natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– Да, и аз го чух – каза Главният. – Том, проблемът е, че целият свят се затопля.
“Yes, I heard that too”said the Chief. “You see, Tom, the problem is that the world is getting warmer.
Климатът се променя, за това са и тези топлинни вълни.
The climate is changing, so were getting heat waves like this one.
А също бури, наводнения и всякакви други природни бедствия!
And storms, and floods, and all sorts of other natural disasters!
Ледът на Северния и Южния полюс се топи, както и глетчерите по високите планини като Алпите.
The ice at the north and south poles is melting, and so are the glaciers on high mountains like the Alps.
Водите от топенето се стичат по реките, вливат се в морето и така морското ниво се покачва.
The melted water runs off into the rivers and down to the sea, so the sea level is rising.
Някои острови и брегове може да изчезнат под водата!
Some islands and coasts are likely to disappear under the water!
А в същото време, ако климатът продължава да се затопля, някои страни ще се превърнат в пустини!
At the same time, if the climate goes on getting hotter, some countries will become deserts!”
– Но защо става всичко това? – попита Том.
“But why is all this happening?”asked Tom.
Главният пожарникар се задъхваше да тича и да говори едновременно, но въпреки това се опита да обясни.
The Chief Fireman was getting out of breath running and talking at the same time, but he tried to explain anyway.
– Том, нали знаеш, че коли, самолети, заводи и толкова още други неща бълват изгорели газове и дим?
“Well, Tom, you know that cars and planes and factories and all sorts of things like that give off exhaust fumes and gases?”
– Да, знам за това – каза Том.
“Yes, I know about that”said Tom.
– Е, някои от тези газове наричаме“парникови газове”.
“Well, some of those gases we call greenhouse gases.
Те се издигат в атмосферата, която е нещо като прозрачен балон около цялата Земя.
They go up into the atmosphere, which forms a sort of transparent bubble all around the earth.
Когато се издигнат горе, парниковите газове задържат топлината от слънцето – точно както парниците задържат топлина и помагат на растенията да се развиват по-бързо.
Up there in the atmosphere, the greenhouse gases trap the heat from the sun – just like a greenhouse traps heat and thus helps plants to grow faster.
Но ние произвеждаме твърде много парникови газове и на Земята става все по-топло и по-топло.
But we are producing too many greenhouse gases, and its getting warmer and warmer on earth.
Разбираш ли?
You see?”
– Да – каза Том. – Виждам. Значи с времето нещо не е наред.
“Yes”said Tom. “I see.
Том грабна края на маркуча и влезе в пещерата.
Tom took the end of the hose and went forward into the cave.
След малко гласът му прокънтя от тъмнината:
A few moments later, his voice rang out, echoing in the darkness:
Главният пожарникар разбра.
The Chief Fireman understood.
Извика към хората си:
He called out to his men:
Маркучът се изду от обилната изворна вода.
The hose began swelling as it filled with water from the spring.
– Добра работа, Том! – извика Главният пожарникар. – Тук има достатъчно вода да изгасим пожара! Ура!
“Well done, Tom!”shouted the Chief Fireman. “Theres enough water here to put out the fire! Hurray!”
Том излезе от пещерата.
Tom came back out of the cave, his face muddy but happy.
Беше в кал до уши, но доволен. Отиде до Главния пожарникар и седна до него.
He came over and sat down near the Chief Fireman.
Погледна го в очите и попита:
Looking into his eyes, Tom asked:
– Значи хората са виновни за климатичната промяна?
“So, human beings are responsible for climate change?”
Главният пожарникар замълча за момент. После отвърна:
The Chief Fireman was silent for a moment.Then he said:
Така че всички трябва да поемем своя дял от отговорността.
“Yes, Tom, the greenhouse gases come from our cars, our planes, our factories, even our fire-engines; so we all have to take our share of the responsibility”.
– Ох – каза Том, който се беше замислил дълбоко. – Ясно.
“Oh”said Tom, who was thinking hard.“Right. So...
Ами… Какво мога аз да направя, за да не дам на тези газове да отиват в атмосферата и да затоплят Земята?
What can I do to stop these gases getting into the atmosphere and warming up the earth?”
– Можеш, Том, да помолиш мама и татко да не използват колата толкова често.
“What you can do, Tom, is ask your Mum or Dad not to use the car so often.
Вместо да ходим на работа или на училище всеки ден с кола, можем да отиваме пеша, с обществения транспорт или с колело.
Instead of going to work or school by car every day you could walk, or take public transport, or go by bike”.
– Да, мога да ходя на училище с колело! – каза Том.
“Yes, I could cycle to school!”said Tom.
– Добре – каза Главният пожарникар. – Освен това можеш да затваряш прозореца на спалнята си, когато централното парно работи.
“Right”said the Chief Fireman. “Then you could make sure you keep your bedroom window shut when the central heating is on.
Понеже котлите на вашия ТЕЦ също произвеждат парникови газове и освен това трябва да пестим енергия!
Because central heating boilers produce greenhouse gases too, and because we need to save energy!”
– Да, разбира се – каза Том.
“Yes, of course”said Tom.
– Ще се изненадаш – продължи Главният пожарникар – колко много топлина в домовете отива на вятъра.
“Youd be surprised”went on the Chief Fireman“how much of the heat in our homes gets wasted.
Под вратите и недобре затворените прозорци става течение.
Draughts come in under the door, and through windows that dont close properly.
Значи трябва да засилим парното!
And that means we have to turn the heating up!
А повече топлина значи повече парникови газове!
And more heating means more greenhouse gases!”
– Никога не бях се замислял за това – каза Том. – Това наистина е интересно.
“I never thought of that”said Tom. “Thats really interesting!
И така, какво още мога да направя?
So, what else can I do?”
– Добре – каза Главният пожарникар. – Трябва да гасиш всички лампи, които не ти трябват, защото електричеството се произвежда от електроцентрали, а те също отделят парникови газове!
“Well,”said the Chief Fireman, “make sure you switch off all the lights you dont need because electricity is made in power stations, and they too produce greenhouse gases!
Така че преди да тръгнеш сутрин на училище, провери дали си изгасил лампите в спалнята си!
So before you leave for school in the morning, check that your bedroom lights are all switched off”.
– Обещавам! – каза Том. – А какво друго?
“I will!”said Tom. “And what else?”
А освен това, вятърът и слънцето не отделят парникови газове!
And the wind and sun dont produce greenhouse gases!”
Том и Главният пожарникар се зарадваха, като ги видяха отново.
“Look what Lila wanted me to save”– and he showed them what he was carrying in his arms: four little fox cubs!
Той каза с дрезгав глас:
Lila nuzzled her head against Tom.
– Вижте какво Лила искаше да спася – и показа какво носеше в ръцете си: четири малки лисичета!
“So thats what you were trying to tell us, Lila!”he said to her, gently.
– Да, Том, тя искаше да спасим малките й!
“Yes, Tom, she wanted us to save her children!
И благодарение на теб и нея …
And thanks to you and her...”
Беше едно момиче фотограф, а зад него идваше кметът на Мерлин Сити.
It was a photographer, and just behind him came the Mayor of Merlin City.
Кметът пристъпи към Главния пожарникар и му стисна ръката. ЩРАК!
The Mayor stepped up to the Chief Fireman and shook his hand.
Още една снимка.
Another photo.
– Ама че жега е тук! – каза кметът. ЩРАК!
“Hot, isnt it!”said the Mayor.
Наведе се и вдигна Том. ЩРАК!
He bent down and picked up Tom.
Кметът избърса потното си чело с носна кърпа. ЩРАК!
The Mayor wiped his sweaty forehead with a handkerchief.
– Добра работа – каза кметът. – Благодарение на вас, вашата смелост и усърдие, горският пожар край Мерлин Сити е изгасен!
“Well done”said the Mayor. “Thanks to you, to your courage and hard work, the forest fire at Merlin City has been extinguished!
Искам да ви изкажа най-дълбока благодарност и да ви връча тези медали…
I wish to express to you my deepest gratitude and to present you with these medals...”
Лила, Том и Макс – с четирите лисичета в ръце – пристъпиха да поздравят кмета. Том каза:
Lila, Tom and Max – carrying the four fox cubs – stepped forward to greet the Mayor.
– Господин кмете, моля вижте тези безпомощни лисичета.
“Mr Mayor, please take a look at these poor little fox cubs.
Мисля, че трябва да връчите тези медали на хората, които полагат усилия да спасят Земята!
I think you should give these medals to people who are trying to save the earth!”
Нова снимка.
Another photo.
– Наистина ли! – каза кметът, доста изненадан – но аз мислех … имах предвид, просто исках да кажа…
“Really?”said the Mayor, rather taken aback.“But I thought... I mean, I just wanted...”
– Господин кмете, ние сме пожарникари.
“Mr Mayor, were fireman.
Но виждаме, че Земята се затопля.
But we see that the earth is warming up.
Днешният горски пожар не беше случаен.
Todays forest fire was not a coincidence.
Климатът се променя!
The climate is changing!”
Казвайки това, Главният пожарникар взе лисичетата на Лила и ги гушна нежно.
And so saying, the Chief Fireman took Lilas cubs and gave them a gentle hug.
Бяха толкова сладки! ЩРАК!
They looked so sweet!
Още една снимка.
Yet another photo.
– Чуйте какво ще ви кажа – обади се Том. – Защо не дадем медалите на всички, които карат колелата си всеки ден; на всички, които използват енергия от вятъра и слънцето; на всички, които не се качват на колите си и вместо това вземат автобуса… Дайте медали на всички, които правят нещо, за да спрат парниковите газове.
“I tell you what”said Tom: “Why not give medals to everyone who rides their bike every day, and everyone who uses energy from the wind and the sun, and everyone who leaves their car at home and takes the bus instead...
Тези хора са истинските герои!
Give medals to everyone who tries to stop producing greenhouse gases!
Кметът се усмихна на Том.
The Mayor smiled at Tom.
– Това е страхотна идея – каза той – веднага ще направя нещо по въпроса!
“That is a great idea!”he said. “I will do something about it straight away!”
Пожарът беше изгасен.
The fire was out.
На една снимка – кметът с Главния пожарникар.
In the morning, the photos were in all the Merlin City newspapers.
На друга – усмихнатият Макс, застанал до пожарната кола.
There was the Mayor with the Chief Fireman.
На трета – умореният Том.
There was Max smiling, standing next to his fire engine.
Но любима на всички стана снимката, на която Лила хранеше малките си лисичета.
There was Tom, looking tired.But everyones favourite picture was of Lila feeding her four little cubs.
Всички бяха живи и здрави.
They were all alive and safe.
Но се размина на косъм…
But it had been a close thing...
Безплатен телефон (*):
Tom and his friend Lila, the fox, were taking a walk along the river bank.
Том и приятелката му - лисицата Лила, серазхождаха по брега на реката.
She seemed to be saying“Come on, Tom: let’s play hide and seek !”
Изведнъж през реката проехтя странен шум.
Suddenly a strange noise rang out, echoing across the river.
О, та това беше Базил - пчеларят.Но какво прави той? Не! О, не!
But what was he doing? No!
Том скочи на крака и севтурна към стареца.
Tom leapt to his feet and rushed towards the old man.
- Спрете! - извика Том. - Това е бентът на бобрите!
- “Stop !” shouted Tom. “That’s the beavers’ dam !”
- Не ме интересува какво е! - измърмори старият Базил,като замахна с чука си: Бум! Бум!
- “I don’t care what it is !” grumbled old Basil, swinging his hammer: Clang! Clang! !
- Препречва реката и ми наводнява ливадата!
- “It’s blocking the river and flooding my meadow!
Скоро щеми трябва лодка, за да стигам до пчелните си кошери!
Before long, I’ll need a boat just to get across to my beehives!” !”
Том сграбчи чука и го изтръгна от ръцете на Базил.
Tom grabbed the hammer and took it from Basil’s hands.
- Но, г-н Базил, малко наводнение няма да навреди,нали?
- “But, Mr Basil, a bit of flooding doesn’t hurt, does it?
Тя се нуждае от влажниливади, за да оцелее!
It’s good for the wild plants in your meadow.
И бобрите също се нуждаятот бента си.
And the plants are good for the insects – like that beautiful butterfly just there.
Моля Ви, не го разрушавайте!
It needs wet meadows to survive! And the beavers need their dam too.
Том сграбчи Базил за ръката и каза:
Please don’t smash it up!” !”
- Елате с мен и ще Ви покажа чудесните диви неща,които живеят в тази долина. Моля Ви!
Tom grasped Basil by the hand and said: “Come with me and let me show you the wonderful wild things that are living in this valley. Please!” !”
- Ох, добре - измърмори старецът. - Но недей да вървиштолкова бързо!
- “Oh, all right then”grumbled the old man. “But don’t walk so fast!
Страдам от ревматизъм.
I’ve got rheumatism, you know”.
Том не го слушаше.
Tom wasn’t listening.
Той беше пуснал ръката на Базил игонеше пеперудата, като размахваше ръце, все едно чебяха криле.
He had let go of Basil’s hand and was chasing the butterfly, flapping his arms as if they were wings.
- Иска ми се да можех да летя като нея! - извика Том. -Не е ли прекрасна!
- “I wish I could fly like her !” yelled Tom. “Isn’t she lovely!
Това е пеперуда Brimstone. Тукживеят десетки като нея.
She’s a Brimstone butterfly.
Само ги погледнете!
Just look at them all!” !”
- Какво прави тук чисто нова дървена кутия? -учудено попита той.
Tom was puzzled.“What’s a brand new wooden box doing here?” he wondered.
- Не я пипай, Том - каза Базил. - Най-добре да я оставимтака, както си е.
- “Don’t touch it, Tom”said Basil.
Точно тогава Лила наостри уши.
Just the, Lila pricked up her ears.
Имаше чувството,че някой я наблюдава.
She had a feeling that someone was watching her.
Но кой ли можеше да е?
But who could it be? ?
На Том му се искаше пеперудата да кацне на ръкатаму.
Tom would have loved the butterfly to perch on his hand.
Вместо това тя отлетя към другата страна надолината.
But instead it flew away, towards the other side of the valley.
- Хайде, г-н Базил.
- “Come on, Mr Basil”said Tom.
Да я последваме.
“Let’s follow her.
Тя лети къмстарата пещера - каза Том.
She’s flying towards the old cave”.
Когато стигнаха до пещерата, Базил се загледа в нея,потънал в мисли.
When they reached the cave, Basil stood gazing at it, lost in thought.
- Какво има? - попита Том.
-“What’s the matter ?” asked Tom.
- А, нищо - отвърна Базил. - Просто не съм идвалтук от много години.
- “Oh, nothing”answered Basil. “It’s just that I haven’t been here for many years.
Преди идвах тук да играя впещерата с приятелите си, когато бях момче...
I used to come and play in the cave, with my mates, when I was a lad...”
По-добреда не се приближаваме много,може да ги обезпокоим.
We’d better not go too close: we might disturb them”.
- Когато бях дете, малко ме беше страхот прилепи - каза Базил. - Наистина глупаво,всъщност те са безобидни малки същества.
-“When I was a kid I was a bit scared of bats”said Basil. “Silly, really: they’re harmless little things”.
Оглеждайки се, Том забеляза още една дървена кутия.- Не пипай тези неща - предупреди Базил.
Looking around,Tom spotted another wooden box.- “Don’t go touching those things”warned Basil.
Какво ли правят тези загадъчнидървени кутии тук, в дивата долина?
Why would there be mysterious boxes here in the wild valley? ?
През това време Лила подозрително се оглеждашенаоколо.
Meanwhile, Lila was looking suspiciously all around.
Беше сигурна, че някой ги следи.
She was sure someone was following them.
Но никойне се виждаше.
But there was no-one to be seen.
- Ох, ревматизмът ми пак се обажда - изпъшка Базил. -Това е сигурен знак, че се свечерява и въздухътзахладнява.
- “Oh dear, my rheumatism’s playing up again”puffed Basil. “It’s a sure sign that evening’s coming and the air’s getting chilly”.
Базил се усмихна и сложи ръка на рамото на Том.- Все пак не сте такъв нацупен старец - пошегува се Том.- Аз?
- “You’re not such a grumpy old man after all”, joked Tom.
- Вижте! - каза Том. - Вървят към шосето.
- “Look !” said Tom.
Да им помогнем!Не ми се иска да видя някое от тях прегазено от кола.
Let’s help them! I’d hate to see any of them get squashed by a car”.
- Ох, ох, горкият ми гръб! - каза Базил, докато сенавеждаше и се опитваше да помогне на жабите. -Хайде! Вървете!
- “Oh dear, oh dear, my poor back !” said Basil, as he bent down and tried to help the frogs. “Come on!
За изненада на Том, там - в храстите, лежеше друга дървенакутия.
To Tom’s surprise, there in the bushes lay yet another wooden box.
- Дявол да го вземе! - каза Базил. - Мисля, че е по-добре дакажем на кмета на град Мерлин за тези странни кутии.
- “Well I’m blowed !” said Basil. “I think we’d better tell the Mayor of Merlin City about these strange boxes”.
Обърна се, но нямашеникой.
She turned – but saw no-one.
Когато стигнаха до къщата на Том, баща му отворивратата.
When they reached Tom’s house, his Dad opened the door.
Върна се, преди да се е стъмнило - каза той исилно прегърна сина си.
You’re back before dark”he said, and gave Tom a big hug.
- Няма да познаеш какви неща видях днес, татко - каза Том. -Пеперуди, пещерата на прилепите и жабите ...
- “You’ll never guess all the things we’ve seen today, Dad” said Tom. “Butterflies, and the bats’cave, and the frogs...
Толкова еразнообразна дивата природа в нашата долина!
There’s such a variety of wildlife in our valley!” !”
- И аз ли съм поканен? - попита Базил.
- “Am I invited too ?” asked Basil.
- Ако не се цупиш много - отвърнабащата, намигайки.
- “If you’re not too grumpy”answered Dad, with a wink.
Докато седяха до огъня, Том и Базилразказаха на бащата за всички своиприключения през деня.
Sitting by the fire, Tom and Basil told Dad all about their adventures that day.
- И, татко, навсякъде, където бяхме, намирахме странникутии! - добави Том.
- “And, Dad”added Tom: “Everywhere we went we found strange boxes!” !”
- Така е - кимна Базил. - Утре сутринта ще кажа на кмета.Но първо трябва да се наспя.
- “That’s right”nodded Basil. “Tomorrow morning I’m going to tell the Mayor.
Най-добре е да се прибирам.
But first I must get a good sleep. I’d best be going home”.
- Защо не останеш у нас? - предложи бащата на Том. -Можеш да спиш в свободната стая.
- “Why not stay the night with us ?” offered Tom’s Dad. “You can have our spare room”.
- Много мило - усмихна се Базил. - И обещавам да не се цупя!
- “That’s very kind of you”smiled Basil. “And I promise not to be at all grumpy!” !”
Можеше ли някой дори тук да ги следи?
Could someone be following them even here? ?
На следващата сутрин Том се събуди и намери не самобаща си и пчеларя, но и кмета на град Мерлин!
Next morning, Tom awoke to find not only his Dad and Basil the bee-keeper but also the Mayor of Merlin City! !
Да бяхте дошли вчера с нас на разходка.Долината е толкова красива! Видяхме купищапеперуди...
“I wish you’d been with us on our walk yesterday. The valley is so beautiful!
Но, г-н кмете, Базил каза ли Ви закутиите?
But, Mr Mayor, has Basil told you about the boxes?
Тези в долината?
The ones in the valley?
Навсякъде е пълно съсзагадъчни кутии! - каза Том.
There are mysterious boxes everywhere!” !”
- Благодаря, че ме извикахте - каза той. - Да, определеноимаме прекрасна долина и се гордеем с нея.
- “Thanks for calling me”he said. “Yes, we certainly have a lovely valley, and we’re proud of it.
Всъщностдолината ни е част от мрежата %Натура 2000“!
In fact, our valley is part of the Natura 2000 network! Have you heard of it?
Чувалили сте за нея? %Натура 2000“ е мрежа от обекти, с другидуми, места, които са много специални и ценни.
Natura 2000 is a network of ‘sites’ – in other words places – which are very special and valuable.
- Ами кутиите? - нетърпеливо попита Том.
- “But what about the boxes ?” asked Tom, impatiently.
- Ще обясня за тях по-късно, казакметът. - Елате, искам да випокажа нещо.
-“I’ll explain them later”said the Mayor. “Come along: I want to show you something”.
Кметът заведе Базил, Том и Лила обратно до речнатадолина на Мерлин.
The Mayor led Basil, Tom and Lila back to the Merlin river valley.
- Това е мястото! - внезапно извика Том. - Това емястото, където помогнахме на жабите исаламандрите!
- “This is the place !” shouted Tom, suddenly. “This is where we helped the frogs and the salamanders!” !”
- Точно така - каза Базил, който изглеждаше същотолкова развълнуван, колкото и Том. - Жабитеподскачаха навсякъде!
- “That’s right”said Basil, who seemed just as excited as Tom.
И никога не съм виждалтолкова много саламандри, които се опитват дапресекат шосе!
“The frogs were hopping all over the place! And I’ve never seen so many salamanders trying to cross a road!
Беше ме страх, че някоя кола ще гипрегази, но безопасно ги преведохме.
I was afraid a car would run over them – but we got them all across safely”.
Кметът отиде до загадъчната кутия и я отвори.
The Mayor went over to the mysterious box and opened it.
Извади...няколко стълба и няколко знака.
He took out... some posts and some signs.
- Леле! - каза Том. - За какво служат?
- “Wow !” said Tom. “What are they for?” ?”
Трябва да се поставят на тезистълбове.
They have to be put up on these posts”.
- Да го направим сега! - предложи Том.- Няма време за губене! - каза Базил.
- “Let’s do it now !” said Tom.- “Not a moment to lose !” said Basil.
И така, Том и кметът забиха стълбовете, а Базил поставизнаците на тях.
So Tom and the Mayor put up the posts and Basil fixed the signs onto them.
Лила чуваше шумолене в храсталака, нокогато отиде да провери, не намери нищо. Много загадъчно!
Lila could hear rustling noises in the undergrowth – but when she went to investigate she found nothing.
Нави ръкавите на ризата сиказа:
After all that hard work the Mayor was feeling hot but happy.
- Том, отивам до пещерата.
He rolled up his shirt sleeves and said“Tom, I’m going to the cave.
Искаш ли да дойдеш смен?
Do you want to come with me?” ?”
- Определено! - отвърна Том.- Аз също! - обади се Базил.
- “You bet !” said Tom.- “Me too!” said Basil.
Когато стигнаха до пещерата,кметът се опита да вдигне втората кутия, но тя бешемного тежка.
When they reached the cave, the Mayor tried to pick up the second box, but it was very heavy.
Какво ли можеше да има вътре?
What could it be? ?
Кметът успя да вдигне капака и вътре имаше ...- Камък с гравиран върху него надпис! - възкликна Том.
The Mayor managed to get the lid off, and inside was...- “A stone with a message carved on it !” exclaimed Tom.
Кметът прочете надписа: „Пещерата, покрай коятоминавате, е дом на колония прилепи.
The Mayor read out the message: “The cave you are passing is home to a colony of bats.
Те спят тук: моля,не ги безпокойте.
They sleep here: please don’t disturb them.
Те ядатнасекоми, които в противен случай биха могли даповредят плодовете в овощните ни градини“.
They eat the insects that might otherwise damage the fruit in our orchards”.
- Това е важно съобщение - каза Базил. - И е хубавогравиран камък също така!
- “That’s an important message”said Basil. “And a nicely carved stone too!” !”
- Освен това планирам да създам малък информационенцентър тук, така че момчетата и момичетата отград Мерлин да могат да научат повече заприлепите.
-“What’s more”, said the Mayor, “I’m planning to set up a little information centre here, so that the boys and girls of Merlin City can learn more about bats.
След това бих искал да организирамекскурзии за децата, за да посетят други обекти от%Натура 2000“ - каза кметът.
And then I’d like to arrange trips for the children to visit other Natura 2000 sites”.
- Каква страхотна идея! - възкликна Том.
- “What a great idea !” said Tom.
Междувременно Лила бе открила странни отпечатъци в калтапо брега на реката.
Lila, meanwhile, had found some strange prints in the mud on the river-bank.
Искаше P се Том да ги погледне, но тойбеше твърде зает да слуша поредната хубава идея на кмета.
She wanted Tom to look at them, but he was too busy listening to another of the Mayor’s good ideas.
- Базил, твои ли са онези пчелни кошери там? - попитакметът.
- “Basil”, said the Mayor, “are those your bee-hives over there?” ?”
- Да, а пчелите ми произвеждат много вкусен мед! - гордоотвърна Базил.
- “Yes”said Basil, proudly. “And my bees make really delicious honey!” !”