natgillin/translations-raw huggingface dataset:
От друга страна, трябва да се приеме за установено, че обжалваното решение (втори цитат) се позовава на член 15, параграф 2 от Регламент № 17.
First, it must be held that the contested decision (second citation) contains a reference to Article 15(2) of Regulation No 17.
Именно в първата алинея от тази разпоредба са уточнени предпоставките, които трябва да са налице, за да може Комисията да наложи глоба (начални предпоставки).
The first subparagraph of Article 15(2) lays down the conditions which must be fulfilled to enable the Commission to impose fines (initial conditions).
Една от тези предпоставки е свързана с умишления или небрежен характер на нарушението (Определение по дело SPO и др./Комисия, точка 274 по-горе, точка 53).
These include the condition that the infringement was committed intentionally or negligently (order in SPO and Others v Commission, cited in paragraph 274 above, paragraph 53).
От друга страна, в съображения 102—162 и 176—183 от обжалваното решение Комисията подробно излага мотивите, поради които приема, че ценовите практики на жалбоподателя представляват злоупотреба по смисъла на член 82 ЕО, а в съображения 163—175 — мотивите, поради които жалбоподателят трябва да се счита за отговорен за установеното нарушение, въпреки факта че германските органи трябва да одобрят тарифите му.
Second, the Commission sets out in detail in recitals 102 to 162 and 176 to 183 to the contested decision the grounds on which it considers the applicant’s pricing practices to be abuses within the meaning of Article 82 EC and, in recitals 163 to 175, the grounds on which the applicant must be deemed responsible for the infringement found, in spite of the fact that the German authorities have to approve the applicant’s charges.
При тези условия трябва да се счита, че обжалваното решение е достатъчно мотивирано, що се отнася в конкретния случай до прилагането на началните предпоставки по член 15, параграф 2, първа алинея от Регламент № 17.
In those circumstances, it must be concluded that the contested decision contains sufficient reasoning regarding the application to the present case of the initial conditions laid down under the first subparagraph of Article 15(2) of Regulation No 17.
Следователно това правно основание трябва да се отхвърли.
This plea must therefore also be rejected.
В — По третото правно основание, изведено от липсата на небрежност или умисъл от страна на жалбоподателя
C — Third plea in law: the applicant’s lack of negligence or intentional fault
Жалбоподателят поддържа, че не е допуснал нито небрежност, нито умишлено нарушение.
The applicant maintains that it is guilty of neither negligence nor intentional fault.
Първо, той напомня, че и тарифите му за междинни услуги, и тарифите му на дребно са предмет на решения за разрешение от BMPT, впоследствие от RegTP.
First of all, it observes that its wholesale and retail charges were all authorised by decisions of the BMPT, then of RegTP.
Така жалбоподателят основателно е можел да предполага законосъобразността на тарифите си.
The applicant could thus legitimately assume that those charges were lawful.
Той подчертава, че RegTP е безпристрастен и независим държавен орган.
It submits that RegTP is a neutral and independent State body.
Било задължение на RegTP, а не на жалбоподателя да провери дали цените на междинните услуги и цените на дребно съответстват на член 82 ЕО.
It was for RegTP, rather than the applicant, to ascertain whether the wholesale and retail prices were compatible with Article 82 EC.
Oberlandesgericht Düsseldorf приел, че жалбоподателят не може да отговаря за определените от RegTP тарифи.
In addition, in its judgment of 16 January 2002, the Oberlandesgericht Düsseldorf held that responsibility for the charges set by RegTP could not be attributed to the applicant.
Второ, на среща от 17 април 2000 г. жалбоподателят бил информиран от служителите на Комисията, че производството срещу него няма да продължи, тъй като Комисията образувала производство за установяване на неизпълнение на задължения срещу Федерална република Германия.
Second, the applicant was informed by agents of the Commission in a meeting on 17 April 2000 that the proceeding relating to the applicant would not be pursued because the Commission had initiated proceedings against the Federal Republic of Germany for failure to fulfil obligations.
Той добавя, че Комисията не извършила никакви мерки по разследване между януари 2000 г. и юни 2001 г. — т.е. за период от около година и половина.
It further submits that the Commission did not carry out any measures of inquiry between January 2000 and June 2001 — a period of approximately one and a half years.
Жалбоподателят основателно заключил от това поведение на Комисията, че тя няма достатъчно основания да го упрекне в злоупотреба с господстващо положение, поне за периода между януари 2000 г. и юни 2001 г.
The applicant was entitled to infer from the Commission’s conduct that the Commission did not have sufficient grounds to accuse the applicant of an abuse of dominant position, at least in respect of the period between January 2000 and June 2001.
В репликата жалбоподателят добавя, че от образуването на производството за установяване на неизпълнение на задължения от държавачленка стигнал до извода, че производството за злоупотреба е спряно, а от дадените от Комисията обяснения на срещата от 17 април 2000 г. — че последната вече не поддържа твърдението си за нарушение на член 82 ЕО.
In its reply, the applicant further submits that it inferred from the initiation of the proceedings for failure to fulfil obligations, the suspension of the abuse proceeding and the explanations given by the Commission at the meeting on 17 April 2000, that the Commission had abandoned the objection relating to the infringement of Article 82 EC.
Трето, жалбоподателят отбелязва, че при липсата на общностна съдебна практика и на практика на Комисията при постановяване на решения, свързани с ценова преса в областта на далекосъобщенията, той изобщо не се е съмнявал в справедливостта на преценката на RegTP.
Third, the applicant observes that, in the absence of Community caselaw and of previous Commission practice in taking decisions on margin squeezes in the telecommunications sector, it never doubted that RegTP’s assessment was correct.
Нещо повече, въз основа на административната практика на RegTP, който многократно изследвал проблема за ценовата преса, жалбоподателят можел да предположи, че най-накрая Комисията ще стигне до същото заключение като RegTP.
Furthermore, as a result of the administrative practice of RegTP, which has considered the margin squeeze issue on many occasions, the applicant could assume that the Commission would ultimately reach the same conclusion as RegTP.
Комисията и встъпила страна II искат настоящото правно основание да се отхвърли.
The Commission and the second intervener contend that this plea should be rejected.
В конкретния случай жалбоподателят не може да не знае, че въпреки решенията за разрешение на RegTP, разполага с действителна свобода на действие, за да определя цените си на дребно и следователно да намали ценовата преса чрез увеличаване на тези цени.
In the present case, the applicant could not be unaware that, notwithstanding the authorisation decisions of RegTP, it had genuine scope to fix its retail prices and, consequently, to reduce the margin squeeze by increasing those prices.
Освен това жалбоподателят не може да не знае, че тази ценова преса създава сериозни ограничения за конкуренцията, предвид по-специално монополното му положение на пазара на междинните услуги и квазимонополното му положение на пазара на услугите за достъп за абонати (обжалвано решение, съображения 97—100).
In addition, the applicant could not be unaware that that margin squeeze entailed serious restrictions on competition, particularly in view of its monopoly on the wholesale market and its virtual monopoly on the market in retail access services (recitals 97 to 100 to the contested decision).
От това следва, че началните предпоставки за налагане на глоба от Комисията са налице (Определение по дело SPO и др./Комисия, точка 274 по-горе, точка 53).
It follows that the initial conditions enabling the Commission to impose fines are fulfilled (order in SPO and Others v Commission, cited in paragraph 274 above, paragraph 53).
Освен това е необходимо да се приеме, че образуването на досъдебно производство срещу Федерална република Германия по никакъв начин не засяга началните предпоставки по член 15, параграф 2, първа алинея от Регламент № 17.
Furthermore, it must be held that the initiation of a prelitigation procedure against the Federal Republic of Germany does not affect the initial conditions in the first subparagraph of Article 15(2) of Regulation No 17.
Всъщност жалбоподателят не може да не знае, от една страна, че разполага с действителна свобода на действие, за да увеличи цените си на дребно, и от друга страна, че ценовите му практики са пречка за развитието на конкуренцията на пазара на услугите за достъп до абонатна линия, на който равнището на конкуренция вече е отслабено най-вече поради неговото присъствие (вж. в този смисъл Решение по дело Hoffmann-La Roche/Комисия, точка 226 по-горе, точка 91).
The applicant could not be unaware that it had genuine scope to increase its retail prices and that its pricing practices were hindering the growth of competition in the market in local network access services, a market in which the degree of competition was already weakened as a result, in particular, of its presence (see, to that effect, Hoffmann-La Roche v Commission, cited in paragraph 226 above, paragraph 91).
Най-накрая доводът, изведен от проверката на ценовата преса от RegTP, трябва да се отхвърли поради изложените в точки 267—269 по-горе съображения.
Finally, the argument relating to RegTP’s examination of the margin squeeze must be rejected for the reasons set out in paragraphs 267 to 269 above.
Следователно третото правно основание трябва да се отхвърли.
The third plea must therefore also be rejected.
Г — По четвъртото и шестото правно основание, изведени съответно от недостатъчното отчитане на тарифната регулация при изчисляването на размера на глобата и от недостатъчното отчитане на смекчаващите обстоятелства
D — Fourth and sixth pleas: insufficient account taken of charges legislation in calculating the level of the fine, and insufficient account taken of attenuating circumstances
Жалбоподателят изтъква, че Комисията няма право да квалифицира твърдяното нарушение като сериозно.
The applicant submits that the Commission was wrong to characterise the alleged infringement as serious.
Приносът на жалбоподателя в нарушението бил малък, тъй като спорните тарифи били определени от RegTP.
The applicant’s contribution to the infringement was slight because the charges at issue were set by RegTP.
69, наричани по-нататък „Насоките“), да бъде квалифицирано като незначително. Жалбоподателят подчертава, че с решение от 19 декември 2002 г.
DEUTSCHE TELEKOM v COMMISSION that, by decision of 19 December 2002, RegTP had even rejected an application by the applicant for an increase in its retail charges beyond the ceiling prescribed, even though, in support of the application, the applicant had referred to the procedure initiated by the Commission as justification for exceeding that ceiling.
Намаляването с 10 % на основния размер на глобата, направено за да се вземе предвид регулирането на тарифите от RegTP, следователно било недостатъчно.
The 10% reduction in the basic amount of the fine to take account of the regulation of charges by RegTP is therefore insufficient.
Решенията не позволили да възникне „основателно съмнение“, че поведението на жалбоподателя „съставлява всъщност нарушение“ по смисъла на посочените по-горе насоки.
A ‘reasonable doubt’ as to whether the applicant’s conduct ‘does indeed constitute an infringement’ within the meaning of the Guidelines can be justified on the basis of RegTP’s decisions.
Освен това жалбоподателят се позовава на Решение 2001/892/ЕО на Комисията от 25 юли 2001 г. относно производство по прилагане на член 82 от Договора за ЕО (COMP/C-1/36.915 — Deutsche Post AG — Задържане на трангранична поща) (ОВ L 331, стр.
The applicant refers moreover to Commission Decision 2001/892/EC of 25 July 2001 relating to a proceeding under Article 82 of the EC Treaty (COMP/C-1/36.915 — Deutsche Post AG — Interception of cross-border mail) (OJ 2001 L 331, p.
40, наричано по-нататък „Решението Deutsche Post“), в което Комисията наложила само символична глоба, предвид факта че поведението на това дружество било в съответствие с практиката на германските съдилища и че не съществувала общностна съдебна практика във връзка с трансграничните пощенски услуги.
40; ‘the Deutsche Post decision’), in which the Commission imposed only a symbolic fine, owing to the fact that the company in question had behaved in a manner which was in accordance with the caselaw of the German courts, and no Community caselaw existed concerning cross-border letter mail services.
Определяйки глобата, Комисията трябвало да вземе предвид и други смекчаващи обстоятелства, а именно, от една страна, липсата на сериозно ограничаване на конкуренцията, и от друга страна — факта, че умерените тарифи на дребно на жалбоподателя изпълняват социална функция.
The Commission should also have taken other attenuating circumstances into account when setting the fine, namely the lack of any serious restriction on competition and the fact that the applicant’s low retail prices fulfil a social function.
В репликата жалбоподателят привлича вниманието върху решението на Oberlandesgericht Düsseldorf от 16 януари 2002 г.
In its reply, the applicant draws attention to the judgment of the Oberlandesgericht Düsseldorf of 16 January 2002.
Той изтъква, че тази юрисдикция е приела, че събирането на определени от RegTP тарифи не може да представлява злоупотреба с господстващо положение на жалбоподателя и че единствено подаването на тарифно искане от жалбоподателя не е достатъчно, за да му се търси отговорност за нарушение на правото в областта на конкуренцията.
It observes that that court held that the levy of charges set by RegTP cannot constitute an abuse of the applicant’s dominant position and that the mere lodging of a tariff application by the applicant is not sufficient to make the applicant responsible for an infringement of competition law.
Според същата юрисдикция по силата на правото в областта на конкуренцията нямало никакво задължение в тежест на жалбоподателя да подава
According to the Oberlandesgericht Düsseldorf, the applicant was under no obligation under competition law to make other applications. At most, a symbolic fine could have been
Освен това можело да му се наложи символична глоба, тъй като тарифите не само съответстват частично на практиката на германските съдилища (решение Deutsche Post, съображение 193), но и са определени императивно от RegTP.
2008 — CASE T-271/03 imposed on the applicant, in view of the fact not only that the charges are partially in accordance with the caselaw of the German courts (recital 193 to the Deutsche Post decision), but also that they have been mandatorily fixed by RegTP.
В съображения 206 и 207 от обжалваното решение Комисията квалифицира като сериозно, а не като много сериозно нарушението, доколкото то засяга периода от 1 януари 1998 г. до 31 декември 2001 г., поради съображенията, от една страна, че методът за изчисляване на ценовата преса, основан на претегления подход, е нов и още не е закрепен формално в решение, а от друга — че жалбоподателят непрекъснато е намалявал ценовата преса поне след 1999 г.
In recitals 206 and 207 to the contested decision, the Commission characterised the infringement as serious, not as very serious, in respect of the period from 1 January 1998 to 31 December 2001 on the grounds, first, that the weighted method applied to determine the margin squeeze was new and had not previously been the subject of a formal decision and, second, that the applicant had steadily reduced the margin squeeze since 1999 at least.
За периода от 1 януари 2002 г. до май 2003 г. Комисията възприема нарушението като незначително (обжалвано решение, съображение 207), тъй като „правната възможност на [жалбоподателя] да намали ценовата преса [била] ограничена до увеличаване на цената на T-DSL“ (обжалвано решение, съображение 206).
As regards the period from 1 January 2002 to May 2003, the Commission held that there was a minor infringement (recital 207 to the contested decision), because ‘[the applicant’s] only legal means of reducing the margin squeeze [was] limited to increases in the T-DSL charges’ (recital 206 to the contested decision).
Освен това за същия този период тя се отказва от всякакво друго увеличаване на глобата поради продължителността на нарушението „предвид нормативните пречки, които ограничават свободата на действие, с която разполага [жалбоподателят], за да измени тарифите“ (обжалвано решение, съображение 211).
Furthermore, in respect of the same period, the Commission made no increase in the fine to reflect the duration of the infringement ‘in view of the regulatory restrictions on [the applicant’s] scope for adjusting tariffs’ (recital 211 to the contested decision).
В съображение 212 от обжалваното решение Комисията приема за смекчаващо обстоятелството, че „от началото на 1998 г. и досега разглежданите цени на дребно и цени на междинните услуги на [жалбоподателя] са предмет на секторно регулиране на национално равнище“.
In recital 212 to the contested decision, the Commission treated the fact that ‘the [applicant’s] retail and wholesale charges in question in the current proceeding were subject to sector specific regulation since [1998] on national level until today’ as an attenuating circumstance.
Въз основа на изложените дотук съображения в член 3 от обжалваното решение Комисията налага на жалбоподателя глоба в размер на 12,6 милиона евро.
On the basis of the foregoing considerations, the Commission imposed a fine of EUR 12.6 million on the applicant in Article 3 of the contested decision.
Тя определя размера на глобата, прилагайки възприетия в Насоките метод за изчисляване.
It determined the amount of the fine using the method which it had laid down in the Guidelines.
Така в съответствие с точка 1 A, втора алинея от Насоките глобата за тежест на нарушението е определена в размер на 10 милиона евро (обжалвано решение, съображение 207).
Thus, in accordance with the second paragraph of Section 1A of the Guidelines, the amount of the fine to take account of the gravity of the infringement was set at EUR 10 million (recital 207 to the contested decision).
В приложение на точка 1 Б, първа алинея от Насоките тази сума е увеличена с 40 % поради продължителността на нарушението за периода от 1 януари 1998 г. до 31 декември 2001 г., което определя основния размер на глобата на 14 милиона евро (обжалвано решение, съображение 211).
Applying the first paragraph of Section 1B of the Guidelines, that amount was increased by 40% to take account of the duration of the infringement for the period from 1 January 1998 to 31 December 2001, which results in a basic amount of EUR 14 million (recital 211 to the contested decision).
Впоследствие този размер е намален с 10 %, за да се вземат предвид смекчаващите обстоятелства в съответствие с точка 3 от Насоките.
That figure was then reduced by 10% to take account of attenuating circumstances in accordance with Section 3 of the Guidelines.
Необходимо е да се приеме за установено, че обратно на твърденията на жалбоподателя, Комисията с право квалифицира като сериозно нарушението в периода от 1 януари 1998 г. до 31 декември 2001 г. (обжалвано решение, съображение 207).
It must be held that, contrary to the applicant’s claim, the Commission was entitled to characterise the infringement as serious for the period from 1 January 1998 to 31 December 2001 (recital 207 to the contested decision).
Всъщност критикуваните ценови практики укрепват бариерите пред навлизането на неотдавна либерализираните пазари и по този начин застрашават доброто функциониране на общностния пазар.
The pricing practices complained of strengthen the barriers to entry to the recently liberalised markets and thus jeopardise the proper functioning of the common market.
В това отношение е важно да се напомни, че Насоките (точка 1 A, втора алинея) квалифицират поведението на изключване на конкурентите от страна на предприятие с господстващо положение като сериозно нарушение, дори като много сериозно нарушение, когато е извършено от предприятие с квазимонополно положение.
In that regard, it must be borne in mind that the Guidelines (second paragraph of Section 1A) describe the exclusionary behaviour of dominant firms as serious infringements, or even very serious infringements if committed by undertakings holding a virtual monopoly.
Що се отнася до намесата на RegTP при определянето на тарифите на жалбоподателя, трябва да се напомни, че при определяне на размера на глобата поведението на засегнатото предприятие може да се преценява в светлината на
As regards the intervention of RegTP in setting the applicant’s tariffs, it must be borne in mind that, when the level of the penalty is set, the conduct of the undertakings concerned may be assessed in the light of the national legal framework, which
В хода на съдебното заседание Комисията пояснява, че намалението на глобата с 10 %, направено за да се отчете фактът, че „цените на дребно и цените на междинните услуги [на жалбоподателя] […] са […] предмет на секторно регулиране на национално равнище“ (обжалвано решение, съображение 212), се отнася до намесата на RegTP при определянето на цените на жалбоподателя и до обстоятелството, че този национален орган на няколко пъти в хода на посочения в обжалваното решение период е разглеждал въпроса за наличието на ценова преса в резултат на ценовите практики на жалбоподателя.
At the hearing, the Commission explained that the 10% reduction of the fine to take account of the fact that ‘the [applicant’s] retail and wholesale charges … were subject to sector specific regulation since [1998] on national level’ (recital 212 to the contested decision) relates to RegTP’s intervention in setting the applicant’s prices and to the fact that that national authority has, on several occasions during the period covered by the contested decision, considered the question of the existence of a margin squeeze resulting from the applicant’s tariff practices.
Предвид свободата, с която разполага Комисията при определяне на размера на глобата (Решение на Първоинстанционния съд от 6 април 1995 г. по дело Martinelli/Комисия, T-150/89, Recueil, стр. II-1165, точка 59 и Решение на Първоинстанционния съд от 26 април 2007 г. по дело Bolloré и др./Комисия, T-109/02, T-118/02, T-122/02, T-125/02, T-126/02, T-128/02, T-129/02, T-132/02 и T-136/02, Сборник, стр.
Having regard to the Commission’s discretion when determining the amount of a fine (Case T-150/89 Martinelli v Commission [1995] ECR II-1165, paragraph 59, and Joined Cases T-109/02, T-118/02, T-122/02, T-125/02, T-126/02, T-128/02, T-129/02, T-132/02 and T-136/02 Bolloré and Others v Commission [2007] ECR II-1165, paragraph 580), it must be held that the Commission duly took into account the matters referred to in the preceding paragraph when reducing the basic amount of the fine by 10%.
Що се отнася до твърдяната социална функция, изпълнявана от жалбоподателя, важно е да се напомни, че според член 86, параграф 2 ЕО предприятията, които са натоварени с функцията да оказват услуги от общ икономически интерес, се подчиняват на разпоредбите на Договора, и в частност на правилата на конкуренцията, доколкото прилагането на тези правила не препятства фактически или юридически изпълнението на специфичните задачи, които са им възложени.
As regards the alleged social function fulfilled by the applicant, it must be observed that, according to Article 86(2) EC, undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest are subject to the rules of the EC Treaty, in particular to the rules on competition, in so far as the application of such rules does not obstruct the performance, in law or in fact, of the particular tasks assigned to them.