natgillin/translations-raw huggingface dataset:
По дело C-164/07 с предмет преюдициално запитване, отправено на основание член 234 ЕО от Commission d’indemnisation des victimes d’infractions du tribunal de grande instance de Nantes (Франция) с акт от 16 март 2007 г., постъпил в Съда на 27 март 2007 г., в рамките на производство по дело
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, by the Commission d’indemnisation des victimes d’infractions du Tribunal de Grande Instance de Nantes (France), made by decision of 16 March 2007, received at the Court on 27 March 2007, in the proceedings
РЕШЕНИЕ ОТ 5.6.2008 г. — ДЕЛО C-164/07 генерален адвокат: г-жа J. Kokott, секретар: г-жа K. Sztranc-Sławiczek, администратор, предвид изложеното в писмената фаза на производството и в съдебното заседание от 31 януари 2008 г., като има предвид становищата, представени:
Advocate General: J. Kokott, Registrar: K. Sztranc-Sławiczek, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 31 January 2008, after considering the observations submitted on behalf of:
— за френското правителство, от г-н G. de Bergues, г-н B. Messmer и г-жа O. Christmann, в качеството на представители,
— the French Government, by G. de Bergues, B. Messmer and O. Christmann, acting as Agents,
— за италианското правителство, от г-н I. M. Braguglia, в качеството на представител, подпомаган от г-н D. Del Gaizo, avvocato dello Stato,
— the Italian Government, by I.M. Braguglia, acting as Agent, assisted by D. Del Gaizo, avvocato dello Stato,
— за португалското правителство, от г-н L. Fernandes и г-н I. Azevedo, в качеството на представители,
— the Portuguese Government, by L. Fernandes and I. Azevedo, acting as Agents,
— за Комисията на Европейските общности, от г-жа D. Maidani, в качеството на представител,
— the Commission of the European Communities, by D. Maidani, acting as Agent,
WOOD след като изслуша заключението на генералния адвокат, представено в съдебното заседание от 28 февруари 2008 г., постанови настоящото
WOOD after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 28 February 2008, gives the following
Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 12, първа алинея ЕО.
The reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of the first paragraph of Article 12 EC.
Запитването е отправено в рамките на спор между г-н Wood, гражданин на Обединеното кралство, и Fonds de garantie des victimes des actes de terrorisme et d’autres infractions (наричан понататък „Fonds de garantie“) по повод отказа на последния да предостави на г-н Wood поради гражданството му обезщетение за поправяне на вредата от престъпление, извършено извън френската територия.
The reference was made in the course of proceedings brought by Mr Wood, a British national, against the Fonds de garantie des victimes des actes de terrorisme et d’autres infractions (Guarantee Fund for the Victims of Acts of Terrorism and Other Crimes ‘Guarantee Fund’) concerning the latter’s refusal to grant him compensation, on the ground of his nationality, to make good damage caused by a crime committed outside French territory.
Национална правна уредба
National legal context
Член 706-3 от Наказателнопроцесуалния кодекс предвижда:
Article 706-3 of the code de procédure pénale (French Code of Criminal Procedure) provides:
„Всяко лице, претърпяло вреда в резултат на умишлени или неумишлени действия, които осъществяват състава на престъпление, може да бъде обезщетено изцяло за вредите от посегателствата срещу личността, когато са изпълнени следните условия:
‘Any person who has suffered harm caused by intentional or unintentional acts which constitute the actus reus of an offence may obtain full compensation for the damage deriving from offences against the person where the following cumulative conditions are met:
Тези посегателства не се включват в приложното поле на член 53 от Loi de financement de la sécurité sociale pour 2001 [Закон за финансиране на социалната сигурност за 2001 г.] (№ 2000-1257 от 23 декември 2000 г.), нито в това на член L. 126-1 от Code des assurances [Кодекс за застраховането] или на глава 1 от Loi № 85-677 от 5 юли 1985 г. tendant à l’amélioration de la situation des victimes d’accidents de la circulation et à l’accélération des procédures d’indemnisation [Закон за подобряване на положението на пострадалите от пътнотранспортни произшествия и за ускоряване на процедурите по обезщетяване] и не произтичат от лов или унищожаването на вредни животни;
These offences do not fall within the scope of Article 53 of the Law for the financing of social security for 2001 (No 2000-1257 of 23 December 2000), Article L. 126-1 of the Insurance Code, or of Chapter I of Law No 85-677 of 5 July 1985 for the improvement of the situation of traffic accident victims and the acceleration of compensation procedures, and were not the result of hunting or the destruction of vermin;
Тези действия:
These acts:
— са предизвикали смърт, трайна неработоспособност или пълна неработоспособност за период от един месец или повече или
— either have brought about death, permanent incapacity or total incapacity for work for more than one month;
— са предвидени и се санкционират от членове 222-22—222-30, 225-4-1—225-4-5 и 227-25—227-27 от Наказателния кодекс;
— or are defined and penalised by articles 222-22 to 222-30, 225-4-1 to 225-4-5 and 227-25 to 227-27 of the Criminal Code;
Увреденото лице е френски гражданин. Ако случаят не е такъв, действията са извършени на националната територия и увреденото лице е:
The person injured is a French national; or if this is not the case, the acts were committed on the national territory and the person injured is:
— гражданин на държава — членка на Европейската икономическа общност, или
— either a citizen of one of the Member States of the European Economic Community;
— към момента на извършване на деянието или на подаване на молбата пребивава законно, освен ако не е предвидено друго в международен договор или споразумение.
— or, subject to the provisions of international treaties and agreements, lawfully resident in France on the day of the offence or of the application.
Helena Wood, която е била студентка в Лондон, загива в пътнотранспортно произшествие на 9 юни 2004 г. по време на стаж в Австралия.
Helena Wood, a student in London, died in a road traffic accident on 9 June 2004 while on a traineeship in Australia.
На 3 юли 2006 г. родителите ѝ James Wood и Evelyne Arraitz сезират Commission d’indemnisation des victimes d’infractions du tribunal de grande instance de Nantes с искане за определяне на обезщетение не само за причинената им материална вреда в размер на 398 EUR, а също и за поправяне на понесените от тях неимуществени вреди в размер на 10 000 EUR за всеки от тях и по 7 500 EUR за всяко от по-малките им деца Julia и Hugo Wood.
Her parents, James Wood and Evelyne Arraitz, brought a claim, on 3 July 2006, before the Commission d’indemnisation des victimes d’infractions du Tribunal de Grande Instance de Nantes (Compensation Board for Victims of Crime of the Regional Court, Nantes, ‘the Compensation Board’) seeking, in addition to their material losses of EUR 398, compensation for their non-pecuniary losses in the sum of EUR 10 000 for each of them and EUR 7 500 for each of their younger children, Julia and Hugo Wood.
На 24 ноември 2006 г. председателят на Commission d’indemnisation des victimes d’infractions du tribunal de grande instance de Nantes потвърждава сключеното с Fonds de garantie споразумение относно размера на исканите обезщетения, които следва да се предоставят на правоимащите лица във връзка със смъртта на Helena Wood, с изключение обаче на нейния баща поради британското му гражданство.
An agreement was reached with the Guarantee Fund and approved on 24 November 2006 by the President of the Compensation Board on the amount of the compensation to be paid to the persons entitled in connection with the late Helena Wood, with the exception, however, of her father, on the ground of his British nationality.
На 11 януари 2007 г. г-н Wood прави искане препращащата юрисдикция да се произнесе по молбата му, основавайки се главно на член 12, първа алинея ЕО, който забранява всяка дискриминация на основание гражданство.
Mr Wood lodged his submissions before the referring court on 11 January 2007, basing his claim on the overriding provisions of the first paragraph of Article 12 EC which prohibit all discrimination on grounds of nationality.
Г-н Wood твърди, че пребивава, работи и плаща данъци във Франция, където живее и съжителства повече от 20 години с френски гражданин и счита, че това неравно третиране, състоящо се в отказа да му бъде предоставено подобно обезщетение като на другите членове на семейството му, по принцип противоречи на установения в член 12, първа алинея ЕО принцип на недопускане на дискриминация.
According to Mr Wood, who states that he lives, works and pays taxes in France where he has lived for 20 years with his partner, a French national, that discrimination, which consists in the fact that he was not awarded compensation, which was, however, paid to the other members of his family is contrary to the principle of nondiscrimination laid down by the first paragraph of Article 12 EC.
В отговор на това, позовавайки се на обичайната съдебна практика на Cour de cassation, която подкрепя тезата му, Fonds de garantie възразява от своя страна, че г-н Wood не отговаря на установените в член 706-3 от Наказателнопроцесуалния кодекс условия.
For its part, the Guarantee Fund opposed the claim on the ground that Mr Wood failed to meet the criteria laid down in Article 706-3 of the Code de procédure pénale and relied on traditional caselaw of the Cour de cassation favourable to its view.
При тези обстоятелства Commission d’indemnisation des victimes d’infractions du tribunal de grande instance de Nantes решава да спре производството и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
It is against that background that the Compensation Board decided to stay proceedings and refer the following question to the Court of Justice:
„Съвместими ли са с общностното право, предвид установения в член [12 ЕО] общ принцип за недопускане на дискриминацията на основание гражданство, разпоредбите на член 706-3 от френския наказателнопроцесуален кодекс, според които гражданин на Европейската общност, пребиваващ във Франция, баща на дете с френско гражданство, починало извън националната територия, няма право на предоставяното от Fonds de garantie обезщетение единствено поради гражданството му?“
‘In the light of the general principle of nondiscrimination on grounds of nationality, set out in Article [12 EC], are the provisions of Article 706-3 of the French Code de procédure pénale compatible or not with Community law in that a citizen of the European Community, residing in France, the father of a child having French nationality who died outside [French] territory, does not have a right to compensation paid by the Fonds de Garantie on the sole ground of his nationality?’
С поставения въпрос препращащата юрисдикция иска по същество да установи дали общностното право може да се тълкува, че не допуска законодателство на държавачленка, изключващо възможността гражданите на други държавичленки, които пребивават и работят на нейна територия, да получат обезщетение във връзка с поправяне вредите от посегателства върху личността, причи-
By the question referred the referring court essentially seeks to know whether Community law may be interpreted as meaning that it precludes legislation of a Member State which excludes nationals of other Member States who live and work in its territory from the grant of compensation intended to make good losses resulting from
WOOD нени от престъпление, което не е извършено на територията на тази държава, единствено поради гражданството им.
WOOD offences against the person where the crime in question was not committed on the territory of that State, on the sole ground of their nationality.
Както следва от акта за преюдициално запитване, в главното производство г-н Wood, който е британски гражданин, пребивава и работи във Франция повече от 20 години, използвайки правото си на свободно движение на работниците по смисъла на член 39 ЕО или на свободата на установяване по смисъла на член 43 ЕО.
In the main proceedings, according to the order for reference, Mr Wood, a British national, has exercised his right to freedom of movement for workers within the meaning of Article 39 EC or freedom of establishment within the meaning of Article 43 EC by living and working in France for more than 20 years.
Поради това положението на г-н Wood попада в приложното поле на Договора за ЕО и следователно той може да се позове на правото си да не бъде дискриминиран въз основа на гражданството си.
Therefore, Mr Wood’s situation falls within the scope of application of the Treaty and he may rely on his right not to suffer discrimination by reason of his nationality.
В това отношение от постоянната съдебна практика следва, че принципът на недопускане на дискриминация изисква да не се третират по различен начин сходни положения и да не се третират еднакво различни положения.
It is in this regard settled caselaw that the principle of nondiscrimination requires that comparable situations must not be treated differently and that different situations must not be treated in the same way.
Решение от 2 октомври 2003 г. по дело Garcia Avello, C-148/02, Recueil, стр. I-11613, точка 31 и цитираната съдебна практика).
Such treatment may be justified only if it is based on objective considerations independent of the nationality of the persons concerned and is proportionate to the objective being legitimately pursued (see Case C-148/02 Garcia Avello [2003] ECR I-11613, paragraph 31, and the caselaw cited).
В главното производство г-н Wood, който е британски гражданин, живее от повече от 20 години във Франция и е загубил дъщеря си в произшествие, извършено извън територията на Общността.
In the main proceedings, Mr Wood, a British national, has lived for more than 20 years in France and lost his daughter in an accident which occurred outside the territory of the Community.
По отношение на смъртта на дъщеря му и причинената му в резултат от това вреда г-н Wood се намира в положение, сходно с това на лицето, с което съжителства — г-жа Arraitz.
As regards the loss of his daughter and the resulting damage, Mr Wood is in a comparable situation to that of a person like his partner, Mrs Arraitz.
По силата на разглежданата в главното производство национална разпоредба обаче единственият фактор, който е свързан с правото им да бъдат обезщетени и разграничава положението им, е тяхното гражданство.
Thus, under the national provision at issue in the main proceedings, the only aspect of their position regarding their right to compensation which differs is their nationality.
Всъщност поради френското гражданство на г-жа Arraitz само тя получава обезщетение за тази вреда.
Only Mrs Arraitz, because of her French nationality, has received compensation for the damage.
Следователно подобно различно третиране, основано недвусмислено и единствено върху гражданството на г-н Wood, съставлява пряка дискриминация.
Thus, this difference in treatment, based expressly and solely on the nationality of Mr Wood, constitutes direct discrimination. The French Government itself admits
Предвид гореизложеното на поставения въпрос следва да се отговори, че общностното право не допуска законодателство на държавачленка, изключващо възможността гражданите на други държавичленки, които пребивават и работят на нейна територия, да получат обезщетение за поправяне на вредите от посегателства върху личността, причинени от престъпление, което не е извършено на територията на тази държава, единствено поради гражданството им.
Having regard to the foregoing considerations, the answer to the question referred must be that Community law precludes legislation of a Member State which excludes nationals of other Member States who live and work in its territory from the grant of compensation intended to make good losses resulting from offences against the person where the crime in question was not committed in the territory of that State, on the sole ground that they do not have the nationality of that State.
Общностното право не допуска законодателство на държавачленка, изключващо възможността гражданите на други държавичленки, които пребивават и работят на нейна територия, да получат обезщетение за поправяне на вредите от посегателства върху личността, причинени от престъпление, което не е извършено на територията на тази държава, единствено поради гражданството им.
Community law precludes legislation of a Member State which excludes nationals of other Member States who live and work in its territory from the grant of compensation intended to make good losses resulting from offences against the person where the crime in question was not committed in the territory of that State, on the sole ground that they do not have the nationality of that State.
(Преюдициално запитване, отправено от Tribunal d’instance du XIe arrondissement de Paris)
(Reference for a preliminary ruling from the Tribunal d’instance du XIe arrondissement de Paris)
„Обща митническа тарифа — Тарифно класиране — Комбинирана номенклатура — Записващи видеокамери — Обяснителни бележки — Правен режим“
(Common Customs Tariff — Tariff classification — Combined Nomenclature — Camcorders — Explanatory notes — Body of legal rules)
Решение на Съда (седми състав) от 5 юни 2008 г. . . . . . . . . . . . . .
Judgment of the Court (Seventh Chamber), 5 June 2008 . . . . . . . . . .
Преюдициални въпроси — Компетентност на Съда — Граници — Явно ирелевантни въпроси
Preliminary rulings — Jurisdiction of the Court — Limits — Manifestly irrelevant questions (Art. 234 EC; Council Regulation No 2658/87, Annex I)
Обща митническа тарифа — Тарифни позиции — Записващи видеокамери с функция DV-in, която може да се активира след митническото оформяне
Common Customs Tariff — Tariff headings — Camcorders with DV-in function capable of being activated after customs clearance
Обща митническа тарифа — Тълкуване
Common Customs Tariff — Interpretation
една страна, след като активирането бъде извършено, записващата видеокамера да функционира аналогично на друга записваща видеокамера, при която функцията DV-in е активирана към момента на митническото оформяне, и от друга страна, записващата видеокамера да функционира самостоятелно.
is also necessary, first, that, once activated, it functions in a manner similar to that of another camcorder whose DV-in function is active at the time of customs clearance and, second, that it functions independently.
Наличието на тези условия трябва да може да бъде проверено към момента на митническото оформяне.
The existence of those conditions must be capable of being ascertained at the time of customs clearance.
Националният съд трябва да прецени дали условията са изпълнени.
It is for the national court to establish whether those conditions are fulfilled.
Ако условията не са изпълнени, записващата видеокамера трябва да бъде класирана в подпозиция 8525 40 91 от Комбинираната номенклатура.
If those conditions are not fulfilled the camcorder must be classified under subheading 8525 40 91 of the Combined Nomenclature.
Когато препращащата юрисдикция е сезирана с искане за опрощаване на мито на основание член 239, параграф 1 от Митническия кодекс и във връзка с това трябва да потърси елементите, които могат да съставляват особен случай, произтичащ от обстоятелства, които не предполагат нито недобросъвестно поведение, нито груба небрежност от страна на вносителя, въпросът за правния режим на обяснителните бележки на Комбинираната номенклатура, представляваща приложение I към Регламент № 2658/87 относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, е релевантен.
Where the national court has before it an application for remission of customs duty based on Article 239(1) of the Customs Code and must, on that basis, look for elements likely to constitute a specific circumstance arising from facts which imply neither deception nor obvious negligence on the part of the importer, the question of the legal scope of the explanatory notes to the Combined Nomenclature in Annex I to Regulation No 2658/87 on the tariff and statistical nomenclature and on the Common Customs Tariff is relevant.
Следователно въпросът относно правните последици на измененията на споменатите бележки към Комбинираната номенклатура е допустим.
The question referred, which concerns the legal effect of amendments to those explanatory notes to the Combined Nomenclature, is thus admissible.
(вж. точки 25—27; точка 1 от диспозитива)
(see paras 25-27, operative part 1)
Обяснителните бележки относно подпозиция 8525 40 99, публикувани на 6 юли 2001 г. и на 23 октомври 2002 г., към Комбинираната номенклатура, представляваща приложение I към Регламент № 2658/87 относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, имат тълкувателен характер и нямат задължителна правна сила.
The explanatory notes relating to subheading 8525 40 99, of the Combined Nomenclature in Annex I of Regulation No 2658/87 on the tariff and statistical nomenclature and on the Common Customs Tariff, published on 6 July 2001 and 23 October 2002, are interpretative in character and do not have legally binding force.
Те са съобразени с текста на Комбинираната номенклатура и не изменят нейния обхват.
They are in accordance with the wording of the Combined Nomenclature and do not alter its scope.
От това следва, че приемането на нов регламент за класиране, вместо тълкуването на съществуващия, не е било необходимо.
It follows that the adoption of a new classification regulation, as opposed to interpreting the existing regulation, was not necessary.
(вж. точки 28 и 37; точка 2 от диспозитива)
(see paras 28, 37, operative part 2)
2007 г., постъпил в Съда на 6 юли 2007 г., в рамките на производство по дело
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, from the Tribunal d’instance du XIe arrondissement de Paris (France), made by decision of 23 January 2007, received at the Court on 6 July 2007, in the proceedings
СЪДЪТ (седми състав), състоящ се от: г-н U. Lõhmus, председател на състав, г-н J. Klučka и г-жа P. Lindh (докладчик), съдии,
THE COURT (Seventh Chamber), composed of U. Lõhmus, President of the Chamber, J. Klučka and P. Lindh (Rapporteur), Judges,
РЕШЕНИЕ ОТ 5.6.2008 г. — ДЕЛО C-312/07 генерален адвокат: г-жа V. Trstenjak, секретар: г-н H. von Holstein, заместник-секретар, предвид изложеното в писмената фаза на производството и в съдебното заседание от 6 март 2008 г., като има предвид становищата, представени:
Advocate General: V. Trstenjak, Registrar: H. von Holstein, Deputy Registrar, having regard to the written procedure and further to the hearing on 6 March 2008, after considering the observations submitted on behalf of:
— за Комисията на Европейските общности, от г-н J.-P. Keppenne и г-н М.
— the Commission of the European Communities, by J.-P. Keppenne and S. Schønberg, acting as Agents, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an opinion,
JVC FRANCE постанови настоящото
JVC FRANCE gives the following
Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на подпозиции 8525 40 91 и 8525 40 99 от Комбинираната номенклатура, представляваща приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 256, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр.
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of the subheadings 8525 40 91 and 8525 40 99 of the Combined Nomenclature in Annex 1 to Council Regulation (EEC) No 2658/87 of 23 July 1987 on the tariff and statistical nomenclature and on the Common Customs Tariff (OJ 1987 L 256, p.
3), изменена с Регламент (ЕО) № 2261/98 на Комисията от 26 октомври 1998 година (ОВ L 292, стр.
1), as amended by Commission Regulation (EC) No 2261/98 of 26 October 1998 (OJ 1998 L 292, p.
1), с Регламент (ЕО) № 2204/1999 на Комисията от 12 октомври 1999 година (ОВ L 278, стр.
1), Commission Regulation (EC) No 2204/1999 of 12 October 1999 (OJ 1999 L 278, p.