natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Възпиращото действие по отношение на производителите, което според установеното от Съда в Решение по дело Eridania zuccherifici nazionali и др., посочено по-горе, може да има финансирането на разходите за реализация, както посочва генералният адвокат в точка 60 от заключението си, се дължи на самия факт, че налогът върху производството принуждава производителите да понесат финансирането на разходите за реализацията на излишъците от продукцията на Общността.
The dissuasive effect which, according to the ruling of the Court in Eridania zuccherifici nazionali and Others, the system for financing the costs of disposal is liable to have on producers derives, as the Advocate General has noted at point 60 of her Opinion, from the very fact that the production levy imposes on producers the burden of financing the costs of disposing of Community production surpluses.
Извън твърде теоретичната хипотеза, при която всеки износ се е ползвал от възстановяване, въведената от Комисията организация, доколкото на практика води до определяне a priori на общата загуба в размер, по-висок от този на разходите свързани с възстановяванията, излиза извън пределите на целта на Регламент № 1260/2001, а именно за справедливо финансиране на разходите за реализацията на излишъците от продукцията на Общността, припомнено в точка 57 от настоящото решение.
With the exception of the largely theoretical case in which all exports benefit from refunds, the system introduced by the Commission, inasmuch as it resulted, in practice, in fixing a priori the total loss at an amount greater than that of the costs linked to refunds, goes beyond the objective of Regulation No 1260/2001, and in particular beyond that of the equitable financing of the costs of disposing of Community production surpluses, noted at paragraph 57 of the present judgment.
С оглед на изложеното по-горе следва да се отговори, че член 15, параграф 1, буква г) от Регламент № 1260/2001 трябва да се тълкува в смисъл, че всички количества изнесени продукти, за които се отнася този член, независимо дали действително са били платени или не възстановявания, трябва да бъдат взети предвид за определянето на прогнозираната средна загуба на тон продукция.
In the light of the foregoing, the answer to the question referred must be that Article 15(1)(d) of Regulation No 1260/2001 is to be interpreted as meaning that all the quantities of exported products which fall under that article, regardless of whether or not refunds have actually been paid, are to be taken into account for the purpose of calculating the estimated average loss per tonne of product.
По действителността на регламенти № 1837/2002, № 1762/2003 и № 1775/2004
The validity of Regulations No 1837/2002, No 1762/2003 and No 1775/2004
Регламенти № 1837/2002, № 1762/2003 и № 1775/2004 на Комисията определят размера на налозите върху производството в сектора на захарта за пазарните години 2001/2002, 2002/2003 и 2003/2004.
Regulations No 1837/2002, No 1762/2003 and No 1775/2004 fixed, for the marketing years 2001/02, 2002/03 and 2003/04, the amount of the production levies in the sugar sector.
Безспорно е, че въз основа на член 6, параграф 5 от Регламент № 314/2002 при изчисляване на средната загуба на тон захар Комисията взима предвид само износа, за който има възстановяване.
It is common ground that the Commission, pursuant to Article 6(5) of Regulation No 314/2002, took into account, for the purpose of calculating the average loss per tonne of sugar, only those exports which had attracted refunds.
От данните по делото обаче се установява, че този метод на изчисляване се прилага едва от 2003 г.
However, it is evident from the Court file that that method of calculation has been applied only from 2003.
Що се отнася до пазарната 2001/2002 година, за която се отнася Регламент № 1837/2002, безспорно е, че за определяне на налога върху производството Комисията изчислява средната загуба, като се основава на всички изнесени количества захар под формата на преработени продукти, независимо дали този износ се е ползвал действително от възстановяване или не.
As regards the marketing year 2001/02, to which Regulation No 1837/2002 relates, it is not contested that, for the purpose of fixing the production levies, the Commission calculated the average loss by basing itself on the total quantities of sugar exported in the form of processed products, regardless of whether or not those exports had actually benefited from refunds.
Следващата година Комисията прави корекция при изчисляването на средната загуба, като взима предвид само количествата изнесени продукти, които действително са дали повод за плащане на възстановявания.
The following year, the Commission proceeded to correct the calculation of the average loss by taking into consideration only the quantities of exported products which had actually given rise to the payment of refunds.
Това води до увеличаване на разглежданата средна загуба, чийто размер се отразява на общата загуба за пазарната 2002/2003 година.
This led to an increase in the average loss, the amount of which was carried over into the total loss for the marketing year 2002/03.
От отговора в точка 61 от настоящото решение обаче следва, че такъв метод на изчисляване на средната загуба не е съобразен с член 15 от Регламент № 1260/2001.
It follows from the answer given at paragraph 61 of the present judgment that such a method of calculating the average loss does not comply with Article 15 of Regulation No 1260/2001.
Следователно регламенти № 1762/2003 и № 1775/2004, с които се прилага този метод, са недействителни.
Consequently, Regulations No 1762/2003 and No 1775/2004, which apply that method, are invalid.
Колкото до Регламент № 1837/2002, с оглед на изложеното по-горе неговото изследване не разкрива елементи, които да се отразят на действителността му.
In the light of the foregoing, examination of Regulation No 1837/2002 has not disclosed the existence of any factors such as to affect its validity.
От изложените по-горе разсъждения обаче следва, че коригирането на изчисляването на средната загуба, за което става въпрос в точка 63 от настоящото решение, доколкото то се основава на метода за изчисляване, припомнен в същата тази точка, не е съобразено с член 15 от Регламент № 1260/2001.
That notwithstanding, it follows from the arguments set out above that the correction of the calculation of the average loss noted at paragraph 63 of the present judgment, inasmuch as it was based on the method of calculation noted in that paragraph, does not comply with Article 15 of Regulation No 1260/2001.
С оглед на всички изложени по-горе съображения следва да се отговори на поставените въпроси, че:
Having regard to all the foregoing considerations, the answer to the questions referred must be that:
— съгласно член 15, параграф 1, буква в) от Регламент № 1260/2001, за изчисляването на излишъка, който може да бъде изнесен, за който се отнася този член, всички изнесени количества продукти, независимо дали действително са били платени възстановявания или не, трябва да бъдат приспаднати от потреблението,
— pursuant to Article 15(1)(c) of Regulation No 1260/2001, for the purpose of calculating the exportable surplus, all the quantities of exported products which fall under that article must, regardless of whether or not refunds have actually been paid, be subtracted from consumption;
— член 15, параграф 1, буква г) от този регламент трябва да се тълкува в смисъл, че всички изнесени количества продукти, за които се отнася този член, независимо дали действително са били платени възстановявания или не, трябва да бъдат взети предвид за определянето както на излишъка, който може да бъде изнесен, така и на средната загуба на тон продукция, и
— Article 15(1)(d) of that regulation is to be interpreted as meaning that all the quantities of exported products which fall under that article must, regardless of whether or not refunds have actually been paid, be taken into account for the purpose of calculating both the exportable surplus and the average loss per tonne of product;
— регламенти № 1762/2003 и № 1775/2004 са недействителни, и че
— Regulations No 1762/2003 and No 1775/2004 are invalid; and
— изследването на Регламент № 1837/2002 не показа наличието на елементи, които могат да се отразят на неговата действителност.
— examination of Regulation No 1837/2002 has not disclosed the existence of any factors such as to affect its validity.
С оглед на обстоятелството, че за страните по главните производства настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред препращащите юрисдикции, последните следва да се произнесат по съдебните разноски.
Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the respective actions pending before the national courts, the decisions on costs are a matter for those courts.
Съгласно член 15, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета от 19 юни 2001 година относно общата организация на пазарите в сектора на захарта за изчисляването на излишъка, който може да бъде изнесен, за които се отнася този член, всички изнесени количества продукти, независимо дали действително са били платени възстановявания или не, трябва да бъдат приспаднати от потреблението.
Pursuant to Article 15(1)(c) of Council Regulation (EC) No 1260/2001 of 19 June 2001 on the common organisation of the markets in the sugar sector, for the purpose of calculating the exportable surplus, all the quantities of exported products which fall under that article must, regardless of whether or not refunds have actually been paid, be subtracted from consumption.
Член 15, параграф 1, буква г) от този регламент трябва да се тълкува в смисъл, че всички изнесени количества продукти, за които се отнася този член, независимо дали действително са били платени възстановявания или не, трябва да бъдат взети предвид за определянето както на излишъка, който може да бъде изнесен, така и на средната загуба на тон продукция.
Article 15(1)(d) of that regulation is to be interpreted as meaning that all the quantities of exported products which fall under that article must, regardless of whether or not refunds have actually been paid, be taken into account for the purpose of calculating both the exportable surplus and the average loss per tonne of product.
Регламент (ЕО) № 1762/2003 на Комисията от 7 октомври 2003 година за определяне размера на налозите върху производството в сектора на захарта за пазарната 2002/2003 година и Регламент (ЕО) № 1775/2004 на Комисията от 14 октомври 2004 година за определяне размера на налозите върху производството за сектора на захарта за пазарната 2003/2004 година са недействителни.
Commission Regulations (EC) No 1762/2003 of 7 October 2003 fixing the production levies in the sugar sector for the 2002/03 marketing year and (EC) No 1775/2004 of 14 October 2004 setting the production levies in the sugar sector for the 2003/04 marketing year are invalid.
Изследването на Регламент (ЕО) № 1837/2002 на Комисията от 15 октомври 2002 година за определяне размера на налога върху производството, както и на коефициента на допълнителния налог в сектора на захарта за пазарната 2001/2002 година не показа наличието на елементи, които могат да се отразят на неговата действителност.
Examination of Commission Regulation (EC) No 1837/2002 of 15 October 2002 fixing the production levies and the coefficient for the additional levy in the sugar sector for the marketing year 2001/02 has not disclosed the existence of any factors such as to affect its validity.
Служба за хармонизация във вътрешния пазар(марки и дизайни) (СХВП)
Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM)
„Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 7, параграф 1, буква б) — Словна марка „EUROHYPO“ — Абсолютно основание за отказ на регистрация — Марка, лишена от отличителен характер“
(Appeal — Community trade mark — Regulation (EC) No 40/94 — Article 7(1)(b) — Word mark EUROHYPO — Absolute ground for refusal of registration — Trade mark devoid of any distinctive character)
Заключение на генералния адвокат г-жа V. Trstenjak, представено на 8 ноември 2007 г. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Opinion of Advocate General Trstenjak delivered on 8 November 2007 . . . . I - 3300Judgment of the Court (First Chamber), 8 May 2008 . . . . . . . . . . . . .
Марка на Общността — Определение и придобиване на марка на Общността — Абсолютни основания за отказ — Отделно разглеждане на различните основания за отказ — Тълкуване на основанията за отказ с оглед на общия интерес, стоящ в основата на всяко едно от тях — Преценка на отличителния характер на дадена марка, като се анализира само описателният характер на марката
Community trade mark — Definition and acquisition of the Community trade mark — Absolute grounds for refusal — Separate assessment of the different grounds for refusal — Interpretation of the grounds for refusal in the light of the general interest underlying each of them — Assessment of the distinctive character of a trade mark analysing only the descriptive character of the mark
(член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 40/94 на Съвета)
(Council Regulation No 40/94, Art. 7(1)(b) and (c))
Марка на Общността — Определение и придобиване на марка на Общността — Абсолютни основания за отказ — Марки, лишени от отличителен характер
Community trade mark — Definition and acquisition of the Community trade mark — Absolute grounds for refusal — Marks devoid of any distinctive character
(член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета)
(Council Regulation No 40/94, Art. 7(1)(b))
Макар да е налице известно припокриване между съответните приложни полета на абсолютните основания за отказ на регистрация на марка, посочени в член 7, параграф 1, букви б)—г) от Регламент № 40/94 относно марката на Общността, от постоянната съдебна практика все пак е видно, че всяко от основанията за отказ на регистрация, посочени в член 7, параграф 1 от Регламент № 40/94, е независимо спрямо останалите и изисква извършването на отделна проверка.
Even if there is a degree of overlap between the respective scope of the absolute grounds for refusal to register a trade mark set out in Article 7(1)(b) to (d) of Regulation No 40/94 on the Community trade mark, it is nevertheless the case that, according to established caselaw, each of the grounds for refusal to register listed in Article 7(1) of Regulation No 40/94 is independent of the others and requires separate examination.
Освен това посочените основания за отказ следва да бъдат тълкувани в светлината на общия интерес, стоящ в основата на всяко едно от тях, и отчетеният при разглеждане на всяко от тези основания за отказ общ интерес може и дори трябва да отрази различни съображения в зависимост от разглежданото основание за отказ.
Furthermore, the various grounds for refusal must be interpreted in the light of the public interest underlying each of them. The public interest taken into account in the examination of each of those grounds for refusal may, or even must, reflect different considerations, depending upon which ground for refusal is at issue.
В този смисъл отличителният характер на дадена марка не би могъл да се прецени, като се анализира само описателният характер на марката по смисъла на член 7, параграф 1, буква в), без какъвто и да било самостоятелен анализ на основанието за отказ, предвидено в член 7, параграф 1, буква б).
Thus, the distinctive character of a mark cannot be assessed by carrying out solely an analysis of its descriptive character within the meaning of Article 7(1)(c), without a separate examination of the ground for refusal laid down in Article 7(1)(b).
Всъщност при такъв анализ не се взима предвид общественият интерес, чиято защита конкретно се цели с посочената разпоредба, а именно да се гарантира произходът на обозначената с марката стока или услуга.
Such an analysis fails to take into account the public interest which Article 7(1)(b) of Regulation No 40/94 aims specifically to protect, that is, to guarantee the identity of the origin of the designated product or service.
В това отношение понятието за общ интерес, залегнало в член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94, очевидно не се разграничава от основната функция на марката, която е да се гарантира на потребителя или на крайния потребител какъв е произходът на обозначената с марката стока
Furthermore, while the criterion according to which a mark composed of descriptive elements could meet the conditions for registration to the extent that the word has become a part of everyday language and has acquired a meaning of its own is relevant in the context of Article 7(1)(c) of Regula - tion No 40/94, it cannot form a basis for the interpretation of Article
Освен това макар критерият, съгласно който марка, съставена от описателни елементи, може да отговаря на условията за регистрация, доколкото думата е навлязла в ежедневния език и е придобила в него самостоятелно значение, да е релевантен в рамките на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94, това не е критерият, с оглед на който трябва да се
In that regard, the notion of general interest underlying Article 7(1)(b) of Regulation No 40/94 is, manifestly, indissociable from the essential function of a trade mark, which is to guarantee the identity of the origin of the marked product or service to the consumer or end-user by enabling him, without any possibility of confusion, to distinguish
Всъщност в посочената в заявката за регистрация на марката област средният немскоговорещ потребител разбира словния знак „EUROHYPO“ като изцяло и общо отнасящ се до финансови услуги, изискващи реални обезпечения, и по-специално ипотечни кредити, платени във валутата на Европейския икономически и паричен съюз.
In the field covered by the trade mark application, the average Germanspeaking consumer understands the word sign EUROHYPO as referring, as a whole and in general, to financial services requiring real securities and, in particular, to mortgage loans paid in the currency of the European Economic and Monetary Union.
Освен това няма какъвто и да било допълнителен елемент, който да позволява да се приеме, че комбинацията, образувана от обичайните и общоупотребими елементи EURO и HYPO, е необичайна или че има собствено значение, благодарение на което във възприятието на разглежданите потребители услугите на заявителя се отличават от тези с друг търговски произход.
Furthermore, there is no additional element which would allow the view to be reached that the combination, created by the current and usual components EURO and HYPO, is unusual or might have its own meaning which, in the perception of the relevant public, distinguishes the services offered by the trade mark applicant from those of a different commercial origin.
Ето защо съответните потребители възприемат разглежданата марка като предоставяща сведения относно естеството на услугите, които обозначава, а не като указваща произхода на разглежданите услуги.
Therefore, the relevant public will perceive the trade mark in question as providing details of the type of services which it designates and not as indicating the origin of those services.
Словният знак „EUROHYPO“, за който е подадена заявка за регистрация като марка на Общността за „финансови сделки; парични сделки; сделки с недвижимо имущество; финансови услуги; финансиране“ от клас 36 по смисъла на Ницската спогодба, е лишен от отличителен характер по отношение на съответните услуги по смисъла на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 относно марката на Общността.
In relation to the services in question, the word sign EUROHYPO, for which registration is sought for ‘financial affairs; monetary affairs; real estate affairs; provision of financial services; financing’ in Class 36, within the meaning of the Nice Agreement, is devoid of distinctive character within the meaning of Article 7(1)(b) of Regulation No 40/94 on the Community trade mark.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА TRSTENJAK — ДЕЛO C-304/06 P
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-304/06 P
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА ГЕНЕРАЛНИЯ АДВОКАТГ-ЖА V. TRSTENJAK представено на 8 ноември 2007 година 1
TRSTENJAKdelivered on 8 November 2007
II — Правна уредба
II — Legal context
Съгласно член 7, параграф 1 от Регламента:
Article 7(1) of the regulation provides:
[…] б) марките, които са лишени от отличителни белези [другаде в текста: „отличителен характер“];
This appeal against the judgment of the Court of First Instance of the European Communities of 3 May 2006 in Case T-439/04 Eurohypo v OHIM 2raises, first, the question of the extent of the duty of the Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) to examine the facts of its own motion in the context of the procedure for registering a Community trade mark and, secondly, the question of the scope and the consequences of the overlap between Article 7(1)(b) and Article 7(1)(c) of Council Regulation (EC) No 40/94 of 20 December 1993 on the Community trade mark 3 (‘the regulation’).
Общността за следните услуги, попадащи в клас 36 съгласно Ницската спогодба относно международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 г., ревизирана и допълнена: „финансови сделки; парични сделки; сделки с недвижимо имущество; финансови услуги; финансиране; финансови анализи; инвестиции; застрахователна дейност“.
36 of the Nice Agreement concerning the International Classification of Goods and Services for the Purposes of the Registration of Marks of 15 June 1957, as revised and amended: ‘financial affairs; monetary affairs; real estate affairs; provision of financial services; financing; financial analysis; investment affairs; insurance affairs’.
Параграф 2 от посочения член 7 уточнява, че „[п]араграф 1 се прилага, независимо, че мотивите за отказ съществуват само в една част на Общността“.
Article 7(2) states that ‘paragraph 1 shall apply notwithstanding that the grounds of non-registrability obtain in only part of the Community’.
С Решение от 30 август 2002 г. проверителката отхвърля заявката на основание член 7, параграф 1, букви б) и в) и член 7, параграф 2 от Регламента.
By decision of 30 August 2002, the examiner refused the application pursuant to Article 7(1)(b) and (c) and Article 7(2) of the regulation.
Член 73 от Регламента предвижда че „[р]ешенията на [СХВП] съдържат мотивите, на които са обосновани“.
Article 73 of the regulation provides that ‘decisions of [OHIM] shall state the reasons on which they are based’.
На 30 септември 2002 г. жалбоподателят подава жалба срещу това решение.
On 30 September 2002, the appellant brought an appeal against this decision.
Член 74, параграф 1 от Регламента указва, че „[в] хода на процедурата, [СХВП] пристъпва към служебна проверка на фактите; […]“.
Article 74(1) of the regulation states that ‘in proceedings before it, [OHIM] shall examine the facts of its own motion; …’.
III — Обстоятелства, жалбата
III — Background to the appeal
На 30 април 2002 г. Deutsche Hypothekenbank Frankfurt-Hamburg AG, станало впоследствие Eurohypo AG (наричано по-нататък „жалбоподателя“), подава заявка за регистрация на марка на Общността „EUROHYPO“ като марка на
On 30 April 2002, Deutsche Hypothekenbank Frankfurt-Hamburg AG, since renamed Eurohypo AG (‘the appellant’), applied for registration of the Community trade mark ‘EUROHYPO’ as a Community trade mark for the following services falling within Class
С Решение от 6 август 2004 г. четвърти апелативен състав уважава жалбата относно следните услуги: „финансови анализи; инвестиции; застрахователна дейност“.
By decision of 6 August 2004, the Fourth Board of Appeal upheld the appeal as regards ‘financial analysis, investment affairs, insurance affairs’.
В замяна на това жалбата е отхвърлена по отношение на останалите услуги от клас 36, тоест „финансови сделки; парични сделки; сделки с недвижимо имущество; финансови услуги; финансиране“.
However, the appeal was dismissed as regards the other services in Class 36, namely, ‘financial affairs; monetary affairs; real estate affairs; provision of financial ser vices; financing’.