natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Член 1 от Декретзакон № 352 от 24 декември 2003 г. (GURI № 300 от 29 декември 2003 г., стр. 4, наричан по-нататък „Декрет-закон № 352/2003“), преобразуван в закон и изменен със Закон № 43 от 24 февруари 2004 г.
Article 1 of Decree-Law No 352 of 24 December 2003 (GURI No 300 of 29 December 2003, p.
(GURI № 47 от 26 февруари 2004 г., стр. 4), разрешава на надвишаващите канали да продължат да излъчват по мрежите за телевизионно разпръскване в аналогов и цифров режим до приключването на проучване за развитието на каналите за цифрова телевизия.
4), authorised the channels in breach of the threshold to continue their broadcasts on the televised analogue and digital networks pending the completion of an inquiry into the development of digital television channels.
Закон № 112 от 3 май 2004 г. (редовно приложение към GURI № 82 от 5 май 2004 г., наричан по-нататък „Закон № 112/2004“), уточнява различните етапи на въвеждане на фазата на излъчване в цифров режим на радиочестотите за наземно разпръскване.
Law No 112 of 3 May 2004 (Ordinary Supplement to GURI No 82 of 5 May 2004) (‘Law No 112/2004’) specified the different stages for the launch of the phase of digital broadcasting on terrestrial radio frequencies.
Член 23 от Закон № 112/2004 предвижда:
Article 23 of Law No 112/2004 provides:
До осъществяването на националния план за разпределяне на радиочестотите за телевизия по цифрова технология операторите, които на каквото и
Until the national allocation plan for radio frequencies for digital television has been implemented, the operators exercising, on any basis, television broadcasting
CENTRO EUROPA 7 да е основание извършват телевизионна дейност на национално или местно ниво и които изпълняват необходимите условия за получаване на разрешение за експериментално излъчване по наземна цифрова технология на основание на Декретзакон № 5 [от 23 януари 2001 г.], който след изменения става Закон № 66 [от 20 март 2001 г.], могат да извършват въпросната експериментална дейност, включително чрез едновременно повторно разпръскване на вече разпръснати аналогово програми, до пълното преобразуване на мрежите, както и да искат, считано от влизането в сила на настоящия закон, […] лицензиите и разрешенията, изисквани за пристъпване към излъчване по наземна цифрова технология.
CENTRO EUROPA 7 activities at national or local level who fulfil the conditions necessary to obtain authorisation for experimental digital broadcasting on terrestrial frequencies, under … Decree-Law No 5 [of 23 January 2001], now, after amendment, Law No 66 [of 20 March 2001], may carry out, including by simultaneous repeats of programmes already broadcast using analogue technology, the experimentation in question, until the conversion of the networks has been completed, and apply, from the date of entry into force of this Law, … for the licences and authorisations necessary to broadcast using digital technology on terrestrial frequencies.
Експерименталното излъчване по цифрова технология може да се осъществява чрез оборудване, законно работещо по аналогова технология към датата на влизането в сила на настоящия закон.
Experimental digital broadcasting may be carried out by means of installations lawfully exercising analogue activities on the date of the entry into force of this Law.
За да се позволи създаването на цифрови мрежи, разрешава се прехвърлянето на оборудване или на части от предприятия между операторите, които законно извършват телевизионна дейност на национално или местно ниво, при условие че придобитите активи са предназначени за разпръскване по цифрова технология.
In order to allow digital networks to be set up, transfers of installations or branches of undertakings between operators lawfully televising at national or local level shall be authorised, on condition that acquisitions are intended for digital broadcasting.
Считано от датата на влизането в сила на настоящия закон, лицензия за оператор на телевизионен канал се издава по негово искане на лице, което законно извършва телевизионна дейност въз основа на концесия или на общо разрешение по параграф 1, стига да докаже, че е постигнало покритие за наймалко 50 % от населението или от местната зона на влияние.
With effect from the date of entry into force of this Law, the licence to operate a television network shall be issued, upon request, to persons lawfully engaged in television broadcasting pursuant to a grant of rights or under the general consent provided for in subparagraph 1, where they show that they have attained a coverage of not less than 50% of the population or of the local catchment area.
За да се улесни преобразуването на системата по аналогова технология в система по цифрова технология, разпръскването на телевизионни програми се извършва чрез експлоатация на оборудването, законно работещо към датата на влизането в сила на настоящия закон […]“
In order to facilitate the conversion of the analogue system to the digital system, the broadcasting of television programmes shall be carried on through installations lawfully operating on the date of the entry into force of this Law …’
Спор по главното производство и преюдициални въпроси
The dispute in the main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
Спорът по главното производство се отнася до поправянето на вредата, която Centro Europa 7 твърди, че е претърпяло поради обстоятелството, че ответниците по главното производство не са му разпределили радиочестоти за аналогово наземно телевизионно разпръскване.
The dispute in the main proceedings relates to compensation for the harm which Centro Europa 7 claims to have suffered as a result of the fact that the defendants in the main proceedings did not allocate to it radio frequencies for terrestrial analogue television broadcasting.
На 28 юли 1999 г. на основание на Закон № 249/1997 компетентните италиански органи предоставят на Centro Europa 7 концесия за наземно телевизионно разпръскване на национално ниво, която му дава право да инсталира и експлоатира мрежа за телевизионно разпръскване по аналогова технология.
On 28 July 1999, Centro Europa 7 was granted by the competent Italian authorities, pursuant to Law No 249/1997, rights for terrestrial television broadcasting at national level authorising the installation and use of a television network using analogue technology.
Относно разпределянето на радиочестотите концесията препраща към националния план за разпределяне на радиочестотите, който е приет на 30 октомври 1998 г.
For the allocation of radio frequencies, the rights referred to the national allocation plan for radio frequencies, which was adopted on 30 October 1998.
Според препращащата юрисдикция споменатият план обаче не е осъществен, така че макар да разполага с концесия, Centro Europa 7 изобщо не получава възможност да излъчва поради липса на разпределени радиочестоти.
According to the national court, however, that plan has not been implemented, with the result that, although it has rights, Centro Europa 7 has never been in a position to broadcast for lack of radio frequencies.
Centro Europa 7 сезира Tribunale amministrativo regionale del Lazio с искане по-специално да се признае неговото право да му се разпределят радиочестоти и да се поправи претърпяната от него вреда.
Centro Europa 7 brought an action before the Tribunale amministrativo regionale (Regional Administrative Court) del Lazio (Italy) seeking, inter alia, a declaration that it was entitled to the allocation of frequencies and to compensation for the damage suffered.
Посоченият съдебен орган отхвърля искането с решение от 16 септември 2004 г.
That court dismissed that application by judgment of 16 September 2004.
От акта за препращане е видно, че в рамките на обжалването на това решение от Centro Europa 7 пред Consiglio di Stato ответниците по главното производство по-специално се позовават на Закон № 112/2004.
According to the decision making the reference, in the appeal brought by Centro Europa 7 against that judgment before the Consiglio di Stato (Council of State) (Italy), the defendants in the main proceedings invoke against it, inter alia, Law No 112/2004.
Като уточнява в посочения акт, че ограничава своята проверка до искането на Centro Europa 7 за поправяне на вредите и не възнамерява да се произнася на този етап по искането за отпускане на радиочестоти, Consiglio di Stato отбелязва, че липсата на разпределяне на радиочестоти на Centro Europa 7 се дължи на фактори от предимно законодателен характер.
While stating, in that decision, that it restricted its examination to Centro Europa 7’s application for damages and did not intend to rule at that stage on the application for the grant of radio frequencies, the Consiglio di Stato observes that the failure to allocate radio frequencies to Centro Europa 7 was caused by essentially legislative factors.
Той напомня, че член 3, параграф 2 от Закон № 249/1997 позволява на „фактическите ползватели“ на радиочестоти, които са получили право да извършват своята дейност по силата на предходния режим, да продължат да излъчват до предоставянето на нови концесии или до отхвърлянето на исканията им за нови концесии и при всички положения най-късно до 30 април 1998 г.
It notes that Article 3(2) of Law No 249/1997 enabled the ‘de facto users’ of radio frequencies, authorised to carry on their activity under the earlier system, to continue broadcasting until new rights were granted or applications for new rights were rejected and, in any event, not after 30 April 1998.
Той също напомня, че член 3, параграф 7 от Закон № 249/1997 разрешава посоченото излъчване да продължи при единственото условие то да се разпространява едновременно на радиочестоти за наземно разпръскване и чрез спътник или кабел, като възлага на Autorità да определи крайна дата.
It notes, also, that Article 3(7) of Law No 249/1997 authorised the continuation of those broadcasts by referring back to the Autorità to fix a deadline, on the sole condition that the programmes are broadcast simultaneously on terrestrial radio frequencies and by satellite or cable.
Тъй като Autorità не определя такава дата, Corte costituzionale определя 31 декември 2003 г. за датата, след която разпространяваните от надвишаващите канали програми трябва да се разпространяват единствено чрез спътник или кабел, което според препращащата юрисдикция дава възможност да се освободят радиочестоти, които да се разпределят на Centro Europa 7.
In the absence of a date fixed by the Autorità, the Corte costituzionale set 31 December 2003 as the date by which the programmes broadcast by the channels in breach of the threshold would have to be broadcast only by satellite or cable, so that, according to the national court, the radio frequencies to be allocated to Centro Europa 7 would be freed up.
Според препращащата юрисдикция този срок обаче не е спазен вследствие на намесата на националния законодател, тъй като член 1 от Декретзакон № 352/2003, който на 24 февруари 2004 г. става Закон № 43, удължава дейността на надвишаващите канали до приключването на проучване на Autorità за развитието на цифровите телевизионни канали, а след това поради Закон № 112/2004, по-специално предвид член 23, параграф 5 от него.
According to the national court, that deadline was, however, not complied with following the intervention of the national legislature, as Article 1 of Decree-Law No 352/2003, now Law No 43 of 24 February 2004, extended the activities of the channels in breach of the threshold pending the completion of an inquiry by the Autorità into the development of digital channels, then by virtue of Law No 112/2004, in the light of, inter alia, Article 23(5) thereof.
Чрез механизъм за общо разрешение Закон № 112/2004 удължил възможността за надвишаващите канали да продължат да излъчват на радиочестоти за наземно разпръскване до осъществяването на националния план за разпределяне на радиочестотите за цифрова телевизия, така че тези канали вече не са били длъжни да освободят радиочестотите, предназначени за разпределяне на лица — титуляри на концесии.
Law No 112/2004 extended, by a general authorisation mechanism, the possibility for the channels in breach of the threshold to continue to broadcast on the terrestrial radio frequencies until the national allocation plan for radio frequencies for digital television was implemented, with the result that those channels were not required to free up the radio frequencies intended for allocation to the rights holders.
Според препращащата юрисдикция последица от този закон е невъзможността да се освободят радиочестотите, предназначени за разпределяне на лицата — титуляри на концесии за аналогов режим, и възпрепятстването на други оператори, освен онези, които фактически излъчват на радиочестоти за наземно разпръскване, да участват в експериментирането на цифровата телевизия.
According to the national court, that Law therefore had the effect of blocking the radio frequencies intended for allocation to the rights holders and of preventing operators other than those de facto broadcasting on terrestrial frequencies from participating in the digital television experimentation.
Тъй като Centro Europa 7 оспорва съответствието на Декретзакон № 352/2003 и Закон № 112/2004 с общностното право, Consiglio di Stato иска да установи дали след Закон № 249/1997 италианското законодателство е съобразено с разпоредбите на Договора относно свободното предоставяне на услуги и относно конкуренцията, с член 8 и член 9, параграф 1 от Рамковата директива, с членове 5, 7 и 17 от Директивата за разрешение, както и със закрепения в член 10 от ЕКПЧ принцип на плурализма на източниците на информация в качеството му на общ принцип на общностното право.
Since Centro Europa 7 disputed the compatibility of Decree-Law No 352/2003 and Law No 112/2004 with Community law, the Consiglio di Stato asks whether the Italian legislation, starting from Law No 249/1997, is compatible with the Treaty provisions on freedom to provide services and on competition, Articles 8 and 9(1) of the Framework Directive, Articles 5, 7 and 17 of the Authorisation Directive and the principle of pluralism of information sources, part of Article 10 of the ECHR, as a general principle of Community law.
При тези обстоятелства Consiglio di Stato решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
In those circumstances, the Consiglio di Stato decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
„1) Дали член 10 от ЕКПЧ, към който препраща член 6 [ЕС], гарантира външния плурализъм на информацията в сектора на телевизионното разпръскване по начин, който задължава държавитечленки да гарантират в този сектор действителен плурализъм и ефективна конкуренция, основана на антитръстова система, гарантираща в зависимост от технологичното развитие достъпа до каналите и разнообразието на операторите, като не позволява дуополните положения на пазара да се разглеждат като правомерни?
‘(1) Does Article 10 of the ECHR, as referred to in Article 6 of the [EU] Treaty, guarantee pluralism in the broadcasting sector, thus requiring the Member States to secure pluralism and competition in the sector based on an antitrust system which, in step with technological development, secures network access and a multiplicity of operators and renders duopolistic market behaviour unlawful?
Дали разпоредбите на Договора […], гарантиращи свободното предоставяне на услуги и конкуренцията, съгласно тълкуването им от Комисията в тълкувателното съобщение от 29 април 2000 г. относно концесиите по общностното право, изискват концесиите да се предоставят според принципи, годни да осигурят равнопоставеността и липсата на дискриминация при третирането, прозрачността, пропорционалността и спазването на правата на частните лица?
(2) Do the provisions of the … Treaty which secure freedom to provide services and competition, on the interpretation provided by the Commission in the interpretative communication of 29 April 2000 on grants of rights under Community law, require the principles governing that matter to be capable of ensuring equal nondiscriminatory treatment, as well as transparency, proportionality and respect for the rights of individuals; and are those provisions and principles of the Treaty infringed by Article 3(7) of Italian Law No 249/1997, and by Article 1 of Decree-Law [No 352/2003], inasmuch as those provisions enabled individuals operating networks in breach of the limits laid down by competition law to continue to operate, thereby excluding operators, such as the appellant undertaking, which, though in possession of the relevant rights granted following a regular competitive procedure, were unable to carry on the activity in respect of which such rights were granted because of a failure to allocate frequencies owing to their insufficient number or scarcity as a result of the continued exercise of rights by the owners of networks in breach of the limits on concentrations under antitrust law?
Дали член 17 от […] Директивата за разрешение поражда непосредствени последици във вътрешния правопорядък, считано от 25 юли 2003 г., и
(3) With effect from 25 July 2003, does Article 17 of [the Authorisation Directive] render that directive directly effective in the internal legal order and oblige a
Дали член 9 от [Рамковата директива], член 5, параграф 2, втора алинея и член 7, параграф 3 от Директивата за разрешение и член 4 от [Директивата за конкуренцията] задължават държавитечленки най-късно към 25 юли 2003 г. (член 17 от Директивата за разрешение) да премахнат положение на фактическо заемане на радиочестотите (експлоатация на оборудване без концесия или разрешение, издадени след процедура по подбор) по отношение на телевизионна дейност като извършената, така че да не позволяват тази дейност да се осъществява при липсата на каквото и да е правилно планиране на радиочестотното разпръскване, въпреки всяка логика за увеличаване на плурализма и в противоречие със същите онези концесии, които държаватачленка е предоставила чрез публична процедура?
(5) Do Article 9 of the [Framework Directive], the second subparagraph of Article 5(2) and Article 7(3) of the Authorisation Directive, and Article 4 of the [Competition Directive], require the Member States to arrange for the cessation, at least as from 25 July 2003 (see Article 17 of the Authorisation Directive), of a situation of de facto use of frequencies (use of facilities without grant of rights or authorisations issued following a selection procedure), on the basis of the broadcasting system already in place, so that broadcasting cannot be undertaken where there is no proper planning in regard to matters concerning the airwaves and no logical increase in pluralism, in contravention of rights awarded by the Member State following a public procedure?
Можела ли е и може ли държаватачленка да се позовава на предвидената в член 5, параграф 2, втора алинея от […] Директивата за разрешение и в член 4 от [Директивата за конкуренцията] дерогация единствено в полза на плурализма на информацията и за гарантиране на защитата на културното или езиковото многообразие, а не в полза на лица, експлоатиращи канали, които надвишават вече предвидените в националната правна уредба антитръстови ограничения?
(6) Is the derogation in the second subparagraph of Article 5(2) of the … Authorisation Directive, and in Article 4 of the [Competition Directive], available to be relied on by the Member State solely in order to protect pluralism of information and to guarantee the protection of cultural or linguistic diversity and not in favour of operators of networks in breach of the antitrust limits laid down in national competition legislation?
За да може да се позовава на дерогацията по член 5 от [Директивата за разрешение], трябва ли държаватачленка да укаже какви са действително преследваните цели на националната дерогираща разпоредба?
(7) In order to benefit from the derogation under Article 5 of [the Authorisation Directive], does the Member State have to indicate the objectives actually pursued by the national derogatory rules?
Може ли освен към концесионера на обществената услуга за телевизионно разпръскване (RAI в Италия) тази дерогация да се приложи и в полза на частни оператори, които не са преминали успешно процедурите по подбор, и в ущърб на предприятия, които, напротив, са получили концесия вследствие на тръжна процедура?
(8) May that derogation be applied, in addition to the case of the concessionary of the public broadcasting service (RAI in Italy), in favour also of private operators who have been unsuccessful in competitive procedures and to the detriment of undertakings who may have duly been granted rights following a competitive procedure?
По преюдициалните въпроси
The questions
С въпросите си препращащата юрисдикция по същество иска от Съда да се произнесе по тълкуването на разпоредбите на Договора относно свободното предоставяне на услуги и относно конкуренцията, на Рамковата директива, на Директивата за разрешение, на Директивата за конкуренцията, както и на член 10 от ЕКПЧ, доколкото на него се позовава член 6 ЕС.
By its questions, the national court asks the Court, essentially, to rule on the interpretation of the provisions of the Treaty on freedom to provide services and competition, the Framework Directive, the Authorisation Directive, the Competition Directive and Article 10 of the ECHR, in so far as Article 6 EU refers thereto.
По компетентността на Съда и допустимостта на въпросите
The jurisdiction of the Court and the admissibility of the questions
В самото начало е уместно да се приеме за установено, първо, че с някои от въпросите си препращащата юрисдикция моли Съда да се произнесе относно съответствието на някои разпоредби на релевантното към конкретния случай италианско законодателство с общностното право.
As a preliminary point, it must be stated, first, that by some of its questions the national court is inviting the Court to give a ruling on the compatibility with Community law of certain provisions of the Italian legislation relevant in this case.
Все пак Съдът неколкократно постановява, че е компетентен да предостави на препращащата всички насоки за тълкуване на общностното право, които могат да ѝ позволят да прецени това съответствие при решаването на делото, с което е сезирана (вж. по-специално Решение от 15 декември 1993 г. по дело Hünermund и др., C-292/92, Recueil, стр. I-6787, точка 8 и Решение по дело Enirisorse, посочено по-горе, точка 24).
The Court has, however, repeatedly held that it is competent to give the national court full guidance on the interpretation of Community law in order to enable it to determine the issue of compatibility for the purposes of the case before it (see, inter alia, Case C-292/92 Hünermund and Others [1993] ECR I-6787, paragraph 8, and Enirisorse, paragraph 24).
Следователно по настоящото дело Съдът трябва да ограничи проверката си до разпоредбите на общностното право, като им даде полезно тълкуване за препращащата юрисдикция, която ще трябва да прецени съответствието на националните законови разпоредби с общностното право, за да разреши висящия пред нея спор.
It is therefore appropriate for the Court, in the present case, to restrict its analysis to the provisions of Community law by providing an interpretation of them which will be of use to the national court, which has the task of determining the compatibility of the provisions of national law with Community law, for the purposes of deciding the dispute before it.
При все това Съдът не може да се произнесе по поставен от национална юрисдикция преюдициален въпрос, когато е съвсем очевидно, че поисканото от
None the less, the Court has no jurisdiction to give a preliminary ruling on a question submitted by a national court where it is quite obvious that the ruling sought by that
В това отношение актът за препращане трябва да посочва конкретните причини, които са накарали националния съд да си зададе въпроси относно тълкуването на общностното право и да приеме за необходимо да отправи преюдициални въпроси към Съда.
In that regard, the decision making the reference must set out the precise reasons why the national court was unsure as to the interpretation of Community law and why it considered it necessary to refer questions to the Court for a preliminary ruling.