natgillin/translations-raw huggingface dataset:
а) По международноправното обвързване на Общността от Marpol 73/78 право 23.
(a) Binding effect of Marpol 73/78 on the Community under international law relevant provisions of Marpol 73/78 codified customary international law.
Както подчертават Съветът и Комисията, в Решение по дело Peralta Съдът е приел, че Общността не е обвързана от разпоредбите на Marpol 73/78 20.
As the Council and the Commission point out, the Court ruled in Peralta that the Community is not bound by the provisions of Marpol 73/78. 20
За разлика от това, не трябва от самото начало да се изключва втора хипотеза за обвързването на Общността от Marpol 37/78, застъпена в Решение по дело Peralta, посочено по-горе, и по-специално поемането на правомощия, упражнявани по-рано от държавитечленки в приложното поле на тази конвенция 24.
By contrast, it is not possible to reject out of hand a second hypothesis put forward in Peralta concerning the binding effect of Marpol 73/78 on the Community, namely that the latter assumed the powers previously exercised by the Member States in the field to which this convention applies.
Във връзка с това Съдът се основава на редица съображения.
In that respect the Court took account of a number of factors.
Както към датата на постановяване на настоящото решение, така и понастоящем Общносттта не е страна по Marpol 73/78.
As at the time of that judgment, the Community is also at present not a party to Marpol 73/78.
Законосъобразността на акт на Общността принципно не зависи от неговата съвместимост с международно споразумение, по което Общността не е страна 21.
As a rule, the lawfulness of a Community instrument cannot depend on its conformity with an international agreement to which the Community is not a party. 21
Поради това само Общността е можела да предприема действия в областите, попадащи в обхвата на ГАТТ.
Contrary to the view taken by Cyprus and the United Kingdom, it also does not follow from the judgment in Poulsen and Diva Navigation 22that the Community is automatically bound by any international law.
В съответствие с това и със съгласието както на държавитечленки, така и на останалите договарящи държави по ГАТТ, в рамките на ГАТТ Общността вече е действала от името на държавитечленки.
Although the Court holds that the Community must respect international law in the exercise of its powers, its subsequent comments show that this statement relates to customary international law. 23 In the present case, however, there is no evidence that the
Обратно на твърденията на Кипър и на Обединеното кралство, от Решение по дело Poulsen и Diva Navigation 22също не следва, че Общността безспорно е обвързана от всяка норма на международното право.
GATT is an agreement of the Member States which was already in existence when the Community was established, but at the time of the judgment in International Fruit Company the relevant trade-policy powers had been transferred in their entirety to the Community.
Вж. относно обвързването от обичайното международно право и Решение от 16 юни 1998 г. по дело Racke (С-162/96, Recueil, стр. I-3655, точка 45).
Accordingly, and with the agreement of both the Member States and the other parties to GATT, the Community acted on behalf of the Member States within the framework of GATT.
20 — Решение от 14 юли 1994 г. по дело Peralta (С-379/92, Recueil, стр. I-3453, точка 16).
20 — Case C-379/92 Peralta [1994] ECR I-3453, paragraph 16.
24 — Решение по дело Peralta (посочено по-горе в бележка под линия 20).
21 — Case C-377/98 Netherlands v Parliament and Council [2001] ECR I-7079, paragraph 52.
21 — Решение от 9 октомври 2001 г. по дело Нидерландия/Парламент и Съвет (С-377/98, Recueil, стр. I-7079, точка 52).
22 — Case C-286/90 Poulsen and Diva Navigation [1992] ECR I-6019.
25 — Решение от 12 декември 1972 г. по дело International Fruit Company и др. (21/72, 22/72, 23/72 и 24/72, Recueil, стр. 1219, точка 10 и сл.).
23 — Poulsen and Diva Navigation, cited in footnote 22, paragraphs 9 and 10.
В аналогичен случай Съдът също е отхвърлил обвързване от Конвенцията за издаване на европейски патенти, подписана на 5 октомври 1973 г. в Мюнхен 29, въпреки че с Директива 98/44 30, която е трябвало да бъде проверена, отчасти е било хармонизирано прилагането ѝ 31.
Moreover, in a case with similar facts the Court ruled that the Convention on the Grant of European Patents, signed at Munich on 5 October 1973, was not binding, 29 even though Directive 98/44, 30 under examination in that case, had partially harmonised implementation of that convention. 31
За разлика от положението с търговската политика, в настоящия случай Общността няма изключителна компетентност, предоставена ѝ по силата на Договора, да регламентира изхвърлянето в морето на замърсяващи вещества от кораби.
Unlike in the case of trade policy, in the present case the Community has no exclusive competence under the Treaty to lay down rules on the discharge by ships of pollutants into the sea.
Посочената компетентност — било то по силата на член 80, параграф 2 ЕО, относно транспортната политика, или на член 175 ЕО, относно политиката в областта на околната среда 26 — е по-скоро конкурираща, т.е. остава компетентност на държавитечленки, докато не се осъществява от Общността 27.
This competence — either under Article 80(2) EC concerning transport policy or Article 175 EC concerning policy on the environment 26 — is instead competitive in nature, that is to say, it remains with the Member States so long and in so far as it is not exercised by the Community.
Макар че Общността е упражнила посочената компетентност най-късно с приемането на Директива 2005/35, не може да се твърди, че в резултат на това съответните правомощия на държавитечленки са преминали изцяло върху нея, тъй като Директивата по силата на членове 1 и 2 от нея установява само минимален стандарт, като държавитечленки могат да излизат извън обхвата му при спазване на международното право.
27 Although the Community exercised this competence at the latest when it adopted Directive 2005/35, it should not be concluded that it thereby assumed the relevant areas of competence of the Member States in their entirety since, according to its Article 1(2), the directive merely lays down a minimum standard beyond which the Member States may go, subject to international law.
Освен това не се твърди, че във връзка с Marpol 73/78 Общността се явявала в качеството си на правоприемник на държавитечленки и това действие имало съгласието на останалите договарящи страни, какъвто е бил случаят по отношение на ГАТТ.
Furthermore, it has not been submitted that the Community acted as the successor to the Member States in connection with Marpol 73/78 or that such action was agreed to by the other parties, as in the case of GATT. The Community has merely observer status at the IMO, within the competence of which Marpol 73/78 falls.
Поради това не може да се обоснове обвързване на Общността от Marpol 73/78 въз основа на поемането на правомощията на държавитечленки.
Irrespective of whether or not the Community’s competence is now exclusive, there must also be doubts as to whether such an assumption of powers resulting from the exercise of competence is sufficient as a basis on which to conclude that the Member States’ obligations under international law are binding on the Community.
28 — Посочено по-горе в бележка под линия 20.
26 — See the Opinion delivered by Advocate General Mazák on 28 June 2007 in Case C-440/05 Commission v Council [2007] ECR I-9097, point 65.
29 — Решение по дело Нидерландия/Парламент и Съвет (посочено по-горе в бележка под линия 21, точка 52).
29 — Netherlands v Parliament and Council, cited in footnote 21, paragraph 52.
26 — Вж. заключението на генералния адвокат Mazák, представено на 28 юни 2007 г. по дело Комисия/Съвет (С-440/05, Сборник, стр. I-9097, точка 65).
27 — See Case 22/70 Commission v Council (‘AETR’) [1971] ECR 263, paragraphs 17 and 18, and Opinion 1/03 (Lugano Convention) [2006] ECR I-1145, paragraph 114 et seq.
30 — Директива 98/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 юли 1998 година относно правната закрила на биотехнологичните изобретения (ОВ L 213, стр.
30 — Directive 98/44/EC of the European Parliament and of the Council of 6 July 1998 on the legal protection of biotechnological inventions (OJ 1998 L 213, p. 13).
31 — Виж съображение 9 от Директива 98/44 (посочена по-горе в бележка под линия 30).
31 — See recital (9) in the preamble to Directive 98/44.
Както повечето страни в производството посочват още в писмената фаза на производството, Marpol 73/78 може да е била инкорпорирана от Конвенцията от Монтего Бей в общностното право като критерий за преценка.
As most of the parties submitted in the written procedure, Marpol 73/78 may have been incorporated as a test standard into Community law by the Convention on the Law of the Sea.
Според мнението на френското правителство и Съвета, към което в съдебното заседание се присъединиха правителствата на Италия, Испания и Швеция, както и Парламентът, двете условия не допускат частноправните субекти да се позовават на Конвенцията от Монтего Бей.
In the view of the French Government and the Council, which the Italian, Spanish and Swedish Governments and the Parliament supported at the hearing, both conditions preclude individuals from relying on the Convention on the Law of the Sea.
От член 300, параграф 7 ЕО следва, че институциите на Общността и държавитечленки са обвързани от споразуменията, сключени по реда на посочения член.
Under Article 300(7) EC, agreements concluded under the conditions set out in that article are to be binding on the institutions of the Community and on Member States.
Конвенцията от Монтего Бей е подписана от Общността и след това одобрена с Решение 98/392.
The Convention on the Law of the Sea was signed by the Community and subsequently approved by Decision 98/392.
Съгласно постоянната съдебна практика от това следва, че разпоредбите на тази конвенция стават неразделна част от общностния правен ред 32.
It follows, according to settled caselaw, that the provisions of that convention now form an integral part of the Community legal order. 32
Особено внимание заслужава Решение по дело Poulsen и Diva navigation, посочено по-горе, в което става дума за това дали в рамките на наказателно производство на датския капитан на регистриран в Панама кораб може да бъде противопоставена забрана за риболов, установена в общностен регламент в областта на рибарството.
Particularly worthy of note is the judgment in Poulsen and Diva Navigation, the issue in which was whether a prohibition on fishing laid down in a Community fisheries regulation could be invoked in criminal proceedings as against the Danish master of a Panamanian-regis-tered vessel.
В посочения случай Съдът прибягва до Конвенцията по Монтего Бей преди влизането ѝ в сила като специфичен израз на обичайното международно право, за да установи изключителната принадлежност на кораба към държавата на знамето 35и за да изключи прилагането на забраната за риболов към този кораб в изключителната икономическа зона и в територалното море 36.
In that case the Court referred to the Convention on the Law of the Sea as an expression of international customary law even before its entry into force in order to establish that the vessel concerned could be attributed solely to the flag State 35 and to rule out the application to that vessel of the prohibition on fishing in the exclusive economic zone and in the territorial sea.
Следователно Съдът принципно признава, че частноправните субекти могат да се позовават на установените в Конвенцията от Монтего Бей разпоредби.
36 Therefore, the Court already acknowledged in principle that individuals can rely on rules laid down in the Convention on the Law of the Sea. At the
34 — Решение от 30 септември 1987 г. по дело Demirel (12/86, Recueil, стр.
34 — Case 12/86 Demirel [1987] ECR 3719, paragraph 14; Racke, cited in footnote 23, paragraph 31; and IATA and ELFAA, cited in footnote 13, paragraph 39.
35 — Решение по дело Poulsen и Diva Navigation (посочено по-горе в бележка под линия 22, точки 13 и 15).
32 — Commission v Ireland, cited in footnote 17, paragraph 82; see also IATA and ELFAA, cited in footnote 13, paragraph 36, and Merck, cited in footnote 18, paragraph 31.
36 — Решение по дело Poulsen и Diva Navigation (посочено по-горе в бележка под линия 22, точка 25).
35 — Poulsen and Diva Navigation, cited in footnote 22, paragraphs 13 and 15.
33 — Решение от 10 септември 1996 г. по дело Комисия/Германия (С-61/94, Recueil, стр.
33 — Case C-61/94 Commission v Germany [1996] ECR I-3989, paragraph 52; Case C-286/02 Bellio F.lli [2004] ECR I-3465, paragraph 33; and IATA and ELFAA, cited in footnote 13, paragraph 35.
I-3989, точка 52), Решение от 1 април 2004 г. по дело Bellio F.lli (С-286/02, Recueil, стр.
36 — Poulsen and Diva Navigation, cited in footnote 22, paragraph 25.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА KOKOTT — ДЕЛO C-308/06
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-308/06 hearing the claimants correctly pointed out that it would be completely incomprehensible if they were to be deprived of this opportunity after the Convention on the Law of the Sea had entered into force.
Важен мотив на Съвета изглежда е това, че по негови сведения трети страни не прилагат Конвенцията от Монтего Бей в националното право.
An important motivating factor for the Council appears to lie in the fact that nonmember countries do not, to its knowledge, apply the Convention on the Law of the Sea in their national law.
По-специално принципно се избягвало да се изясняват по съдебен ред въпроси на тълкуването на Конвенцията от Монтего Бей.
It submits, in particular, that clarification by the courts of matters relating to interpretation of the Convention on the Law of the Sea is generally avoided.
Дори и да се приемело, че това твърдение било вярно, това нямало да е ipso facto пречка за прилагането на общностното право 40.
Even if this submission were correct, it would not automatically preclude application in Community law.
По-скорo трябва да се разгледа Конвенцията от Монтего Бей.
40Instead, the Convention on the Law of the Sea must be examined.
Съдебната практика след влизането в сила на Конвенцията от Монтего Бей също не съдържа насоки в това отношение.
Nor does the caselaw since the entry into force of the Convention on the Law of the Sea contain any indications to that effect.
Така например от член 94 от Конвенцията от Монтего Бей 37Съдът е направил извод за отговорността съгласно международното право на държавите на знамето и неотдавна е отграничил териториалното приложно поле на Шеста директива ДДС 38въз основа на разпоредбите относно суверенните права на държавите в различните морски зони 39.
Thus, for example, the Court has derived the liability of flag States under international law from Article 94 of the Convention on the Law of the Sea 37 and recently defined the territorial scope of the Sixth VAT Directive 38on the basis of the rules on States’ sovereign rights in the different sea areas.
Тези разпоредби са отново от интерес в конкретния случай.
39 These rules are also once more of interest in the present case.
С оглед на естеството и структурата на Конвенцията от Монтего Бей по-специ-ално Съветът подчертава насочеността ѝ към глобални въпроси, които следвало да бъдат регламентирани на международно равнище и в съответствие с принципа на реципрочност.
With regard to the nature and broad logic of the Convention on the Law of the Sea, the Council, in particular, emphasises its focus on global matters to be regulated at international level and in accordance with the principle of reciprocity.
Освен това ставало въпрос за териториални въпроси и за функциите, които държавите имали като такива.
It contends that territorial questions and the functions assigned to States per se are also involved.
На последно място, Конвенцията от Монтего Бей предвиждала различни процедури за уреждане на спорове, които предоставяли на договарящите страни известна гъвкавост.
Finally, the Convention on the Law of the Sea provides for a variety of dispute resolution procedures which confer on the contracting States a degree of flexibility.
В посочените случаи обаче Съдът нито е разгледал естеството и структурата на Конвенцията от Монтего Бей, нито е установил дали въпросните в случая разпоредби, предвид тяхното съдържание, са безусловни и достатъчно точни.
In those cases, however, the Court did not examine either the nature or the broad logic of the Convention on the Law of the Sea or establish whether the provisions here in question are, as regards their content, unconditional and sufficiently precise. It is therefore necessary to examine the objections to the application of the provisions of the Convention on the Law of the Sea in this case.
37 — Решение от 28 април 2005 г. по дело Комисия/Италия (С-410/03, Recueil, стр. I-3507, точка 53 и сл.).
37 — Case C-410/03 Commission v Italy [2005] ECR I-3507, paragraphs 53 and 54.
Накратко казано, доводът има предвид да се приложи правораздаването по специалното естество на ГАТТ и на споразуменията за СТО (Световна търговска организация) към Конвенцията от Монтего Бей.
In brief, the submission seeks to apply the caselaw on the particular nature of the GATT and WTO Agreements to the Convention on the Law of the Sea.
Според съображение 4 от
However, the argument concerning reciprocity in particular is at odds with the nature of the Conven-
38 — Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавитечленки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр.
38 — Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment (OJ 1977 L 145, p.
1), изменена с Директива 2002/93/ЕО на Съвета от 3 декември 2002 г. (ОВ L 331, стр. 27).
1), as amended by Council Directive 2002/93/EC of 3 December 2002 (OJ 2002 L 331, p. 27).
40 — Решение от 26 октомври 1982 г. по дело Kupferberg (104/81, Recueil, стр. 3641, точка 18).
40 — Case 104/81 Kupferberg [1982] ECR 3641, paragraph 18.
съгласно член 280 от Конвенцията от Монтего Бей да се споразумяват свободно помежду си изключва изключителната отговорност 41.
41 tion on the Law of the Sea as a ‘constitution of the sea’, which was repeatedly put forward at the hearing.
нея Конвенцията има за цел „да се установи [обективен] правен ред за моретата и океаните, който да улесни международните отношения и да насърчи използването на моретата и океаните за мирни цели, справедливото и ефикасно използване на техните ресурси […]“.
According to the fourth recital in its preamble, the Convention seeks to establish an objective ‘legal order for the seas and oceans which will facilitate international communication, and will promote the peaceful uses of the seas and oceans, the equitable and efficient utilisation of their resources …’.
За разлика от това, което отчасти се твърди, „гъвкавостта“, или по-добре казано, възможността да се избере процедурата за уреждане на спорове въобще не е индикация за гъвкавостта на останалите разпоредби на Конвенцията от Монтего Бей.
Contrary to what is argued by some, the ‘flexibility’, or rather the possibility, of choosing the dispute-settlement procedure is by no means an indication of the flexibility of the other provisions of the Convention on the Law of the Sea.
Нито правилата относно уреждането на спорове, нито някакви други разпоредби на Конвенцията от Монтего Бей предоставят на договарящите държави в обща форма гъвкавост, съответно възможности за дерогация от правилата на Конвенцията от Монтего Бей.
Neither the rules on dispute settlement nor any other provision of the Convention on the Law of the Sea provide the contracting States, in general terms, with flexibility or opportunities to derogate from the rules of the Convention.
Позоваването на използването за мирни цели е адресирано точно и до частноправните субекти, участващи в морския транспорт.
The reference to peaceful use is directed precisely also at individuals involved in maritime transport.
Това подчертават правилата относно гражданското корабоплаване.
This is emphasised by the rules on non-military shipping.
По традиция последното се извършва най-често от частноправни субекти, които имат жизнен интерес държавитечленки да спазват установените в Конвенцията от Монтего Бей правила относно морския транспорт.
Traditionally such shipping is operated for the most part by private individuals who have a vital interest in States complying with the rules on maritime transport laid down in the Convention on the Law of the Sea.
Тази констатация е приложима например към разпоредбите относно мирното преминаване, които ще бъдат разгледани по-долу, но и, в по-общ аспект, към разпоредбите относно компетентностите по отношение на замърсяването от кораби.
This is true, for example, of the rules on innocent passage, which will be addressed below, but also more generally of the rules on competence relating to shipsource pollution.
Поради това Конвенцията от Монтего Бей е критерий за законосъобразността на актовете на общностните институции.
The Convention on the Law of the Sea therefore constitutes the criterion for the legality of the actions of Community institutions.
В каква степен частноправните субекти могат да се позоват на това, следователно може да следва единствено от самата съответно приложима разпоредба.
The degree to which individuals can rely on it can consequently be determined solely on the basis of each respective relevant provision.
Тя трябва, предвид нейното съдържание, да е безусловна и достатъчно точна.
Such provisions must, as regards their content, be unconditional and sufficiently precise.
В настоящото производство не става дума за компетентността на държавитечленки да приемат правила за корабите, които плават под тяхно знаме.
This case does not relate to the powers of Member States to adopt rules on ships flying their respective flags.
По-скоро първият въпрос се отнася до правилата, които засягат член 4 и член 5, параграф 2
Rather, the first question concerns the rules which Article 4 and Article 5(2) of Directive 2005/35 lay
Възможностите за уреждане на спорове въз основа на Конвенцията от Монтего Бей не възпрепятстват Съда да прилага разпоредби на Конвенцията, за да провери законосъобразността на вторичното общностно право.
The dispute-settlement schemes provided for by the Convention on the Law of the Sea do not prevent the Court from referring to the provisions of the Convention to examine the legality of secondary Community law.
Именно посочените правила не пораждат никаква изключителна компетентност на други институции да тълкуват Конвенцията от Монтего Бей.
These rules do not establish exclusive competence on the part of other institutions to interpret the Convention on the Law of the Sea.
Напротив, подчертаната от Съвета свобода на договарящите държави
On the contrary, the freedom of the contracting States, emphasised by the Council, to agree on dispute-settlement procedure freely amongst themselves pursuant
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА KOKOTT — ДЕЛO C-308/06 заинтересованата държава да може да санкционира подобни изхвърляния в открито море.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-308/06 tled to impose penalties for such discharges on the high seas.
от Директива 2005/35 относно всички замърсявания от кораби в морските проливи, в изключителната икономическа зона и в открито море, независимо от това дали плават под знаме на Общността.
down concerning all shipsource pollution in straits, in the exclusive economic zone or on the high seas, regardless of whether or not the ships involved are flagged to a Member State.
Съдът вече е признал, че нормативната компетентност в тези зони, т.е. извън територията на държавитечленки, трябва да се определя съгласно Конвенцията от Монтего Бей 42.
The Court has already held that the power to make rules in these areas, that is to say, outside the sovereign territory of the Member States, must be determined in accordance with the Convention on the Law of the Sea.