natgillin/translations-raw huggingface dataset:
8 — Записка 92FUND/EXC.28/4 от 15 февруари 2005 г. на директора на Фонда за обезщетение при щети, причинени от замърсяване с нефт, http://www.iopcfund-docs.org/ds/pdf/92exc28-4_e.pdf, стр. 2.
8 — Note 92FUND/EXC.28/4 by the Director of the International Oil Pollution Compensation Fund of 15 February 2005, http://www.iopcfund-docs.org/ds/pdf/92exc28-4_e.pdf, p. 2.
Вж. и Съобщение на Комисията до Европейския парламент и до Съвета за втори пакет мерки на Общността относно сигурността на морското корабоплаване във връзка с потъването на нефтения танкер „Erika“, СOM(2000) 802 окончателен, стр. 59.
See also the Communication from the Commission to the European Parliament and the Council on a second set of Community measures on maritime safety following the sinking of the oil tanker Erika, COM(2000) 802 final, p. 59.
Член 1 от Рамковата директива за отпадъците дефинира между другото понятията „отпадък“, „производител на отпадък“ и „притежател на отпадък“:
Article 1 of the Waste Framework Direct ive defines inter alia waste, producers of waste and holders of waste:
9 — Съгласно уебстраницата http://www.imo.org/includes/ blastData.asp/doc_id=693/status.xls, посетена на 15 март 2008 г., страни по Конвенцията са Белгия, България, Дания, Германия, Естония, Гърция, Испания, Франция, Ирландия, Италия, Кипър, Латвия, Литва, Люксембург, Унгария, Малта, Нидерландия, Полша, Португалия, Словения, Финландия, Швеция и Обединеното кралство, но не и Чешката република, Австрия, Румъния и Словакия.
9 — According to http://www.imo.org/includes/blastData.asp/ doc_id=693/status.xls, accessed on 5 March 2008, Belgium, Bulgaria, Denmark, Germany, Estonia, Greece, Spain, France, Ireland, Italy, Cyprus, Latvia, Lithuania, Luxembourg, Hungary, Malta, the Netherlands, Poland, Portugal, Slovenia, Finland, Sweden and the United Kingdom are parties to the Convention, but not the Czech Republic, Austria, Romania or Slovakia.
11 — Трета конференция на Организацията на обединените нации по морско право, Official Documents, том XVII, 1984 г., Doc. A/Conf.62/122, стр. 157—231.
11 — Third United Nations Conference on the Law of the Sea, Official Documents, Vol. XVII, 1984, Doc.
10 — Записка 92FUND/EXC.28/4 (цитирана в бележка под линия 8, стр. 2).
10 — Note 92FUND/EXC.28/4 (cited in footnote 8, p. 2).
„Q15 Замърсени материали, вещества или продукти, получени в резултат на дейности по възстановяване на земната повърхност“. [неофициален превод] а) „отпадък“ означава всяко вещество или предмет от категориите, установени в приложение I, които притежателят изхвърля, възнамерява или се изисква да изхвърли;
(a) “waste” shall mean any substance or object in the categories set out in Annex I which the holder discards or intends or is required to discard;
Член 15 от Рамковата директива за отпадъците определя кой понася разходите за обезвреждане на отпадъците: б) „производител“ означава всяко лице, чиито дейности генерират отпадъци („първоначален производител“) и/или всяко лице, което осъществява предпреработка, смесване или други операции, водещи до промяна в естеството или състава на този отпадък;
Article 15 of the Waste Framework Directive lays down rules governing responsibility for the cost of disposing of waste:
„В съответствие с принципа „замърсителят плаща“ разходите за обезвреждане на отпадъците следва да бъдат понесени от: в) „притежател“ означава производителят на отпадъци или физическото или юридическо лице, което ги притежава;
(b) “producer” shall mean anyone whose activities produce waste (“original producer”) and/or anyone who carries out pre-processing, mixing or other operations resulting in a change in the nature or composition of this waste;
[…]“ [неофициален превод]
(c) “holder” shall mean the producer of the waste or the natural or legal person who is in possession of it;
— притежателя, който има отпадъци, които се обработват от събирач на отпадъци или от предприятие, както е предвидено в член 9; и/или
— the holder who has waste handled by a waste collector or by an undertaking as referred to in Article 9; and/or
Приложение I дефинира различни категории отпадъци, в това число следните две:
Annex I defines various categories of waste, including the following two:
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА KOKOTT — ДЕЛO C-188/07 към основните да се присъединят документи 13.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07
Директива 68/414/ЕИО относно налагането на задължение на държавитечленки на ЕИО да поддържат минимални запаси от суров нефт и/или нефтопродукти
Directive 68/414/EEC on strategic resources to which a stock-holding obligation attaches
Член 1 от Решението упълномощава държавитечленки да сключат допълнителния протокол към Конвенцията FUND 92.
Article 1 of the Decision authorises the Member States to conclude a measure supplementary to the Fund Convention.
Във връзка с това на няколко държавичленки се разрешава да се присъединят към Конвенцията FUND 92 и Конвенцията за отговорността:
Some Member States are permitted in this connection to take part in the Fund Convention and the Liability Convention:
С член 1 от Директива 68/414/ЕИО на Съвета от 20 декември 1968 година относно налагането на задължение на държавитечленки на ЕИО да поддържат минимални запаси от суров нефт и/или нефтопродукти 12, се въвежда задължение за държавитечленки постоянно да поддържат запаси от нефтопродукти в размер на местното потребление за 90 дни.
Article 1 of Directive 68/414/EEC of 20 December 1968 imposing an obligation on Member States of the EEC to maintain minimum stocks of crude oil and/or petroleum products 12 obliges the Member States to maintain their stocks of petroleum products at a level corresponding to 90 days’ internal consumption.
Съгласно член 2, трето тире това задължение включва мазутите („fuel oil“ в текста на други езици).
Under the third indent of Article 2 that obligation includes fuel oils.
С настоящото решение държавитечленки се упълномощават да подписват, ратифицират и да се присъединяват в интерес на Европейската общност към Протокола от 2003 г. към Международната конвенция от 1992 г. за създаване на Международен фонд за обезщетение при щети, причинени от замърсяване с нефт (Протокол за допълнителния фонд), при условията, определени в следните членове.
The Member States are hereby authorised to sign, ratify or accede to, in the interest of the European Community, the Protocol of 2003 to the International Convention on the Establishment of an International Fund for Compensation for Oil Pollution Damage, 1992, (the Supplementary Fund Protocol) subject to the conditions set out in the following Articles.
Решение 2004/246/ЕО за Конвенцията FUND 92
Decision 2004/246/EC on the Fund Convention
В допълнение, Чешката република, Естония, Люксембург, Унгария, Австрия и Словакия с настоящото са упълномощени да се присъединят към основните инструменти.
Furthermore, the Czech Republic, Estonia, Luxembourg, Hungary, Austria and Slovakia are hereby authorised to accede to the underlying instruments.
Позицията на Общността относно Конвенцията за отговорността е изяснена в съображение 4 и член 4 от Решение 2004/246/ЕО на Съвета от 2 март 2004 година за упълномощаване на държавитечленки да подпишат, ратифицират и да се присъединят към Протокола от 2003 г. на Международната конвенция от 1992 година за създаване на Международен фонд за обезщетение при щети, причинени от замърсяване с нефт, в интерес на Европейската общност и за упълномощаване на Австрия и Люксембург, в интерес на Европейската общност,
The Community’s position on the Liability Convention is illustrated in the fourth recital and in Article 4 of Council Decision 2004/246/EC of 2 March 2004 authorising the Member States to sign, ratify or accede to, in the interest of the European Community, the Protocol of 2003 to the International Convention on the Establishment of an International Fund for Compensation for Oil Pollution Damage, 1992, and authorising Austria and Luxembourg, in the interest of the European Community, to accede to the underlying instruments. 13
4, в редакцията на Директива 98/93/ЕО на Съвета от 14 декември 1998 година, ОВ L 358, стр. 100.
586, as amended by Council Directive 98/93/EC of 14 December 1998, OJ 1998 L 358, p. 100.
180, в редакцията съгласно Решение 2004/664/ЕО на Съвета от 24 септември 2004 година за изменение на Решение 2004/246/ЕО на основание присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия (ОВ L 303, стр.
99, as amended by Council Decision 2004/664/EC of 24 September 2004 adapting Decision 2004/246/EC by reason of the accession of the Czech Republic, Estonia, Cyprus, Latvia, Lithuania, Hungary, Malta, Poland, Slovenia and Slovakia, OJ 2004 L 303, p. 28.
Член 4 изисква държавитечленки да полагат усилия, така че да се даде възможност за присъединяване на Общността: от 1992 г. за изменение и допълнение на Международната конвенция от 1969 г. за гражданска отговорност за щети от замърсяване с нефт и Протоколът от 1992 г. за изменение и допълнение на Международната конвенция от 1971 г. за създаване на Международен фонд за обезщетение при щети, причинени от замърсяване с нефт.
Article 4 therefore calls on the Member States to work towards allowing accession by the Community: to amend the International Convention on Civil Liability for Oil Pollution Damage, 1969 and the Protocol of 1992 to amend the International Convention on the Establishment of an International Fund for Compensation for Oil Pollution Damage, 1971.
„При първа възможност държавитечленки полагат всички усилия, за да осигурят изменението и допълнението на Протокола за допълнителния фонд и основните документи, така че да се даде възможност на Общността да стане договаряща страна по тях.“
‘Member States shall, at the earliest opportunity, use their best endeavours to ensure that the Supplementary Fund Protocol, and the underlying instruments, are amended in order to allow the Community to become a Contracting Party to them.’
„Държавите-членки“ в настоящото решение означава всички държавичленки с изключение на Дания.“
In this Decision, “Member State” means all the Member States with the exception of Denmark.’
Член 2 задължава държавитечленки да се присъединят във възможно найкратък срок към Протокола за допълнителния фонд, а посочените в член 1, параграф 2 държави — съответно да се присъединят към Протокола и основните споразумения.
Article 2 urges the Member States to accede to the Supplementary Fund Protocol as soon as possible or, in the case of the States mentioned in Article 1(2), to that Protocol and the underlying instruments.
Съгласно съображения 2 и 3 от това решение на Съвета то е необходимо, тъй като някои разпоредби на Протокола за допълнителния фонд засягат Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела 14и съответно попадат в рамките на изключителната компетентност на Общността.
That Council Decision became necessary, according to the second and third re -citals in the preamble, because rules of the Supplementary Fund Protocol affect Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters 14and fall within the exclusive competence of the Community.
Съображение 4 гласи:
The fourth recital in the preamble states:
III — Фактически обстоятелства, главно производство и преюдициални въпроси
III — Facts, main proceedings and reference for a preliminary ruling
Италианското дружество за производство на електроенергия ENEL сключва договор с Total International Ltd за
The Italian electricity production company ENEL agreed a contract with Total
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА KOKOTT — ДЕЛO C-188/07 доставка на мазут за Италия.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07 following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
От своя страна мазутът при нормална температура представлява лепкава, гъста маса и трябва да бъде загрят, за да се втечни.
The heavy fuel oil was to be used as combustible fuel in a power station for electricity production.
Може ли мазутът — продукт, получен при рафиниране и отговарящ на спецификациите на потребителя — предназначен от производителя за продажба като гориво и упоменат в Директива 68/414/ЕИО от 20 декември 1968 година относно поддържането на задължителни запаси от стратегически суровини, изменена с Директива 98/93/ЕО от 14 декември 1998 година, да бъде квалифициран като отпадък по смисъла на член 1 от Директива 75/442/ЕИО от 15 юли 1975 година в редакцията и съгласно Директива 91/156/ЕИО от 18 март 1991 година, кодифицирана с Директива 2006/12/ЕО?
Can heavy fuel oil, as the product of a refining process, meeting the user’s specifications and intended by the producer to be sold as a combustible fuel, and referred to in Directive 68/414/EEC of 20 December 1968 as amended by Direct ive 98/93/EC of 14 December 1998 relating to strategic resources to which a stock-holding obligation attaches, be treated as waste within the meaning of Article 1 of Directive 75/442/EEC of 15 July 1975 as amended by Directive 91/156/EEC of 18 March 1991 and codified by Directive 2006/12/EC?
За да изпълни договора с ENEL, Total raffinage distribution, понастоящем Total France, продава определено количество мазут на Total International Ltd, което наема нефтения танкер „Erika“, за да го превози до пристанище Милацо, Сицилия.
To fulfil the contract with ENEL, Total Raffinage Distribution, now Total France, sold a certain quantity of heavy fuel oil to Total International Ltd, which chartered the tanker Erika to transport it to the port of Milazzo in Sicily. The ship sank on 11 and 12 December 1999.
На 11 и 12 декември 1999 г. този кораб претърпява корабокрушение.
Some of its cargo was spilled into the sea and polluted stretches of the French Atlantic coastline, including areas of Mesquer.
Товарът му частично се излива в морето и замърсява френското атлантическо крайбрежие, в това число и територията на Mesquer.
Does a cargo of heavy fuel oil, transported by a ship and accidentally spilled into the sea, constitute — either in itself or on account of being mixed with water and sediment — waste falling within Category Q4 in Annex I to Directive 2006/12?
Първоначално с разпореждане общината изисква от дружествата Total да обезвредят изтеклите от кораба отпадъци.
The Commune adopted an order putting the Total companies on formal notice to dispose of the waste from the ship.
Тя обаче също прави разходи във връзка с дейностите по почистване и отстраняване на замърсяването на нейна територия.
However, it also incurred expenditure in respect of the operations for cleansing the Commune’s territory and removing the pollution.
Общината предявява иск срещу Total France и Total International Ltd, наричани понататък „Total“, за възстановяване на тези разходи.
It brought an action against Total France and Total International Ltd (‘Total’) for payment of those costs.
IV — Правни съображения
IV — Legal assessment
По време на производството пред Съда на 16 януари 2008 г. Tribunal de grande instance на Париж налага на различни лица, включително различни дружества от групата Total, имуществени санкции във връзка с корабокрушението на „Erika“.
During the proceedings before the Court of Justice, on 16 January 2008 the Tribunal de grande instance de Paris (Regional Court, Paris) ordered various persons, including different companies in the Total Group, to pay fines as a result of the Erika accident.
Съгласно същото решение осъдените трябва да заплатят на различни граждански ищци обезщетения за причинени вреди в общ размер на 192 милиона евро.
Under that judgment, those convicted had to pay damages amounting to around EUR 192 million to various civil parties to the proceedings.
При изчисляване на обезщетението за вреди са приспаднати плащанията от Фонда за обезщетение при щети, причинени от замърсяване с нефт 15.
In calculating the damages, the payments under the International Oil Pollution Compensation Fund were taken into account.
Mesquer трябва да получи 500 000 EUR обезщетение за накърняване на доброто ѝ име 16.
15Mesquer is to be awarded EUR 500 000 in compensation for damage to its reputation.
От друга страна обаче, Tribunal de grande instance отхвърля като неоснователен иска за обезщетение за вреди в размер на 67 181,78 EUR, които не са покрити по линия на Фонда 17.
16 On the other hand, the Tribunal de grande instance rejected as unsubstantiated a claim for EUR 67 181.78 in compensation for damage not covered by the Fund.
Вината на съответното дружество, Total S.A., се изразява в избора на „Erika“ за превоза на мазута 18.
17 The fault on the part of Total S.A. was based on the selection and inspection of the Erika for transportation of heavy fuel oil.
Впрочем според съобщения в печата Total обжалва това решение.
18 According to the press reports, Total, amongst others, has appealed against that decision.
Total считат преюдициалното запитване за хипотетично, тъй като Mesquer е била вече изцяло обезщетена и поради това нямала правен интерес от иска по главното производство.
Total considers the reference for a preliminary ruling to be hypothetical since Mesquer has already been compensated in full and there is therefore no legal interest in bringing proceedings in the main action.
Освен това при получаване на плащането Mesquer се отказала от всякакви други претенции във връзка с тази щета.
Furthermore, on receipt of the payment Mesquer waived all further claims in relation to the damage.
Съгласно член 23 от Статута на Съда писмени становища представят Mesquer, Total, Кралство Белгия, Френската република, Италианската република, Обединеното кралство и Комисията.
Mesquer, Total, the Kingdom of Belgium, the French Republic, the Italian Republic, the United Kingdom and the Commission submitted written observations pursuant to Article 23 of the Statute of the Court of Justice.
Всички те, с изключение на Белгия и Италия, се явяват в съдебното заседание от 22 януари 2008 г.
Apart from Belgium and Italy, they also took part in the hearing on 22 January 2008.
Total основават своето възражение на обстоятелството, че Съдът по изключение следва да разгледа условията, при които е сезиран от национална юрисдикция, за да провери собствената си компетентност 20.
With this plea Total relies on the fact that in exceptional circumstances it is for the Court to examine the conditions in which the case was referred to it by the national court, in order to assess whether it has jurisdiction.
15 — Решение на Tribunal de grande instance de Paris от 16 януари 2008 г. (9934895010, стр. 236), цитирано съгласно http://www.fortunes-de-mer.com/ documents%20pdf/jurisprudence/Arrets/7%20TC%20 Paris%2016012008%20Erika.pdf.
15 — Judgment of the Tribunal de grande instance de Paris of 16 January 2008 (9934895010, p.
16 — Решение на Tribunal de grande instance de Paris, посочено в бележка под линия 15, стр. 245 и 274.
16 — Judgment of the Tribunal de grande instance de Paris of 16 January 2008 (cited in footnote 15, p.
17 — Решение на Tribunal de grande instance de Paris, посочено в бележка под линия 15, стр. 245.
17 — Judgment of the Tribunal de grande instance de Paris of 16 January 2008 (cited in footnote 15, p. 245).
18 — Решение на Tribunal de grande instance de Paris, посочено в бележка под линия 15, стр. 228.
18 — Judgment of the Tribunal de grande instance de Paris of 16 January 2008 (cited in footnote 15, p. 228).
Какво действие има твърденият от Total отказ от бъдещи претенции може да прецени само националната юрисдикция.
Only a national court can assess the effect of the waiver of further claims asserted by Total.
Тъй като изтъкнатият отказ трябва да е бил известен на препращащата юрисдикция, то следва да се направи изводът, че той не е бил пречка за допускането на иска.
Since the alleged waiver must have been known to the referring court, it must be assumed that it did not preclude the action.
на общностното право няма никаква връзка с действителността или с предмета на спора по главното производство, когато проблемът е от хипотетично естество или още когато Съдът не разполага с необходимите фактически и правни елементи, за да бъде полезен с отговора на поставените му въпроси 21.
national court only where it is quite obvious that the interpretation of Community law sought bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose or where the problem is hypothetical and the Court does not have before it the factual or legal ma -terial necessary to give a useful answer to the questions submitted to it.
С изключение на тези случаи Съдът по принцип е длъжен да се произнася по преюдициални запитвания относно тълкуването на разпоредби от общностното право 22.
21 With the exception of these cases, the Court of Justice is in principle bound to give a ruling on questions concerning the interpretation of provisions of Community law. 22
Съмнения относно допустимостта на иска в главното производство биха могли да възникнат и поради обстоятелството, че Tribunal de grande instance се е произнесъл с решение по произтичащите от корабокрушението искания на Mesquer срещу други дружества от групата Total.
Doubts as to the admissibility of the action before the national court could also be linked to the fact that the Tribunal de grande instance has given a ruling on Mesquer’s claims against other companies in the Total Group in connection with the accident.
Дали това представлява процесуална пречка за настоящото производство поради наличие на друг висящ процес, все пак може да прецени само компетентната национална юрисдикция, а не Съдът.
However, the question whether this constitutes a procedural bar for the present proceedings on account of lis alibi pendens cannot be decided by the Court of Justice, but only by the competent national court.
За разлика например от свързаните с общностното право въпроси, от които може да личи, че преюдициалното запитване е изцяло или частично хипотетично, въпросът дали в главното производство е налице правен интерес принципно подлежи на проверка само от националната юрисдикция.
Unlike, for example, questions of Community law which may make a reference for a preliminary ruling appear to be hypothetical wholly or in part, the question whether there is a legal interest in bringing proceedings in the main action may be examined in principle only by the national court.
Поради това в рамките на преюдициалното производство пред Съда следва да се поставят особено високи изисквания към възраженията срещу резултата от тази проверка.
In the context of preliminary ruling proceedings before the Court of Justice, particularly high requirements must therefore be imposed on pleas raised against the result of that examination.
Следователно не може да се направи изводът, че главният спор или преюдициалното запитване имат хипотетичен характер.
It cannot therefore be stated that the main proceedings or the reference for a preliminary ruling are hypothetical in nature.
Ето защо преюдициалното запитване се явява допустимо.
Consequently, the reference for a preliminary ruling is admissible.
Б — По първия въпрос — квалифицирането на мазута като отпадък
B — The first question — Nature of heavy fuel oil as waste
Предвид тези изисквания доводите на Total не поставят под съмнение допустимостта на преюдициалното запитване.
With this in mind, Total’s arguments do not call into question the admissibility of the reference for a preliminary ruling.
Mesquer иска да получи не само плащания, които, както се твърди, вече е получила, но изисква също така да се установи, че Total поначало са задължени да платят обезщетение за причинените щети.
Mesquer is claiming not only payments which it has allegedly already received, but is also seeking a declaration that Total is liable in principle to pay damages.
Установяването на това обстоятелство би обхващало и бъдещи вреди.
Such a declaration would also cover damage which did not occur until the future.
21 — Вж. например Решение от 15 декември 1995 г. по дело Bosman (C-415/93, Recueil, стр.
21 — See, inter alia, Case C-415/93 Bosman [1995] ECR I-4921, paragraph 61, and Case C-344/04 IATA and ELFAA [2006] ECR I-403, paragraph 24.