natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В замяна на това, що се отнася до четвъртия и петия въпрос, препращащата юрисдикция не обяснява с какво обсъждането от Съда както на деонтологичния кодекс на лекарите, така и на тълкувателната практика в областта на рекламата, приета от Fnomceo, би било полезно за решаването на спора в главното производство.
On the other hand, with regard to the fourth and fifth questions, the Giudice di Pace di Genova does not explain in what way the Court’s examination of either the code of conduct for medical practitioners or the practice adopted by Fnomceo in interpreting the laws on advertising would be of assistance in resolving the dispute in the main proceedings.
Тя не посочва и това каква би била връзката между тези елементи от националното право и разпоредбите на общностното право, чието тълкуване тя иска.
Nor does it state what the connection is between those aspects of national law and the provisions of Community law which it asks the Court to interpret.
Във всички случаи определението за препращане не съдържа нито разпоредбите на съответния деонтологичен кодекс, нито описанието на тълкувателната практика на Fnomceo (вж. в този смисъл Решение от 6 март 2007 г., Placanica и др., C-338/04, C-359/04 и C-360/04, Сборник, стр. I-1891, точка 34).
In any event, the order for reference does not set out either the relevant provisions of the code of conduct in question or a description of the interpretative practice adopted by Fnomceo (see, to that effect, Joined Cases C-338/04, C-359/04 and C-360/04 Placanica and Others [2007] ECR I-1891, paragraph 34).
Вследствие на това четвъртият и петият въпрос следва да бъдат обявени за недопустими.
Consequently, the fourth and fifth questions are inadmissible.
С тези три първи въпроса, които следва да се разгледат съвместно, препращащата юрисдикция по същество иска да установи дали членове 43 ЕО и 49 ЕО не допускат национална правна уредба, като тази в главното производство, доколкото тя в крайна сметка забранява по националните телевизионни канали рекламата, свързана с медицинското и хирургичното лечение, извършвано в частни медицински структури.
By its first three questions, which it is appropriate to consider together, the Giudice di Pace di Genova asks, in essence, whether Articles 43 EC and 49 EC preclude national legislation, such as that at issue in the main proceedings, in so far as its effect is to prohibit advertising for medical and surgical treatments carried out in private health care establishments on national television networks.
Всъщност от акта за препращане е видно, че по силата на Закон № 175/1992 телевизионната реклама, свързана с медицинското и хирургичното лечение, провеждано в частни медицински структури, е разрешена в случаите, в които е получено разрешение от местните административни органи след становище на професионалните колегии, и при условие че се спазва ограничение на разходите в размер на 5 % от декларирания за предходната година доход, само по местните телевизионни канали, което според препращащия съд води до забрана на същата тази реклама по телевизионните канали с национално разпространение.
It is apparent from the order for reference that, under Law No 175/1992, the broadcasting on television of advertisements for medical and surgical treatments carried out in private health care establishments is permitted, after first obtaining authorisation from the local administrative authorities and the opinion of professional associations, and subject to a ceiling on expenditure of 5% of declared income for the preceding year, only on local television networks, which, according to the Giudice di Pace di Genova, effectively prohibits such advertising on national television networks.
Както посочва генералният адвокат в точка 58 от своето заключение, рекламен режим като предвидения в Закон № 175/1992 включва забрана за реклама, която излиза извън предвиденото в член 14, параграф 1 от Директива 89/552.
As the Advocate General observes at point 58 of his Opinion, rules on advertising such as those laid down by Law No 175/1992 entail a prohibition on advertising which goes beyond that laid down in Article 14(1) of Directive 89/552.
Макар и член 3, параграф 1 от същата директива да предоставя на държавитечленки възможността да предвиждат по-подробни или по-строги правила в областите, обхванати от нея, една такава компетентност трябва да се упражнява
Although, pursuant to Article 3(1) of that directive, the Member States remain free to lay down more detailed or stricter rules in the areas covered by the directive, when exercising
А рекламен режим като този, който е предвиден в Закон № 175/1992, доколкото допуска под условие разпространението по местни телевизионни канали на реклама на медицинско и хирургично лечение, провеждано в частни медицински заведения, което води до забрана на същата реклама по телевизионните канали с национално разпространение за дружествата, установени в държавичленки, различни от Италианската република, като Dermoestética, представлява сериозна пречка за упражняването на техните дейности чрез дъщерно дружество, установено в тази последна държавачленка.
Rules on advertising such as those laid down in Law No 175/1992, in so far as they permit, subject to certain conditions, broadcasting on local television networks of advertisements for medical and surgical treatments provided by private health care establishments and which effectively prohibit such advertising on national television networks constitute, for companies established in Member States other than the Italian Republic, such as Dermoestética, a serious obstacle to the pursuit of their activities by means of a subsidiary established in that Member State.
Освен това един рекламен режим като този, който е предвиден в Закон № 175/1992, доколкото възпрепятства дружества като Dermoestética да се ползват от предоставянето на услуги за разпространение на телевизионна реклама, съставлява ограничение на свободното предоставяне на услуги.
Moreover, in so far as they prohibit companies such as Dermoestética from using services for broadcasting television advertisements, rules on advertising such as those laid down by Law No 175/1992 constitute a restriction on the freedom to provide services.
Също така следва да се приеме, че рекламният режим, предвиден в разглежданата в главното производство национална уредба, представлява национална мярка, която е в състояние да затрудни или да направи по-малко привлекателно упражняването на основните свободи, гарантирани от Договора в членове 43 ЕО и 49 ЕО.
The rules on advertising laid down in the national legislation at issue in the main proceedings must therefore be regarded as constituting a national measure which is liable to impede or render less attractive the exercise of the basic freedoms guaranteed by Articles 43 and 48 of the EC Treaty.
От практиката на Съда произтича обаче, че такива мерки могат да бъдат обосновани единствено ако отговарят на четири условия: да се прилагат по
However, according to the caselaw of the Court, such measures may be justified if they fulfil four conditions: they must be applied in a non-discriminatory manner;
В това отношение следва да се установи, на първо място, че разглежданият в главното производство рекламен режим се прилага независимо от държавата на установяване на предприятията, за които той се отнася.
It should be noted, first of all, that the rules on advertising at issue in the main proceedings apply without distinction as to the Member State in which the undertaking at which those rules are directed is established.
На второ място, закрилата на общественото здраве е едно от императивните съображения от обществен интерес, които могат по силата на член 46, параграф 1 ЕО и на същия този член във връзка с член 55 ЕО да обосноват ограничения съответно на свободата на установяване и на свободното предоставяне на услуги.
In second place, the protection of public health is one of the overriding reasons based on the general interest which can, by virtue of Article 46(1) EC and that article read in conjunction with Article 55 EC, justify restrictions on the freedom of establishment and the freedom to provide services, respectively.
Така правната уредба на телевизионната реклама, свързана с медицинското и хирургичното лечение, провеждано в частни медицински заведения, може да бъде обоснована от гледна точка на целта за закрила на общественото здраве.
Thus, rules regulating television advertising for medical and surgical treatments provided by private health care establishments can be justified in the light of the objective of protection of public health.
Що се отнася, на трето място, до годността на един режим като произтичащия от разглежданото в главното производство законодателство да гарантира постигането на целта за закрила на общественото здраве, следва да се изтъкне, че като установява механизъм, водещ до забрана на рекламата на медицинско и хирургично лечение по националните телевизионни канали, като същевременно предлага възможността за разпространение на такава реклама по местните телевизионни канали, този режим съдържа непоследователност, която италианското правителство не прави опит да обоснове, и следователно не е в състояние да даде полезен отговор на посочената по-горе цел, която той се стреми да постигне.
With regard, in third place, to the extent to which it is possible for a set of rules, such as those laid down in the legislation at issue in the main proceedings, to guarantee that the objective of protection of public health is attained, by introducing a measure resulting in a prohibition on advertising medical and surgical treatments on national television networks while at the same time making it possible to broadcast such advertisements on local television networks, such rules exhibit an inconsistency which the Italian Government has not attempted to justify and cannot therefore properly attain the public health objective which they seek to pursue.
Вследствие на това следва да се приеме, че национално законодателство като разглежданото в главното производство не е в състояние да гарантира пости-
Consequently, national legislation, such as that at issue in the main proceedings, cannot be regarded as being appropriate for the purpose of securing the attainment
С оглед на всички предходни съображения на въпросите от първи до трети следва да се отговори, че членове 43 ЕО и 49 ЕО във връзка с членове 48 ЕО и 55 ЕО, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат законодателство като това в главното производство, което забранява рекламата на медицинското и хирургичното лечение, провеждано в частни медицински заведения, по телевизион -ните канали с национално разпространение, като същевременно разрешава такава реклама при определени условия по телевизионните канали с местно разпространение.
In the light of the foregoing considerations, the answer to the first three questions must be that Articles 43 EC and 49 EC, read in conjunction with Articles 48 EC and 55 EC, must be interpreted as precluding legislation, such as that at issue in the main proceedings, which prohibits the broadcasting of advertisements for medical and surgical treatments provided by private health care establishments on national television networks while at the same time permitting such advertisements, subject to certain conditions, on local television networks.
Членове 43 ЕО и 49 ЕО във връзка с членове 48 ЕО и 55 ЕО трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат законодателство като това в главното производство, което забранява рекламата на медицинското и хирургичното лечение, провеждано в частни медицински заведения, по телевизион -ните канали с национално разпространение, като същевременно разрешава такава реклама при определени условия по телевизионните канали с местно разпространение.
Articles 43 EC and 49 EC, read in conjunction with Articles 48 EC and 55 EC, must be interpreted as precluding legislation, such as that at issue in the main proceedings, in so far as it prohibits the broadcasting of advertisements for medical and surgical treatments provided by private health care establishments on national television networks while at the same time permitting such advertisements, subject to certain conditions, on local television networks.
Athinaïki Techniki AE срещу Комисия на Европейските общности
Athinaïki Techniki A Ev Commission of the European Communities
„Обжалване — Държавни помощи — Помощ, предоставена от Република Гърция на консорциума Hyatt Regency — Оплакване — Решение за прекратяване на преписката относно оплакването — Регламент (ЕО) № 659/1999 — Членове 4, 13 и 20 — Понятие за обжалваем акт по смисъла на член 230 ЕО“
(Appeal — State aid — Aid granted by the Hellenic Republic to the Hyatt Regency consortium — Complaint — Decision to take no further action on the complaint — Regulation (EC) No 659/1999 — Articles 4, 13 and 20 — Concept of ‘act open to challenge’ for the purposes of Article 230 EC)
Заключение на генералния адвокат г-н Y. Bot, представено на 3 април 2008 г. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . I - 5832
Opinion of Advocate General Bot delivered on 3 April 2008 . . . . . . . . .
Решение на Съда (четвърти състав) от 17 юли 2008 г. . . . . . . . . . . .
Judgment of the Court (Fourth Chamber), 17 July 2008 . . . . . . . . . . .
Жалба за отмяна — Актове, подлежащи на обжалване — Актове, които могат да бъдат обжалвани от лицето, подало оплакване, с което съобщава за държавна помощ — Решение на Комисията да прекрати преписката относно оплакването, като така приключи предварителното разглежданe — Включване
Actions for annulment — Actionable measures — Acts open to challenge by a complainant alleging State aid — Commission decision to take no further action on the complaint — Included
(член 87 ЕО, член 88, параграф 2 ЕО и член 230, алинея 4 ЕО, Регламент № 659/1999 на Съвета, член 4)
(Arts 87 EC, 88(2) EC and 230, fourth para., EC; Council Regulation No 659/1999, Art. 4)
РЕЗЮМЕ — ДЕЛО C-521/06 P в тази разпоредба процесуални гаранции може да бъде осигурено на лицата, които се ползват от тях, само ако посочените лица имат възможността да оспорят това решение пред общностната юрисдикция в съответствие с член 230, четвърта алинея ЕО.
SUMMARY — CASE C-521/06 P in Article 88(2) EC. In such a situation, the persons to whom the procedural guarantees under that provision apply may ensure that they are observed only if they are able to challenge that decision before the Community judicature in accordance with the fourth paragraph of Article 230 EC.
Този принцип се прилага както в случай, че решението е взето, тъй като Комисията приема помощта за съвместима с общия пазар, така и когато тя е на мнение, че самото съществуване на помощ трябва да се отхвърли.
That principle applies both when a decision is taken on the ground that the Commission considers that the aid is compatible with the common market, and when it takes the view that the existence of aid should be ruled out.
За да се определи дали един акт в областта на държавните помощи представлява решение по смисъла на член 4 от Регламент № 659/1999 за установяване на подробни правила за прилагането на член 88 ЕО, следва да се провери дали, предвид същността на акта и намерението на Комисията, чрез него в края на фазата на предварителното разглеждане тази институция е формирала окончателно становището си относно посочената мярка и следователно дали е стигнала до заключение, че мярката представлява или не помощ и относно това дали са налице или не съмнения във връзка със съвместимостта ѝ с общия пазар.
To determine whether an act in matters of State aid constitutes a decision within the meaning of Article 4 of Regulation No 659/1999 laying down detailed rules for the application of Article 88 EC, it is necessary to ascertain whether, taking account of the substance of that act and the Commission’s intention, that institution has, at the end of the preliminary examination stage, definitively established its position on the measure under review and, therefore, whether it has decided that that measure constituted aid or not and whether it had no doubts as regards its compatibility with the common market, or that it did have such doubts.
Писмо, с което Комисията уведомява автора на оплакване, направено с оглед установяването на нарушение на членове 87 ЕО и 88 ЕО, че „поради липса на допълнителни сведения, които оправдават продължаването на разследването, Комисията прекрати административно преписката […]“, сочи, че Комисията действително е взела решение за административно прекратяване на преписката.
A letter by which the Commission informs a complainant seeking a declaration of infringement of Articles 87 and 88 EC, that ‘in the absence of additional information to justify continuing the investigation, the Commission has, for the purposes of administrative action, closed the file …’ indicates that the Commission actually closed the file for the purposes of administrative action.
От същността на този акт и от намерението на Комисията се установява, че по този начин същата е решила да приключи предварителната процедура по разглеждане, иницирана от автора на оплакването.
It is apparent from the substance of that act and from the intention of the Commission that it has thus decided to bring to an end the preliminary examination procedure initiated by the complainant.
С посочения акт Комисията установява, че започнатото разследване не е позволило да се направи извод, че съществува помощ по смисъла на член 87 ЕО и имплицитно е отказала да започне предвидената в член 88, параграф 2 ЕО официална процедура по разследване. При такова положение спазването на предвидените
By that act, the Commission has stated that the review initiated had not enabled it to establish the existence of State aid within the meaning of Article 87 EC and it has implicitly refused to initiate the formal investigation procedure provided for
В това отношение такъв акт не може да бъде определен като предварителен или подготвителен, тъй като в рамките на започнатата административна процедура той няма да бъде последван от никакъв друг акт, срещу който да може да бъде подадена жалба за отмяна.
In that regard, such an act cannot be classified as preliminary or preparatory since it cannot be followed, in the context of the administrative procedure which has been initiated, by any other decision amenable to annulment proceedings.
В това отношение е без значение, че заинтересованата страна все още има възможност да предостави на Комисията допълнителни сведения, които могат да я задължат да преразгледа становището си относно разглежданата държавна мярка, тъй като законосъобразността на решението, прието в края на фазата на предварителното разглеждане, се преценява единствено въз основа на информацията, с която Комисията е могла да разполага към момента на неговото приемане, т.е. в случая — в момента на административното прекратяване на преписката.
It is not relevant, in that regard, that the interested party may still provide the Commission with additional information which might oblige the Commission to review its position on the State measure at issue, because the lawfulness of a decision taken at the end of the preliminary examination stage is to be examined only on the basis of the information which the Commission had at its disposal at the time when it made the decision, that is to say, in the present case, at the time of the closing of the file for administrative purposes.
Ако заинтересована страна предостави допълнителна информация след административното прекратяване на преписката, при необходимост Комисията може да бъде задължена да започне нова административна процедура.
If an interested party provides additional information after the closing of the file, the Commission can be obliged to open, if appropriate, a new administrative procedure.
Обратно, тази информация не влияе върху обстоятелството, че първата предварителна процедура по разглеждане вече е приключила.
By contrast, that information has no effect on the fact that the first preliminary examination pro -cedure is already closed.
Следователно с този акт Комисията е формирала окончателно становище по искането на автора на оплакването.
It follows that, by that act, the Commission has adopted a definite position on the complainant’s request.
ATHINAÏKI TECHNIKI/КОМИСИЯ представлява акт, който може да бъде обжалван по смисъла на член 230 ЕО.
ATHINAÏKI TECHNIKI v COMMISSION an act open to challenge for the purposes of Article 230 EC.
Такъв акт, като не позволява на автора на оплакването да представи становището си в рамките на официалната процедура по разследване, посочена в член 88, параграф 2 ЕО, произвежда задължителни правни последици, от естество да засегнат неговите интереси и поради това
Such an act, which prevents the complainant from submitting its comments in the context of a formal investigation procedure referred to in Article 88(2) EC, produces legal effects which are capable of affecting that com -pany’s interests and, therefore, constitutes
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н BOT — ДЕЛO C-521/06 P
OPINION OF MR BOT — CASE C-521/06 P
Athinaïki Techniki АЕ 3 в рамките на настоя -щото производство по обжалване.
OPINION OF ADVOCATE GENERALBOT delivered on 3 April 2008 1 in the context of by Athinaïki Techniki AE 3this appeal.
Настоящото дело би следвало да накара Съда да направи допълнителни разяснения по отношение на правата на оплакващите се в рамките на процедурата за контрол на държавните помощи.
This case should lead the Court to provide additional information on the rights of complainants in the context of the procedure for monitoring State aid.
В настоящото заключение ще изложа съображения, че според мен жалбата на Athinaïki Techniki е наистина основателна и че такова прекратяване на преписката по оплакване относно твърдяна държавна помощ действително представлява обжалваем акт.
In this Opinion, I shall argue that the appeal brought by Athinaïki Techniki is, in my view, well founded and that such a closure of the file on a complaint relating to alleged State aid does constitute an actionable decision.
Става въпрос да се установи дали прекратяването от страна на Комисията на Европейските общности на преписка по оплакване, с което се твърди наличието на несъвместима с Договора за ЕО помощ, поради това че Комисията не разполага с достатъчно сведения за вземане на становище по съществуването на такава помощ или по съвместимостта ѝ с общия пазар, нито за започване на официална процедура по разследване, представлява решение, което може да бъде обжалвано от страна на оплакващия се.
It is necessary to establish whether the closure, by the Commission of the European Communities, of the file on a complaint alleging the existence of aid incompatible with the EC Treaty, on the ground that the Commission does not have in its possession sufficient evidence to define its position on the existence of that aid or its compatibility with the common market or to initiate a formal investigation procedure, constitutes a decision against which the complainant may appeal.
С Определение от 26 септември 2006 г. по дело Athinaïki Techniki/Комисия 2Първоинстанционният съд на Европейските общности в съответствие с поддържаното от Комисията становище е постановил, че такава мярка за прекратяване на преписката не представлява решение, и е отхвърлил жалбата срещу него като недопустима.
First Instance of the European Communities, in accordance with the position taken by the Commission, ruled that such a measure closing the file does not constitute a decision and dismissed as inadmissible the action brought against it.
Този извод е оспорен от
That analysis is challenged