natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Член 2 от Директива 2000/78 съдържа определение както за пряка, така и за непряка дискриминация.
Directive 2000/78 defines both direct and indirect discrimination within Article 2.
Двете части на член 2, параграф 2 започват по един и същ начин: „проява на […] дискриминация има, когато“.
The two limbs of Article 2(2) start in the same way: ‘… discrimination shall be taken to occur where …’.
Член 2, параграф 2, буква а) дава определение за пряка дискриминация, без да добавя, че по принцип тя може да бъде оправдана.
Article 2(2)(a) defines direct discrimination without going on to suggest that it may, in principle, be capable of justification.
Член 2, параграф 2, буква б), обратно, гласи, че „проява на непряка дискриминация има, когато видимо неутрална разпоредба, критерий или практика биха поставили лицата от определена […] възраст […] в сравнение с други лица в неблагоприятно положение, овен ако […] тази разпоредба, критерий или практика е обективно оправдана от законната си цел и средствата за постигане на тази цел са подходящи и необходими […]“.
Article 2(2)(b), in contrast, states that ‘indirect discrimination shall be taken to occur where an apparently neutral provision, criterion or practice would put persons having … a particular age … at a particular disadvantage unless … that provision, criter- ion or practice is objectively justified by a legitimate aim and the means of achieving that aim are appropriate and necessary …’.
С други думи, ако са изпълнени предвидените в член 2, параграф 2, буква б) условия, няма да се счита, че е налице непряка дискриминация (в противен случай ще е налице).
In other words, if the proviso in Article 2(2)(b)
BARTSCH отчасти пряка 99, отчасти непряка дискриминация 100, основана на възраст.
BARTSCH involve partly direct discrimination, 99 partly indirect discrimination 100on grounds of age.
Член 6, параграф 2 разрешава регламентирането на някои видове разлики в третирането въз основа на възраст във връзка с достъпа до професионални социалноосигурителни схеми.
Article 6(2) makes provision for certain types of age-related differential treatment for occupational social security schemes.
2000/78 изрично допуска някои специални видове разлики в третирането, основани пряко на възраст, при условие че „те са обективно и обосновано оправдани от законосъобразна цел […] и ако средствата за постигане на тази цел са подходящи и необходими“.
particular kinds of differential treatment based directly on grounds of age, provided that they are ‘objectively and reasonably justified by a legitimate aim … and if the means of achieving that aim are appropriate and necessary’.
Съдът е потвърдил този анализ на текста в Решение по дело Palacios de la Villa 102, което се отнася до клауза за задължително пенсиониране в национална правна уредба 103.
This analysis of the text is borne out by the Court’s judgment in Palacios de la Villa, 102which concerned a compulsory retirement clause in national legislation.
Съобра- жение 14 от Директива 2000/78 гласи, че „настоящата директива не засяга[ 104]
103Recital 14 of Directive 2000/78 states that ‘[t]his Directive shall [ 104] be without prejudice to national provisions laying down retirement ages’.
Така критерият за приемане националните разпоредби, регламентиращи възрастта за пенсия“. В Директивата обаче няма материалноправна разпоредба, която да изключва клаузите за пенсиониране от приложното ѝ поле.
It would be fair to say that the majority of the specific illustrations of ‘acceptable’ differential treatment in Article 6(1) involve the direct use of age as a decision criterion (‘older workers’, ‘minimum conditions of age’, ‘a maximum age for recruitment’).
на решение не е „видимо неутрална разпоредба, критерий или практика“ (както е посочено в член 2, параграф 2, буква б) при дефинирането на непряката дискриминация).
101The decision criterion is thus not ‘an apparently neutral provision, criterion or practice’ (as identified, in Article 2(2)(b) within the definition of indirect discrimination).
По-скоро често става въпрос чисто и просто за разлика в третирането, основана на възраст.
Rather, it is often differential treatment on grounds of age, pure and simple.
Клаузата за разлика във възрастта не съвпада напълно с нито един от
The age-gap clause does not fit neatly into any of the specific illustrations in
Единственото логично заключение, което може да се направи, е, че Директива
The only logical conclusion to be drawn is that Directive 2000/78 expressly permits
102 — Посочено в бележка под линия 20.
102 — Cited in footnote 20.
99 — Например определянето на максимална възраст за наемане в някои случаи (член 6, параграф 1, буква в).
99 — For example, the fixing of a maximum age for recruitment in certain cases (Article 6(1)(c)).
103 — В дело Palacios de la Villa, посочено в бележка под линия 20, срокът за транспониране, разбира се, вече е бил изтекъл, за разлика от настоящия случай. Вж. точка 39 по-горе.
103 — In Palacios de la Villa, cited in footnote 20, unlike the present case, the transposition period had of course already expired.
100 — Например определянето на минимални условия за старшинство в службата за достъп до определени ползи, свързани със заетостта (член 6, параграф 1, буква а).
100 — For example, the setting of minimum conditions of seniority in service for access to certain advantages linked to employment (Article 6(1)(a)).
Въпреки че е „видимо неутрален критерий“, старшинството в службата може непряко да служи като критерий, основан на възраст.
Seniority in service, although an ‘apparently neutral criterion’, is likely to operate indirectly as an age-based criterion.
104 — В текста на английски език е използван спомагателният глагол „shall“ (повелителна форма), чиято употреба е нетипична за преамбюл (който има разяснителна цел).
104 — This is a curious use of ‘shall’ (an enacting form) in a preamble (which is explanatory).
Вж. точка 10 от Междуинституционално споразумение от 22 декември 1998 година относно общите насоки за качеството на съставяне на общностното законодателство (ОВ С 73, 1999 г., стр.
See point 10 of the Interinstitutional Agreement on common guidelines for the quality of drafting of Community legislation (OJ 1999 C 73, p.
1), на което се позовавам в заключението, представено на 10 април 2008 г. по дело Heinrich, С-345/06, точки 28, 64 и 65.
1), to which I referred in my Opinion of 10 April 2008 in Case C-345/06 Heinrich, points 28, 64, and 65.
I-10997, относно двата вида възможности за оправдаване на разликите в третирането въз основа на различия в пола и връзката им с пряката и непряка дискриминация.
101 — Compare Advocate General Jacobs’s discussion of two types of justification for difference in treatment on grounds of sex, and their relation to direct and indirect discrimination, at points 34 to 35 of his Opinion in Case C-79/99 Schnorbus [2000] ECR I-10997.
От една страна, настоящото състояние на общностното право предоставя на държавитечленки, както и при необходимост на социалните партньори на национално равнище, доста широко право на преценка не само при избора дали да се преследва конкретна цел в областта на социалната политика и политиката по заетостта, но и при определянето на мерките, които са в състояние да я постигнат 108.
On the one hand, the present state of Community law allows Member States and, where appropriate, the two sides of industry at national level fairly broad discretion, not only in whether to pursue a particular aim in the field of social and employment policy, but also in the definition of measures capable of achieving it. 108
конкретните примери, посочени в член 6, параграф 1, буква а), б) или в).
Article 6(1)(a), (b) or (c).
Интересът на работодателя да въведе общо ограничение на разходите, които понася доброволната пенсионна схема 107, напомня условията, които са в основата на дерогацията, предвидена в член 6, параграф 2.
The employer’s interest in placing an overall limitation on the costs borne by a voluntary pension scheme 107is reminiscent of the factors behind the Article 6(2) derogation.
Съгласно общите тълкувателни принципи дерогациите следва да се тълкуват стриктно.
Derogations are, as a general principle of construction, to be interpreted restrictively.
В същото време е ясно, че член 6 не съдържа изчерпателен списък на допустимите дерогации.
At the same time, it is clear that Article 6 does not contain an exhaustive list of permissible derogations.
От друга срана, Съдът последователно е възприемал стриктен подход при преценяването на схемите, които, както в настоящия случай, изключват определени категории лица, за разлика от тези, които предвиждат разлики в предоставяните придобивки.
On the other hand, the Court has consistently taken a strict approach to pension schemes which, as in the present case, exclude certain categories of persons, as opposed to those which provide differential benefits.
По-конкретно, той е ограничил забраната за обратно действие на постановеното от него Решение по дело Barber 109, като е приел, че тя не се прилага по отношение на предишен вид схема 110.
In particular, it circumscribed the non-retroactive effect of its ruling in Barber 109so as not to apply to the former type of scheme.
Съдът също не е склонен да приеме основан на актюерски изчис-
110 The Court has also been circumspect in accepting grounds based on
Вж. също съображение 25 от Директива 2000/78.
See also recital 25 to Directive 2000/78.
Ограничаването ratione temporis на това решение е инкорпорирано в Протокол № 17 към член 141 от Договора за създаване на Европейската общност (1992).
The limitation ratione temporis of that ruling was incorporated into Protocol (No 17) on Article 141 of the Treaty establishing the European Community (1992).
Ако държаватачленка вече е транспонирала Директива 2000/78, тя (вероятно) е взела някои политически решения.
If the Member State had already transposed Directive 2000/78, it would (presumably) have made some policy choices.
Ако е решила да се позове на член 6, параграф 2 от Директивата, за да позволи на частните работодатели да включат в пенсионните схеми на предприятията разпоредба като клаузата за разлика във възрастта, Съдът първо би трябвало да реши дали използването на клаузата за разлика във възрастта попада в приложното поле на дерогацията и тогава (ако това е така) да прецени дали схемата отговаря на принципа за пропорционалност.
If it had chosen to invoke Article 6(2) of the directive so as to allow a private employer to include a provision such as the age-gap clause in its occupational pension scheme, the Court would first have to decide whether use of the age-gap clause qualified under the derogation and then (if so) assess the actual scheme for proportionality.
BARTSCH ления довод за оправдаване на разлики в третирането 111.
BARTSCH actuarial calculations to justify differential treatment. 111
Като се има предвид широката свобода на преценка, предоставена на държавитечленки в областта на социалната политика и политиката на заетостта, склонна съм да приема, че взетото от държавачленка политическо решение да се допусне частните пенсионни схеми да включват под една или друга форма клауза за разлика във възрастта по принцип може да представлява законосъобразна цел по смисъла на член 6, параграф 1 от Директива 2000/78.
Given the broad discretion which Member States enjoy in the field of social and employment policy, I am prepared to accept that a policy choice made by a Member State so as to allow private pension schemes to include some kind of an age-gap clause might, in principle, serve a legitimate aim within the meaning of Article 6(1) of Directive 2000/78.
Запитващата юрисдикция твърди, че клаузата за разлика във възрастта е съвместима с вътрешното право, защото „има справедливо основание“, а именно интереса на работодателя да въведе общо ограничение на разходите, които понасят доброволните пенсионни схеми 112.
The referring court states that the age-gap clause is compatible with domestic law because it is based on a ‘fair reason’, namely the employer’s interest in placing an overall limitation of the costs borne by voluntary pension schemes. 112 Further, those considerations are closely connected to the age-gap clause.
Освен това тези съображения са тясно свързани с клаузата за разлика във възрастта.
The cost limitation is based on a demographic criterion: the younger the survivors are in relation to the employees to whom an occupational pension was granted, the longer the period in which the employer has, on average, to provide a survivor’s pension.
Първо, от отговора, даден от представителя на BSH в съдебното заседание, става ясно, че когато пенсионната схема е била първоначално създадена, дружеството се е грижило само за това как да се разпределят (наличните) средства.
First, it is apparent from the answer which BSH’s representative gave at the hearing that, when the pension scheme was originally set up, the company had had regard purely to the issue of how to distribute the (available) funds.
111 — В Решение по дело Lindorfer, посочено в бележка под линия 19, точка 56, Съдът приема, че необходимостта от добро финансово управление на пенсионна схема не може да бъде изтъкната в подкрепа на необходимостта от по-високи актюерски стойности за жените.
111 — In Lindorfer, cited in footnote 19, paragraph 56, the Court held that a need for sound financial management of a pension scheme could not be invoked to support the need for higher actuarial values for women.
Вж. още заключението на генерален адвокат Jacobs, точки 49—69, и моето заключение, точки 43—50, по това дело.
See also Advocate General Jacobs’s Opinion, at points 49 to 69, and my Opinion, at points 43 to 50, in that case.
В Решение от 22 декември 1993 г. по дело Neath (C-152/91, Recueil, стр. I-6935) и в Решение от 28 септември 1994 г. по дело Coloroll (C-200/91, Recueil, стр.
In Case C-152/91 Neath [1993] ECR I-6935 and Case C-200/91 Coloroll [1994] ECR I-4389, the Court held that inequality of employers’ contributions under funded defined-benefit pension schemes arising from the use of actuarial factors did not fall under (what is now) Article 141 EC.
Вж. още Решение от 16 юли 1998 г. по дело ICI (C-264/96, Recueil, стр. I-4695), Решение от 21 септември 1999 г. по дело St Gobain (С-307/97, Recueil, стр.
In his Opinion on, inter alia, those cases (at [1993] ECR I-4893) Advocate General Van Gerven considered that a need to maintain the financial balance of occupational pension schemes could not justify differences in employee contributions and benefits based on actuarial factors.
I-2651), Решение от 21 ноември 2002 г. по дело X & Y (С-436/00, Recueil, стр. I-10829), Решение от 11 март 2004 г. по дело Hughes de Lasteyrie du Saillant (С-9/02, Recueil, стр. I-2409) и Решение от 28 септември 2006 г. по дело Комисия/Нидерландия (С-282/04 и С-283/04, Recueil, стр. I-9141) (съдът не приема загубата на данъчни приходи като основание за оправдаване на дискриминация, противоречаща на член 43 ЕО). 113 — Тоест вдовица, която е с повече от 15 години по-млада от починалия си съпруг, чиято смърт е настъпила, докато е бил в трудово правоотношение с BSH.
Compare also Case C-264/96 ICI [1998] ECR I-4695, Case C-307/97 St Gobain [1999] ECR I-2651, Case C-436/00 X & Y [2002] ECR I-10829, Case C-9/02 Hughes de Lasteyrie du Saillant [2004] ECR I-2409, and Joined Cases C-282/04 and C-283/04 Commission v Netherlands [2006] ECR I-9141 (rejection by the Court of loss of tax revenue as a justification for discrimination contrary to Article 43 EC). 113 — That is to say, a widow more than 15 years younger than her deceased husband who died while being employed by BSH.
Клаузата за разлика във възрастта не се прилага по отношение на бивши служители, чиято смърт настъпва, след като са вече пенсионирани: вж. точка 13.
The age-gap clause does not apply if former employees die when already in retirement: see point 13.
SHARPSTON — ДЕЛO C-427/06 възраст, може да бъде оправдана.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-427/06 capable of justification.
Във всеки случай схемата няма да отговаря на изискването за пропорционалност.
In any event, the scheme would fail under proportionality.
Второ, не е трудно да се предвидят начини за ограничаване на понасяните от доброволните пенсионни схеми разходи, които да не са толкова крайни както пълното изключване на преживелите лица.
Second, it is not difficult to imagine ways of limiting the costs borne by voluntary pension schemes that are less extreme than total exclusion of survivors.
Би могло например да се предвиди на по-младите преживели лица да се изплаща сума в намален размер, определен може би по спадаща скала, или плащанията да започват само след като преживялото лице достигне определена възраст.
For example, a reduced benefit could be payable for younger survivors, perhaps determined on a sliding scale; or payments could start only when the survivors reached a certain age.
Следователно бих заключила, ако е необходимо, че разпоредба като клаузата за разлика във възрастта по главното производство не може да бъде оправдана от обстоятелството, че работодателят има интерес да ограничи общия размер на разходите, които понася доброволна пенсионна схема.
I would therefore conclude, if necessary, that a provision such as the age-gap clause at issue in the main proceedings cannot be justified by the fact that the employer has an interest in limiting the overall costs borne by a voluntary pension scheme.
Трето, нищо в представените пред Съда документи не подсказва, че наследствената пенсия е платима само ако работникът или служителят почине на или над определена възраст.
Third, there is nothing in the documents before the Court to suggest that a survivor’s pension is payable only if the employee dies at or above a certain age. Thus, in a situation where employee and spouse are of the same age and the employee dies at the age of 40, the survivor will receive a pension.
Напротив, преживелият съпруг или съпруга, по-млад(а) с 16 години от работника или служителя, който умира на 56 години, няма да получи нищо.
By contrast, a survivor 16 years younger than an employee spouse who dies aged 56 will receive nothing.
Между тези две преживели лица (и двете на 40-годишна възраст) не съществува обаче обективна разлика, що се отнася до очакваната продължителност на живота им, а оттук и между продължителността на периода, през който те биха могли да получават наследствена пенсия.
However, there exists no relevant distinction between those two survivors (both aged 40) in terms of their own life expectancy and hence the length of time during which they are likely to draw a survivor’s pension.
BARTSCH правни очаквания, ясно е, че третият въпрос, буква в) в действителност се отнася до това дали действието на решението по настоящото дело може да се ограничи във времето 114.
BARTSCH temporal limitation might be placed on the judgment in the present case. 114 I shall therefore answer the question on that basis.
Първо, в представените пред Съда документи (както от акта за запитване, така и от BSH или Германия 117) не се съдържат достатъчно данни, които да показват риск от тежки икономически последици, ако Съдът не ограничи действието във времето на решението си.
First, there is no material before the Court (whether from the order for reference or from BSH or Germany 117) sufficient to indicate a risk of serious economic repercussions if the Court were not to limit the temporal effect of its judgment.
Второ, Съдът не е постановил ограничение на действието във времето на своето Решение по дело Mangold.
Secondly, the Court in Mangold did not place any temporal limitation on its judgment.
Това е съдебното решение, определило принципа, който (в тази хипотеза) би се приложил тук.
It is that judgment which identified the principle which (on this hypothesis) would here be applied.
Ограничения на обратното действие на дадено съдебно решение се налага само по изключение и при две условия.
Limitations on the retroactivity of a judgment are imposed only exceptionally and on two conditions.
Първо, трябва да съществува риск от тежки икономически последици; второ, частноправните субекти и националните власти трябва да са били подтикнати към поведение, което не съответства на общностната правна уредба поради обективна и значителна несигурност, що се отнася до обхвата на общностните разпоредби 115.
First, there must otherwise be a risk of serious economic repercussions; second, individuals and national authorities must have been led to adopt practices which do not comply with Community legislation by reason of objective, significant uncertainty regarding the implications of Community provisions.
Тези две условия са кумулативни.
115 Those conditions are cumulative.
Освен това всяко ограничение на обратното действие на съдебно решение трябва да бъде постановено от Съда в първото решение по исканото тълкуване 116.
Any restriction of the retroactive effect of a judgment must, moreover, be laid down by the Court in the first judgment which gives the ruling on the interpretation requested. 116
Дори ако се приеме, че това е първият случай, в който Съдът трябва да разгледа приложението на този принцип към частна професионална пенсионна схема, първото от двете (кумулативни) условия пак не би било изпълнено.
Even if one took the view that this is the first occasion on which the Court has had to consider the application of that principle to a privately-funded occupational pension scheme, the first of the two (cumulative) conditions would still not be satisfied.
Не считам, че обратното действие на съдебното решение по настоящото дело следва да бъде ограничено.
I do not consider that the retroactive effect of the judgment in the present case should be limited.
Следователно действието във времето на решението по настоящото
No temporal limitation should therefore be placed upon the judgment in the present case.
117 — Германия твърди, че такова решение би могло да засегне голям брой договори, но признава, че не разполага със статистически доказателства, които да представи в подкрепа на твърдението си.
117 — Germany asserts that a large number of contracts might be affected by such a ruling, but admits that it has no statistical evidence to adduce in support of that assertion.
Ето защо предлагам Съдът да отговори на поставените въпроси, както следва:
I therefore propose that, in answer to the questions referred, the Court should rule as follows:
„Държавите-членки не са длъжни да осигуряват защита съгласно съдържащия се в общностното право общ принцип за равенство (включително равно третиране независимо от възрастта), ако твърдяното дискриминационно третиране не попада в приложното поле на общностното право.
Member States are not under an obligation to guarantee protection under the general principle of equality (including equal treatment irrespective of age) contained in Community law if the alleged discriminatory treatment does not fall within the scope of Community law.
Не съществува специфична материалноправна разпоредба на общностното право, която може да служи като основа за прилагане на общия принцип за равенство (включително равно третиране независимо от възрастта) към ситуацията, породила преюдициалното запитване.“
There is no specific substantive rule of Community law that may serve as the basis for applying the general principle of equality (including equal treatment irrespective of age) to the situation giving rise to the reference.
По дело C-427/06 с предмет преюдициално запитване, отправено на основание член 234 ЕО от Bundesarbeitsgericht (Германия) с акт от 27 юни 2006 г., постъпил в Съда на 18 октомври 2006 г., в рамките на производство по дело
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Bundesarbeitsgericht (Germany), made by decision of 27 June 2006, received at the Court on 18 October 2006, in the proceedings