natgillin/translations-raw huggingface dataset:
До момента ЕС е започнал 22 мисии по света за наблюдение, опазване на мира и стабилизиране.
So far, the EU has launched 22 observation, peacekeeping and stabilisation missions worldwide.
За да се подобри положението, ЕС трябва да насърчава държавитечленки да
Among the Member States there is no fair burden-sharing, leading to disincentives against participating in military missions.
Това включва реално функциониращ европейски оперативен щаб с достатъчно персонал, който да отговаря за планирането, разполагането и наблюдението на граждански/военни операции извън ЕС.
The success of the EU’s Single Market can and should be extended to the defence field through the enhancement of the European Defence Agency and by lessening the barriers still protecting national markets.
С Договора от Лисабон се предоставят редица важни инструменти, които да подпомогнат държавитечленки да разрешат тези предизвикателства.
This is also true of the civilian dimension of EU missions, where less than half of the personnel committed by Member States tends to be deployed, leaving missions without sufficient stand-by specialised teams and experience on the ground.
Ето защо ЕС трябва да разработи единен европейски пазар в областта на отбраната и съвместни поръчки.
The EU also has an economy of scale problem in relation to its industrial and technological arms market: it costs Europe much more to produce far fewer products than other arms suppliers like the US.
на „начален фонд“ за подкрепа на общите мисии, който след това ще бъде подкрепен от изплащането на „спешни средства“ по време на планирането на дадена операция.
to increase their ambition level in terms of the deployability, interoperability and sustainability of their forces, allowing them to field more capabilities for CSDP, NATO, UN and other missions.
В европейските столици все още няма единодушие по въпроса защо е нужно да се разрастват способностите за отбрана на ЕС.
The Lisbon Treaty should also enable Member States to overcome shortcomings relating to the CSDP’s funding by calling for the deployment of an ‘initial fund’ to support common missions, which would then be supported by the payment of ‘urgent funds’ during the planning of operations.
Необходимо е ЕС да постигне съгласие по дългосрочна визия за отбраната на ЕС, която би могла да се изложи в бяла книга с ясно определени приоритети по отношение на заплахите, критериите за предприемане на действия и целевите ресурси.
The EU needs to agree on a longterm vision of EU defence, which could be laid out in a White Paper with clearly defined priorities in terms of threats, engagement criteria and earmarked resources.
Тази визия трябва да оформи ясно разделение на отговорностите между НАТО и ЕС въз основа на обективна оценка на сравнителните предимства на всеки от тях.
This vision must spell out a coherent division of responsibilities between NATO and the EU, based on an objective assessment of the comparative advantages of each. Unless EU Member States are able to agree on a workable strategic concept for the EU, the latter will be unable to fill the existing gap between the expectations of CSDP and its operational capabilities and resources.
Ако държавитечленки на ЕС не са в състояние да постигнат съгласие по работеща стратегическа концепция за ЕС, той няма да може да попълни съществуващата празнота между очакванията към ОПСО и своите оперативни способности и ресурси.
However, whether one talks about increasing common funding for CSDP missions, encouraging Member States to volunteer more troops or fill the vacuum in EU strategic planning, the main shortcoming facing the EU in the defence field is the divergent strategic
Ако ЕС иска да постигне резултати по своята амбициозна програма, той ще трябва да стане много по-настоятелен участник на международната сцена.
If the EU is to deliver on its ambitious agenda, it will need to become a much more assertive player on the international scene.
Всички заложени предизвикателства — от увеличаването на европейската икономическа конкурентоспособност до надпреварата в икономиката на знанието и предоставянето на свобода и сигурност за гражданите, са глобални по своето естество и единственият начин да бъдат преодолени е чрез международни стратегии.
From increasing Europe’s economic competitiveness to racing ahead in the knowledge economy and providing its citizens with freedom and security, the challenges at stake are global in nature and only international strategies will be able to address them.
Тази цел обаче се крепи на крехък консенсус, тъй като ползата от многостранния подход невинаги е очевидна за държавите, които не са взели участие в оформянето на институционалната архитектура, създадена след Втората световна война.
But this objective is based on a fragile consensus, for the benefits of multilateralism are not always apparent to states that did not play a role in shaping the institutional architecture set up after the Second World War.
Трябва да бъде постигнато ново голямо споразумение, което да отчита безпокойството на възникващите и съществуващите сили за сегашните правила, като същевременно се подчертава значението на многостранния подход, приобщаването, справедливостта, устойчивото развитие, колективната сигурност, зачитането на човешките права и върховенството на закона и практиките на справедлива търговия.
A new grand bargain therefore needs to be struck that takes into account the concerns of emerging and existing powers about the existing rules, while insisting on the importance of multilateralism, inclusiveness, equity, sustainable development, collective security, respect for human rights and the rule of law and fair trade practices.
Освен това, с изместването на силата извън Европа и САЩ, самите правила на международните отношения се определят наново.
Furthermore, as power shifts away from Europe and the United States, the rules of international engagement are themselves being redefined.
В тази неспокойна обстановка ЕС не може повече да си позволи да действа хаотично.
In this turbulent landscape, the EU can no longer afford to muddle through.
Той трябва да се превърне във водеща сила при оформянето на новите правила за глобално управление или рискува да бъде изпреварен.
It needs to become a driving force in shaping the new rules of global governance, or risk being left behind.
За да напредва целенасочено, ЕС ще трябва също да поддържа такава международна среда, която да му позволи да популяризира своята програма.
To advance purposively, it will also need to champion an international environment that will enable the EU to promote its agenda.
Отстояване на европейските интереси в условията на променящ се световен ред
Finally, Europe will only thrive in a competitive world if it promotes the key elements of a renewed European growth model, based on competitiveness, inclusion, social responsibility and environmental sustainability.
През последните две десетилетия европейските страни извлякоха значителни ползи от увеличаващата се глобална взаимозависимост.
Over the last two decades, European countries have made important gains from increasing global interdependence.
Финансовата криза обаче и нестабилността в цените на храните и енергията подчертаха опасността от асиметрична зависимост, особено по отношение на доставчиците на ограничени ресурси.
However, the financial crisis and instability affecting food and energy prices have highlighted the dangers of asymmetric dependence, particularly in relation to suppliers of scarce resources.
Взаимозависимостта не е просто факт, а избран от нас начин на живот в един Европейски съюз, който си поставя за цел да улесни обмена от всякакъв вид.
Interdependence is not just a fact, but our chosen way of life in a EU dedicated to facilitate exchanges of all sorts.
Във връзка с това ЕС трябва да изгради глобална икономическа стратегия, която отчита еврото като втората най-попу-лярна резервна валута в света и се бори с отрицателното въздействие на глобалните икономически дисбаланси върху европейската конкурентоспособност.
In this context, the EU must build a global economic strategy that takes into account the euro as the world’s second reserve currency and deals with the negative impact of global economic imbalances on Europe’s competitiveness.
ЕС следва да работи с партньорите си за постигане на по-балансирани и гъвкави парични отношения и да разгледа възможността за глобално партньорство, при което страните, желаещи да фиксират курса на своята валута, могат да направят това спрямо няколко валути, а не единствено спрямо долара.
The EU should work with its partners towards more balanced and flexible monetary relations and consider the possibility of a global partnership in which countries wishing to peg their currency would do so against a basket of currencies rather than the dollar alone.
Тъй като държавите отговарят на финансовата и икономическата криза, като утвърждават своята автономност по редица въпроси, рискът от деглобализация може да стане реален.
As countries respond to the financial and economic crisis by asserting their autonomy on a range of issues, the risk of de-globalisation may become real.
ЕС трябва в крайна сметка да предотврати това, като прояви инициатива и защитава идеала за отговорна взаимозависимост, при която различните участници поддържат своя ангажимент за устойчивостта на системата.
The EU must forestall this eventuality by proactively defending an ideal of responsible interdependence whereby the various actors uphold their commitment to the sustainability of the system.
Защитаването на отговорна взаимозависимост на свой ред изисква свят, в който основните участници са съгласни да
In the short term, the EU agenda should prioritise the promotion of ILO initiatives, such as the Global Social Floor or the Decent Work Agenda, while ensuring that they are in line with the principle of open markets. It should also build on its solid commitment to “Fair
Укрепване на инструментите на ЕС областта на икономиката, търговията, помощта за развитие и защитата на конкуренцията), и липсата на истински общи инструменти в областта, добавена към първоначалната му сфера на компетентност — външната политика и политиката на сигурност.
Nevertheless, the root of the problem remains: the gap between the EU’s capacities in the areas where it is entitled to act (economy, trade, development aid, competition policy) and its lack of real common instruments in the area where its original remit has expanded: foreign and security policy.
В сравнение със значителните икономически и правни инструменти на разположение на ЕС, неговите военни и политически инструменти са много по-слаби.
Compared to the panoply of economic and legal instruments at the EU’s disposal, its military and political instruments are much weaker.
Европейските граждани изразиха желанието си ЕС да поеме по-голяма отговорност за техните интереси и ценности на световната сцена.
European citizens have expressed their desire for the EU to take on more responsibility for their interests and values on the global stage.
Но на какви източници на сила може да се опре ЕС за изпълнението на тази мисия?
But what sources of power can the EU lean on in order to carry out this mission?
Държавитечленки следва все по-добре да разбират и да разчитат на ЕС като на фактор за упражняване на по-голямо влияние, помагащ им да постигнат цели, които иначе не биха успели да осъществят.
Member States should increasingly understand and rely on the EU as a power multiplier, which helps them achieve goals which they otherwise could not.
ЕС като континентален център — максимално възползване от притегателната сила
The EU as a continental hub: maximising the power of attraction
За много хора по света ЕС остава еталон, алтернативен модел за традиционните междудържавни отношения и транснационална правова общност, която е донесла благоденствие и сближаване на един регион, преди това разкъсван от горещи и студени войни.
For many people around the world, the EU remains a critical reference point, an alternative model for traditional inter-state relations and a transnational community of law which has brought prosperity and cohesion to a region formerly torn apart by hot and cold wars.
Тази „сила на убеждението“ е най-голямото предимство на ЕС.
This ‘soft power’ is the EU’s greatest asset.
Тези стратегии бяха използвани с голям успех при последователните кръгове на разширение на ЕС.
These strategies were used with great success in the EU’s successive rounds of enlargement.
Но все пак един съюз от 27 държави-членки, които обединяват своя суверенитет, за да постигнат общи решения, не е очевидна световна движеща сила.
Yet a Union of 27 Member States pooling their sovereignty in order to reach common decisions is not an obvious global powerhouse.
Фактът, че решенията на ЕС в областта на външната политика се вземат единодушно, е всеобщо разглеждан като недостатък.
The fact that EU decisions on foreign policy are taken by consensus is widely seen as a handicap.
Силата на ЕС да оказва влияние зависи от нашата способност да преодоляваме различията в националните интереси посредством оформянето на общи позиции.
The EU’s power to influence depends on our ability to overcome divergent national interests through the shaping of common positions.
Ето защо Европейският съюз е длъжен да продължи с усилията си за постигане на по-добра координация, за да говори в един глас или ако не това, поне да оркестрира своята полифония.
The European Union must therefore persist in our efforts to achieve greater coordination in order to speak with one voice, or at least orchestrate our polyphony.
Съгласувано.
In a coherent way.
Този процес ще отнеме време, но той трябва да започне с подобряване на връзката между националните политики и политиките на ЕС и със засилване на участието на държавитечленки в колективни действия.
This process will take time, but must start by improving the linkage between national and EU policies and by Member States increasing their participation in collective actions.
Чрез споделяне на национални перспективи и опит, това взаимодействие би следвало да превърне многообразието в сила за външната политика на ЕС, а не в слабост.
Through the sharing of national perspectives and experiences, these exchanges should make diversity a strength for EU foreign policy, not a weakness.
ЕС трябва да остане отворен за потенциални нови членове от Европа, като оценява всяка кандидатура по нейните заслуги и по изпълнението на критериите за членство.
The EU must stay open to potential new members from Europe, assessing every candidacy on its own merits and compliance with the membership criteria.
В действителност това са „истинските граници на Европа“.
These are in fact the “true limits of Europe”.
В съответствие с тази политика на взаимодействие и приобщаване Съюзът трябва да спази своите ангажименти по отношение на настоящите официални кандидати, включително Турция, и да продължи преговорния процес.
In line with this policy of engagement and inclusiveness, the Union must honour its commitments with regard to the current official candidates, including Turkey, and carry on with the negotiation process.
Договорът от Лисабон помогна по редица начини за укрепване на инструментите на ЕС в областта на външната политика.
The Lisbon Treaty has helped in a number of ways to strengthen the EU’s foreign policy toolbox.
Например, процедурата за засилено сътрудничество, ако се използва умерено, може да действа като палиативна мярка, когато продължават разногласията по важни въпроси.
For instance, the enhanced cooperation procedure, if used in moderation, can work as a palliative where divergences remain on important issues.
Притегателната сила на ЕС трябва също да остане център на неговата развиваща се политика за съседство.
The EU’s power of attraction must also remain the centre-piece of its evolving neighbourhood policy.
* ' (), # - , < , + , : = +, + , @ & , ', % A, & + - < , 99!.Снимка: Европейски съюз, 2010 г. задвижван единствено от конкретни събития. Налице е спешна нужда от общоевропейска стратегическа концепция.
Visit by Catherine Ashton (right), High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy and Vice President of the EC, to Moscow, where she takes part in the Middle East Quartet meeting from left to right: Tony Blair, Middle East Quartet Representative, Hillary Rodham Clinton, US Secretary of State, Sergueï Lavrov, Russian Minister for Foreign Affairs and Ban Ki-Moon, UN Secretary General.
Откритият и приобщаващ подход трябва да бъде разширен, така че да обхване и трансграничното сътрудничество на ЕС с други региони, включително АСЕАН, Меркосур или Южноафриканската общност за развитие.
It must develop an enhanced role in stabilising its immediate surroundings by building on the existing ‘European Neighbourhood Policy’, ‘Eastern Partnership’ and ‘Union for the Mediterranean’.
Въпреки че ЕС е широко възприеман като привлекателен пример за регионална интеграция, той често пропилява този потенциал, като възприема покровителствен тон.
They should also offer fair access to the EU market and ultimately a space for the free movement of people to the benefit of the EU and its partners.
Ние трябва да използваме мъдро своята репутация и да поддържаме доверието в себе си като преговаряща сила.
Moreover, the EU should manage a strategic co-existence, modernisation and region-building policy with Russia.
Превръщане на стратегиите в действия
The impact of the EU’s external action will in large measure depend on its ability to adapt to the many challenges it will face in the run up to 2030.
Едно такова звено би помогнало да се насочи вниманието върху необходимостта непрекъснато да се преразглеждат текущите политики.
In these and other relationships, the EU and its Member States must take into account the perceptions, expectations and concerns of the rest of the world.
Ето защо гарантирането на икономическата сила и вътрешното сближаване на ЕС ще бъде задължително условие, за да може ЕС да проектира своята сила навън.
This concept should pull the EU’s diplomatic, military, trade, and development policies together with the external dimensions of its common economic policies (EMU, energy, transport, etc).
Но при изработване на неговите външни позиции процесът на определяне на политиките не трябва да бъде
Only by merging all its available tools will the Union be able to act as a transformative power and contribute to reshaping the rules of global governance.
Само чрез разработването на такъв стратегически подход към своите външни работи ЕС ще бъде в състояние да
By means of a White Paper, which would be regularly updated, the strategic concept would help to define the Union’s longterm priorities and become the reference framework for day-to-day external action.
подход към наблюдението на изборите.
This could be done by setting up a European forecasting and analytical unit, as part of the European External Action Service and working in close cooperation with national centres under the principle of shared intelligence.
През следващите две десетилетия тази програма за управление трябва да стане многостранна във възможно най-голяма степен.
Such a unit would help focus attention on the need to continuously revisit current policies. In addition, a European diplomatic academy would contribute to a sense of common diplomatic culture.
Той следва да използва структурното си предимство, за да осъществява мъдра политика на развитие и търговия.
This will require holding discussions with civil society partners, including associations of women and minorities, and not only government interlocutors; bottom-up interventions to bolster the rule of law around the world; and a more consistent approach to election monitoring.
Също така ЕС следва да продължи усилията си за „преодоляване на бедността с търговия“, особено чрез внос на селскостопански продукти.
For instance, the EU should pursue climate change mitigation support in the poorest regions, which climate change hits the hardest and which have contributed the least to global warming. It should also continue its effort to “trade away poverty”, especially through agricultural imports.
Това ще изисква трудни политически решения от страна на европейските лидери, включително приключване на кръга от преговори от Доха.
This will require politically difficult decisions by European leaders, including bringing the Doha round to a conclusion.
И накрая, но не по значение, ще бъде необходимо да се развие подходът на ЕС към реформата на глобалното управление.
Last but not least, it will be necessary to develop an EU approach to global governance reform.
ЕС следва да има водеща роля в усилията за реформа, с цел международните институции да станат по-легитимни и по-благоприятстващи споделената отговорност, като същевременно отстоява собствените си интереси по време на този процес.
The EU should lead the reform effort to make international institutions more legitimate and conducive to shared responsibility, while promoting its own interests in the process.
Това следва да включва опростяване и обединяване на неговото представителство, особено на международни икономически форуми.
This should include simplifying and bundling together its representation, especially in international economic fora.
Докато не бъде постигнато единното представителство на ЕС, представените в международни организации членки на ЕС трябва предварително да координират позициите си и да ги защитават единодушно.
As long as single EU representation is not achieved, EU members represented in international organizations should previously coordinate their positions and defend them unanimously.
В историята на европейската интеграция отношенията между ЕС и неговите граждани са се характеризирали предимно с „пасивен консенсус“.
Throughout the history of European integration, the relationship between the Union and its citizens was mostly characterised by a “passive consensus”.
В последните години обаче тези отношения започнаха да се променят.
However, in recent years this relationship has begun to change.
Европейците станаха по-взискателни към ЕС и също така по-критични към неговите постижения, поставяйки под съмнение легитимността на европейския проект.
Europeans have become more demanding of the EU and also more critical of its performance, casting doubts on the legitimacy of the European project.
Това пролича много ясно при отрицателните референдуми, които се проведоха във Франция и Нидерландия, и впоследствие в Ирландия.
This was illustrated with a bang in the negative referenda which took place in France and the Netherlands, and subsequently in Ireland.
Ангажираността на обществеността към ЕС ще се възстанови единствено когато гражданите се убедят, че ЕС обслужва по-успешно техните ценности и интереси.
Public ownership of the EU will only return when our populations are confident that their values and interests are better served by the Union.
Засилването на това чувство на ангажираност трябва да стане движеща сила на всички наши колективни действия.
Strengthening this sense of ownership must become the driving force of all our collective action.
Сериозен подход към доброто управление — споделяне, разясняване и резултатни действия
notion that decisions should be taken at the most effective level and as close as possible to the citizen.
В системата на многостепенно управление всяко равнище на власт — европейско, национално, регионално и местно — упражнява правомощията си съгласно съответната си законова отговорност.
The EU endeavours to deliver on these principles through a system of ‘multi-level governance’, where competences are shared – rather than split – between various levels of authority.
Сама по себе си системата е предназначена да създава условия, при които държавите-членки, независимо от големината, населението или икономическата си тежест, могат да се развиват заедно, като зачитат своите национални култури, езици, религии и регионални и местни особености.
In practice, multi-level governance is a system of agreed, binding and crosscutting networks that operate between localities, regions, national authorities and EU institutions, as well as between labour and business associations and other non-governmental organisations.