natgillin/translations-raw huggingface dataset:
в държаватачленка на изпращане посредством облагане (самоначисляване) на съответстващото вътреобщностно придобиване в държаватачленка на пристигане позволява да се избегне двойното облагане и нарушаването на принципа на данъчен неутралитет 28.
State of dispatch, with (reverse charge) taxation of the corresponding intraCommunity acquisition in the Member State of arrival, avoids double taxation and infringement of fiscal neutrality. 28
При положение че в главното производство е безспорно извършването на вътреобщностна доставка, то принципът на данъчен неутралитет изисква да се признае освобождаването от ДДС, ако са изпълнени изискванията по същество, дори и ако данъчнозадължените лица са пропуснали някои формални изисквания.
In the main case, since there was no dispute that an intraCommunity supply was made, fiscal neutrality required that exemption be allowed if the substantive requirements were satisfied, even if the taxable person had failed to comply with some of the formal requirements.
Би било различно само ако нарушаването на тези формални изисквания възпрепятства предоставянето на сигурно доказателство, че са изпълнени изискванията по същество 32.
The only exception would be if noncompliance with such formal requirements would effectively prevent
Член 22 от Шеста директива предвижда някои формални задължения относно осчетоводяването, фактурирането, данъчните декларации и подаването на обобщена декларация пред данъчната администрация, а член 22, параграф 8 дава възможност на държавитечленки да предвидят други задължения, които преценят за необходими, за да осигурят правилното събиране на данъка и предотвратяването на данъчни измами.
Article 22 of the Sixth Directive imposes formal obligations relating to accounts, invoicing, returns and recapitulative statements, and Article 22(8) allows Member States to impose other obligations deemed necessary for the correct levying and collection of the tax and to prevent evasion.
Национална мярка, която подчинява правото на освобождаване на спазването на формални задължения, без да вземе предвид дали са изпълнени изискванията по същество, надхвърля необходимото за осигуряване на правилното събиране на данъка 30.
A national measure which makes the right of exemption subject to compliance with formal obligations, without taking account of whether the substantive requirements have been satisfied, goes further than is necessary to ensure the correct levying and collection of the tax. 30
Следователно вътреобщностният характер на дадена доставка трябва да бъде признат в случай на последващи корекции при счетоводното отчитане, при условие че се изпълнят обективните критерии 33.
28 — Paragraphs 21 to 23 (citing Case C-62/93 BP Supergas [1995] ECR I-1883, paragraph 16, Joined Cases C-354/03, C-355/03 and C-484/03 Optigen [2006] ECR I-483, paragraph 54, Joined Cases C-439/04 and C-440/04 Kittel and Recolta Recycling [2006] ECR I-6161, paragraph 49, and Case C-184/05 Twoh International [2007] ECR I-7897, paragraph 22).
31 — Точка 30 и цитираната съдебна практика.32 — Точка 31.33 — Точка 33.
31 — Paragraph 30 (citing Optigen, paragraph 44, Kittel and Recolta Recycling, paragraph 41, and Transport Service, paragraphs 18 and 19).
28 — Точки 21—23 и цитираната съдебна практика.29 — Точки 25 и 26, както и цитираната съдебна практика.30 — Точка 29.
29 — Paragraphs 25 and 26 (citing Joined Cases C-110/98 to C-147/98 Gabalfrisa [2000] ECR I-1577, paragraph 52, Case C-395/02 Transport Service [2004] ECR I-1991, paragraph 29, Case C-454/98 Schmeink & Cofreth [2000] ECR I-6973, paragraph 59, and Case C-255/02 Halifax [2006] ECR I-1609, paragraph 92). 32 — Paragraph 31.33 — Paragraph 33.
ECOTRADE държаватачленка, в която се е осъществило крайното потребление 35.
ECOTRADE revenue belongs to the Member State of final consumption. 35
Въпреки това такива санкции трябва винаги да са пропорционални на тежестта на злоупотребата 36.
Finally, Community law does not prevent Member States, in certain circumstances, from treating concealment of the existence of an intraCommunity transaction as an attempt to evade VAT and from imposing penalties prescribed by domestic law.
Отговорът на въпроса дали фактът, че първоначално данъчнозадълженото лице е прикрило съществуването на вътреобщностна доставка, е релевантен и следователно дали освобождаването от ДДС може да се постави в зависимост от добросъвестността на данъчнозадълженото лице, зависи от съществуването на риск от загуби на данъчни приходи за съответната държавачленка.
Whether the fact that the taxable person initially concealed the intraCommunity supply is relevant, and whether the exemption may be conditional upon his good faith, depends on whether the Member State concerned is at risk of losing any tax revenue.
За да се гарантира неутралността на ДДС, държавитечленки следва да предвидят възможността за поправка на всеки неправилно фактуриран данък, след като издателят на фактурата докаже добросъвестността си.
To ensure VAT neutrality, Member States must provide for correcting any tax improperly invoiced where the person who issued the invoice shows that he acted in good faith.
Въпреки това когато издателят на фактура своевременно отстрани риска от загуби на данъчни приходи, принципът на неутралност на ДДС изисква неправилно фактурираният данък да може да се коригира, без тази корекция да е поставена в зависимост от добросъвестността на въпросния издател.
However, where that person has in sufficient time wholly eliminated the risk of any loss in tax revenues, the principle of neutrality requires that VAT which has been improperly invoiced can be adjusted without adjustment being conditional on his having acted in good faith.
Струва ми се, че разрешението на Съда по дело Collée може да бъде приложено удачно в настоящото производство.
It seems to me that the Court’s reasoning in Collée can be transposed very neatly to the present case.
Не може да се счита за загуба на данъчни приходи несъбирането на ДДС при вътреобщностната доставка, в началото погрешно квалифицирана като извършена вътре в страната доставка, която по принцип води до събирането на ДДС. Тези приходи принадлежат на
Non-collection of VAT on an intraCommunity supply which initially was incorrectly described as a supply within the territory of the country — giving rise, in principle, to the collection of VAT — cannot be regarded as a loss in tax revenue.
Целта на механизма на самоначисляване е да се избегне двойното данъчно облагане и да се обезпечи данъчният неутралитет.
The reverse charge mechanism seeks to avoid double taxation and to ensure fiscal neutrality.
Мерките съгласно член 18, параграф 1, буква г) или член 22,
Measures under Articles 18(1)(d)
Явното противоречие между двете твърдения по отношение на необходимостта от добросъвестност се дължат на факта, че в Решение от 19 септември 2000 г. по дело Schmeink & Cofreth и Strobel (C-454/98, Recueil, стр. I-6973, точки 50—58) Съдът приема, че условието за добросъвестност, което е споменато в Решение от 13 декември 1989 г. по дело Genius (C-342/87, Recueil, стр. I-4227), не е съществено. 35 — Точка 37.36 — Точка 40 и цитираната съдебна практика.
34 — Paragraphs 34 and 35 (citing Schmeink & Cofreth, paragraphs 60 and 63, and Joined Cases C-78/02 to C-80/02 Karageorgou [2003] ECR I-13295, paragraph 50). The apparent discrepancy between the two statements concerning the need for good faith stems from the fact that in Schmeink & Cofreth the Court considered that the requirement of good faith which it had mentioned in Case C-342/87 Genius Holding [1989] ECR 4227 was not essential (see Schmeink & Cofreth, in particular at paragraphs 50 to 58 of the judgment). 35 — Paragraph 37.36 — Paragraph 40 (citing Schmeink & Cofreth, paragraph 62). I - 3475
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА SHARPSTON — СЪЕДИНЕНИ ДЕЛА C-95/07 И C-96/07 формалните изисквания.
OPINION OF MS SHARPSTON — JOINED CASES C-95/07 AND C-96/07 or 22(7) or (8) of the Sixth Directive must not go further than necessary to attain the objectives for which they are authorised, or undermine neutrality.
Важно е да се допусне възможност за преквалифициране на доставката в счетоводните сметки на данъчнозадължените лица.
A measure which subjects the right to deduct to compliance with formal obligations, regardless of whether the substantive requirements have been satisfied, goes further than is necessary.
Когато не съществува риск от загуба на данъчни приходи, принципът на неутралитет изисква декларациите по ДДС, които са били неправилно изготвени, да могат да бъдат коригирани.
Where it is clear that liability under the reverse charge mechanism gives rise to a right to deduct, fiscal neutrality requires that deduction be allowed if the substantive requirements were satisfied, even if the taxable person failed to comply with some of the formal requirements.
Подобен риск не съществува, когато данъчното задължение за плащане и правото на приспадане взаимно се компенсират.
It is important to allow the categorisation of a supply to be amended in taxable persons’ accounts.
Сделките трябва да бъдат облагани, като се вземат предвид техните обективни характеристики.
Its true nature must therefore be recognised if the accounts are subsequently adjusted, provided that the objective criteria are met.
Ако дадена сделка отговаря на условията за приспадане, ДДС подлежи на приспадане.
Where there is no risk of any loss in tax revenue, the principle of neutrality requires that VAT returns which have been erroneously completed can be adjusted.
С оглед на гореизложеното считам, че на въпросите, поставени от Commissione Tributaria Provinciale di Genova, Съдът би трябвало да отговори, както следва:
In the light of all the foregoing, I am of the opinion that the Court should answer the questions raised by the Commissione Tributaria Provinciale di Genova as follows:
„1) Разпоредбите на общностните директиви в областта на ДДС допускат национална правна уредба, предвиждаща преклузивен срок, в който
‘(1) The provisions of the Community VAT directives do not preclude the imposition in national law of a limitation period for the exercise of a taxable person’s right to deduct input tax on goods and services which he uses for the purpose of his
ECOTRADE данъчнозадълженото лице да упражни правото на приспадане на данъка по получени доставки на стоки и услуги, които използва за целите на извършените от него облагаеми сделки, при условие че въпросният срок не е помалко благоприятен от сроковете, приложими по отношение на сходни вътрешни положения, и не прави упражняването на правото практически невъзможно или прекомерно трудно.
ECOTRADE taxable transactions, provided that the period in question is not less favourable than those applicable to similar domestic situations and that it does not render the exercise of the right virtually impossible or excessively difficult.
2) Разпоредбите на общностните директиви в областта на ДДС допускат данъчната администрация да проверява декларациите по ДДС на данъчнозадължените лица дори след изтичането на определения преклузивен срок и да изисква дължимия, но неплатен данък.
(2) The provisions of the Community VAT directives do not preclude a tax authority from verifying taxable persons’ VAT returns, even after the expiry of any such limitation period imposed, and claiming tax due but not paid.
3) Ако при такава проверка обаче се установи недекларирано задължение за плащане на ДДС, което ако е било декларирано, е щяло да породи едновременно и право на приспадане, задължението не може да бъде събрано, без да се вземе предвид правото на приспадане.“
(3) However, in a situation where such verification reveals an undeclared liability to VAT which, had it been declared, would have entailed a concomitant right to deduct, the liability may not be enforced without taking account of the right to deduct.’
По съединени дела C-95/07 и C-96/07 с предмет преюдициални запитвания, отправени на основание член 234 ЕО от Commissione tributaria provinciale di Genova (Италия) с актове от 13 декември 2006 г., постъпили в Съда на 20 февруари 2007 г., в рамките на производства по дела
REFERENCES for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Commissione tributaria provinciale di Genova (Italy), made by decision of 13 December 2006, received at the Court on 20 February 2007, in the proceedings
СЪДЪТ (трети състав), състоящ се от: г-н A. Rosas, председател на състав, г-н U. Lõhmus, г-н A. Ó Caoimh, г-жа P. Lindh и г-н Ал.
THE COURT (Third Chamber), composed of A. Rosas, President of the Chamber, U. Lõhmus, A. Ó Caoimh, P. Lindh and A. Arabadjiev (Rapporteur), Judges,
ECOTRADE генерален адвокат: г-жа E. Sharpston, секретар: г-жа C. Strömholm, администратор, предвид изложеното в писмената фаза на производството и в съдебното заседание от 16 януари 2008 г., като има предвид становищата, представени:
Advocate General: E. Sharpston, Registrar: C. Strömholm, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 16 January 2008, after considering the observations submitted on behalf of:
— за италианското правителство, от г-н I. M. Braguglia, в качеството на представител, подпомаган от г-н G. De Bellis, avvocato dello Stato,
— the Italian Government, by I.M. Braguglia, acting as Agent, and G. De Bellis, avvocato dello Stato,
— за кипърското правителство, от г-жа A. Pantazi-Lambrou, в качеството на представител,
— the Cypriot Government, by A. Pantazi-Lambrou, acting as Agent,
— за Комисията на Европейските общности, от г-н A. Aresu и г-жа M. Afonso, в качеството на представители, след като изслуша заключението на генералния адвокат, представено в съдебното заседание от 13 март 2008 г., постанови настоящото
— the Commission of the European Communities, by A. Aresu and M. Afonso, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 13 March 2008, gives the following
Преюдициалните запитвания се отнасят до тълкуването на член 17, член 18, параграф 1, буква г), член 21, параграф 1 и член 22 от Шеста директива
These references for a preliminary ruling concern the interpretation of Articles 17 and 18(1)(d), 21(1) and 22 of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover
1), изменена с Директива 2000/17/ЕО на Съвета от 30 март 2000 година (ОВ L 84, стр.
1), as amended by Council Directive 2000/17/EC of 30 March 2000 (OJ 2000 L 84, p.
24, наричана по-нататък „Шеста директива“).
24) (‘the Sixth Directive’).
Запитванията са представени в рамките на два спора между Ecotrade SpA (наричано по-нататък „Ecotrade“) и Agenzia delle Entrate — Ufficio di Genova 3 (наричана по-нататък „Agenziа“) по повод множество издадени от нея данъчни ревизионни актове, с които за целите на данъка върху добавената стойност (наричан по-нататък „ДДС“) се коригират данъчните декларации, изготвени от това дружество за данъчните 2000 и 2001 години.
The references were made in the course of two disputes between Ecotrade SpA (‘Ecotrade’) and Agenzia delle Entrate — Ufficio di Genova 3 (‘the Agenzia’), concerning a number of recovery notices issued by the latter reassessing, for the purposes of value added tax (‘VAT’), tax returns submitted by Ecotrade for the tax years 2000 and 2001.
Във връзка с правото на приспадане член 17, параграф 1 и параграф 2, буква а) от Шеста директива в редакцията ѝ, произтичаща от член 28е, параграф 1 от същата директива, предвижда:
As regards the right to deduct, Article 17(1) and (2)(a) of the Sixth Directive, in the version resulting from Article 28f(1) thereof provides:
Доколкото стоките и услугите се използват за нуждите на неговата облагаема сделка, данъчнозадълженото лице има право да приспадне от дължимия данък: a) данъка върху добавената стойност, дължим или платен на територията на страната за стоки или услуги, които са му доставени или предстои да му бъдат доставени от друго данъчнозадължено лице.“ [неофициален превод]
(a) value added tax due or paid within the territory of the country in respect of goods or services supplied or to be supplied to him by another taxable person’.
Според параграф 6 от същия член 17, докато Съветът на Европейския съюз не вземе решение относно разходите, за които не се допуска приспадане на ДДС, държавитечленки могат да запазят всички изключения, предвидени в тяхното национално законодателство към датата на влизане в сила на Шеста директива, при условие че в никакъв случай не се допуска приспадане за разходи, които не са строго стопански, като например за луксозни стоки и услуги, развлечения или представителни цели.
According to Article 17(6), until the Council of the European Union has decided what expenditure is not to be eligible for a deduction of value added tax, Member States may retain all the exclusions provided for under their national laws when the Sixth Directive came into force, subject to the qualification that VAT may in no circumstances be deductible on expenditure which is not strictly business expenditure, such as that on luxuries, amusements or entertainment.
Параграф 7 от посочения член дава възможност на държавитечленки — при спазване на разпоредбата за консултациите на член 29 от същата директива — по причини, свързани със стопанския цикъл, да изключват изцяло или частично всички или някои от капиталовите стоки или други стоки от системата на приспадане.
Article 17(7) allows Member States, subject to the consultation procedure provided for in Article 29, to exclude for cyclical economic reasons totally or partly all or some capital goods or other goods from the system of deductions.
Съгласно член 21, параграф 1, буква б) от Шеста директива в редакцията ѝ, произтичаща от член 28ж от същата, платец на ДДС при вътрешната система е получателят на услуга, и в частност на услуга по член 28б, В от същата директива, извършена от данъчнозадължено лице, установено в чужбина.
According to Article 21(1)(b) of the Sixth Directive, in the version resulting from Article 28g thereof, VAT is payable, under the internal system, by taxable persons to whom services covered inter alia by Article 28bC are supplied, if the services are carried out by a taxable person established abroad.
Член 28б, В, към който по този начин се препраща, се отнася до „доставка на услуги при вътреобщностното транспортиране на стоки“.
Article 28bC to which it refers covers ‘services in the intraCommunity transport of goods’.
Този режим, който впрочем се прилага и за други услуги, е широко известен с обичайното название „самоначисляване“.
That regime, which is also applicable to other services, is widely known as the ‘reverse charge procedure’.
Що се отнася до правилата, регулиращи правото на приспадане при обстоятелства като описаните в предходната точка, член 18, параграф 1, буква г) от Шеста
With regard to the rules for exercise of the right to deduct in circumstances such as those described in the preceding paragraph, Article 18(1)(d) of the Sixth Directive, in
Член 18, параграфи 2 и 3 от Шеста директива гласи следното:
Article 18(2) and (3) of the Sixth Directive provides as follows:
Държавитечленки определят условията и реда, при които на данъчнозадължено лице може да бъде разрешено да извърши приспадане, което то не е извършило в съответствие с разпоредбите на параграфи 1 и 2.“ [неофициален превод]
Member States shall determine the conditions and procedures whereby a taxable person may be authorised to make a deduction which he has not made in accordance with the provisions of paragraphs 1 and 2.’
Освен това определен брой задължения на данъчнозадължените лица са предвидени в член 22 от Шеста директива в редакцията, произтичаща от член 28з от същата.
Furthermore, Article 22 of the Directive, in the version resulting from Article 28h, lays down a series of obligations on persons liable for payment of VAT.
Сред тези задължения фигурира предвиденото в параграф 2, буква а) от този член 22, съгласно което всяко данъчнозадължено лице трябва да води достатъчно подробна счетоводна отчетност за прилагането и проверката на ДДС от данъчните органи, както и задължението по параграф 4, букви а) и б) от същия член, според което всяко данъчнозадължено лице трябва в определения срок да подава данъчна декларация, която да съдържа цялата информация, необходима за изчисляване на данъка, който е станал изискуем, както и на сумите за приспадане.
Among those obligations is the obligation in Article 22(2)(a), according to which every taxable person is to keep accounts in sufficient detail for VAT to be applied and inspected by the tax authority, and the obligation provided for in Article 22(4)(a) and (b), according to which every taxable person is to submit a return by the stated deadline which must set out all the information needed to calculate the tax that has become chargeable and the deductions to be made.
Накрая, параграфи 7 и 8 от посочения член 22 гласят следното:
Finally, Article 22(7) and (8) are worded as follows:
Държавитечленки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че лицата, които в съответствие с член 21, параграф 1, букви а) и б) се считат за лицаплатци вместо данъчнозадължено лице, установено в чужбина […], спазват горепосочените задължения за деклариране и плащане.
Member States shall take the measures necessary to ensure that those persons who, in accordance with Article 21(1)(a) and (b), are considered to be liable to pay the tax instead of a taxable person not established within the territory of the country … comply with the above obligations relating to declaration and payment.
В италианското право основните разпоредби в областта на ДДС са предвидени), от една страна, в Декрет № 633 на президента на Републиката от 26 октомври 1972 г. за въвеждането и правната уредба на данъка върху добавената стойност (обикновено приложение към GURI № 292 от 11 ноември 1972 г.), многократно изменян (наричан по-нататък „DPR № 633/72“, а от друга — в Декретзакон № 331 от 30 август 1993 г. (GURI № 203 от 30 август 1993 г., наричан по-нататък „Декрет-закон № 331/93“).
In Italian law, most of the relevant provisions relating to VAT are laid down by Presidential Decree No 633 of 26 October 1972 establishing and laying down rules on value added tax (Ordinary Supplement to the GURI No 292 of 11 November 1972), amended on several occasions (‘DPR No 633/72’) and Decree-Law No 331 of 30 August 1993 (GURI No 203 of 30 August 1993) (‘Decree-Law No 331/93’).
Член 17, трета алинея, първо изречение от DPR № 633/72 предвижда:
The first sentence of Article 17(3) of the DPR No 633/72 provides:
„Задълженията във връзка […] с доставките на услуги, извършвани на територията на държавата от чуждестранни оператори […], се изпълняват от купувачите или възложителите, които са местни лица за държавата и които […] използват услугите за упражняването на търговска дейност, занаят или свободна професия.“
‘The obligations relating to … the supply of services in the territory of the State by nonresident persons … shall be met by the purchasers resident in the territory of the State who … use the services in pursuit of business, artistic activities or professions.’
Член 19, първа алинея от DPR № 633/72 предвижда:
Article 19(1) of the DPR No 633/72 provides:
„[…] Правото на приспадане на данъка във връзка със закупени или внесени стоки и услуги възниква, когато данъкът стане изискуем, и може да се упражни най-късно в декларацията за втората година след годината, в която е възникнало правото на приспадане, и при съществуващите условия към момента на възникването на самото право.“
‘… The right to deduct the tax on the goods and services purchased or imported shall arise at the time when the tax becomes chargeable and may be exercised, at the latest, in the tax return for the second year after the year in which the right to deduct arose and subject to the conditions applying at the time when the right arose.’