natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ответникът твърди, че жалбоподателите нямат активна процесуална легитимация по отношение на твърдяното нарушение на другите разпоредби на
The defendant contends that the applicants lack locus standi with respect to the alleged infringement of the other provisions of Community law invoked in the third,
BUPA И ДР./КОМИСИЯ общностното право, посочени в рамките на третото, четвъртото, петото и седмото правни основания.
BUPA AND OTHERS v COMMISSION fourth, fifth and seventh pleas.
При преценка с оглед на правилата в областта на държавните помощи тези разпоредби били релевантни само когато те са тясно свързани с предоставянето на самата държавна помощ (Решение на Съда от 19 септември 2000 г. по дело Германия/Комисия, C-156/98, Recueil, стр. I-6857, точка 85), какъвто не бил настоящия случай.
In the context of an assessment under the rules on State aid, those provisions are relevant only where they are closely linked to the grant of the State aid itself (Case C-156/98 Germany v Commission [2000] ECR I-6857, paragraph 85), which is not the case here.
В рамките на третото правно основание жалбоподателите поддържат, че съгласно постоянната съдебна практика от общата структура на Договора следва, че производството по член 88 ЕО никога не трябва да води до резултат, който противоречи на конкретните разпоредби на Договора и че при това положение, когато някои от условията и реда за предоставянето на държавна помощ нарушават други разпоредби на Договора, тя не може да бъде обявена за съвместима с общия пазар от Комисията (Решение на Съда от 3 май 2001 г. по дело Португалия /Комисия, C-204/97, Recueil, стр. I-3175, точка 41 и Решение на Съда по дело Германия/Комисия, точка 311 по-горе, точка 78).
The applicants, in their third plea, maintain that, according to consistent caselaw, it is clear from the general scheme of the Treaty that the procedure under Article 88 EC must never produce a result which is contrary to the specific provisions of the Treaty and that, accordingly, where certain aspects of a State aid contravene other provisions of the Treaty, that aid cannot be declared by the Commission to be compatible with the common market (Case C-204/97 Portugal v Commission [2001] ECR I-3175, paragraph 41, and Germany v Commission, paragraph 311 above, paragraph 78).
На първо място, следва да се отбележи, че както ответникът твърди, задължение на Комисията да изрази окончателна позиция в рамките на процедура в областта на държавните помощи по силата на Регламент № 659/1999 относно наличието или липсата на нарушение на разпоредби на общностното право, различни от тези по членове 87 EО и 88 EО, евентуално разглеждани във връзка с член 86 ЕО, би влязло в стълкновение, от една страна, с процедурните правила и гаранции — които отчасти се различават съществено и пораждат отделни правни последици, — присъщи на специално предвидените производства за контрол върху прилагането на тези разпоредби, а от друга страна, с принципа на автономия на административните процедури и на способите за защита.
It must be observed, first of all, that, as the defendant contends, if the Commission were required to adopt a definitive position in a procedure relating to State aid under Regulation No 659/1999 on the existence or absence of an infringement of provisions of Community law distinct from those coming under Articles 87 EC and 88 EC, read together, where appropriate, with Article 86 EC, that would run counter to, first, the procedural rules and guarantees — which in part differ significantly and imply distinct legal consequences — specific to the procedures specially established for control of the application of those provisions and, second, the principle of autonomy of administrative procedures and remedies.
В това отношение следва още да се напомни, че дори под формата на жалба за отмяна срещу решение в областта на държавната помощ, предвид оперативната самостоятелност на Комисията в този контекст, частноправните субекти не са активно процесуално легитимирани да предприемат действия срещу липсата на производство за установяване на неизпълнение на задължения съгласно член 226 ЕО или на изразяване на позиция от Комисията относно евентуално
In that regard, it should further be borne in mind that, even in the guise of an action for annulment of a decision on State aid, an individual lacks standing to act, in view of the discretionary power of the Commission in that context, against the Commission’s failure to initiate
Жалбоподателите не могат валидно да се позовават на съдебната практика, според която от общия смисъл на Договора следва, че производството по член 88 ЕО никога не трябва да води до резултат, който противоречи на конкретните разпоредби на Договора.
The applicants cannot properly rely on the caselaw to the effect that it follows from the general scheme of the Treaty that the procedure under Article 88 EC must never produce a result which is contrary to the specific provisions of the Treaty.
Според тази съдебна практика макар Комисията да разполага с широко право на преценка, когато се произнася по съвместимостта на схема за помощи с общия пазар, все пак в рамките на тази преценка тя е длъжна да се увери, че производството не води до резултат, който противоречи на конкретните разпоредби на Договора, различни от членове 87 ЕО и 88 ЕО, по-специално когато условията на дадена помощ, които биха противоречали на тези разпоредби, са дотолкова неразривно свързани с предмета на помощта, че не е възможно да се преценят изолирано (вж. в този смисъл Решение по дело Matra/Комисия, точка 72 по-горе, точка 41 и цитираната там съдебна практика).
According to that caselaw, while the Commission has a wide discretion when it determines the compatibility of a system of aid with the common market, it is none the less required to ensure, in the context of that assessment, that the procedure does not produce a result which is contrary to specific provisions of the Treaty other than those of Articles 87 EC and 88 EC, in particular where those aspects of aid which contravene those provisions are so indissolubly linked to the object of the aid that it is impossible to evaluate them separately (see, to that effect, Matra v Commission, paragraph 72 above, paragraph 41 and the caselaw there cited).
Макар обаче това задължение да е израз на общия принцип, според който всяко прилагане на общностното право трябва да се извършва в съответствие с по-висшестоящите норми на правото, това не означава, че в рамките на производството в областта на държавните помощи Комисията е длъжна да прилага специално предвидените правила за контрол върху прилагането на други разпоредби на Договора, нито да приема едно или повече решения, които пораждат комбинирани правни последици.
However, while that obligation is the expression of a general principle that every application of Community law must be made in conformity with the higher rules of law, it does not mean that the Commission is required, in a procedure relating to aid, to apply the rules specially laid down for review of the application of other provisions of the Treaty or to adopt one or more decisions producing combined legal effects.
Всъщност по силата на това задължение Комисията трябва да извършва преценка с оглед на съответните разпоредби, които строго погледнато не спадат към правото в областта на помощите, само когато определени условия на разглежданата помощ са толкова тясно свързани с нейния предмет, че тяхното евентуално несъответствие с посочените разпоредби по необходимост би засегнало съвместимостта на тази помощ с общия пазар.
Under that obligation, the Commission is required to make an assessment by reference to the relevant provisions which are not, strictly speaking, covered by the law on aid only where certain aspects of the aid in issue are so closely linked to its object that any failure on their part to comply with those provisions would necessarily affect the compatibility of the aid with the common market.
В настоящия случай обаче, от една страна, жалбоподателите нито изясняват, нито доказват в достатъчна степен, че конкретните условия и ред за прилагането на RES, за които се твърди, че нарушават други разпоредби на общностното право, са били неразривно свързани с предмета на разглежданите помощи, а именно, изравнителните плащания.
In the present case, the applicants have neither explained nor shown to the requisite standard that the particular aspects of the implementation of the RES that are alleged to infringe other provisions of Community law were indissolubly linked to the object of the aid in issue, namely the equalisation payments.
От друга страна, следва да се напомни, че в член 1 от обжалваното решение Комисията основателно стига до извода, че RES не представлява държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 ЕО и че при това положение във всички случаи този член
Furthermore, it must be borne in mind that the Commission correctly concluded, in Article 1 of the contested decision, that the RES did not
BUPA И ДР./КОМИСИЯ не предполага обявяване на съвместимост с общия пазар по смисъла на цитираната по-горе съдебна практика.
BUPA AND OTHERS v COMMISSION involve State aid in the sense of Article 87(1) EC and that therefore that article did not in any event amount to a declaration of compatibility with the common market within the meaning of the caselaw cited above.
Следователно поне на тези основания следва да бъдат отхвърлени като неотносими третото, четвъртото и петото правни основания.
Consequently, if only for those reasons, the third, fourth and fifth pleas must be rejected as inoperative.
От това произтича, от една страна, че в рамките на производство в областта на помощите Комисията не може да изразява окончателна позиция относно спазването на други разпоредби на общностното право, чийто контрол е в обхвата на друг процесуален режим.
It follows, first, that the Commission cannot adopt a definitive position in a procedure relating to aid as to compliance with other provisions of Community law where such compliance must be controlled under a different procedural regime.
От това произтича, от друга страна, че тъй като изразената от Комисията окончателна и правно обвързваща позиция трябва да се ограничи до аспектите на помощта, единствено тези аспекти могат да засегнат правна сфера, за разлика от аспектите на други разпоредби на общностното право, които не формират необходимата основа на диспозитива на нейното решение (вж. в този смисъл по аналогия Решение по дело Panhellenic Union of Cotton Ginners and Exporters/Комисия, точка 313 по-горе, точки 57 и 58).
It also follows that, as the adoption of a definitive and legally binding Commission decision must be limited to the aid aspects, only those aspects, and not the aspects relating to other provisions of Community law which do not constitute the necessary support for the operative part of its decision, are capable of having adverse effects (see, to that effect and by analogy, Panhellenic Union of Cotton Ginners and Exporters v Commission, paragraph 313 above, paragraphs 57 and 58).
В това отношение следва да се припомни, че съгласно постоянната съдебна практика, независимо на какви мотиви е основано определено решение, единствено диспозитивът му може да породи правни последици, а оттам и да засегне правна сфера.
In that regard, it must be borne in mind that, according to consistent caselaw, regardless of the grounds on which a decision is based, only the operative part of the decision is capable of producing legal effects and, consequently, of having adverse effects.
За сметка на това преценките, изложени в мотивите на определено решение, не могат сами по себе си да бъдат предмет на жалба за отмяна.
On the other hand, the assessments made in the grounds of a decision are not in themselves capable of forming the subjectmatter of an action for annulment.
I-1177, точка 21, Решение на Първоинстанционния съд от 19 март 2003 г. по дело CMA CGM и др./Комисия, T-213/00, Recueil, стр. II-913, точка 186; вж. също точка 260 по-горе) или поне ако тези мотиви могат да променят по същество решеното в диспозитива на въпросния акт (вж. в този смисъл Решение на Първоинстанционния съд от
Their legality can be reviewed by the Community judicature only to the extent that, as the grounds of an act adversely affecting the person concerned, they constitute the essential basis for the operative part of that act (order of the Court of Justice in Case C-164/02 Netherlands v Commission [2004] ECR I-1177, paragraph 21; judgment in Case T-213/00 CMA CGM and Others v Commission [2003] ECR II-913, paragraph 186; see also paragraph 260 above), or if, at least, those grounds are capable of
20 ноември 2002 г. по дело Lagardère и Canal+/Комисия, T-251/00, Recueil, стр. II-4825, точки 67 и 68).
2008 — CASE T-289/03 altering the substance of what was decided in the operative part of the act in question (see, to that effect, Case T-251/00 Lagardère and Canal+ v Commission [2002] ECR II-4825, paragraphs 67 and 68).
От това следва на още по-силно основание, че пълната липса на посочване на разпоредби, различни от свързаните с правото в областта на помощите, както в диспозитива, така и в мотивите на решение, прието по силата на членове 87 ЕО и 88 ЕО и евентуално на член 86, параграф 2 ЕО, не може да засегне правната сфера на частноправен субект и да създаде правен интерес.
It follows, a fortiori, that the complete failure to mention provisions other than those relating to State aid both in the operative part and in the grounds of a decision adopted pursuant to Articles 87 EC and 88 EC and, where appropriate, Article 86(2) EC, is not capable of adversely affecting an individual and of conferring on him an interest in bringing an action.
В настоящия случай следва да се подчертае, че обжалваното решение е решение да не се повдигат възражения относно мерките за помощта, за която се прави уведомление, по смисъла на член 4 от Регламент № 659/1999, негов адресат е само Ирландия и нито по форма, нито по съдържание представлява изричен отговор на жалбата, подадена от жалбоподателите (вж. в този смисъл Решение по дело Комисия/Sytraval и Brink’s France, точка 72 по-горе, точка 45).
In this case, it must be emphasised that the contested decision is a decision not to raise objections in respect of notified aid measures, within the meaning of Article 4 of Regulation No 659/1999, which is addressed only to Ireland and which does not constitute, either in form or in substance, an explicit response to the applicants’ complaint (see, to that effect, Commission v Sytraval and Brink’s France, paragraph 72 above, paragraph 45).
Следователно посоченото решение не може да се тълкува като отговор, дори подразбиращ се, на всички изтъкнати от жалбоподателите твърдения за нарушения, включително изведените от нарушение на членове 82 ЕО, 43 ЕО и 49 ЕО или на разпоредбите на Трета директива за застраховането, различно от животозастраховане.
Consequently, the decision cannot be interpreted as responding, even by implication, to all the complaints raised by the applicants, including those alleging infringement of Articles 82 EC, 43 EC and 49 EC or the provisions of the third non-life insurance directive.
При тези обстоятелства липсата на преценка на тези оплаквания както в диспозитива, така и в мотивите на обжалваното решение няма обвързващи правни последици по отношение на жалбоподателите и не може да засегне тяхната правна сфера, така че в рамките на жалбата за отмяна, насочена срещу обжалваното решение, те нямат активна процесуална легитимация.
In those circumstances, the failure to assess those complaints in either the operative part or the grounds of the contested decision produces no legally binding effects vis-à-vis the applicants and is not capable of adversely affecting them, so that they do not have capacity to act in the context of the action for annulment of the contested decision.
Следователно Комисията основателно обявява в точка 61 от обжалваното решение, че преценката, извършена съгласно член 87 ЕО и член 86, параграф 2 ЕО, не е засягала извършения в рамките на съответните производства преглед на съвместимостта на RES с други релевантни разпоредби на общностното право и в частност с разпоредбите на Трета директива за застраховането, различно от животозастраховане.
The Commission was therefore correct to state, at recital 61 to the contested decision, that the assessment made under Article 87 EC and Article 86(2) EC was without prejudice to the analysis, in the appropriate procedures, of the compatibility of the RES with other relevant rules of Community law and, in particular, with those of the third non-life insurance directive.
На последно място, обратно на тезата на жалбоподателите, текстът на член 86, параграф 2 in fine ЕО не обезсилва тази преценка.
Last, contrary to the applicants’ theory, the wording of Article 86(2) EC in fine does not invalidate that assessment.
От една страна, критерият за засягане на търговията в степен, която е в противоречие с интересите на Общността, не включва задължение за Комисията да проверява окончателно и изчерпателно дали предприетите от държавата мерки, за които е направено уведомление, нарушават други разпоредби на общностното право.
First, the criterion of an effect on trade to such an extent as would be contrary to the interests of the Community does not mean that the Commission is under an obligation to ascertain, definitively and comprehensively, whether the notified State measures infringe other provisions of Community law.
От друга страна, както твърди ответникът, тезата на жалбоподателите е противоречива, тъй като нейното прилагане би лишило от всякакво полезно действие член 86, параграф 2 ЕО като дерогация на правилата на Договора. Всъщност такава
Second, as the defendant claims, the applicants’ theory is contradictory in that its application would deprive Article 86(2) EC of any practical effect as a derogation
BUPA И ДР./КОМИСИЯ дерогация никога не би могла да породи своите последици, ако нейното прилагане трябваше същевременно да осигурява пълното спазване на правилата, които се предвижда да дерогира.
BUPA AND OTHERS v COMMISSION from the rules of the Treaty. Such a derogation could never be effective if its application were at the same required time to ensure full compliance with the rules from which it is supposed to derogate.
От всички гореизложени съображения Първоинстанционният съд заключава, че в рамките на своята жалба срещу обжалваното решение е недопустимо жалбоподателите да се позовават на третото, четвъртото, петото и седмото правнo основаниe, доколкото те се основават на нарушение на членове 82 ЕО, 43 ЕО и 49 ЕО и на Третата директива за застраховането, различно от животозастраховане.
The Court concludes from all of the foregoing considerations that the applicants have no standing to rely, within the framework of their action against the contested decision, on the third, fourth, fifth and seventh pleas in so far as they are based on infringement of Articles 82 EC, 43 EC and 49 EC and the third non-life insurance directive.
Следователно третото, четвъртото и петото правнo основаниe трябва да се отхвърлят като недопустими и наймалкото неотносими, без да е необходимо произнасяне по тяхната основателност.
Consequently, the third, fourth and fifth pleas must be rejected as inadmissible and, at the very least, as inoperative, without there being any need to adjudicate on their merits.
Седмото правно основание трябва също да се отхвърли като недопустимо, доколкото се отнася до разпоредби на общностното право, конкретно посочени в третото, четвъртото и петото правни основания.
The seventh plea must also be rejected as inadmissible in so far as it refers to the provisions of Community law specifically covered by the third, fourth and fifth pleas.
Г — По шестото правно основание, изведено от незапочването на официалната процедура по разследване съгласно член 88, параграф 2, ЕО
D — The sixth plea, based on the failure to initiate the formal investigation procedure under Article 88(2) EC
Според жалбоподателите с оглед на всичко изложено по-горе Комисията незаконосъобразно се е въздържала да започне официална процедура по разследване съгласно член 88, параграф 2 ЕО, за да може да се произнесе при познаване на всички релевантни в настоящия случай факти.
The applicants submit that, in the light of all of the foregoing, the Commission acted unlawfully in failing to initiate the formal investigation procedure, under Article 88(2) EC, in order to be able to adjudicate in full knowledge of the relevant facts of the present case.
Обжалваното решение било взето вследствие на предварително разглеждане съгласно член 88,
The contested decision was adopted following the preliminary examination, under Article 88(3) EC, which is intended merely to enable the
РЕШЕНИЕ ОТ 12.2.2008 г. — ДЕЛО T-289/03 параграф 3 ЕО, чиято единствена цел е да позволи на Комисията да си състави мнение prima facie относно съвместимостта на помощта с общия пазар.
Commission to form a prima facie opinion on the compatibility of the aid with the common market.
Комисията обаче може да се ограничи до това предварително разглеждане само ако то е достатъчно, за да се увери Комисията в тази съвместимост (Решение по дело Matra/Комисия, точка 72 по-горе, точки 16 и 33, Решение по дело Cook/Комисия, точка 66 по-горе, точки 22 и 29, Решение по дело Комисия/Sytraval и Brink’s France, точка 72 по-горе, точки 38 и 39 и Решение по дело Португалия/Комисия, точка 312 по-горе, точки 32 и 33), какъвто не бил настоящият случай.
The Commission is entitled to limit itself to that preliminary examination only if that is sufficient for it to satisfy itself that the aid is compatible (Matra v Commission, paragraph 72 above, paragraphs 16 and 33; Cook v Commission, paragraph 66 above, paragraphs 22 and 29; Commission v Sytraval and Brink’s France, paragraph 72 above, paragraphs 38 and 39; and Portugal v Commission, paragraph 312 above, paragraphs 32 and 33), which is not the case here.
В това отношение Комисията била длъжна да разгледа всички фактически елементи и правни доводи, представени пред нея от предприятията, чиито интереси могат да бъдат засегнати от предоставянето на дадена помощ (Решение по дело Комисия/Sytraval и Brink’s France, точка 72 по-горе, точка 51 и Решение по дело Португалия/Комисия, точка 312 по-горе, точка 35).
In that regard, the Commission is required to examine all the facts and all the legal arguments brought to its notice by undertakings whose interests may be affected by the grant of the aid (Commission v Sytraval and Brink’s France, paragraph 72 above, paragraph 51, and Portugal v Commission, paragraph 312 above, paragraph 35).
В този контекст жалбоподателите напомнят своите доводи, засягащи, от една страна, липсата на задължения за УОИИ и условия, които да позволяват тяхното компенсиране, а от друга страна, нарушението на свободата на установяване, на свободното предоставяне на услуги и на Третата директива за застраховането, различно от животозастраховане, както и на член 86, параграф 1, във връзка с член 82 ЕО.
In that context, the applicants refer back to their arguments concerning, first, the absence of SGEI obligations and of the conditions permitting compensation for such obligations and, moreover, infringement of the right to freedom of establishment, freedom to provide services and the third non-life insurance directive and also Article 86(1) EC in conjunction with Article 82 EC.
Според жалбоподателите тези доводи поставят сложни въпроси, изискващи подробни фактически и икономически доказателства, които не можели да бъдат оценени извън официалната процедура по разследване съгласно член 88, параграф 2 ЕО.
In the applicants’ submission, those arguments raise complex issues which require detailed factual and economic evidence which cannot be evaluated other than in the formal investigation procedure under Article 88(2) EC.
Това се потвърждавало от факта, че Комисията не разгледала правилно тези доводи и дори изобщо не ги разгледала.
That, they maintain, is borne out by the fact that the Commission did not examine those arguments properly, or indeed did not examine them at all.