natgillin/translations-raw huggingface dataset:
„Определение за наемане на работа като „au pair“
‘Definition of an “au pair” placement
Условия за получаване на разрешение за влизане [„leave to enter“] в качеството на младеж, нает като „au pair“
Requirements for leave to enter as an “au pair”
Разрешение за влизане в качеството на младеж, нает като „au pair“
(viii) if he has previously spent time in the United Kingdom as an “au pair”, is not seeking leave to enter to a date beyond 2 years from the date on which he was first given leave to enter the United Kingdom in this capacity, and
Лице, което моли за разрешение за влизане в Обединеното кралство в рамките на наемане на работа като „au pair“, може да бъде прието на територията му за период, който не надвишава две години, при условие че то няма да упражнява там никаква трудова дейност с изключение на дейността на младеж, нает като „au pair“ и ако по преценка на служителя от службата по имиграцията са спазени всички посочени в точка 89 по-горе условия […]“.
A person seeking leave to enter the United Kingdom as an “au pair” may be admitted for a period not exceeding 2 years with a prohibition on employment except as an “au pair” provided the Immigration Officer is satisfied that each of the requirements of paragraph 89 is met. …’
Разпоредбите в областта на имиграцията относно студентите са посочени по-специално в точки 57—62 от Immigration Rules:
The immigration provisions concerning students are contained in particular in paragraphs 57 to 62 of the Immigration Rules:
[…] iv) да има намерение да напусне Обединеното кралство след края на следването си; […] v) да не възнамерява да упражнява търговска дейност или да работи, с изключение на работа при непълно работно време или на работа през ваканциите, за които Secretary of State for Employment е дал своето съгласие, и
(v) does not intend to engage in business or take employment, except part-time or vacation work undertaken with the consent of the Secretary of State for Employment, and
РЕШЕНИЕ ОТ 24.1.2008 г. — ДЕЛО C-294/06 vi) да бъде в състояние да покрива разходите за следването си и за своите лични нужди, както и тези на лицата, на които дължи издръжка, включително квартирните разходи, без да упражнява трудова или търговска дейност, нито да е необходимо отпускане на публични средства.
(vi) is able to meet the costs of his course and accommodation and the maintenance of himself and any dependants without taking employment or engaging in business or having recourse to public funds.
Лице, което моли за разрешение за влизане в Обединеното кралство в качеството на студент, може да бъде прието на неговата територия за подходящ период от време, който се изчислява в зависимост от продължителността на учебния курс и в зависимост от средствата, с които лицето разполага, като разрешението се съпровожда от условие за ограничаване на правото на труд на това лице […]“.
A person seeking leave to enter the United Kingdom as a student may be admitted for an appropriate period depending on the length of his course of study and his means, and with a condition restricting his freedom to take employment …’
По смисъла на приложение A, точка 4 от глава 3 на Указанията на дирекцията по имиграцията към Secretary of State („Immigrations Directorate’s Instructions“):
Under paragraph 4 of Annex A to Chapter 3, Section 1, of the instructions of the Immigration Directorate of the Secretary of State (‘the Immigration Directorate’s Instructions’):
„Студентите на възраст над 16 години, подчинени на условията на правилник 2 (условие, ограничаващо правото им на труд), могат да работят при непълно работно време или да упражняват трудова дейност през ваканциите, без да е необходимо съгласие от местното бюро по труда [„local Jobcentre“].
‘Students over the age of 16 who are on Code 2 conditions [which include a condition restricting freedom to take up employment] may take part-time or vacation work without needing to seek the permission of the local Jobcentre.
Също така те могат да работят в рамките на университетски курс, включващ период на трудова дейност, или да участват в професионални стажове, без да е необходимо получаване на разрешително за работа [издадено от компетентните власти на Обединеното кралство].
Similarly they will be able to take up work placements which are part of a sandwich course or to undertake internship placements without the need to obtain permission from the [competent authorities of the United Kingdom].
През учебната година на студентите не се разрешава да работят повече от 20 часа седмично […]“.
Students should not work for more than 20 hours a week during term time, …’
Спорове по главното производство и преюдициални въпроси
The actions in the main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
Споровете засягат, от една страна, млада жена, наета на работа като „au pair“, г-жа Payir и, от друга страна, двама студенти, г-н Akyuz и г-н Ozturk.
The actions concern, respectively, a young woman au pair, Ms Payir, and two students, Mr Akyuz and Mr Ozturk.
Г-жа Payir, по това време на 21 години, получава разрешително за влизане в Обединеното кралство, след което през м. април 2000 г. ѝ е издадено разрешение за влизане с валидност до м. април 2002 г.
Ms Payir, then aged 21 years, obtained United Kingdom entry clearance, after which, in April 2000, she was granted leave to enter valid until April 2002.
Това разрешение за влизане е било съпроводено от условие, според което на г-жа Payir не се разрешава да извършва срещу възнаграждение или безвъзмездно работа, различна от тази на лице „au pair“.
Her leave to enter was subject to the condition that she did not enter employment, paid or unpaid, other than as an au pair.
Тя е била настанена, получавала е храна и заплата от 70 GBP (около 103 EUR) седмично.
Then, from March 2001, she was engaged as an au pair by a second family, for whom she worked between 15 and 25 hours per week in return for bed and board, and payment of GBP 70 (approximately EUR 103) per week.
През м. април 2002 г., преди да изтече срокът на нейното разрешение за влизане, г-жа Payir подава молба до Secretary of State за разширено разрешение за пребиваване в Обединеното кралство, като изтъква на основание член 6, параграф 1 от Решение № 1/80, че е била наета на работа за повече от една година от един и същ работодател и че желае да остане на своята длъжност.
In April 2002, before her leave to enter expired, Ms Payir applied to the Secretary of State for leave to remain in the United Kingdom, in reliance upon Article 6(1) of Decision No 1/80. She submitted that she had been engaged by the same employer for more than one year and that she wished to continue to be employed by that employer.
Молбата ѝ е отхвърлена с решение от 18 август 2004 г.
Her application was refused by decision of 18 August 2004.
Г-жа Payir обжалва това решение пред High Court of Justice (England & Wales) Queen’s Bench Division (Administrative Court). Тази юрисдикция уважава I - 235
Ms Payir brought an action for judicial review of that decision before the High Court of Justice (England and Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court).
РЕШЕНИЕ ОТ 24.1.2008 г. — ДЕЛО C-294/06 жалбата, отменя посоченото решение и издава задължителни указания до Secretary of State да продължи срока на разрешението за влизане на г-жа Payir и да премахне първоначалното условие за ограничаване на достъпа на заинтересованото лице до пазара на труда.
Allowing her claim, that court quashed the decision of 18 August 2004 and directed the Secretary of State to extend Ms Payir’s leave to enter and to remove the initial condition restricting her access to the labour market.
Разрешението за влизане на г-жа Payir е продължено до 2 август 2006 г.
Ms Payir’s leave to enter was extended until 2 August 2006.
През м. октомври 2005 г. същата е наета на работа като продавачка в магазин.
In October 2005, she took up employment as a shop assistant.
Secretary of State обжалва решението на High Court на основание, че член 6, параграф 1 от Решение № 1/80 не се прилагал за лицата „au pair“.
The Secretary of State appealed against the decision of the High Court, on the ground that Article 6(1) of Decision No 1/80 does not apply to au pairs.
Г-н Akyuz и г-н Ozturk влизат в Обединеното кралство съответно през 1999 г. и през 1997 г. в качеството на студенти с разрешения за влизане, последвани от издаването на разрешения за пребиваване.
Mr Akyuz and Mr Ozturk entered the United Kingdom in 1999 and 1997 respectively, with leave to enter as students.
В последните било уточнено, че на заинтересованите лица се разрешава да работят наймного 20 часа седмично през учебната година.
They were subsequently granted leave to remain (as students), with permission to work, subject to a term-time limit of 20 hours per week.
По време на следването им тези двама турски граждани работят като сервитьори в ресторант при непълно работно време и техният работодател им предлага продължаване на трудовите им договори.
During their studies, Mr Akyuz and Mr Ozturk worked part-time as waiters in a restaurant and were offered an extension of their contracts by their employers.
Преди изтичането на срока на техните разрешения за влизане или за пребиваване в качеството на студенти г-н Akyuz и г-н Ozturk подават молби до Secretary of State, съответно през месеците юли 2003 г. и януари 2004 г., за разрешения за пребиваване на основание член 6, параграф 1 от Решение № 1/80.
Before their leave to enter or remain as students expired, Mr Akyuz and Mr Ozturk applied to the Secretary of State, in July 2003 and January 2004 respectively, for leave to remain on the basis of Article 6(1) of Decision No 1/80.
След като на 18 август 2004 г. получават отказ на молбите си, заинтересованите лица подават жалби за преразглеждане пред High Court, който ги уважава.
The Secretary of State refused their applications on 18 August 2004, whereupon Mr Akyuz and Mr Ozturk commenced actions for judicial review in the High Court, which were allowed.
Като поддържа, че член 6, параграф 1 от Решение № 1/80 не се прилага за студентите, Secretary of State обжалва по апелативен ред така постановените от High Court решения.
Contending that Article 6(1) of Decision No 1/80 does not apply to students, the Secretary of State appealed against the decisions of the High Court.
Жалбите на г-жа Payir, както и на г-н Akyuz и г-н Ozturk, са разгледани съвместно от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division). I - 236
I - 236
Тази юрисдикция посочва, че High Court счита тези трима турски граждани за работници по смисъла, който Съдът дава на това понятие по-специално в Решение от 26 ноември 1998 г. по дело Birden (C-1/97, Recueil, стр. I-7747, точка 24).
The Court of Appeal points out that the three Turkish nationals were regarded by the High Court as workers within the meaning given to that concept by the Court of Justice, in particular in Case C-1/97 Birden [1998] ECR I-7747, paragraph 24.
Като приема тази констатация на High Court, Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) счита, че следва също да се има предвид съдебната практика на Съда, според която държавитечленки могат да установяват режими със социална насоченост. От това следвало, че дори когато тези режими включват извършването на дейност в качеството на работник, те не водят задължително до интегриране на заинтересованите лица в редовния пазар на труда на тези държави. 18
While fully accepting that finding on the part of the High Court, the Court of Appeal (England and Wales) (Civil Division) takes the view that it is also necessary to take into account the caselaw of the Court of Justice according to which Member States may introduce schemes with a social purpose. It follows from that caselaw that, even though such schemes involve the carrying out of an activity as a worker, they do not necessarily imply integration of the persons concerned in the labour force of those States.
В делата по главното производство Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) изпитва съмнения относно възможността, с която разполагат засегнатите турски граждани, да се позовават на разпоредбите на член 6, параграф 1 от Решение № 1/80. При тези обстоятелства тази юрисдикция решава да спре производството по делото и да постави на Съда следните преюдициални въпроси: „1) По дело, в което:
In the main proceedings, the Court of Appeal (England and Wales) (Civil Division) is not certain whether the Turkish nationals concerned may rely on Article 6(1) of Decision No 1/80. In those circumstances, that court decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
— на турска гражданка е издадено разрешение за влизане в Обединеното кралство за срок от две години в рамките на наемане на работа като „au pair“ според определението на това понятие в [Immigration Rules]; […]
— a Turkish national was granted leave to enter the United Kingdom for two years in order to take up a placement in that country as an “au pair” as defined in the … Immigration Rules; …
— нейното разрешение за влизане е включвало правото да бъде наета от работодател в това качество; […]
— her leave to enter included permission to be employed in that capacity; …
— тя е останала в това качество на работа при същия този работодател повече от една година без прекъсване през срока на валидност на разрешението ѝ за влизане; […]
— she was continuously employed in that capacity by the same employer for a period exceeding one year during her leave to enter; …
— тази работа е представлявала реална и ефективна икономическа дейност, и
— that employment was a genuine and effective economic activity, and
— тази работа е била в съответствие с националното законодателство относно заетостта и имиграцията, дали през периода на заемане на тази длъжност турската гражданка:
— that employment was in accordance with national laws relating to employment and immigration; then, was the Turkish national concerned, during that employment:
— е била работник по смисъла на член 6 от Решение № 1/80 […]?
— a worker within the meaning of Article 6 of Decision No 1/80 …?
— е принадлежала към редовния пазар на труда на Обединеното кралство по смисъла на тази разпоредба?
— duly registered as belonging to the labour force of the United Kingdom within the meaning of that Article?
2) По дело, в което:
(2) In a case in which:
— на турски гражданин е издадено разрешение за влизане в Обединеното кралство в съответствие с [Immigration Rules] с цел да му се даде възможност да посещава учебен курс в тази държава; […]
— a Turkish national was granted leave to enter the United Kingdom under the Immigration Rules in order to follow a course of study in that country; …
— неговото разрешение за влизане е включвало правото да упражнява всякаква трудова дейност, чиято продължителност през учебната година, изчислена за всеки период на заетост, не е можела да надвишава 20 часа седмично; […]
— his leave to enter included permission to be employed in any occupation with a limit during term time of 20 hours work per week; …
— той остава на работа при същия работодател повече от една година без прекъсване през периода на валидност на разрешението му за влизане;
— he was continuously employed by the same employer for a period exceeding one year during his leave to enter;
— тази работа е била в съответствие с националното законодателство относно заетостта и имиграцията, дали по време на периода на заемане на тази длъжност разглежданият турски гражданин:
— that employment was in accordance with national laws relating to employment and immigration; then, was the Turkish national concerned, during that employment:
— е бил работник по смисъла на член 6 от Решение № 1/80 […]?
— a worker within the meaning of Article 6 of Decision No 1/80 …?
— е принадлежал към редовния пазар на труда в Обединеното кралство по смисъла на тази разпоредба?“
— duly registered as belonging to the labour force of the United Kingdom within the meaning of that Article?’
По преюдициалните въпроси
Questions referred for a preliminary ruling
Поставените по двете дела въпроси са идентични и се отнасят, от една страна, до лицата „au pair“ и, от друга страна, до студентите.
The same questions are asked in both cases and relate, respectively, to au pairs and to students.
От тези въпроси е видно, че препращащата юрисдикция пита по същество дали обстоятелството, че на турски гражданин е разрешено влизане на територията на държавачленка в качеството на лице „au pair“ или на студент, лишава този гражданин от качеството „работник“ и му пречи да принадлежи към „редовния пазар на труда“ на тази държавачленка по смисъла на член 6, параграф 1 от Решение № 1/80, така че той да не може да се позовава на тази разпоредба, за да получи подновяване на своето разрешително за работа и да се ползва от свързаното с него право на пребиваване.
By those questions, the national court is essentially asking whether the fact that a Turkish national was granted permission to enter the territory of a Member State as an au pair or as a student deprives that national of the status of ‘worker’ and prevents him from being regarded as ‘duly registered as belonging to the labour force’ of that Member State within the meaning of Article 6(1) of Decision No 1/80, with the result that he cannot rely on that provision for the purposes of obtaining renewed permission to work and a corollary right of residence.
Становища, представени пред Съда
Observations submitted to the Court
Г-жа Payir, г-н Akyuz и г-н Ozturk, както и Комисията на Европейските общности, изразяват сходни гледища.
Ms Payir, Mr Akyuz and Mr Ozturk, and the Commission of the European Communities share the view that Turkish nationals, such as those concerned by the main proceedings, satisfy the prerequisite conditions for being regarded as ‘workers’
Тези турски граждани принадлежали към редовния пазар на труда на приемащата държавачленка.
Those Turkish nationals are duly registered as belonging to the labour force of the host Member State.
Те влезли законно на територията на тази държава и също законно получили достъп до пазара на труда на посочената държава.
They entered the territory of that State lawfully and, equally lawfully, joined the labour force of that State.
В частност, те не са извършили никаква измама, за да получат и да осъществяват възложената им работа.
In particular, they did not commit any form of fraud in order to obtain or take up work.
Следователно тяхното положение на пазара на труда било стабилно, а не временно.
Their situation as part of the labour force is therefore stable and secure.
Доколкото тези турски граждани отговарят на посочените в член 6, параграф 1 от Решение № 1/80 условия, те можели да се позовават на тази разпоредба, за да получат подновяване на техните разрешителни за работа и да се ползват от свързаното с това право на пребиваване.
In so far as those Turkish nationals fulfil the conditions laid down in Article 6(1) of Decision No 1/80, they can rely on that provision for the purposes of obtaining renewed permission to work and a corollary right of residence.
Не било нито необходимо, нито уместно да се разглеждат основанията за предоставяне от Обединеното кралство на отнасящите се до тях разрешения за влизане и за пребиваване, а именно разрешаване влизането на младежи за ограничен срок единствено в качеството на лица „au pair“ или на студенти.
It is neither necessary nor relevant to examine the reasons for which the United Kingdom granted them leave to enter and to remain, that is to say, leave for a limited period, as young persons with au pair or student status.
В обратен смисъл, правителството на Обединеното кралство, както и германското, италианското и нидерландското правителство поддържат, че основанията за пребиваване имат значение.
The United Kingdom Government and the German, Italian and Netherlands Governments contend that, on the contrary, the reasons underlying the grant of leave to remain are important.
Член 6, параграф 1 от Решение № 1/80 се отнасял за правото на достъп до труд на турските граждани, които имат разрешение за влизане на територията на държавачленка в качеството на работници.
Article 6(1) of Decision No 1/80 concerns the right of access to employment of Turkish nationals who have been permitted to enter the territory of a Member State as workers.
Турски граждани, каквито са г-жа Payir, както и г-н Akyuz и г-н Ozturk, които не са влезли в Обединеното кралство в това качество, не могат да се позовават на тази разпоредба.
Turkish nationals who have not entered the United Kingdom in that capacity, such as Ms Payir or Mr Akyuz and Mr Ozturk, cannot rely on that provision.
Следователно макар и упражняваната от тези граждани дейност да може да се квалифицира като реална и ефективна икономическа дейност, от това не следвало, че заинтересованите лица имали качеството на работници, нито че принадлежали към редовния пазар на приемащата държавачленка по смисъла на тази разпоредба.
Consequently, even if they have performed an activity that can be regarded as genuine and effective economic activity, it does not follow that those nationals are workers or that they are duly registered as belonging to the labour force of the host Member State, within the meaning of that provision.
Найнапред като резултат от това държавитечленки нямало да имат свободата да определят условията за влизане на турски граждани на тяхната територия.
If it were to be held that Article 6(1) of Decision No 1/80 may be relied upon by Turkish nationals who have been permitted to enter the territory of a Member State as au pairs or as students, there would be serious consequences. First and foremost, the Member States would no longer be free to determine the conditions governing the entry of Turkish nationals into their territory.
По-нататък, насърчавало се заобикалянето на националните законодателства, тъй като съответните лица имат интерес да се представят като студенти или лица „au pair“, за да могат да участват в пазара на труда в държаватачленка, на чиято територия са влезли.
Second, it would encourage the circumvention of national legislation, since the persons concerned would have an interest in presenting themselves as students or as au pairs in order to integrate in the labour force of the Member State into whose territory they enter.
На последно място, държавитечленки щели да бъдат принудени да ограничат своята политика за прием на студенти и лица „au pair“ с турско гражданство в ущърб на тези две групи заинтересовани лица.
Lastly, it would lead the Member States to restrict their policy of admitting Turkish students and au pairs, to the detriment of those two groups.
Германското и нидерландското правителство добавят, че фактът на приравняване на положението на работещи при непълно работно време студент или лице „au pair“ към това на един обикновен работник противоречи на подхода, възприет от общностния законодател в Директива № 2004/114/ЕО на Съвета от 13 декември 2004 година относно условията за прием на граждани на трети страни с цел образование, ученически обмен, безвъзмездно обучение или доброволческа дейност (ОВ L 375, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 94).
The German and Netherlands Governments add that assimilation of the situation of a student or au pair performing part-time work with the situation of an ordinary worker is inconsistent with the approach taken by the Community legislature in Council Directive 2004/114/EC of 13 December 2004 on the conditions of admission of thirdcountry nationals for the purposes of studies, pupil exchange, unremunerated training or voluntary service (OJ 2004 L 375, p. 12).
Според тях тази директива правела ясно разграничение между студента и работника.
According to those governments, that directive clearly distinguishes between student and worker.
За да се отговори на поставените въпроси, така както те са преформулирани в точка 20 от настоящото съдебно решение, следва да се напомнят трите условия, които поставя член 6, параграф 1 от Решение № 1/80.
In order to reply to the questions referred — as reformulated in paragraph 20 of the present judgment — it is appropriate to note the three conditions laid down in Article 6(1) of Decision No 1/80.
Първото от тези условия е свързано с качеството на работник.
The first of those conditions concerns the status of worker.