted, that Article 13(2)(a) of Regulation No 1408/71 provides that the legislation of the State of employment is to apply where a person resides in one Member State and is engaged in paid employment in the territory of another Member State.
Следователно принципът на lex loci laboris се прилага независимо от това дали засегнатото заето лице се връща в семейното жилище след края на всеки работен ден, тъй като на практика това обстоятелство е случайно и няма правно значение в конкретния случай.
The lex loci laboris principle thus applies regardless of whether the employed person concerned returns to the family residence at the end of each working day, which is in fact a random circumstance with no legal relevance in the present context.