natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Това щяло да се отрази върху лоялната конкуренция между предприятията и върху равното третиране на чужди и местни предприятия, което било неприемливо от социална гледна точка.
That situation has an effect on the possibility of fair competition between undertakings and on the principle of equal treatment between foreign and domestic undertakings which, from a social point of view, is unacceptable.
Чрез прилагането на едно „твърдо ядро“ от трудовото право на приемащата държава и по отношение на чужди предприятия би трябвало да се избегнат подобни нарушения на конкуренцията.
The aim pursued in extending the application of a ’hard core’ of the host State’s employment law provisions to foreign undertakings is to avoid such distortions of competition.
8 — Съображения 7—11 от Директива 96/71 разглеждат отношението към Конвенцията за приложимото право към договорните задължения, член 6 от която се отнася до трудови договори и трудови правоотношения на отделни лица.
8 — In recitals 7 to 11 in the preamble to Directive 96/71 reference is made to the relationship with the Rome Convention which, in Article 6, makes provision for individual employment contracts.
Според тази разпоредба определящо, било то като ограничение при определяне на приложимото право или като обективен статут на договора, е „правото на държавата, в която работникът обичайно извършва работата при изпълнение на договора, дори и да е временно командирован в друга държава“ (член 6, параграф 2, буква а) от Конвенцията за приложимото право към договорните задължения).
According to that provision — whether as the applicable law of the contract or in constituting a restriction on the choice of law — ’… the law of the country in which the employee habitually carries out his work in performance of the contract, even if he is temporarily employed in another country’ (Article 6(2)(a) of the Rome Convention) is considered decisive.
Директива 96/71 изменя тази разпоредба в смисъл, че по отношение на условията за наемане на работа, упоменати в Директивата, се прилага правото по месторабота, освен ако определеният съгласно член 6 от Конвенцията за приложимото право към договорните задължения статут на трудовия договор не предвижда по-благоприятни условия. Според мнението на Jayme, E./Kohler, C., „Europäisches Kollisionsrecht 1997 — Vergemeinschaftung durch ‚Säulenwechsel‘“, Praxis des internationalen Privat- und Verfahrensrechts, 17.
That provision is modified by Directive 96/71 to the extent that as regards the terms and conditions of employment listed in the Directive the law of the place of work is considered decisive unless the law of the employment contract determined in accordance with Article 6 of the Rome Convention provides for more favourable conditions. According to Jayme, E. and Kohler, C., ’Europäisches Kollisionsrecht 1997 — Vergemeinschaftung durch “Säulenwechsel”’, Praxis des internationalen Privat- und Verfahrensrechts, Volume 17, No 6, 1997, p.
Jahrgang, Nr. 6, 1997, S. 400, Директивата относно командироването на работници може да се разглежда като конкретизиране на „императивните разпоредби“ по смисъла на член 7 от Конвенцията за приложимото право към договорните задължения, тъй като съображение 10 изрично препраща към нея.
400, in the light of the express reference made in recital 10 thereto, the Posted Workers Directive may be treated as constituting specific expression of ’mandatory rules’ within the meaning of Article 7 of the Rome Convention.
Освен това трябвало да бъдат решени проблемите, които повдига транснационализирането на трудовите правоотношения, свързани с приложимото законодателство по отношение на трудовите правоотношения 7.
Moreover, it was intended to resolve the problems with regard to the legislation applicable to the employment relationship which have arisen through the transnationalisation of the employment relationship.
Определяйки кои национални разпоредби имат императивно действие по смисъла на член 7 от Римската конвенция от 19 юни 1980 г. за приложимото право към договорните задължения по отношение на командироването на работници, Директива 96/71 цели да уточни приложимите условия
7 In defining, as regards the posting of workers, which national provisions should have effect as mandatory rules within the meaning of Article 7 of the Rome Convention of 19 June 1980 on the law applicable to contractual obligations (‘Rome Convention’), Directive 96/71 aimed to ensure the foreseeability
9 — Вж. заключението на генералния адвокат Léger от 23 февруари 2006 г. по дело Комисия/Австрия (C-168/04, Recueil, стр. I-9041, точка 28).
9 — See on this point the Opinion of Advocate General Léger in Case C-168/04 Commission v Austria [2006] ECR I-9041, point 28.
Все още сферата на командироването на работници не е хармонизирана.
The area of the posting of workers has not yet been subjected to harmonisation.
Съгласно съображение 86 тя е изрично изключена от приложното поле на Директива 2006/123/EО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите във вътрешния пазар (ОВ L 376, стр. 36).
According to recital 86 in the preamble to Directive 2006/123/EC of the European Parliament and of the Council of 12 December 2006 on services in the internal market (OJ 2006 L 376, p. 36), the area is expressly excluded from that directive’s scope.
Вж. във връзка с това изменения проект за директива на Европейския парламент и на Съвета от 4 април 2006 г., СOM(2006) 160 окончателен, стр. 15 и 16.
On that point see the amended proposal for a directive of the European Parliament and of the Council of 4 April 2006 (COM(2006) 160 final, p. 13).
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА TRSTENJAK — ДЕЛO C-319/06 шения на командированите работници 10.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-319/06 regarded primarily as a conflict-of-laws provision of Community employment law concerning the details and conditions of employment of posted workers.
За сметка на това целите на Директива 96/71 не обхващат влизането на територията на приемащата държавачленка и престоя на тази територия 11, така че ограниченията по отношение на свободното предоставяне на услуги в рамките на транснационалното командироване на работници по принцип трябва да бъдат разглеждани и с оглед на съответните разпоредби на Договора за ЕО и най-вече на член 49 от Договора за ЕО.
10 The objective of Directive 96/71 does not extend, however, to the aspect of entering and staying in the territory of the host Member State, 11 so that restrictions on the freedom to provide services in the framework of the transnational posting of workers must, in principle, also be assessed in the light of the relevant Treaty provisions, above all Article 49 EC.
Оттук следва, че при съдебния контрол за съвместимост на дадена национална мярка с правото на Общността в рамките на производство по член 226 ЕО за неизпълнение на задължения трябва да се провери по-конкретно дали твърдението за нарушение се отнася само до Директива 96/71 или по-скоро непосредствено засяга член 49 ЕО.
That means, as regards judicial review of the legality under Community law of national measures in the context of Treaty infringement proceedings under Article 226 EC, that in each case the question must be examined whether the alleged infringement concerns simply Directive 96/71 or instead relates directly to Article 49 EC.
Ако националните разпоредби по отношение на предоставянето на услуги в рамките на транснационалното командироване на работници противоречат на Директивата, то Договорът не се прилага, макар всяко нарушение на Директивата в крайна сметка да води до нарушение на Договора, тъй като тя е била приета въз основа на него.
If national rules governing the transnational provision of services infringe the Directive, application of the Treaty is excluded, although, since the Directive has its legal basis in the Treaty, any infringement of the Directive must entail infringement of the Treaty.
С оглед на процесуалното разпределяне на тежестта на доказване и на привеждане на доказателства следва да се посочи, че в рамките на производство по член 226 ЕО за неизпълнение на задължения Комисията трябва да докаже наличието на такова неизпълнение.
As regards the allocation of the burden of proof, it must be noted that in proceedings for failure to fulfil obligations under Article 226 EC it is for the Commission to prove the allegation of infringement.
Освен това тя трябва да предостави на Съда необходимите сведения, с помощта на които той да може да установи наличието на неизпълнение на задължения, като при това не може да се позовава на предположения 13.
Moreover, it must provide the Court with the evidence necessary for the Court to establish the Treaty infringement, and it may not rely on any presumption.
В такъв случай държаватачленка, която се явява ответник,
13In that regard, it is incumbent on the defendant Member State to contest substantively and in detail the
12 — Вж. в този смисъл и точка 28 от заключението на генералния адвокат Ruiz-Jarabo Colomer от 14 декември 2006 г. по дело Комисия/Германия (C-490/04), както и точки 144—163 от заключението по дело Laval un Partneri (посочено в бележка под линия 10).
12 — See, in the same vein, point 28 of the Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer in Case C-490/04 Commission v Germany [2007] ECR I-6095 and points 144 to 163 of the Opinion in Laval un Partneri, cited in footnote 10.
10 — Schmidt, M., Das Arbeitsrecht der Europäischen Gemeinschaft, Baden-Baden 2001, S. 254, 259, застъпва тезата, че Директивата относно командироването на работници не хармонизира условията за работа, а само координира стълкновителните норми на държавитечленки за определяне на националното право, приложимо към трансгранично предоставяне на услуги.
10 — Schmidt, M., Das Arbeitsrecht der Europäischen Gemeinschaft, Baden-Baden, 2001, pp. 254 and 259, takes the view that the Posted Workers Directive does not harmonise conditions of employment but simply limits freedom of choice as regards conflict-of-laws rules. Däubler, W., ’Die Entsende-Richtlinie und ihre Umsetzung in das deutsche Recht’, Europäische Zeitschrift für Wirtschaftsrecht, 1997, p.
Член 66 от Договора за ЕО се позовава на възможностите за регулиране и ограничаване в сферата на свободата на установяване и предписва съответно приложение за сферата на предоставяне на услуги.
He notes that Article 66 of the EC Treaty makes reference to the possibilities for legislative development and restriction in the area of the freedom of establishment and provides for their application in the area of the freedom to provide services.
Съгласно член 57, параграф 2 от Договора за ЕО Съветът може да приема директиви за координиране на правните и административните разпоредби на държавитечленки, за да улеснява по този начин упражняването на основните права (на установяване, съответно на предоставяне на услуги).
According to Article 57(2) of the EC Treaty, the Council may issue directives for the coordination of the provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States in order to make it easier to exercise a fundamental freedom (establishment or the provision of services).
По отношение на предмета това е направено.
He argues, having regard to those objectives, that such a development has occurred.
Директивата координира трудовоправните условия, с които трябва да се съобразяват лицата, предоставящи услуги.
The Directive coordinates the employment law requirements which a provider of services must respect. Forgó, K., ’Aktuelles zur Entsenderichtlinie’, ecolex, 1996, p.
Разминаванията в резултат на различията между отделните национални трудовоправни норми обаче остават и след влизане в сила на Директива 96/71, тъй като тя не предвижда хармонизиране на съдържанието.
However, differences arising as a result of differing national employment law regimes are retained even after the entry into force of Directive 96/71 since the latter does not provide for harmonisation as to content. Borgmann, B., ’Kollisionsrechtliche Aspekte des Arbeitnehmer-Entsendegesetzes’, Praxis des internationalen Privat- und Verfahrensrechts, 1996, p.
В точка 58 от заключението си от 23 май 2007 г. по текущото производство пред Съда по дело Laval un Partneri (C-341/05) генералният адвокат Mengozzi пояснява, че Директива 96/71 има за цел да координира стълкновителните норми на държавитечленки за определяне на националното право, приложимо към трансгранично предоставяне на услуги в случай на временно командироване на работници в рамките на Общността, без да хармонизира нито материалните норми на съответните държавичленки в областта на трудовото право и на условията за работа, свързани по-специално със ставката на заплащане, нито правото да се предприемат колективни действия.
319, considers Directive 96/71 to be a measure coordinating the international mandatory rules in the area of employment law. In point 58 of his Opinion in Case C-341/05 Laval un Partneri [2007] ECR I-11767, Advocate General Mengozzi indicates that the purpose of Directive 96/71 is to coordinate the conflict-of-laws rules of the Member States in order to determine which national law should apply to the provision of crossborder services where workers are posted temporarily abroad within the Community, without harmonising either the substantive rules of the Member States as regards employment law and the terms and conditions of employment relating, in particular, to rates of pay, or the right to resort to collective action.
11 — Вж. заключението на генералния адвокат Geelhoed от 15 септември 2005 г. по дело Комисия/Германия (C-244/04, Recueil, стр. I-885, точка 6).
13 — Case C-287/03 Commission v Belgium [2005] ECR I-3761, paragraph 27; Case C-341/02 Commission v Germany [2005] ECR I-2733, paragraph 35; Case C-263/99 Commission v Italy [2001] ECR I-4195, paragraph 27; Case C-68/99 Commission v Germany [2001] ECR I-1865, paragraph 38; Case C-159/94 Commission v France [1997] ECR I-5815, paragraph 102; and Case 96/81 Commission v Netherlands [1982] ECR 1791, paragraph 6.
13 — Решение от 12 май 2005 г. по дело Комисия/Белгия (C-287/03, Recueil, стр.
11 — See the Opinion of Advocate General Geelhoed in Case C-244/04 Commission v Germany [2006] ECR I-885, point 6.
Тя позволява също и разширяване на приложното поле на разпоредби относно условията за труд и наемане на работа по силата на колективни договори или арбитражни решения върху дейности, различни от строителните дейности, посочени в приложението.
15It also permits the terms and conditions of employment determined by way of universally applicable collective agreements and arbitral awards to be extended to activities other than the building work set out in the annex.
Държавитечленки обаче не могат да се възползват неограничено от това разрешение, като по-конкретно трябва да се съобразяват с основните свободи и с целите на Директивата 16.
However, Member States may not take unlimited advantage of that possibility; in particular, they must in that regard take account of the fundamental freedoms and the objective which the Directive pursues.
Това се обяснява както с приоритета на свободното предоставяне на услуги, за чието реализиране именно цели да спомогне Директива 96/71 според съображение 5 от нея, така и с принципа за стеснително тълкуване на разпоредби, предполагащи дерогация
16This conclusion follows both from the primacy of freedom to provide services, a principle whose implementation Directive 96/71 seeks expressly to further, as stated in recital 5 in the preamble to the Directive, and from the principle that derogations from the fundamental freedoms are to be
15 — При обсъждането в Съвета по-специално Обединеното кралство, Ирландия и Португалия възразяват срещу възможността списъкът да бъде допълван, тъй като това би противоречало на целта на Директивата да внася яснота и да повишава правната сигурност (Agence Europe, 43. годишно издание, № 6449 от 27/28 март 1995 г.
15 — During the negotiations in the Council, the United Kingdom, Ireland and Portugal, in particular, expressed their opposition to an open list, arguing that such a list contradicted the Directive’s objective of providing for clarity and increasing legal certainty (Agence Europe, Volume 43, No 6449 of 27/28 March 1995)
Понятието за обществен ред в член 3, параграф 10 от Директива 96/71
The concept of public policy contained in Article 3(10) of Directive 96/71
Люксембургското правителство твърди, че като е обявило всички разпоредби от областите, изброени в член 1, параграф 1 от Закона от 20 май 2002 г., за императивни разпоредби на националното право, се е възползвало от разрешението съгласно член 3, параграфи 1 и 10 от Директива 96/71.
The Luxembourg Government argues that, in declaring as mandatory requirements of domestic law all those provisions falling under the areas covered by Article 1(1) of the Law of 20 December 2002, it has availed itself of the authorisation given in Article 3(1) and (10) of Directive 96/71.
316 счита, че на практика държавитечленки могат да отслабят нежеланата конкуренция с предприятия от държави с по-евтина работна ръка посредством „радикализиране“ на императивните си разпоредби по отношение за чуждестранни предприя- тия.
316, takes the view that whilst Member States in ’strengthening’ their international mandatory requirements can weaken the impact of unpopular competition from undertakings in States with low wage costs, the requirements of Community law must, however, be observed. Görres, S., Grenzüberschreitende Arbeitnehmerentsendung in der EU, Vienna and Graz, 2003, p.
Görres, S., Grenzüberschreitende Arbeitnehmerentsendung in der EU, Wien/Graz 2003, S. 122 смята, че позоваването на член 3, параграф 10 от Директива 96/71 предполага въпросните условия за труд и наемане на работа на съответната държавачленка да представляват разпоредби за опазване на националния обществен ред, които не нарушават предписанията на Договора за ЕО.
122, takes the view that recourse to Article 3(10) of Directive 96/71 is premised on the condition that the Member States’ terms and conditions of employment in question constitute public policy provisions not infringing the rules of the EC Treaty.
С това авторите признават, че позоваването на член 3, параграф 10 от Директива 96/71 трябва да става при съблюдаване на определени условия, които по необходимост включват както свободата на предоставяне на услуги, която трябва да бъде реализирана, така и конкретните цели на законодателя.
Thus, the authors acknowledge that when recourse is had to Article 3(10) of Directive 96/71 certain conditions must be respected, necessarily including both the furtherment of freedom to provide services and the specific objectives pursued by the European legislature in adopting the Directive.
Според мнението на генералния адвокат Mengozzi, изразено в точка 212 от заключението му от 23 май 2007 г. по дело Laval un Partneri (C-341/05), обстоятелството, че дадени национални разпоредби спадат към категорията на разпоредбите, свързани с обществения ред, или на повелителните разпоредби, не означава, че държавитечленки не трябва да се съобразяват с разпоредбите на Договора, което следва от член 3, параграф 10 от Директива 96/71 и от съдебната практика относно член 49 ЕО.
According to Advocate General Mengozzi, in point 212 of his Opinion in Laval un Partneri, cited in footnote 10, the fact that domestic rules belong to the category of public policy provisions or mandatory rules does not — as is apparent from Article 3(10) of Directive 96/71 and the caselaw on Article 49 EC — make them exempt from compliance with the provisions of the Treaty.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА TRSTENJAK — ДЕЛO C-319/06 на основните свободи 17.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-319/06 narrowly construed. 17
органите на Общността 20.
The latter point has any review by the Community institutions.
Понятието за обществен ред представлява самостоятелно понятие в правото на Общността, което играе роля при определяне на приложното поле на основните свободи и затова трябва да бъде дефинирано отделно, а не въз основа на една или повече национални правни системи 19.
The concept of public policy constitutes an independent concept of Community law, which contributes to determining the scope of the fundamental freedoms and which, therefore, must be defined autonomously and not, for example, on the basis of one or more national legal systems.
Като такова то подлежи на тълкуване от Съда, така че държавитечленки нямат право да определят обхвата му едностранно и без одобрение от страна на
19 As such, that concept is subject to the Court’s interpretation, thus precluding Member States from unilaterally determining its scope without
Независимо от тези общи принципи понятието „обществен ред“ може да има различни значения в зависимост от позицията му в системата на правния ред на Общността и от функцията на съответната норма 22.
Notwithstanding those common principles, the concept of public policy may be accorded different meanings, however, depending on its schematic position within the Community legal order and the function of the rule at issue.
В настоящия случай понятието „обществен ред“ по смисъла на член 3, параграф 10 от Директива 96/71 се проявява като дерогираща разпоредба, тъй като допуска разширяване на гарантираното от член 3, параграф 1 от Директива 96/71 ядро от задължителни правила за минимална закрила само при определени условия.
22 In the present case the concept of public policy as reflected in Article 3(10) of Directive 96/71 takes effect as a derogation, since it permits an extension to the nucleus of minimum protective requirements guaranteed by Article 3(1) of Directive 96/71 only where certain conditions are met.
17 — Във връзка с ограничаването на свободата на предоставяне на услуги и на установяване вж. точка 143 от заключението на генералния адвокат Ruiz-Jarabo Colomer от 16 май 2006 г. по съединени дела Placanica, Palazzese и Sorrichio (C-338/04, C-359/04 и C-360/04, Recueil, стр. I-0000). Georgiadis, N., Derogation clauses: the protection of national interests in EC law, Brussels 2006, р.
17 — In connection with restrictions on the freedom to provide services and of establishment see point 143 of the Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer in Joined Cases C-338/04, C-359/04 and C-360/04 Placanica and Others [2007] ECR I-1891.
72, посочва, че всички дерогиращи разпоредби, и по-специално изключението във връзка с опазване на обществения ред, се подчиняват на принципа на стеснителното тълкуване.
72, indicates that all derogation clauses, in particular the public policy derogation, are subject to a narrow construction.
По мнение на Wichmann, J., Dienstleistungsfreiheit und grenzüberschreitende Entsendung von Arbeitnehmern, Frankfurt am Main 1998, S. 104, 105, могат да бъдат приведени аргументи срещу разширителното тълкуване, тъй като от самия и статут на дерогираща разпоредба, предвидена в договор, следва, че клаузата за опазване на обществения ред подлежи на стеснително тълкуване.
According to Wichmann, J., Dienstleistungsfreiheit und grenzüberschreitende Entsendung von Arbeitnehmern, Frankfurt am Main, 1998, pp. 104 and 105, schematic considerations point against a broad interpretation.
Следователно позоваването на обществения ред предполага съществено засягане на суверенни интереси на съответната държава-членка.
She argues that simply by virtue of their status as Treaty derogations the requirement follows that public policy exceptions must be interpreted narrowly. Reliance on public policy arguments accordingly presupposes that essential sovereign interests of the Member State are affected.