natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Твърденията на жалбоподателя обаче са лишени от всякакво основание, тъй като Първоинстанционният съд не е установил никакви доказателства в подкрепа на тезата на жалбоподателя, че турските органи не са изпълнили задълженията си по прилагането на Споразумението за асоцииране и са нарушили разпоредбите относно административната помощ.
However, the appellant’s arguments lack any foundation, since the Court of First Instance found no basis for its submission that the Turkish authorities were guilty of deficiencies in the implementation of the Association Agreement and of infringing the rules on administrative assistance.
Напротив, от точка 194 от обжалваното съдебно решение е видно, че мисиите на UCLAF са извършени на турска територия в разумен срок след разкриването на първото фалшифициране.
On the contrary, it is apparent from paragraph 194 of the contested judgment that the UCLAF missions in Turkey were undertaken within a reasonable period following the discovery of the initial forgery.
Освен това в точка 195 от същото решение Първоинстанционният съд посочва, че турските власти разглеждат много голям брой сертификати, но при все това списъкът със сертификатите, считани от тях за фалшифицирани, е предаден сравнително бързо на митническата служба в Равена. Накрая в точка 196
Moreover, the Court refers in paragraph 195 to the fact that the examinations carried out by the Turkish authorities concerned a very large number of certificates, but that the list of certificates considered by those authorities to be forged was nevertheless sent to the Ravenna customs services relatively quickly.
При тези обстоятелства не може да се оспорва изводът на Първоинстанционния съд за недоказаност на твърдението на жалбоподателя, че от 2000 г. турските власти, и по-специално на Постоянното представителство на Турция, отказват да сътрудничат на Комисията.
Against that background, the Court’s conclusion that there was no substantiation for the appellant’s assertion that the Turkish authorities, and in particular the Turkish Permanent Representation, refused to cooperate with the Commission as of 2000 is unexceptionable.
и турските органи са изчерпали правните възможности на административната помощ, предоставени им от Споразумението за асоцииране.
the legal opportunities for administrative assistance which the Association Agreement afforded them.
Във връзка с това трябва изрично да се припомни, че Комисията няма самостоятелни правомощия да провежда разследване в трети страни като Турция, а зависи от сътрудничеството на тези трети държави и при отказ за сътрудничество в най-добрия случай може да си направи съответни заключения 47.
It must be expressly reiterated in this connection that the Commission has no autonomous powers of investigation in third countries such as Turkey, but that it is reliant on their cooperation and where cooperation is refused it can at best draw appropriate inferences.
Доколкото усилията ѝ не довеждат нито до установяването на сведения за извършителя на фалшифицирането, нито до пораждането на съмнения за неизпълнение на задължения от страна на компетентните органи, не е ясно каква полза биха имали страните от преместване на тежестта на доказване.
47In so far as its efforts yielded neither indications of the authorship of the forgeries nor any suspicious circumstances pointing to conduct in breach of duty on the part of the competent authorities, it is not clear what benefit a reversal of the burden of proof would have for the parties.
Същото се отнася и за исканото от жалбоподателя смекчаване на тежестта на доказване, тъй като в крайна сметка Комисията е задължена да предостави на Първоинстанционния съд резултатите от разследванията си.
The same applies to the reduced obligation to present evidence claimed by the appellant, since the Commission is after all obliged to make the results of its investigations available to the Court of First Instance. The information thereby obtained is therefore also of benefit to the appellant.
Следователно така получената информация е от полза и за жалбоподателя. При това
Challenging the division of the burden of pleading and proof specified by the Court of First Instance can therefore be aimed only at calling into question retrospectively and for no good reason the Court’s findings of fact which it made without erring in law.
Според фактическите констатации на Първоинстанционния съд още по-малко са данните за твърдяното съдействие на турските органи при фалшифицирането на разглежданите сертификати за внос, така че опитът на жалбоподателя да сравни фактите в спора по главното производство и тези по дело Kaufring и др. е неубедителен.
There were still less, according to the Court’s findings of fact, any indications of supposed involvement of the Turkish authorities in forging the import certificates in question, so that the appellant’s attempt to draw a parallel between the facts in the main proceedings and those in Kaufring and Others does not succeed.
Обратно на твърденията на жалбоподателя, представянето на документи, оказали се подправени, само по себе си не дава възможност непременно да се заключи, че е налице каквото и да било тайно споразумение между износителите и митническите органи, които ги издават, тъй като в противен случай правилото по член 904, буква в) от Регламента за прилагане на МКО би било излишно.
Contrary to the appellant’s submissions, presentation of documents found to be forged does not of itself permit it to be concluded that there was some kind of collusion between the exporters and the customs authorities which issued them, since otherwise the rule contained in Article 904(c) of the CCC implementing regulation would be superfluous.
47 — Alexander, S., Zollkodex, цитиран в бележка под линия 10, член 220, точка 72, припомня, че обхватът на разследванията на мисиите на Общността зависи единствено от предмета на разследването и от търпимостта на съответната трета страна към тези разследвания.
47 — Alexander, S., Zollkodex, cited above (footnote 10), Art. 220, paragraph 72, notes that the scope of the investigations to be undertaken by a Community mission depends only on the matter to be investigated and on the toleration of the investigations by the third country in question.
Търпимостта към общностните мисии вероятно може да бъде изискано в рамките на административната помощ съгласно член 81, параграф 1, второ тире от Регламента за прилагане на МКО и Общността може да участва в разследвания на властите на трети държави в съответствие с член 94, параграф 2, второ изречение от Регламента за прилагане на МКО, но това по никакъв начин не променя факта, че общностните мисии, които извършват собствени разследвания, не могат да се считат за част от системата за административно сътрудничество. Относно правомощията на OLAF в Европейския съюз вж. за сравнение Weitendorf, S., „Die interne Betrugsbekämpfung in den Europäischen Gemeinschaften durch das Europäische Amt für Betrugsbekämpfung (OLAF)“, Europäisches und internationales Integrationsrecht, Band 15, Hamburg 2006, S. 243,, както и Kuhl La protection des intérêts financiers de l’Union et le rôle de l’OLAF vis-à-vis de la responsabilité pénale des personnes morales et des chefs d’entreprises et admissibilité mutuelle des preuves, Bruxelles, 2005, p.
The fact that the toleration of Community missions may possibly be called for in the context of administrative assistance under the second indent of Article 81(1) of the CCC implementing regulation or that the Community may participate in investigations carried out by the authorities of third States does not in any way alter the fact that Community missions are not to be regarded as part of a system of administrative cooperation. See, by way of comparison, the powers of OLAF within the European Union, Weitendorf, S., ‘Die interne Betrugsbekämpfung in den Europäischen Gemeinschaften durch das Europäische Amt für Betrugsbekämpfung (OLAF)’, Europäisches und internationales Integrationsrecht, volume 15, Hamburg 2006, p. 243 and Kuhl, L., ‘Les pouvoirs d´enquête de l’OLAF’, La protection des intérêts financiers de l’Union et le rôle de l’OLAF vis-à-vis de la responsabilité pénale des personnes morales et des chefs d’entreprises et admissibilité mutuelle des preuves, Brussels 2005, p.
90, като авторите отбелязват, че и при упражняването на контрол в държавитечленки службата зависи от пълното съдействие на местните органи.
90, in which the authors point out that, even in the context of checks in the Member States, the Office is reliant on the full cooperation of the authorities in those States.
В този смисъл извършването на разследвания на място изисква предварително разрешение и надзор от страна на националните органи.
Accordingly, the carrying out of on-the-spot investigations requires the prior consent and the supervision of the national authorities
Като се изключи недостатъчната състоятелност на доводите на жалбоподателя, считам, че преместването на тежестта на доказване едва ли би било от полза за искането на жалбоподателя, тъй като Комисията и UCLAF/OLAF служебно са направили всичко необходимо, включително са изпратили мисии за разследване на място, за да изяснят фактите по главното производство със съгласието на турските органи.
Apart from the lack of cogency of its argument, I am of the opinion that a reversal of the burden of proof would hardly be beneficial to the appellant’s cause, since the Commission and UCLAF/OLAF, on their own initiative, obviously did everything necessary, including undertaking on-the-spot investigative missions, in order to clarify the facts in the main proceedings in agreement with the Turkish authorities.
При това положение поради недоказаност на противното следва да се приеме, че Комисията
In the absence of any indications to the contrary, it must therefore be assumed that the Commission and the Turkish authorities exhausted
При тези обстоятелства твърденията на жалбоподателя за процесуални нарушения са неоснователни.
Against that background, the appellant’s complaints of procedural irregularities are unfounded.
Тъй като установяването и преценката на фактите от страна на Първоинстанционния съд не подлежат на контрол от Съда, това правно основание следва да се отхвърли.
the finding but also the assessment of the facts by the Court of First Instance is in principle outside the scope of the review carried out by the Court of Justice, this ground of appeal must be rejected.
Четвърто правно основание във връзка с отхвърлянето на исканията за процесуалноорганизационни действия и събиране на доказателства
Fourth ground of appeal: decision not to order measures of organisation of procedure for taking of evidence
Що се отнася до твърдението на жалбоподателя, че не са му били представени докладите на мисиите на UCLAF от 9 и 23 декември 1998 г., следва да се констатира, че в точка 99 от обжалваното съдебно решение Първоинстанционният съд правилно е приел, че жалбоподателят е имал достъп до тези документи 49.
So far as the alleged failure to present the UCLAF mission reports of 9 and 23 December 1998 is concerned, the Court of First Instance rightly assumed, in paragraph 99 of the contested judgment, that the appellant had access to those documents.
В отговор на следващото оплакване за непълнота на представените доклади следва да се отбележи, че в точка 88 от настоящата жалба самият жалбоподател признава, че на 12 октомври 2005 г. е получил липсващата част от тези доклади, така че към момента на съдебното заседание на Първоинстанционния съд от 15 ноември 2005 г. е бил запознат с цялото съдържание на тези документи.
49In answer to the further complaint concerning the incompleteness of the reports presented, it must be stated that the appellant itself admits, in point 88 of its appeal, that it received the missing parts of those reports on 12 December 2005, so that, at the time of the hearing on 15 November 2005, the appellant was aware of the full contents of those documents.
Следователно искането му за представяне на документите от преписката правилно е трябвало да бъде отхвърлено като безпредметно.
Consequently, its request for presentation of documents contained in the file was rightly to be rejected as devoid of purpose.
С четвъртото си правно основание жалбоподателят се оплаква поради отхвърлянето на искането му за процесуалноорганизационни действия по реда на член 64, параграф 4 и член 65 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд и съответно поради неправилно прилагане на процесуалното право, което по принцип подлежи на контрол от Съда.
By its fourth ground of appeal, the appellant challenges the rejection of the measures of organisation of procedure requested under Articles 64(4) and 65 of the Rules of Procedure of the Court of First Instance and thus alleges a misapplication of procedural law, which in principle is amenable to review by the Court of Justice.
При все това Първоинстанционният съд е компетентен да преценява необходимостта от процесуалноорганизационни действия с оглед на уреждането на спора 48.
However, the decision regarding the usefulness of measures of organisation of pro -cedure for the purpose of resolving the dispute remains a matter for the Court of First Instance. 48
Освен това в точка 324 от обжалваното съдебно решение Първоинстанционният съд посочва, че турските органи ясно са идентифицирали спорните сертификати като фалшифицирани.
In addition, in paragraph 324 of the contested judgment, the Court referred to the fact that the Turkish authorities had clearly identified the certificates at issue as forgeries.
Първоинстанционният съд стига до извода, че в светлината на материалите по преписката и предвид изложените от жалбоподателя оплаквания се оказва, че съответните мерки, целящи да докажат, че става дума за истински документи, не са нито релевантни, нито необходими
The Court concluded that, in the light of the case-file and in view of the appellant’s claims, measures intended to demonstrate that the documents were authentic were neither relevant nor necessary for the purpose of resolving the present dispute. The
48 — Съгласно член 49 от своя Процедурен правилник Първоинстанционният съд може на всеки етап от производството, след изслушване на генералния адвокат, да вземе решение за всякакво процесуалноорганизационно действие или за събиране на доказателства.
48 — Under Article 49 of its Rules of Procedure, at any stage of the proceedings the Court of First Instance may, after hearing the Advocate General, prescribe any measure of organisation of procedure or any measure of inquiry.
Целта на процесуално-организационните действия е при възможно най-добри условия да се осигури подготвянето на делата за разглеждане, развитието на производствата и решаването на споровете.
The purpose of measures of organisation of procedure is to ensure that cases are prepared for hearing, procedures carried out and disputes resolved under the best possible conditions.
От постоянната съдебна практика следва, че Първоинстанционният съд е компетентен да прецени необходимостта от събиране на доказателства с оглед решаването на спора. Вж.
According to settled caselaw, it is for the Court of First Instance to appraise the usefulness of measures of inquiry for the purpose of resolving the dispute.
Решение на Първоинстанционния съд от 22 февруари 2000 г. по дело ACAV и др./Съвет (Т-138/98, Recueil, стр.
See Case T-138/98 ACAV and Others [2000] ECR II-341, paragraph 72, and Case T-68/99 Toditec [2001] ECR II-1443, paragraph 40.
C.A.S./КОМИСИЯ за произнасянето по настоящия спор.
C.A.S. v COMMISSION
Поради това Първоинстанционният съд, като упражнява признатата му свобода на преценка, решава да не разпорежда тези действия.
Court therefore, in exercise of its discretion, decided not to order those measures.
Това решение не може да се оспорва от правна страна.
That decision is unexceptionable in law.
В допълнение трябва да се отбележи, че доколкото жалбоподателят основава доводите си на разпределяне на тежестта на доказване, различно от постановеното от Първоинстанционния съд 51, тези доводи следва да се отхвърлят предвид моето заключение по третото правно основание.
It should further be observed that, in so far as the appellant takes as the starting point for its arguments a different allocation of the burden of pleading and proof from that which the Court of First Instance took as a basis, 51 its view must, in view of my conclusions on the third ground of appeal, be rejected.
Следователно и това правно основание трябва да се отхвърли.
Consequently, this ground of appeal also must be rejected.
Пето правно основание на жалбата, свързано с правната квалификация на някои документи и факти във връзка с твърдяното неизпълнение на задължения от страна на турските органи и Комисията
Fifth ground of appeal: legal classification of documents/facts in relation to alleged deficiencies attributable to the Turkish authorities and the Commission
По-нататък ще разгледам твърдяното неизпълнение на задължения от страна на турските органи и на Комисията, на което жалбоподателят основава доводите си във връзка с наличието на „особено обстоятелство“.
I shall examine below the alleged deficiencies attributable to the Turkish authorities and the Commission, on which the appellant bases its arguments concerning the existence of a ‘special situation’.
С цел максимално избягване на повторения, ще се съсредоточа върху онези аспекти, които според мене са от особено значение, и само накратко ще посоча вече разгледаните в моя анализ аспекти.
In order, as far as possible, to avoid repetition, I shall concentrate my observations on those aspects which appear particularly relevant to me, and refer only briefly to any which have already been dealt with in my legal assessment.
а) По твърденията за неизпълнение на задължения от страна на турските органи
(a) The alleged deficiencies attributable to the Turkish authorities
В самото начало следва да се отбележи, че с петото си правно основание жалбоподателят оспорва предимно установяването и преценката на фактите от Първоинстанционния съд, които по принцип не могат да са предмет на настоящото производство.
By way of introduction, it should be pointed out that, by its fifth ground of appeal, the appellant chiefly challenges findings of fact and assessments of fact which, in principle, cannot be the subjectmatter of the present proceedings.
Тяхната проверка е допустима само с цел да се упражни контрол върху тяхната правна квалификация и върху правните последици, които Първоинстанционният съд е извел от тях, за да установи липсата на „особено обстоятелство“ по смисъла на член 239 от МКО 50.
Their examination is permissible only in so far as it constitutes a review of their legal classification and of the legal inferences which the Court drew from them in order to find that there is no ‘special situation’ as referred to in Article 239 of the CCC. 50
на разглежданите А.TR.1 като i) Квалификация 32 сертификата фалшифицирани
(i) Classification of the 32 A.TR.1 certificates in question as forgeries
По отношение на квалификацията на разглежданите 32 сертификата А.TR.1 като фалшифицирани е достатъчно да се
With regard to the classification of the 32 A.TR.1 certificates as forgeries, it is sufficient to note that the Court of First Instance
51 — Точка 108 от жалбата.
51 — Point 108 of the appeal.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА TRSTENJAK — ДЕЛO C-204/07 P iii) Неизпълнение на задължение от страна на турските органи по отношение на печатите напомни, че Първоинстанционният съд не е допуснал грешка при прилагане на правото, като констатира, че въз основа на предвиденото от общностното право разпределяне на правомощията истинността на турските сертификати е можело да бъде установена само от компетентните турски органи 52.
(iii) Deficiency attributable to the Turkish authorities as regards the stamps found, without erring in law, that, pursuant to the division of powers prescribed under Community law, the authenticity of Turkish certificates was to be determined only by the competent Turkish authorities.
Както правилно установява Първоинстанционният съд, тези органи са потвърдили неистинския характер на посочените сертификати 53.
52The latter had, as correctly recognised by the Court, confirmed the authenticity of those certificates. 53
Освен това трябва да се отхвърли доводът на жалбоподателя, свързан с неизпълнение на задължения на турските митнически органи по отношение на печатите, тъй като той не е посочил достатъчно ясно доколко Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото, която дава основание да може да се разглежда в производство по обжалване.
The appellant’s submissions concerning a deficiency attributable to the Turkish authorities in relation to the stamps must also be rejected, since it has not shown with the necessary clarity how the Court of First Instance made an error of law which is amenable to review.
Дори това обстоятелство само по себе си е достатъчно да обоснове отхвърлянето на този довод като недопустим.
That factor is sufficient in itself to justify a rejection of this submission.
Както Първоинстанционният съд правилно приема в точка 129 и сл., с писмото си от 22 август 2003 г. турските органи са разсеяли всички съмнения, свързани с фалшифицирането на сертификат D 437214.
As correctly found by the Court of First Instance in paragraph 129 et seq., by their letter of 22 August 2003, the Turkish authorities had also removed any doubt that certificate D437214 was a forgery.
Само като предпазна мярка следва да се отбележи, че доколкото от твърдяното подобие между отпечатъците от печатите, положени върху разглежданите сертификати, и тези, положени върху квалифицираните като редовни сертификати, жалбоподателят иска да заключи, че разглежданите сертификати не са фалшифицирани, а само нередовни, на това твърдение трябва да се отговори, че по вече изложените причини от правна гледна точка подобна констатация не може да замени ясната квалификация на турските органи.
Purely as a precaution, it should be pointed out that, in so far as the appellant seeks to infer from the supposed similarity between the stamps on the certificates in question and those on the certificates classified as correct that the certificates in question were not forged, but only incorrect, that argument must be answered by stating that, from a legal point of view, such a finding cannot replace the Turkish authorities’ clear classification, for the reasons already set out.
iv) Неизпълнение на задължения от страна на турските органи по отношение на регистрирането на официални документи
(iv) Deficiency attributable to the Turkish authorities with regard to the registration of official documents
При все това сам по себе си фактът на фалшифициране на разглежданите сертификати не може да обоснове оплакването за неизпълнение на задължения, а още по-малко за съдействие от страна на турските органи.
Nevertheless, the nature of the certificates in question as forgeries is not, in itself, sufficient to justify the allegation of a deficiency, let alone that of an involvement, on the part of the Turkish authorities.
При това положение трябва да се отхвърли доводът на жалбоподателя, свързан с неизпълнение на задължения при квалификацията на разглежданите 32 А.TR.1 сертификати като фалшифицирани.
Accordingly, the appellant’s submissions regarding a deficiency in the classification of the A.TR.1 certificates in question as forgeries must be rejected.
Трябва да се съгласим с Първоинстанционния съд, че нито от Споразумението за асоцииране, нито от
The Court of First Instance is correct when it observes that no obligation for the Turkish authorities to keep appropriate registers can be inferred from either the Association Agreement or the provisions for its
C.A.S./КОМИСИЯ vi) Неизпълнение на задължения от страна на турските органи в рамките на административната помощ разпоредбите за неговото прилагане следва задължение на турските органи да поддържат съответен регистър.
(vi) Deficiency attributable to the Turkish authorities in the provision of administrative assistance implementation.