natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Установено е, че при емитирането на облигации през 1994 г. RTP е акционерно дружество.
It is not contested that RTP was a public limited company at the time of the 1994 bond issue.
Установено е също, че проспектът на емисията облигации от 1994 г. не предвижда никаква гаранция от страна на държавата.
Neither is it contested that the prospectus for the 1994 bond issue provided for no guarantee on the part of the State.
Според жалбоподателя обаче фактът, че държавата притежава 100 % от акциите на RTP, включва имплицитна гаранция, която единствено може да обясни това, че въпреки своето влошено финансово положение дружеството е успяло да пусне на пазара емисията облигации от 1994 г.
The applicant claims, however, that the fact that the State had a 100% stake in RTP led to the existence of an implicit guarantee which alone explains how that company, despite its poor financial position, was successful in placing the 1994 bond issue on the market.
При все това следва да се прави разлика между това дали държавата изрично или имплицитно е договорила гаранция, което в конкретния случай е единственият релевантен въпрос, и това как пазарът реагира на факта, че емитентът на облигациите не е някакъв частен оператор, а RTP.
It is necessary, however, not to confuse the question whether the State granted, expressly or implicitly, a guarantee — the only question relevant to this case — with that of how the market reacted to the fact that the issuer of the bonds was not just another private operator, but RTP.
Фактът, че на пазара се допуснало закупуването на облигации от емисията от 1994 г., тъй като според жалбоподателя се е приело, че държавата de facto била гарант за връщането им, не позволява да се направи извод за наличието на държавна помощ, след като е установено, че държавата не е предоставила, изрично или имплицитно, своята гаранция.
The fact that the market agreed to subscribe to the 1994 bond issue — in the applicant’s opinion, because it considered that the State would guarantee de facto its repayment — does not permit a finding that there is State aid, since it is not disputed that the State did not give its guarantee, either expressly or implicitly.
Единствено обективните констатации, водещи до извода, че държавата би била правно обвързана с изплащане на тази емисия в случай на неизпълнение от RTP, позволявали да се приеме наличието на гаранция от държавата.
Only objective findings leading to the conclusion that the State legally had to repay that issue in the event of default by RTP would permit a finding of the existence of a State guarantee.
Впрочем нито от преписката, нито от писмените становища на жалбоподателя произтича, че Португалската република има подобно задължение.
It is not apparent from the court file or the applicant’s pleadings that the Portuguese Republic was under such an obligation.
Колкото до представения в репликата доклад на Tribunal de Contas, както това е установено в точки 186—193 по-нататък, той е ирелевантен за преценката на законосъобразността на обжалваното решение.
Concerning the report of the Tribunal de Contas produced in the reply, that report, as noted in paragraphs 186 to 193 below, is not relevant to the assessment of the lawfulness of the contested decision.
Тъй като в писмените си становища жалбоподателят не представя никакви доказателства, които да оспорят преценките на Комисията, изразени в съображение 121 от обжалваното решение, следва да се отхвърли твърдението на жалбоподателя за нарушение при емитирането на облигации през 1994 г.
Thus, the applicant having, in its pleadings, submitted no evidence such as to call into question the Commission’s assessment set out in recital 121 of the contested decision, it is necessary to dismiss the applicant’s head of claim concerning the 1994 bond issue.
Заключение по третото правно основание
Conclusion on the third plea in law
Въз основа на всички изложени по-горе съображения настоящото правно основание следва да се уважи частично и да се отмени член 2 от обжалваното решение, доколкото в него се установява, че освобождаването от нотариални такси и разходи за регистрация не представлява държавна помощ.
In view of all the foregoing considerations, it is necessary to uphold the present plea in part and to annul Article 2 of the contested decision inasmuch as it finds that the exemption from registration charges does not constitute State aid.
В замяна на това настоящото правно основание се отхвърля в останалата му част, т.е. в частта му относно улесненията при плащането на таксата и емисията облигации от 1994 г.
By contrast, the remainder of the present plea is dismissed, that is to say, in so far as it concerns the payment facilities for the fee and the 1994 bond issue.
По-нататък следва да се разгледа второто основно оспорване, посочено в точка 33 по-горе, и съответно четвъртото отменително правно основание.
It is necessary to examine, next, the second main contention, referred to in paragraph 33 above and, accordingly, the fourth plea in support of annulment.
По четвъртото правно основание, изведено от грешки при прилагане на правото относно условията за прилагане на член 86, параграф 2 ЕО
The fourth plea in law, alleging that the Commission erred in law as to the conditions for the application of Article 86(2) EC
Това правно основание се разделя на две части.
This plea is divided into two parts.
В първата част жалбоподателят счита, че възлагането на обществена телевизионна услуга от Португалската република на RTP без провеждане на търг изключва предоставянето на дерогация по член 86, параграф 2 ЕО.
In the first part, the applicant claims that the award of the public television service by the Portuguese Republic to RTP, without competitive tendering, precluded the grant of a derogation under Article 86(2) EC.
Във втората част жалбоподателят твърди нарушение на член 86, параграф 2 ЕО, произтичащо от нарушението на Комисията в обжалваното решение на критериите за прилагане на тази разпоредба, както те са определени в съобщението относно радиоразпръскването.
In the second part, the applicant alleges an infringement of Article 86(2) EC, resulting from breach by the Commission, in the contested decision, of the criteria for the application of that provision as defined in the Communication on broadcasting.
По първата част, изведена от възлагането на обществена телевизионна услуга на RTP без провеждане на търг
The first part, alleging the award of the public television service to RTP without competitive tendering
След като изтъква, че обществената телевизионна услуга не е възложена на RTP въз основа на търг, жалбоподателят упреква Комисията, че не си е задала въпроса относно законосъобразността на това възлагане.
The applicant, after stating that the public television service was not awarded to RTP on the basis of competitive tendering, complains that the Commission failed to question the lawfulness of that award.
Той счита, че ако Комисията бе разгледала този въпрос, тя щеше да стигне до извода, че това възлагане не е спазило изискванията на общностното право и следователно предоставеното на RTP финансиране не може да се ползва от нито едно освобождаване по член 86, параграф 2 ЕО.
It claims that, if the Commission had carried out that examination, it would have been compelled to find that that award did not comply with the requirements of Community law and, accordingly, that the funding granted to RTP could not benefit from any exemption under Article 86(2) EC.
Жалбоподателят посочва тълкувателното известие на Комисията относно концесиите в правото на Общността (ОВ C 121, 2000 г., стр.
It relies on the Commission’s interpretative communication on concessions under Community law (OJ 2000 C 121, p.
2, наричано по-нататък „известие относно концесиите“) и тълкуването, което Комисията е направила в своя XXXI Доклад за политиката на конкуренция (SEC (2002) 462 окончателен) на Решение на Съда от 7 декември 2000 г. по дело Telaustria и Telefonadress (C-324/98, Recueil, стр. I-10745).
2; ‘Communication on concessions’) and on what it alleges was the Commission’s interpretation of the judgment in Case C-324/98 Telaustria and Telefonadress [2000] ECR I-10745 contained in its XXXIst Report on Competition Policy — 2001 (SEC(2002) 462 final).
Жалбоподателят посочва също Решение на Съда от 18 ноември 1999 г. по дело Teckal (C-107/98, Recueil, стр. I-8121).
The applicant also relies on Case C-107/98 Teckal [1999] ECR I-8121.
В репликата жалбоподателят изтъква по същество, че четвъртото от посочените условия в точки 88—93 от Решение на Съда от 24 юли 2003 г. по дело Altmark Trans и Regierungspräsidium Magdeburg (C-280/00, Recueil, стр.
In the reply, the applicant claims, essentially, that the fourth of the conditions set out in paragraphs 88 to 93 of Case C-280/00 Altmark Trans and Regierungspräsidium Magdeburg [2003] ECR I-7747 (‘the fourth Altmark condition’) required the Commission, in view of the failure to follow a competitive tendering procedure, to verify that the level of compensation awarded to RTP had been determined on the basis of a typical undertaking, well run and adequately provided with means.
Комисията изтъква, че възлагането на RTP на задачата за обществена телеви -зионна услуга е различен въпрос — никога не повдиган по време на официалната процедура — от този за съвместимостта на предоставените на това предприятие компенсации в светлината на правилата относно държавните помощи.
The Commission contends that the award of the public service television remit to RTP is a different question from that of whether the compensation awarded to that undertaking was compatible with the State aid rules and one which was never raised during the formal procedure.
Независимо от всичко, нито от разпоредбите на член 86, параграф 2 ЕО, нито от съдебната практика произтичало, че държавитечленки са длъжни да прилагат специфични процедури при избора на предприятия, натоварени с услуга от общ икономически интерес (наричана по-нататък „УОИИ“).
Whatever the position, it does not follow from the provisions of Article 86(2) EC or from the caselaw that Member States are required to follow specific procedures for choosing undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest (‘SGEIs’).
При всички случаи при УОИИ за радиоразпръскване по принцип общностното право не изисквало откритите и конкурентни процедури, които обикновено се прилагали при договорите за концесия на обществена услуга.
In any event, in the case of broadcasting SGEIs, Community law does not require the open and competitive procedures normally required as a matter of course in contracts for concessions for public services.
Направените от жалбоподателя позовавания на режима, приложим за концесиите и на практиката на Съда, били ирелевантни.
The references made by the applicant to the regime applicable to concessions and to the caselaw of the Court are not relevant.
Колкото до четвъртото условие Altmark жалбоподателят се заблуждавал относно неговата функция.
With regard to the fourth Altmark condition, the applicant mistook its purpose.
Това условие било свързано с въпроса дали мярката е държавна помощ, а не дали тази мярка може да се ползва от предвидената в член 86, параграф 2 ЕО дерогация.
That condition concerns the question whether the measure is State aid and not whether it can benefit from the derogation provided for in Article 86(2) EC.
Следователно позицията на Комисията, която твърди, че доводът на жалбоподателя е нов, не е в състояние да го отхвърли.
The Commission’s position, alleging that the applicant has raised a new argument, is thus not such as to permit that argument to be disregarded.
При все това Първоинстанционният съд подобно на Комисията счита, че този довод не успява да постави под въпрос законосъобразността на обжалваното решение.
None the less, the Court of First Instance finds, like the Commission, that that argument has not succeeded in calling into question the lawfulness of the contested decision.
Сред условията за неговото прилагане член 86, параграф 2 ЕО не съдържа изискване, според което за да възложи УОИИ, държаватачленка трябва да проведе търг.
Among its conditions for application, Article 86(2) EC does not include a requirement to the effect that the Member State must have followed a competitive tendering procedure for the award of the SGEI.
Впрочем в Решение от 15 юни 2005 г. по дело Olsen/Комисия (T-17/02, Recueil, стр. II-2031, точка 239) Първоинстационният съд изрично е отбелязал, че нито от текста на член 86, параграф 2 ЕО, нито от съдебната практика по тази разпоредба следва, че УОИИ може да бъде възложена на оператор само в резултат на тръжна процедура.
Moreover, in Case T-17/02 Olsen v Commission [2005] ECR II-2031, paragraph 239, the Court expressly stated that it is not apparent either from the wording of Article 86(2) EC or from the caselaw on that provision that an SGEI may be entrusted to an operator only as a result of a tendering procedure.
С оглед на гореизложените съображения следва да се отхвърли твърдението за нарушение на жалбоподателя, изведено от това, че в рамките на своето разглеждане по член 86, параграф 2 ЕО Комисията е трябвало да провери дали телевизионната УОИИ е била възложена на RTP след провеждане на търг.
In view of the foregoing considerations, the applicant’s head of claim alleging that the Commission should, in the context of its examination under Article 86(2) EC, have verified whether the television SGEI had been awarded to RTP after competitive tendering must be rejected.
От този извод — според който при разглеждане по член 86, параграф 2 ЕО Комисията не е следвало да проучва дали телевизионната УОИИ е възложена на RTP в рамките на тръжна процедура — следва още и че дори да се предположи, че поради основания, различни от посочените от жалбоподателя и отбелязани в двете последни изречения на точка 134 по-горе, телевизионната УОИИ е трябвало да бъде предмет на търг, то в конкретния случай липсата на подобно провеждане на търг е могло най-вече да оправдае иницииране от Комисията на производство за установяване на неизпълнение на задължения срещу Португалската република по член 226 ЕО, което е можело евентуално да накара тази държавачленка да прекрати това възлагане и да организира търг.
It follows equally from this conclusion — to the effect that, in the context of its examination under Article 86(2) EC, the Commission was not required to examine whether the award to RTP of the television SGEI occurred in the context of a competitive tendering — that, even if the television SGEI, for other reasons, such as those relied on by the applicant and recalled in the last two sentences of paragraph 134 above, should have been the subject of such a competitive tendering, its absence in this case would, at most, have justified the Commission in bringing an action for failure to fulfil obligations against the Portuguese Republic pursuant to Article 226 EC, a procedure which, if that case had arisen, might have resulted in that Member State bringing that award to an end and organising a tendering procedure.
При все това тази липса на провеждане на търг не би могла да доведе до това финансирането от държавата на задълженията за обществена услуга на титуляра на УОИИ — след като са спазени условията за определяне на УОИИ, за възлагане и за пропорционалност — да се разглежда като помощ, несъвместима с общия пазар.
However, that absence of competitive tendering cannot, by contrast, have the result that State funding of the SGEI holder’s public service obligations must, even though the requirements concerning the definition of the SGEI, the remit and proportionality are fulfilled, be considered to be State aid incompatible with the common market.
При всички случаи, обратно на поддържаното от жалбоподателя поради основания, отбелязани в двете последни изречения на точка 134 по-горе, Първоинстанционният съд счита, че Португалската република по никакъв начин не е имала задължение да проведе търг преди възлагането на телевизионна УОИИ на RTP.
In any event, the Court of First Instance finds, contrary to what the applicant claims on the grounds recalled in the last two sentences of paragraph 134 above, that the Portuguese Republic was in no way required to organise a competitive tendering prior to the award of the television SGEI to RTP.
В това отношение жалбоподателят се позовава най-напред на известието относно концесиите (точка 134 по-горе).
In that regard, the applicant refers, first, to the Communication on concessions (paragraph 134 above).
Впрочем макар сключените между Португалската република и RTP договори за обществени услуги наистина да носят наименованието „концесия“, не изглежда, и жалбоподателят впрочем не изтъква никакви доказателства в този смисъл, че RTP е концесионер по смисъла на това известие (вж. по-специално точка 2.2, шеста алинея и точка 2.4, трета алинея от известието относно концесиите), т.е. че RTP получава приходи от използването на концесията (като телевизия, която излъчва програми за абонирани лица) и следователно понася стопанския риск.
Although the public service contracts concluded between the Portuguese Republic and RTP are headed ‘concession’, it does not appear that RTP is a concession holder within the meaning of that communication and, moreover, the applicant puts forward no evidence to that effect (see, in particular, the sixth subpoint of point 2.2 and the third subpoint of point 2.4 of the Communication on concessions). In other words, RTP was remunerated for its operation (as a television service broadcasting to subscribers) and therefore bore the operating risk.
Напротив, изглежда, че RTP е обществен телевизионен оператор, който излъчва програми, предназначени за цялото население, и чиито разходи за обществена услуга се поемат от държавата.
It appears, on the contrary, that RTP is a public television operator broadcasting programmes to and for the benefit of the entire population, whose costs for that service to the public are borne by the State.
Освен това дори RTP да бе концесионер по смисъла на известието относно концесиите, следва да се отбележи, че макар това известие да посочва, че „в [него] по принцип се визират отношенията между публичната власт и публичните предприятия, натоварени с мисии от общ икономически интерес“ [неофициален превод] (точка 2.4, осма алинея от известието относно концесиите), в него обаче изрично се уточнява, че „в аудиовизуалния сектор трябва да се взема предвид [Протоколът от Амстердам]“ (бележка под линия 29, точка 2.4., осма алинея от известието относно концесиите).
In addition, even though RTP was a concession holder within the meaning of the Communication on concessions, it should be borne in mind that, although that communication states that ‘relationships between public authorities and public enterprises entrusted with the operation of services of general economic interest are, in principle, covered by this communication’ (eighth subpoint of point 2.4), it states expressly that, ‘in the audiovisual sector, account should be taken of the [Amsterdam Protocol]’ (footnote 29, eighth subpoint of point 2.4).
По този начин известието относно концесиите признава спецификата на обществената услуга за радиоразпръскване и не урежда този сектор.
In so doing, the Communication on concessions acknowledges the specific nature of broadcasting and exempts that sector from the general rule.
Накрая следва да се отбележи, че съгласно известието относно концесиите последните „се подчиняват на правилата и принципите на Договора, доколкото те […] имат за предмет извършване на икономически дейности“ (точка 2.4, първа алинея).
Lastly, it is necessary to note that, according to the Communication on concessions, those concessions are ‘subject to the rules and principles of the Treaty, in so far as … their object is the provision of economic activities’ (first subpoint of point 2.4).
По-нататък известието относно концесиите посочва, че то „не се отнася до актове […], визиращи дейности с нестопански характер, каквито са задължителното училищно образование или социалното осигуряване“ [неофициален превод] (точка 2.4, пета алинея, второ тире).
Further on, the Communication on concessions states that it ‘does not concern… acts concerning non-economic activities such as obligatory schooling or social security’ (second indent of the fifth subpoint of point 2.4).
Впрочем макар да е вярно, че обществената услуга за радиоразпръскване се разглежда като УОИИ, а не като нестопанска услуга от общ интерес, трябва обаче да се отбележи, че тази квалификация на УОИИ се обяснява повече с последиците, които обществената услуга за радиоразпръскване имат de facto върху сектора за радиоразпръскване, който впрочем е конкурентен и пазарен, отколкото с твърдение за пазарно измерение на обществената услуга за радиоразпръскване.
Although the public service of broadcasting is considered to be an SGEI and not a service of general non-economic interest, it must none the less be pointed out that that classification as an SGEI is explained more by the de facto impact of public service broadcasting on the otherwise competitive and commercial broadcasting sector, than by an alleged commercial dimension to broadcasting.
Както ясно произтича от Протокола от Амстердам, обществената услуга за радиоразпръскване е „пряко свързана с демократичните, социалните и културните потребности на всяко общество“.
As is clear from the Amsterdam Protocol, public service broadcasting ‘is directly related to the democratic, social and cultural needs of each society’.
В същия смисъл резолюцията на Съвета и на държавитечленки от 25 януари 1999 г. относно обществената услуга за радиоразпръскване (ОВ C 30, стр.
To the same effect, the resolution of the Council and of the Member States of 25 January 1999 concerning broadcasting (OJ 1999 C 30, p.
1) посочва, че тази обществена услуга, „с оглед на културните, социалните и демократичните функции, които изпълнява за общото благо, има жизненоважно значение за осигуряване на демокрацията, плурализма, социалното сближаване и културното и езиково разнообразие, [и] трябва да бъде в състояние да продължава да предлага широк спектър от програми […] на цялото общество“ [неофициален превод] (съображение Б и точка 7 от резолюцията).
1) states that that public service, ‘in view of its cultural, social and democratic functions which it discharges for the common good, has a vital significance for ensuring democracy, pluralism, social cohesion, cultural and linguistic diversity, must be able to continue to provide a wide range of programming … [for] society as a whole’ (recital B and point 7 of the resolution).
От друга страна, тази специфика на обществената услуга за радиоразпръскване е в основата на признатата с Протокола от Амстердам свобода на държавитечленки при възлагането на УОИИ за радиоразпръскване.
That specific status for public service broadcasting is, moreover, the basis for the freedom accorded by the Amsterdam Protocol to Member States in the award of broadcasting SGEIs.
С нея се обяснява и обосновава фактът, че не може да се изисква от държавачленка да провежда
It explains and justifies the fact that a Member State cannot be required to have recourse to competitive tendering for the award of such an SGEI, at
По-нататък, именно поради същите съображения изглеждат също толкова ирелевантни направените от жалбоподателя позовавания на XXXI Доклад за политиката на конкуренция и на тълкуването, което Комисията е дала на Решение по дело Telaustria и Telefonadress, точка 134 по-горе, както и на Решение по дело Teckal, точка 134, по-горе.
Next, it is for the same reasons that the references also made by the applicant to the XXXIst Report on Competition Policy — 2001, to the interpretation which the Commission gave therein to the judgment in Telaustria and Telefonadress, paragraph 134 above, and to the judgment in Teckal, paragraph 134 above, appear just as lacking in relevance.