natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Печалбата, която едно дъщерно дружество разпределя на своето дружество майка, поне в случаите когато последното притежава дял, възлизащ на наймалко 25 % от капитала на първото, се счита за освободена от удържане на данък при източника.
Profits which a subsidiary distribute[s] to its parent company shall, at least where the latter holds a minimum of 25% of the capital of the subsidiary, be exempt from withholding tax.
Независимо от параграф 1 Федерална република Германия има право дотогава докато начислява корпоративен данък върху разпределената печалба в размер на поне 11 пункта по-нисък от размера, приложим спрямо
Notwithstanding paragraph 1, the Federal Republic of Germany may, for as long as it charges corporation tax on distributed profits at a rate at least 11 points lower than the rate applicable to retained profits, and at the latest until mid-1996, impose
Държаватачленка на дружеството майка няма право да начислява данък, удържан при източника, върху печалбата, която такова дружество получава от свое дъщерно дружество.
The Member State of a parent company may not charge withholding tax on the profits which such a company receives from a subsidiary.
Съгласно приложението към Директива 90/435 последната се отнася до дружества, които според немското право са известни като: „Aktiengesellschaft“, „Kommanditgesellschaft auf Aktien“, „Gesellschaft mit beschränkter Haftung“, „bergrechtliche Gewerkschaft“.
Pursuant to the annex to Directive 90/435, the directive applies to companies under German law known as: ‘Aktiengesellschaft’, ‘Kommanditgesellschaft auf Aktien’, ‘Gesellschaft mit beschränkter Haftung’, ’bergrechtliche Gewerkschaft’.
§ 1 от Закона от 1996 година относно корпоративния данък (Körperschaftsteuergesetz 1996) в редакцията си, приложима към спора по главното производство (BGBl. 1996 I, стр.
Paragraph 1 of the Law on Corporation Tax 1996, in the version applicable to the facts of the main proceedings (Körperschaftsteuergesetz 1996, BGBl. 1996 I, p.
340, наричан понататък „KStG 1996“), предвижда по-специално, че капиталовите дружества, чието управление или седалище се намира в Германия, са данъчнозадължени лица, които подлежат на неограничено облагане с корпоративен данък.
340, ‘the KStG 1996’) provides that companies with a share capital (‘companies’) having their management or registered office in Germany are to be fully liable to corporation tax.
Съгласно § 2 от KStG 1996 данъчнозадължени лица, които подлежат на ограничено облагане с корпоративен данък за приходите им в Германия, са образуванията, сдруженията на лица и имуществените фондове, нито управлението, нито седалището на които се намират в Германия.
Under Paragraph 2 of the KStG 1996, corporations, associations of persons and pools of assets which have neither their management nor their registered office in Germany are partly liable to corporation tax on their income obtained in Germany.
По силата на § 23 от KStG 1996 стандартната данъчна ставка на корпоративния данък е 45 % от облагаемия приход.
Under Paragraph 23 of KStG 1996, the normal rate of corporation tax is 45% of the taxable income.
§ 27, алинея 1 от KStG 1996 предвиджда, че „ако капиталово дружество, неограничено данъчнозадължено лице, разпределя печалба, в резултат на това размерът на корпоративния данък се увеличава или намалява в зависимост от разликата между облагането на собствените капитали на капиталовото дружество (облагане на натрупването), които съгласно § 28 се считат за използвани за разпределението на печалба и облагането, произтичащо от прилагане на ставка 30 % от печалбата преди приспадане на корпоративния данък (облагане на разпределението)“.
Paragraph 27(1) of the KStG 1996 provides that ‘if a company fully liable to [corporation] tax distributes profits, the amount of the tax shall be increased or reduced as a consequence, depending on the difference between the tax on the company’s capital and reserves (tax on retentions) which, under Paragraph 28, are deemed to be used for the distribution of profits, and the tax resulting from the application of a rate of 30% of the profit before the deduction of corporation tax (tax on distribution).’
Ако елемент или елементите от капитала по смисъла на § 30, алинея 1, трето изречение, точки 1 или 2, които първоначално се считат за използвани по смисъла на алинея 3, не са достатъчни, впоследствие, за да се компенсира разпределение на печалбата, това разпределение трябва да се приспадне от елемента от капитала, визиран в § 30, алинея 2, точка 2, дори в резултат на това този елемент да се придобива отрицателна стойност.“
If the capital item or items within the meaning of Paragraph 30(1), third sentence, points 1 or 2, initially deemed to have been used for the purposes of subparagraph 3 are not sufficient subsequently to offset a profit distribution, that distribution shall be charged to the capital item referred to in Paragraph 30(2), point 2, even if that item becomes negative as a result.’
§ 29, алинея 2 от KStG 1996 предвижда, че в края на всяка счетоводна година собственият капитал се разделя в собствен разпределяем капитал и в собствен капитал, който не подлежи на разпределение, и че собственият разпределяем капитал представлява делът от собствения капитал, надвишаващ дружествения капитал.
Under Paragraph 29(2) of the KStG 1996, at the end of each financial year the capital and reserves are to be divided into capital and reserves available for distribution and other capital and reserves, the former representing the portion of the capital and reserves which exceeds the share capital.
1. на приходите, които считано от 31 декември 1993 г. подлежат на облагане с корпоративен данък по пълна ставка;
1. income which was subject to the full rate of corporation tax from 31 December 1993;
3. на увеличенията на активите, които не подлежат на облагане с корпоративен данък или с които се е увеличил собственият капитал на капиталовото дружество през счетоводните години преди 1 януари 1977 г.
3. additions to assets not subject to corporation tax or which increased the company’s capital and reserves in the course of the financial years prior to 1 January 1977.
Посоченият в алинея 1, точка 3 размер следва да се подраздели на:
The amount indicated in subparagraph 1, point 3, shall be subdivided into:
Собствен капитал от приходи от чужбина през счетоводните години след 31 декември 1976 г. […]
Capital and reserves originating from foreign income during the financial years subsequent to 31 December 1976 …;
Различни увеличения на активите, които не подлежат на облагане с корпоративен данък и които не попадат в категории 3 и 4.
Other additions to assets not subject to corporation tax and not falling within categories 3 or 4;
Собствен разпределяем капитал, възникнал преди приключването на данъчната година преди 1 януари 1977 г.
Capital and reserves available for distribution generated before the end of the financial year preceding 1 January 1977;
Частта от приходите, посочени в § 30, алинея 1, точка 1 от KStG 1996, която подлежи на облагане с пълната ставка на корпоративния данък, а именно с 45 %, се обозначава с наименованието „EK 45“.
The portion of income referred to in Paragraph 30(1), point 1, of the KStG 1996 and subject to corporation tax at the full rate (45%) is designated as ‘EK 45’.
Увеличенията на активите, визирани в § 30, алинея 1, точка 3 от KStG 1996, които не подлежат на облагане с корпоративен данък, се обозначават с наименованието „EK 0“ и в зависимост от четирите категории, визирани в § 30, алинея 2, с наименованията „EK 01“ до „EK 04“.
The additions to assets referred to in Paragraph 30(1), point 3, of the KStG 1996, not subject to corporation tax, are designated as ‘EK 0’ and, in relation to the four categories set out in Paragraph 30(2) of the KStG 1996, as ‘EK 01’ to ‘EK 04’.
§ 40 от KStG 1996 предвижда:
Paragraph 40 of the KStG 1996 provides as follows:
1. за разпределенията на частите, уреждани от разпоредбите на § 30, алинея 2, точка 1 [„EK 01“];
1. for the distribution of portions covered by the provisions of Paragraph 30(2), point 1 [EK 01];
2. за разпределенията на частите, уреждани от разпоредбите на § 30, алинея 2, точка 4 [„EK 04“].“
2. for the distribution of portions covered by the provisions of Paragraph 30(2), point 4 [EK 04].’
§ 44, алинея 1, първо изречение от KStG 1996 гласи:
Paragraph 44(1), first sentence, of the KStG 1996 provides as follows:
„Ако образувание, което е неограничено данъчнозадължено лице, осигури за собствена сметка престации, които за акционерите са еквивалентни на приходи по смисъла на § 20, алинея 1, точки 1 или 2 от Закона за данъка върху доходите, то е длъжно при условието на алинея 2 при поискване от акционерите да предостави удостоверение, съдържащо следните означения върху съответния официален административен формуляр:
‘If an entity fully liable to the tax supplies services for its own account, which are equivalent, for the shareholders, to earnings within the meaning of Paragraph 20(1), points 1 and 2, of the Law on Income Tax, it shall, subject to Paragraph 20(2) of the Law, provide its shareholders. on demand, with a certificate containing the following particulars on the appropriate official administrative form:
2. размера на престациите;
2. the amount of the services;
3. датата на изплащането;
3. the settlement date;
4. размера на корпоративния данък, който подлежи на приспадане по силата на § 36, алинея 2, точка 3, първо изречение от Закона за данъка върху доходите;
4. the amount of corporation tax deductible under Paragraph 36(2), point 3, first sentence, of the Law on Income Tax;
5. размера на корпоративния данък, който подлежи на възстановяване по смисъла на § 52; достатъчно е означението да се отнася до една акция, до един дял или до едно право на ползване;
5. the amount of corporation tax to be repaid for the purposes of Paragraph 52; it shall be sufficient if the particulars relate to a single share or a single right to dividend;
6. размера на престацията, за която се счита за използван елементът от капитала по смисъла на § 30, алинея 2, точка 1;
6. the amount of the service for which the capital item within the meaning of Paragraph 30(2), point 1, is deemed to be used;
7. размера на престацията, за която се счита използван елементът от капитала по смисъла на § 30, алинея 2, точка 4.“
7. the amount of the service for which the capital item within the meaning of Paragraph 30(2), point 4, is deemed to be used.’
§ 50, алинея 1, точка 2 от KStG 1996 предвижда по-специално, че дължимият корпоративен данък за приходи, подлежащи на удържане при източника, е платим посредством удържане при източника, когато ползвателят на приходите подлежи единствено частично на данъчно облагане и когато приходите не произхождат от търговско, земеделско или горско стопанство, намиращо се на национална територия.
Paragraph 50(1), point 2, of the KStG 1996 provides, inter alia, that the corporation tax on income subject to withholding tax is to be paid by deduction at source where the recipient is only partly taxable and where the income does not originate from a commercial, agricultural or forestry enterprise located in the national territory.
§ 51 от KStG 1996 предвижда, че „ако акционерът не подлежи на облагане с данък върху приходите по смисъла на § 20, алинея 1, точки 1—3 или алинея 2, точка 2, буква а) от Закона за данъка върху доходите или ако тези приходи не са
Paragraph 51 of the KStG 1996 provides that ‘[i]f the shareholder is not liable to income tax within the meaning of Paragraph 20(1), points 1 to 3, or subparagraph (2), point 2(a), of the Law on Income Tax or if that income is not taken into account in
„Корпоративният данък, който не може да бъде приспаднат съгласно § 51, се връща в полза на акционерите, които са неограничено данъчнозадължени лица, но са освободени от корпоративен данък, на публичноправните юридически лица и на акционерите, които подлежат на ограничено облагане с корпоративен данък по силата на § 2, точка 1, по тяхно искане, доколкото този данък се увеличава съгласно § 27, тъй като собственият капитал по смисъла на § 30, алинея 2, точка 3 се счита за използван за разпределение или за аналогична престация.“
‘The corporation tax which cannot be set off pursuant to Paragraph 51 shall be repaid, on demand, to shareholders who are fully liable, but exempt from corporation tax, to legal persons governed by public law and to shareholders partly liable to corporation tax under Paragraph 2(1), in so far as that tax increases, in accordance with Paragraph 27, because the capital and reserves within the meaning of Paragraph 30(2), point 3, are deemed to have been used for the distribution or for a similar payment.’
§ 20, алинея 1 от Закона от 1990 година за данъка върху доходите (Einkommensteuergesetz 1990, BGBl. 1990 I, стр.
Paragraph 20(1) of the 1990 Law on Income Tax (Einkommensteuergesetz 1990, BGBl 1990 I, p.
1898, наричан понататък „EStG 1990“) предвижда:
1898, ‘the EStG 1990’), provides as follows:
„Доходите от капитал включват:
‘Investment income comprises:
§ 36, алинея 2 от EStG 1990 предвижда:
Paragraph 36(2) of the EStG 1990 states that:
Следните суми се приспадат от размера на данъка върху доходите:
The following amounts shall be deducted from income tax:
Корпоративният данък, плащан от образувание или сдружение на лица, което подлежи на неограничено облагане с корпоративен данък, в размер на 3/7 от приходите по смисъла на § 20, алинея 1, точка 1 (дивиденти) или 2, доколкото посочените приходи не произхождат от разпределения, за които е използван собствен капитал по смисъла на § 30, алинея 2, точка 1 от Закона за корпоративния данък“.
Corporation tax paid by a corporation or an association of persons fully liable to corporation tax in an amount up to 3/7 of income within the meaning of Paragraph 20(1), point 1 (dividends) or 2, in so far as such income does not originate from distributions for which capital or reserves within the meaning of Paragraph 30(2), point 1, of the Law on Corporation Tax have been used.’
§ 43, алинея 1 от EStG 1990 предвижда:
Under Paragraph 43(1) of the EStG 1990:
„Следните доходи от капитал, получени в Германия, подлежат на облагане с данък върху доходите посредством удържане на данък върху доходите от капитал (данък върху доходите от капитал):
‘The following investment income received in Germany shall be subject to income tax by deduction from investment income (investment income tax):
Обстоятелства в основата на спора по главното производство, преюдициални въпроси и производство пред Съда
The facts of the main proceedings, the questions referred and the procedure before the Court
Както е видно от акта за препращане, Burda е дружество с ограничена отговорност съгласно германското право, със седалище и управление в Германия.
As is clear from the order for reference, Burda is a limited liability company governed by German law, its registered office and management being located in Germany.
През периода, релевантен за главното производство, то се притежава в равни дялове от капиталовото дружество RCS, установено в Нидерландия, и от капиталовото дружество Burda International Holding GmbH, (наричано понататък „Burda International“), със седалище в Германия.
During the period relevant to the main proceedings it was owned in equal shares by RCS, a company established in the Netherlands, and by Burda International Holding GmbH (‘Burda International’) a company situated in Germany.
Разпределението на тези печалби съгласно § 27, алинея 1 от KStG 1996 е обложено със ставка 30 %.
The distribution was taxed under Paragraph 27(1) of the KStG 1996 at the rate of 30%.
От акта за препращане е видно, че съгласно § 44 от KStG 1996 единствено Burda International е получило сертификат за възможността за приспадане на корпоративния данък за разпределението на печалба, извършено от Burda.
It is clear from the order for reference that, in accordance with Paragraph 44 of the KStG 1996, only Burda International received a certificate of deductibility of corporation tax in respect of the profit distribution by Burda.
Освен това от посочения акт следва, че вследствие на данъчна проверка се установява, че Burda е разпределило печалба в размер, по-висок от размера на облагаемите приходи.
The order for reference also shows that, following a tax audit, it was established that Burda had distributed profits in an amount greater than the taxable income.
Така Finanzamt намалява от 6 049 925 DEM на 4 915 490 DEM различните елементи от собствения разпределяем капитал, подлежащ на облагане с корпоративен данък по пълна ставка (EK 45), и по силата на § 28, алинея 4 от KStG 1996 компенсира разпределенията, които след намалението вече не се покриват от обложения собствен разпределяем капитал, със собствения капитал по смисъла на § 30, алинея, точка 2 от KStG 1996 (EK 02).
The Finanzamt therefore reduced the various available capital and reserve items subject to corporation tax at the full rate (EK 45) from DEM 6 049 925 to DEM 4 915 490 and, in accordance with Paragraph 28(4) of the KStG 1996, set off the distributions which, after reduction, were no longer covered by the taxed available capital and reserves, against the capital and reserves within the meaning of Paragraph 30(2), point 2, of the KStG 1996 (EK 02).
Тази компенсация води до увеличения на корпоративния данък за двете разглеждани в главното производство години, а следователно и до приемането на два изменени акта за установяване на данъчни задължения.
That set-off gave rise to increases in corporation tax for the two years in question in the main proceedings and, therefore, to the issue, in particular, of two amended tax assessments.
Burda подава жалба пред Finanzgericht Hamburg срещу тези актове, оспорвайки прилагането на § 28, алинея 4 от KStG 1996 с мотива, че компенсацията на разпределението на печалбата на RCS с EK 02 е погрешна.
Burda brought an action before the Finanzgericht Hamburg against the assessments, disputing the application of Paragraph 28(4) of the KStG 1996 on the ground that setting off the profit distributions to RCS against EK 02 was erroneous.
В това отношение Burda изтъква, че разполага с парични вноски, попадащи в категорията EK 04, които били достатъчни, за да се финансира разпределението на печалбата, и че при всички положения не разполага с увеличения на активите, попадащи в неговата EK 02.
In that connection, Burda claimed that it had available cash contributions falling within category EK 04 which were sufficient to finance the profit distributions and that in any case it had no additional assets falling within EK 02.
С решение от 29 април 2005 г.
By judgment of 29 April 2005 the Finanzgericht Hamburg allowed Burda’s claim.
Finanzgericht Hamburg уважава искането на Burda, считайки по същество, че е трябвало да бъдат приложени разпоредбите на § 28, алинея 3 от KStG 1996, в смисъл че частта от печалбата, разпределена на RCS, е трябвало да бъде приспадната от EK 04.
The court found, in substance, that Paragraph 28(3) of the KStG should be applied in the sense that the part of the distribution paid to RCS ought to have been charged to EK 04.
Finanzamt обжалва посоченото решение пред Bundesfinanzhof.
The Finanzamt appealed to the Bundesfinanzhof on a point of law against the judgment.
Последният приема, че тълкуването на Finanzgericht Hamburg на § 28, алинея 4 от KStG 1996 следва да се отхвърли.
The latter found that the Finanzgericht Hamburg’s interpretation of Paragraph 28(4) of the KStG 1996 should be rejected.
Според Bundesfinanzhof приложното поле на тази разпоредба не може да бъде ограничено до акционерите, имащи право на приспадане, и следователно не може да изключи акционерите като RCS, които нямат право на данъчен кредит.
According to the Bundesfinanzhof, the scope of that provision cannot be limited to shareholders with a right of set-off, thus excluding shareholders such as RCS who are not entitled to a tax credit.
Все пак Bundesfinanzhof изказва съмнения по въпроса дали установяването на облагането на извършеното разпределение в категория EK 02 съответства на Директива 90/435, доколкото представлява удържане на данък при източника, а евентуално и на разпоредбите на Договора за ЕО, свързани със свободното движение на капитали или със свободата на установяване.
However, the Bundesfinanzhof expressed doubt as to whether the assessment of tax on distributions made from EK 02 was compatible with Directive 90/435 — inasmuch as it constitutes a withholding tax — and, as the case may be, with the provisions of the EC Treaty on the free movement of capital or the freedom of establishment.
При тези обстоятелства Bundesfinanzhof решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
In those circumstances, the Bundesginanzhof decided to stay proceedings and to refer the following two questions to the Court for a preliminary ruling:
„1) Представлява ли удържане на данък при източника по смисъла на член 5, параграф 1 от Директива 90/435 […], понастоящем член 5 в редакцията [резултат] от Директива 2003/123/ЕО на Съвета от 22 декември 2003 г. (OВ L 7, 2004 г., стр.
‘(1) Is there withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Council Directive 90/435 …, now Article 5 in the version resulting from Council Directive 2003/123/EC of 22 December 2003 (OJ 2004 L 7, p.
41; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 118), положение, в което националното право предписва в случай на разпределение на печалба от дъщерно дружество на неговото дружество майка облагането на приходите и увеличенията на активите на капиталовото дружество, които нямаше да бъдат обложени съгласно националното право, ако дъщерното дружество, вместо да ги разпредели на дружеството майка, ги бе запазило?
41) in the case in which national law provides that, where profits are distributed by a subsidiary to its parent company, income and asset increases of the capital company are to be taxed which, under national law, would not be taxed if they remained with the subsidiary and were not distributed to the parent company?
2) Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен, съответства ли на [членове 52, 73 б и 73 г от Договора] национална разпоредба, предвиждаща дерогационна компенсация на разпределението на печалбата на капиталово дружество, използващо собствения си капитал, с данъчната тежест, която произтича от това, дори когато споменатото дружество докаже, че е разпределило дивиденти на чуждестранни акционери, и то предвид факта, че подобни акционери, за разлика от местните акционери, съгласно националното законодателство нямат право да приспаднат от собствения си данък корпоративния данък, който им е начислен?“
(2) Should Question 1 be answered in the negative: is it compatible with [Articles 52, 73b and 73d of the Treaty] for a national rule to provide for divergent set-off arrangements for the distribution of profits by a capital company using portions of its own capital, resulting in consequent tax liability even in cases in which the capital company demonstrates that it has distributed dividends to nonresident shareholders, even though, under national law, such nonresident shareholders, unlike resident shareholders, are not entitled to set off against their own tax the corporation tax thus determined?’
С молба, подадена в секретариата на Съда на 18 февруари 2008 г. Burda иска от Съда да разпореди възобновяване на устната фаза на производството в приложение на член 61 от Процедурния правилник, с цел да се определят „проце-суално-организационни действия“.
By document lodged at the Registry of the Court of Justice on 18 February 2008, Burda requested the Court of Justice to order the reopening of the oral procedure, pursuant to Article 61 of the Rules of Procedure, with a view to prescribing ‘measures of organisation of procedure’.
По искането за възобновяване на устната фаза на производството и за определяне на процесуално-организационни действия
The application to have the oral procedure re-opened and the prescribing of measures of organisation of procedure