natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Има решения, с които Съдът възпрепятства възможността дадено международно споразумение да произведе действие в общностния правен ред с мотива, че спора-
There are cases in which the Court has barred an international agreement from having effect within the Community legal order on the ground that the agreement was concluded on the wrong legal basis.
Логичната отправна точка в тази дискусия, разбира се трябва да бъде основополагащото решение по дело Van Gend en Loos 17 , с което Съдът утвърждава автономността на общностния правен ред.
The logical starting point of our discussion should, of course, be the landmark ruling in Van Gend en Loos, in which the Court affirmed the autonomy of the Community legal order.
Съдът приема, че Договорът не е просто споразумение между държави, а споразумение между народите на Европа.
17The Court held that the Treaty is not merely an agreement between States, but an agreement between the peoples of Europe.
С други думи Договорът създава вътрешен правен ред с трансгранични размери, чиято „основна конституционна харта“ е Договорът. 18
In other words, the Treaty has created a municipal legal order of trans-national dimensions, of which it forms the ‘basic constitutional charter’. 18
18 — Решение от 23 април 1986 г. по дело Les Verts/Парла-мент (294/83, Recueil, стр. 1339, точка 23).
20 — See, for instance, Case C-431/05 Merck Genéricos­Produtos Farmacêuticos [2007] ECR I-7001; Case C-300/98 Dior and Others [2000] ECR I-11307, paragraph 33; Case C-162/96 Racke [1998] I-3655; Joined Cases 21/72 to 24/72 Inter­national Fruit Company and Others [1972] ECR 1219; and Poulsen and Diva Navigation, cited in footnote 19.
Общото между всички тези дела е, че макар Съдът да полага големи грижи за спазване на задълженията, които Общността има по силата на международното право, той се опитва преди всичко да запази създадената от Договора конституционна рамка 25.
21The Court’s approach is easy to understand once one realises that it would have ‘fundamental institutional implications for the Community and for the Member States’ 22 respect the obligations that are incumbent on the Community by virtue of international law, it seeks, first and foremost, to preserve the constitutional framework created by the Treaty.
зумението е сключено въз основа на неправилно правно основание. Такъв е случаят с Решението по дело Парламент/Съвет и Комисия 21.
if an agreement that was adopted without a proper legal basis — or according to the wrong decision-making procedure — were to produce effects within the Community legal order.
Подобни опасения са в основата на делата, в които Съдът приема, че когато поемат ангажименти на международната сцена, държавитечленки и общностните институции имат задължение за лоялно сътрудничество 23.
A similar concern underpins cases in which the Court has held that, when entering into commitments on the international stage, Member States and Community institutions are under a duty of loyal cooperation.
Ако дадено международно споразумение е сключено в нарушение на това задължение, може да бъде отречено неговото действие в общностния правен ред.
23If an international agreement is concluded in breach of that duty, it can be denied effect in the Community legal order.
Например в Решение по дело Германия/Съвет 24 Съдът отменя решението на Съвета за сключване на Споразумението за Световната търговска организация (СТО) в частта, в която Съветът одобрява рамковото споразумение за бананите.
For instance, in Germany v Council the Court annulled the Council decision concerning the conclusion of the WTO Agreement to the extent that it approved the Framework Agreement on Bananas.
Вж. също така Решение от 9 август 1994 г. по дело Франция/Комисия (C-327/91, Recueil, стр. I-3641.
See also Case C-327/91 France v Commission [1994] ECR-3641.
От това следва, че изходът от настоящата жалба зависи преди всичко от следния въпрос: съществува ли в Договора основание, което позволява да се счита, че спорният регламент е изключен от конституционните ограничения, които
It follows that the present appeal turns fundamentally on the following question: is there any basis in the Treaty for holding that the contested regulation is exempt from the constitutional constraints normally imposed by Community law, since it implements
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н POIARES MADURO — ДЕЛO C-415/05 P за прилагането на приет от Съвета за сигурност режим на санкции 28.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-415/05 P in order to implement a sanctions regime that was drawn up by the Security Council.
обичайно се налагат от общностното право, тъй като с него се прилага режим на санкции, наложен от резолюции на Съвета за сигурност?
28 a sanctions regime imposed by Security Council resolutions?
В това отношение мисълта веднага се насочва към Решение по дело Bosphorus 26.
In this regard, the ruling of this Court in Bosphorus 26immediately comes to mind.
Въпреки това Съветът, Комисията и Обединеното кралство изтъкват, че Решението по дело Bosphorus не дава никаква индикация относно обхвата на компетентност на Съда, тъй като във всеки случай Регламентът не нарушава основни права.
Nevertheless, the Council, the Commission and the United Kingdom claim that the judgment in Bosphorus is silent on the matter of the scope of the Court’s jurisdiction, because, at any rate, the regulation did not infringe fundamental rights.
Вярно е, че макар генералният адвокат инцидентно да отхвърля идеята, Съдът не се спира изрично на въпроса дали фактът, че Регламентът прилага резолюция на Съвета за сигурност, може да му попречи да упражни собствен съдебен контрол.
True, while the Advocate General dismissed the idea in passing, the Court did not explicitly address whether the fact that the regulation implemented a Security Council resolution could preclude it from exercising judicial review.
Все пак предполагам, че вместо съзнателно да остави без отговор този въпрос, Съдът е приел за подразбиращо се това, което генералният адвокат е счел за полезно да посочи изрично, а именно че „зачитането на основните права е […] условие за законосъобразност на актовете на Общността“. 29
None the less, I would suppose that, instead of deliberately leaving the matter undecided, the Court accepted as self-evident what the Advocate General had felt useful to spell out, namely that ‘respect for fundamental rights is … a condition of the lawfulness of Community acts’. 29
Във всеки случай, дори да се приеме предположението, че в Решението по дело Bosphorus Съдът заобикаля проблема със своята компетентност, остава фактът, че
In any event, even if one were to accept the suggestion that the Court sidestepped the problem of its jurisdiction in Bosphorus, the fact remains that the Council, the
В това решение Съдът разглежда въпроса дали регламент, приет с оглед прилагането на резолюция на Съвета за сигурност, която налага ембарго върху търговията с Федерална република Югославия, нарушава основни права и принципа на пропорционалност.
In that ruling, the Court assessed whether a regulation that was adopted to implement a Security Council resolution which imposed a trade embargo on the Federal Republic of Yugoslavia infringed fundamental rights and the principle of proportionality.
Съдът по никакъв начин не показва, че допуска възможността да не е компетентен да осъществи контрол, поради това че Регламентът е необходим
27 The Court made no suggestion whatsoever that it might not have powers of review because the regulation was necessary
29 — Заключение на генералния адвокат Jacobs по дело Bosphorus, посочено по-горе, в бележка под линия 26, точка 53.
29 — Opinion of Advocate General Jacobs in Bosphorus, cited in footnote 26, paragraph 53.
Вж. също точка 34 от Становище 2/94, посочено по-горе, в бележка под линия 22.
See also paragraph 34 of Opinion 2/94, cited in footnote 22.
Съветът, Комисията и Обединеното кралство не успяват да посочат каквото и да е основание в Договора, от което би могло логично да следва, че приетите с оглед прилагането на резолюциите на Съвета за сигурност мерки имат надконституционен статут и следователно не подлежат на съдебен контрол.
Commission and the United Kingdom fail to identify any basis in the Treaty from which it could logically follow that measures taken for the implementation of Security Council resolutions have supra-constitutional status and are hence accorded immunity from judicial review.
В действителност при липсата на общностна мярка принципно е възможно държавитечленки да приемат собствени мерки по прилагане, тъй като те са оправомощени от Договора да приемат мерки, които макар да засягат функционирането на общия пазар, могат да бъдат необходими за поддържането на международния мир и сигурност 31.
Indeed, in the absence of a Community measure, it would in principle be open to the Member States to take their own implementing measures, since they are allowed, under the Treaty, to adopt measures which, though affecting the functioning of the common market, may be necessary for the maintenance of international peace and security.
Все пак държавитечленки трябва да упражняват правомощията, които имат в областта на политиката на сигурност в съответствие с общностното право 32.
31 None the less, the powers retained by the Member States in the field of security policy must be exercised in a manner consistent with Community law.
В светлината на Решение на Съда по дело ERT 33 може да се предположи, че доколкото действията им попадат в обхвата на общностното право, държавитечленки се подчиняват на същите общностни правила относно защитата на основните права, на които са подчинени и самите общностни институции.
32 In the light of the Court’s ruling in ERT, 33 it may be assumed that, to the extent that their actions come within the scope of Community law, Member States are subject to the same Community rules for the protection of fundamental rights as the Community institutions themselves.
Обединеното кралство посочва, че такъв имунитет по отношение на съдебния контрол може да се изведе от член 307 ЕО.
The United Kingdom suggests that such immunity from review can be derived from Article 307 EC.
Първа алинея от този член гласи: „[п]равата и задълженията, произтичащи от споразумения, сключени преди 1 януари 1958 г. или, за присъединяващите се страни, преди датата на тяхното присъединяване, между една или повече държавичленки, от една страна, и една или повече трети страни, от друга, не се засягат от разпоредбите на настоящия договор“.
The first paragraph of that article provides: ‘The rights and obligations arising from agreements concluded before 1 January 1958 or, for acceding States, before the date of their accession, between one or more Member States on the one hand, and one or more third countries on the other, shall not be affected by the provisions of this Treaty.’
32 — Решение от 14 януари 1997 г. по дело Centro-Com (C-124/95, Recueil, стр. I-81, точка 25).
31 — Articles 297 EC and 60(2) EC. See also: Case C-70/94 Werner [1995] ECR I-3189; Case C-83/94 Leifer and Others [1995] ECR I-3231; and the Opinion of Advocate General Jacobs in Case C-120/94 Commission v Greece [1996] ECR I-1513.
33 — Решение от 18 юни 1991 г.(C-260/89, Recueil, стр. I-2925).
33 — Case C-260/89 [1991] ECR I-2925.
30 — Точки 235—241от обжалваното съдебно решение.
30 — Paragraphs 235 to 241 of the judgment under appeal.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н POIARES MADURO — ДЕЛO C-415/05 P на основната конституционна харта на Общността — Договора“ 35.Още по-недву- смислено в Решение по дело Schmidberger Съдът потвърждава, че „Общността не може да допуска мерки, които са несъвместими със спазването на признатите основни права“ 36.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-415/05 P constitutional charter, the Treaty’. 35More straightforwardly, in Schmidberger, the Court reaffirmed that ‘measures which are incompatible with the observance of human rights … are not acceptable in the Community’.
Ключовият проблем на довода на Обединеното кралство обаче е, че той представя член 307 ЕО като източник на възможна дерогация на член 6, параграф 1 ЕС, съгласно който „Съюзът се основава на принципите на свобода, демокрация, зачитане на правата на човека и основните свободи, както и на правовата държава“.
The crucial problem with the argument raised by the United Kingdom, however, is that it presents Article 307 EC as the source of a possible derogation from Article 6(1) EU, according to which ‘the Union is founded on the principles of liberty, democracy, respect for human rights and fundamental freedoms, and the rule of law’.
По-нататък това евентуално би позволило на националните власти да използват Общността, за да заобиколят гарантираните от техния национален правен ред основни права, дори по отношение на актовете, с които се транспонират международни задължения 34.
Furthermore, it would potentially enable national authorities to use the Community to circumvent fundamental rights which are guaranteed in their national legal orders even in respect of acts implementing international obligations.
Както посочва Съдът в Решението си по дело Les Verts/Парламент, „Европейската икономическа общност е правова общност, доколкото нито държавитечленки, нито нейните институции могат да избегнат контрола относно това дали действията им съответстват
As the Court stated in Les Verts, ‘the European Community is a community based on the rule of law inasmuch as neither its Member States nor its institutions can avoid a review of the question whether the measures adopted by them are in conformity with the basic
Унгария: 4/1997 (I. 22.) AB határozat. Полша: Orzecznictwo Trybunału Konstytucyjnego (zbiór urzędowy), 27 април 2005 г., P 1/05, pkt 5.5, Seria A, 2005 Nr 4, poz. 42; и Orzecznictwo Trybunału Konstytucyjnego (zbiór urzędowy), 2 юли 2007 г., K 41/05, Seria A, 2007 Nr 7, poz. 72.
Hungary: 4/1997 (I. 22.) AB határozat. Poland: Orzecznictwo Trybunału Konstytucyjnego (zbiór urzędowy), 27 April 2005, P 1/05, pkt 5.5, Seria A, 2005 Nr 4, poz. 42; and Orzecznictwo Trybunału Konstytucyjnego (zbiór urzędowy), 2 July 2007, K 41/05, Seria A, 2007 Nr 7, poz. 72.
AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION/СЪВЕТ И КОМИСИЯ поддържането на международния мир и сигурност.
AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION v COUNCIL AND COMMISSION questions’.
В обобщение може да се каже, че Комисията, Съветът и Обединеното кралство твърдят, че специфичният предмет на настоящото дело не подлежи на съдебен контрол.
39In brief, one could say that the Commission, the Council and the United Kingdom contend that the specific subjectmatter at issue in the present case does not lend itself to judicial review.
Това задължение изисква държавитечленки да упражняват правомощията и задълженията си в международна организация като Организацията на обединените нации по начин, който е съвместим с установените от нормите на първичното право и общите принципи на общностното право условия 38.
That duty requires Member States to exercise their powers and responsibilities in an international organisation such as the United Nations in a manner that is compatible with the conditions set by the primary rules and the general principles of Community law.
Твърдението, че дадена мярка е необходима за поддържането на мира и сигурността не може да има за последица окончателното неутрализиране на основните принципи на общностното право и да лишава правните субекти от техните основни права.
The claim that a measure is necessary for the maintenance of international peace and security cannot operate so as to silence the general principles of Community law and deprive individuals of their fundamental rights.
Това не намалява значимостта на интереса от поддържането на мира и сигурността, а просто означава, че съдилищата са длъжни да преценяват законосъобраз-
This does not detract from the importance of the interest in maintaining international peace and security; it simply means that it remains the duty of the courts to assess the lawfulness of
Съветът, Комисията и Обединеното кралство поддържат, че по принцип Съдът не следва да хвърля сянка на съмнение върху общностните мерки за прилагане на резолюциите, които Съветът за сигурност счита за необходими, с оглед
The Council, the Commission and the United Kingdom argue that, as a matter of general principle, it is not for the Court to cast doubt on Community measures that implement resolutions which the Security Council has considered necessary for the maintenance of international peace and security. In this connection, the Commission evokes the notion of ‘political
38 — Вж. в подобен смисъл изискването за единство в международното представителство на Общността Становище по дело 1/94 от 15 ноември 1994 г. (Recueil, стр.
39 — The term ‘political question’ was coined by United States Supreme Court Chief Justice Taney in Luther v. Borden, 48 U.S. 1 (1849), 46-47. The precise meaning of this notion within the Community context is far from clear.
Точното значение на този израз в контекста на общностното право не е достатъчно ясен.
38 — See, in a similar vein, on the requirement of unity in the international representation of the Community, Opinion 1/94 [1994] ECR I-5267, paragraphs 106 to 109, and Commission v Council, cited in footnote 23, paragraphs 40 to 51.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н POIARES MADURO — ДЕЛO C-415/05 P ността на мерки, които могат да влязат в конфликт с други не по-малко важни интереси, чиято защита е възложена на съдилищата.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-415/05 P measures that may conflict with other interests that are equally of great importance and with the protection of which the courts are entrusted.
Както правилно посочва съдия Murphy в своето особено мнение по дело Korematsu на Върховния съд на Съединените американски щати:
As Justice Murphy rightly stated in his dissenting opinion in the Korematsu case of the United States Supreme Court: the risks to public security are believed to be extraordinarily high, the pressure is particularly strong to take measures that disregard individual rights, especially in respect of individuals who have little or no access to the political process.
Какви са допустимите граници на [дискреция] и дали в конкретния случай те са превишени са въпроси, които съдът разглежда“.
Therefore, in those instances, the courts should fulfil their duty to uphold the rule of law with increased vigilance.
Както ще посоча по-долу, Съдът трябва да провери дали е обосновано твърдението, че е налице изключително голяма опасност за обществената сигурност и да се увери, че приетите мерки намират точен баланс между естеството на опасността за сигурността и степента, в която тези мерки засягат основните права на личността.
‘Like other claims conflicting with the asserted constitutional rights of the individual, [that] claim must subject itself to the judicial process of having its reasonableness determined and its conflicts with other interests reconciled. What are the allowable limits of [discretion], and whether or not they have been overstepped in a particular case, are judicial questions.’ 40
41Нито означава, както твърди Обединеното кралство, че съдебният контрол в тези случаи би трябвало да има единствено „маргинален характер“.
However, that should not induce us to say that ‘there are cases in which a veil should be drawn for a while over liberty, as it was customary to cover the statues of the gods’.
Точно обратното, когато се
41 Nor does it mean, as the United Kingdom submits, that judicial review in those cases should be only ‘of the most marginal kind’. On the contrary, when
Според Съвета, Комисията и Обединеното кралство Европейският съд по правата на човека се отказва от контролните си правомощия, когато спорната мярка е необходима за прилагане на резолюция на Съвета за сигурност.
According to the Council, the Commission and the United Kingdom, the European Court of Human Rights relinquishes its powers of review when a contested measure is necessary in order to implement a Security Council resolution.
Сериозно се съмнявам обаче, че Европейският съд
Yet, I seriously doubt that the European Court of Human Rights limits
AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION/СЪВЕТ И КОМИСИЯ по правата на човека ограничава собствената си компетентност по този начин 42.
AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION v COUNCIL AND COMMISSION its own jurisdiction in that way.
Впрочем, дори да е така, не мисля, че това е от значение в настоящия случай.
42 Moreover, even if it were to do so, I do not think that that would be of consequence in the present case.
За разлика от това Договорът за ЕО създава самостоятелна правна система, в рамките на която държавите и правните субекти имат непосредствени права и задължения.
45The EC Treaty, by contrast, has founded an autonomous legal order, within which States as well as individuals have immediate rights and obligations.
Задължението на Съда е да действа като конституционен съд във вътрешния правен ред, какъвто е Общността.
The duty of the Court of Justice is to act as the constitutional court of the municipal legal order that is the Community. The European Court
42 — Европейският съд по правата на човека приема, че „договарящите страни не могат, в името на борбата с тероризма […] да приемат всякакви мерки, които считат за подходящи.“(дело Klass и др./Германия, Решение от 6 септември 1978 г., серия A № 28, § 49).
42 — The European Court of Human Rights has held that ‘the Contracting States may not, in the name of the struggle against … terrorism, adopt whatever measures they deem appropriate’ (Klass and Others, judgment of 6 September 1978, Series A no. 28, § 49).
Освен това в Решение по дело Bosphorus Airways същият съд надълго разглежда въпроса за собствената си компетентност без ни наймалко да намеква за възможността, че може да не е в състояние да упражни контрол, тъй като оспорваните мерки прилагат резолюция на Съвета за сигурност (дело Bosphorus Hava Yolları Turizm ve Ticaret Anonim Şirketi (Bosphorus Airways) срещу Ирландия (№ 45036/98).
Moreover, in its judgment in Bosphorus Airways, the same Court discussed the issue of its jurisdiction at length, without even hinting at the possibility that it might not be able to exercise review because the impugned measures implemented a resolution of the Security Council (Bosphorus Hava Yolları Turizm ve Ticaret Anonim Şirketi (Bosphorus Airways) v. Ireland [GC], no. 45036/98).
Европейският съд по правата на човека приема обаче, че не е компетентен ratione personae, преди всичко тъй като операцията за сигурност остава под ръководството и контрола на Съвета за сигурност и следователно отговорността за спорните действия и бездействия се носи от Организацията на обединените нации, а не от държавите ответници (вж. точки 121 и 133—135 от решението).
Yet, the European Court of Human Rights declined jurisdiction ratione personae mainly because the ultimate authority and control over the security mission remained with the Security Council and, therefore, the impugned actions and inactions were attributable to the United Nations and not to the respondent States (see §§121 and 133 to 135 of the decision).
Всъщност в това отношение Европейският съд по правата на човека грижливо разграничава това дело от делото Bosphorus Airways (вж. по-специално точка 151 от решението).
Indeed, in this respect the Court carefully distinguished the case from Bosphorus Airways (see, in particular, §151 of the decision).
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н POIARES MADURO — ДЕЛO C-415/05 P гане пред национален съд 46.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-415/05 P court.
В действителност за Съвета за сигурност възможността за успешно оспорване не може да бъде напълно неочаквана, като се има предвид, че изрично е визирана от екипа за аналитична подкрепа и надзор към Комитета по санкциите 47.
46 Indeed, the possibility of a successful challenge cannot be entirely unexpected on the Security Council’s part, given that it was expressly contemplated by the Analytical Support and Sanctions Monitoring Team of the Sanctions Committee.
отнася до тяхната компетентност ratione personae и до взаимоотношението на тяхната правна система с международното публично право.
47 of Human Rights and the Court of Justice are therefore unique as regards their jurisdiction ratione personae and as regards the relationship of their legal system with public international law.