natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В това отношение в точка 55 от Решение по дело Marks & Spencer, посочено по-горе, Съдът приема, че мярка, която ограничава свободата на установяване, надхвърля необходимото за постигане на преследваните цели, при положение че чуждестранно дъщерно дружество е изчерпало възможностите за отчитане на загубите, понесени в държаватачленка, в която се намира, за съответната данъчна година, както и за предходните данъчни години, и че не съществува възможност загубите на споменатото дъщерно дружество да бъдат отчетени в споменатата държава през следващите години. 48
In that regard, the Court held in paragraph 55 of the judgment in Marks & Spencer that a measure which restricts the freedom of establishment goes beyond what is necessary to attain the objectives pursued where a nonresident subsidiary has exhausted the possibilities for having the losses incurred in the Member State where it is situated taken into account for the accounting period concerned and also for previous accounting periods and where there is no possibility for that subsidiary’s losses to be taken into account in that State for future periods. 48
Освен това в точка 56 от споменатото решение Съдът пояснява, че след като дружество майка, което е местно лице в държавачленка, докаже пред националните данъчни органи, че тези условия са изпълнени, изключването на възможността за последното да приспадне от своята облагаема печалба загубите, понесени от негово чуждестранно дъщерно дружество, е в противоречие с член 43 ЕО.
In paragraph 56 of that judgment, the Court also stated that where, in one Member State, the resident parent company demonstrates to the national tax authorities that those conditions are fulfilled, it is contrary to Article 43 EC to preclude the possibility for the parent company to deduct from its taxable profits in that Member State the losses incurred by its nonresident subsidiary.
Що се отнася до главното производство, следва да се установи, че данъчната уредба на Великото херцогство Люксембург предвижда възможността загубите на данъчнозадълженото лице да бъдат изтъкнати през следващи данъчни години за целите на изчисляване на облагаемата основа.
As regards the main proceedings, it must be pointed out that Luxembourg tax legislation provides for the possibility of deducting a taxpayer’s losses in future tax years for the purposes of calculating the tax base.
Както е потвърдено при обсъжданията пред Съда, Lidl Belgium действително се е ползвало от подобно приспадане на загубите, понесени от неговия постоянен обект през 1999 г., през следваща данъчна година, а именно 2003 г., през която тази единица е реализирала печалба.
As was confirmed at the hearing before the Court, Lidl Belgium has in fact benefited from such an offsetting of the losses incurred by its permanent establishment in 1999 in a subsequent tax year, namely 2003, in which that entity generated profits.
Така Lidl Belgium не е доказало, че са изпълнени условията, установени в точка 55 от Решение по дело Marks & Spencer, посочено по-горе, които имат за цел да определят при какво положение мярка, представляваща ограничение на свободата на установяване по смисъла на член 43 ЕО, надхвърля необходимото за постигане на законните цели, признати от общностното право. I - 3632
Accordingly, Lidl Belgium has not shown that the conditions laid down in paragraph 55 of the judgment in Marks & Spencer, for establishing the situation in which a measure constituting a restriction on the freedom of establishment for the purposes of Article 43 EC goes beyond what is necessary to attain legitimate objectives recognised by Community law, were satisfied. I - 3632
Важно е да се добави, че Съдът е признал, че държавитечленки имат законен интерес да предотвратяват действия, които могат да засегнат правото им да упражняват данъчните си правомощия.
It must be added that the Court has recognised the legitimate interest which the Member States have in preventing conduct which is liable to undermine the right to exercise the powers of taxation which are vested in them.
Във връзка с това, ако спогодба за избягване на двойното данъчно облагане предоставя на държаватачленка, в която се намира постоянният обект, правомощието да обложи неговите доходи, предоставянето на главното дружество на възможност да избира дали загубите на споменатия постоянен обект да се отчитат в държаватачленка, в която се намира неговото седалище, или в друга държавачленка, би застрашило чувствително балансираното разпределение на данъчните правомощия между съответните държавичленки (вж. в този смисъл Решение по дело Oy AA, посочено по-горе точка 55).
In this connection, where a double taxation convention has given the Member State in which the permanent establishment is situated the power to tax the profits of that establishment, to give the principal company the right to elect to have the losses of that permanent establishment taken into account in the Member State in which it has its seat or in another Member State would seriously undermine a balanced allocation of the power to impose taxes between the Member States concerned (see, to that effect, Oy AA, paragraph 55).
Предвид всичко изложено трябва да се приеме, че разглежданият в главното производство данъчен режим е пропорционален на целите, които преследва.
In the light of all of the above, the tax regime at issue in the main proceedings must be considered to be proportionate to the objectives pursued by it.
Следователно на поставения въпрос трябва да се отговори, че член 43 ЕО допуска дружество, установено в една държавачленка, да няма възможност да приспадне от данъчната си основа загуби, отнасящи се до негов постоянен обект, който се намира в друга държавачленка, доколкото по силата на спогодба за избягване на двойното данъчно облагане доходите на този обект се облагат във втората държавачленка, където споменатите загуби могат да бъдат отчетени при облагането на доходите на този постоянен обект през следващи години.
The answer to the question referred for a preliminary ruling must therefore be that Article 43 EC does not preclude a situation in which a company established in a Member State cannot deduct from its tax base losses relating to a permanent establishment belonging to it and situated in another Member State, to the extent that, by virtue of a double taxation convention, the income of that establishment is taxed in the latter Member State where those losses can be taken into account in the taxation of the income of that permanent establishment in future accounting periods.
Член 43 ЕО допуска дружество, установено в една държавачленка, да няма възможност да приспадне от данъчната си основа загуби, отнасящи се до постоянен обект, който се намира в друга държавачленка, доколкото по силата на спогодба за избягване на двойното данъчно облагане доходите на този обект се облагат във втората държавачленка, където споменатите загуби могат да бъдат отчетени при облагането на доходите на този постоянен обект през следващи години.
Article 43 EC does not preclude a situation in which a company established in a Member State cannot deduct from its tax base losses relating to a permanent establishment belonging to it and situated in another Member State, to the extent that, by virtue of a double taxation convention, the income of that establishment is taxed in the latter Member State where those losses can be taken into account in the taxation of the income of that permanent establishment in future accounting periods.
(Преюдициално запитване, отправено от Corte d’appello di Firenze)
(Reference for a preliminary ruling from the Corte d’appello di Firenze)
„Свободно движение на работници — Дискриминация, основана на гражданство — Категория „лектори на обменни начала“ — Бивши лектори по чужд език — Признаване на придобити права“
(Freedom of movement for workers — Discrimination on grounds of nationality — Category of ‘exchange assistants’ — Former foreignlanguage assistants — Recognition of acquired rights)
Решение на Съда (седми състав) от 15 май 2008 г. . . . . . . . . . . . . .
Judgment of the Court (Seventh Chamber), 15 May 2008 . . . . . . . . . . .
(член 39, параграф 2 ЕО)
Freedom of movement for persons — Workers — Equal treatment — Conditions of employment(Art. 39(2) EC)
Съгласно член 39, параграф 2 ЕО свободното движение на работниците налага премахването на всякаква дискриминация, основаваща се на гражданство, между работниците от държавитечленки, що се отнася до заетостта, възнаграждението и другите условия на труд.
As provided in Article 39(2) EC, freedom of movement for workers entails the abolition of any discrimination based on nationality between workers of the Member States as regards employment, remuneration and other conditions of work and employment.
Спазването на принципа на равно третиране, който намира специфично изражение в член 39 ЕО, изисква да не се третират по различен начин сходни положения и да не се третират еднакво различни положения, освен ако такова третиране не е обективно обосновано.
Observance of the principle of equal treatment, of which Article 39 EC is a specific expression, requires that comparable situations should not be treated differently and that different situations should not be treated in the same way, unless such treatment is objectively justified.
следва да прецени дали е налице непрекъснатост на задълженията, изпълнявани в качеството на лектор на обменни начала, и задълженията, изпълнявани като езиков сътрудник.
lation, to determine whether there exists any continuity linking the duties performed as an exchange assistant and those performed as a linguistic associate.
При преценката си посочената юрисдикция трябва да провери, на първо място, дали професионалната дейност, осъществявана от лекторите на обменни начала, и дейността, осъществявана от езиковите сътрудници, имат едно и също функционално съдържание, по-конкретно от гледна точка на определянето на педагогическите параметри на курсовете по изучаване на чужди езици, както и при оценката на знанията на студентите, и на второ място, дали въпросните два вида задължения отговарят на едни и същи образователни нужди.
In carrying out that assessment, the national court must determine, first, whether the duties involved in the work carried out by exchange assistants are the same as those involved in the work carried out by linguistic associates, having particular regard to the definition of the pedagogical profile of the foreignlanguage teaching courses and to the evaluation of the students’ knowledge and, second, whether the two kinds of duties in question meet the same teaching needs.
Ако препращащата юрисдикция установи, че съществува такава непрекъснатост въпреки временно прекъсване на трудовото правоотношение с работодателя, следва да се провери дали на национален работник, поставен в сходно положение, се признават придобитите права, считано от датата на първото му наемане на работа.
If the national court should find that there is such continuity, despite the temporary interruption of the employment relationship with the employer, it would be necessary to consider whether a national worker placed in a comparable situation would have been entitled to the recognition of rights acquired since the date of his first recruitment.
В това отношение само с анализ, който се съсредоточава върху съдържанието, а не върху формата на правните режими, може да се установи дали действителното им прилагане спрямо различни категории работници, поставени в сходни правни положения, води до съвместими, или напротив, несъвместими положения с основния принцип на недопускане на дискриминация, основана на гражданство.
In this respect, only an analysis concentrating on the substance, rather than the form, of statutory schemes will make it possible to establish whether their actual application to different categories of workers in comparable legal situations leads to situations which are compatible or, in contrast, incompatible with the fundamental principle of nondiscrimination on grounds of nationality.
Когато прилагането на подобна национална правна уредба спрямо националните работници предпоставя съществуването на трудово правоотношение между работодателя и работниците, националната юрисдикция, която единствено е компетентна да преценява фактите и да тълкува националното законодателство,
When application of that domestic legislation to national workers presupposes continuation of the employment relationship between employer and workers, it is for the national court, which alone has jurisdiction to assess the facts and to interpret the national legis-
Следователно при замяната на срочен трудов договор като лектор на обменни начала с трудов договор за неопределено време като сътрудник и езиков експерт по майчин език член 39, параграф 2 ЕО
It is therefore contrary to Article 39(2) EC that, when a fixedterm contract of employment as an exchange assistant is replaced by a contract of employment for an indefi-
DELAY посоченото обстоятелство трябва да се провери от националната юрисдикция.
DELAY recognition, which it is for the national court to ascertain.
(вж. точки 18, 19, 23, 24; 26—30 и диспозитива) не допуска на лице, което се намира в положение като описаното по-горе, да се откаже признаването на придобитите права от датата на първото му наемане на работа, с последиците от това във връзка с възнаграждението, с отчитането на трудовия стаж и с изплащането от работодателя на осигурителни вноски, ако това се признава на национален работник, поставен в сходно положение, като
nite period as a linguistic associate, a person in the position described above should be refused recognition of the rights acquired since the date of her first recruitment, with consequences with regard to remuneration, the account to be taken of seniority and the payment, by the employer, of contributions to a social security scheme, inasmuch as a national worker placed in a comparable situation would have been entitled to such
15 май 2008 година *
JUDGMENT OF THE COURT (Seventh Chamber)15 May 2008 *
По дело C-276/07 с предмет преюдициално запитване, отправено на основание член 234 ЕО от Corte d’appello di Firenze (Италия) с акт от 18 май 2007 г., постъпил в Съда на 11 юни 2007 г., в рамките на производство по дело
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, from the Corte d’appello di Firenze (Italy), made by decision of 18 May 2007, received at the Court on 11 June 2007, in the proceedings
СЪДЪТ (седми състав), състоящ се от: г-н U. Lõhmus, председател на състав, г-н J. N. Cunha Rodrigues (докладчик) и г-н Ал. Арабаджиев, съдии,
THE COURT (Seventh Chamber), composed of U. Lõhmus, President of the Chamber, J.N. Cunha Rodrigues (Rapporteur) and A. Arabadjiev, Judges,
DELAY генерален адвокат: г-н J. Mazák, секретар: г-жа K. Sztranc-Sławiczek, администратор, предвид изложеното в писмената фаза на производството и в съдебното заседание от 6 март 2008 г., като има предвид становищата, представени:
Advocate General: J. Mazák, Registrar: K. Sztranc-Sławiczek, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 6 March 2008, after considering the observations submitted on behalf of:
— за Комисията на Европейските общности, от г-н E. Traversa и г-жа L. Pignataro, в качеството на представители, предвид решението, взето след изслушване на генералния адвокат, делото да бъде разгледано без представяне на заключение,
— the Commission of the European Communities, by E. Traversa and L. Pignataro, acting as Agents, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion,
Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 39 ЕО.
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 39 EC.
Запитването е отправено в рамките на спор между г-жа Delay и Università degli studi di Firenze, Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) и Repubblica italiana във връзка с признаването на придобитите от нея права при изпълнението на задължения като лектор на обменни начала.
The reference was made in the course of proceedings between Ms Delay and the Università degli studi di Firenze (University of Florence), the Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) (National Institute of social insurance) and the Italian Republic concerning the recognition of her rights acquired while performing the duties of an exchange assistant.
Национална правна уредба
The relevant provisions of national law
Член 24 от Закон № 62/1967 предвижда:
Article 24 of Law No 62/1967 provides:
В съответствие с някои ратифицирани по надлежния ред културни спогодби е възможно чуждестранни граждани да заемат щатна длъжност на лектор за срок от една година, като този срок впоследствие може да бъде подновяван, в отклонение от разпоредбите на член 13, последна алинея от Закон № 349 от 18 март 1958 г.
In accordance with duly ratified cultural agreements, annual appointments, renewable in subsequent years, may be conferred on foreign nationals in derogation from the last subparagraph of Article 13 of Law No 349 of 18 March 1958, corresponding to posts for tenured assistants.
Длъжността се заема с решение на ректора, след обсъждане в рамките на факултета и училището и по предложение на професора — титуляр на съответната катедра, който избира от списък с три кандидатури, определени от компетентните органи на страната на произход.
The appointment shall be made by decision of the Rector, after deliberation by the Faculty and School, on a proposal by the professor holding the relevant chair who shall select from a list drawn up by the authorities of the country of origin.
Вместо обичайно изискваните документи се представят декларации на компетентните дипломатически власти, които удостоверяват, че избраният кандидат отговаря на всички условия и освен това притежава дипломите, необходими за назначаване като лектор в университета в страната на произход.
The documents usually required shall be replaced by statements by the competent diplomatic authorities certifying that the person selected satisfies all the conditions, including possession of diplomas, required for the post of university assistant in the competent country of origin.
По реда и условията на предходните алинеи и в съответствие с надлежно ратифицирани културни спогодби, освен щатна длъжност чуждестранните граждани могат да заемат и специална длъжност като лектор по чужд език и литература; разрешение за това дава министърът на държавното образование.
Foreign nationals may be appointed, in accordance with the same rules as in the subparagraphs above, and again in accordance with duly ratified cultural agreements, to special posts of foreignlanguage and foreign-literature and -language assistant in addition to tenured assistant posts. Appointment to such posts shall be subject to authorisation by the Minister for public education.
Член 28 от Декрет № 382 на президента на Републиката от 11 юли 1980 г. (редовна притурка към GURI бр.
Article 28 of Presidential Decree No 382 of 11 July 1980 (ordinary supplement to GURI No 20 of 31 July 1980, ‘DPR No 382/80’) stated:
„При спазване на предвиденото финансиране […], по мотивирано предложение на заинтересования факултет и при действителна необходимост от упражнения на студенти, които посещават езиков курс, както и в случаи, които е възможно да не са уредени от специални международни спогодби, ректорите могат да наемат на работа с частноправен договор лектори по чужд майчин език, които са с доказана и призната компетентност, проверена от факултета, като съотношението между лекторите и действително посещаващите курса студенти не може да надвишава 1 към 150. […].
‘Within the funding limits laid down …, Rectors may engage on contracts governed by private law, upon reasoned proposals from the faculty concerned in order to meet the actual needs for practice of students attending language courses, if necessary not covered by specific international agreements, assistants of foreign mother tongue of proved and recognised competence, verified by the faculty, the number of such assistants not exceeding the ratio of 1 assistant to 150 students actually attending the course. …
Посочените в алинея първа договори не могат да се продължават след изтичането на академичната година, за която са сключени, и подлежат на подновяване всяка година за срок до пет години. […]“
The contracts referred to in the first paragraph may not be extended beyond the academic year for which they are concluded and may be renewed annually for a maximum period of five years. …’
9, наричан по-нататък „Закон № 236/95“), който има за цел да реформира обучението по чужди езици в италианските университети.
9) (‘Law No 236/95’), the purpose of which was to reform foreignlanguage teaching in Italian universities.
— премахва се длъжността „лектор по чужд майчин език“, създадена с член 28 от Декрет № 382/80 на президента на Републиката от 11 юли 1980 г., и се замества с длъжността „сътрудник и езиков експерт по майчин език“ (наричан по-нататък „езиков сътрудник“),
(a) the post of foreignlanguage assistant, as established by Article 28 of DPR No 382/80, was abolished and replaced by that of ‘associate and mother-tongue linguistic expert’ (‘linguistic associate’);
— университетите наемат на работа езиковите сътрудници с частноправен трудов договор (а вече не с граждански договор), който обикновено се сключва за неопределено време и само по изключение, за да се отговори на временна необходимост, за определен срок,
(b) linguistic associates are to be engaged by universities on the basis of an employment contract governed by private law (and no longer on a selfemployed basis), usually concluded for an indeterminate period and, in exceptional circumstances, in order to meet temporary requirements, for a fixed term;
— наемането на работа на езиковите сътрудници се осъществява чрез открита процедура за подбор, чиито условия и ред се определят от университетите съгласно съответната им правна уредба,
(c) linguistic associates are to be engaged following a public selection procedure, the detailed rules of which are laid down by universities according to their respective statutes;
— лицата, сключили договор като лектор по чужд майчин език, както и лицата, чийто договор е изтекъл, освен ако липсата на подновяване на договора се дължи на непригодност на лицето или премахване на длъжността, се наемат с предимство на работа и освен това запазват, на основание на член 4, трета алинея от Закон № 236/95, придобитите по предходни правоотношения права.
(d) those who were previously foreignlanguage assistants, and persons who have reached the end of their contract, unless the non-renewal of the contract is due to the person’s lack of aptitude or to the removal of the post, are entitled to a preferential right of employment and, in addition, they retain, under Article 4(3) of Law No 236/95, the rights acquired in the course of previous employment relationships.
Според член 1, параграф 1 от Декретзакон № 2 от 14 януари 2004 г. за приемане на неотложни мерки във връзка с икономическото третиране на езиковите сътрудници в някои университети и за приравняване на дипломите (GURI бр. 11 от 15 януари 2004 г., стр. 4):
Article 1(1) of Decree-Law No 2 of 14 January 2004 laying down urgent provisions relating to the economic treatment of linguistic associates in certain universities and concerning equivalent qualifications (GURI No 11 of 15 January 2004, p.
„В изпълнение на Решение [от 26 юни 2001 г. по дело Комисия/Италия (C-212/99, Recueil, стр. I-4923)], постановено от Съда […], за езиковите сътрудници, бивши лектори по чужд майчин език в университетите в Базиликата, Милано, Палермо, Пиза, „La Sapienza“ в Рим и в Института за източни науки в
‘In compliance with the judgment delivered by the Court of Justice … on 26 June 2001 in Case C-212/99 [Commission v Italy [2001] ECR I-4923], the financial treatment of linguistic associates, former foreignlanguage assistants … at the universities of La Basilicata, Milan, Palermo, Pisa, “La Sapienza” in Rome, and the Eastern