natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Цените на дребно на жалбоподателя се състоят от два елемента: месечен абонамент, който зависи от качеството на линиите и на предоставените услуги, и еднократна такса за първоначално свързване или за прехвърляне на линия според работите, необходими на двата края на линията.
The applicant’s retail prices are made up of two components: a basic monthly charge, which depends on the quality of the line and services supplied, and a one-off charge for a new connection or takeover of a line, depending on the work needed at the two ends of the line.
Жалбоподателят не фактурира такса за отказ на абонатите си.
The applicant does not charge its endusers the cost of discontinuance.
Цените за достъп до аналоговите абонатни линии и ISDN линиите се определят в рамките на система от ценови прагове.
Retail prices for analogue and ISDN lines are regulated under a price cap system.
В съответствие с § 27, алинея 1, второ изречение, с § 25, алинея 1 от TKG и с § 4 и § 5 от Правилника за тарифно регулиране в областта на далекосъобщенията от 1 октомври 1996 г. (BGBl. 1996 I, стр.
Under point 2 of Paragraph 27(1) and Paragraph 25(1) of the TKG, and Paragraphs 4 and 5 of the Telecommunications Charges Order of 1 October 1996 (BGBl. 1996 I, p.
1492, наричан по-нататък „Правилник за тарифно регулиране“), цените на дребно за свързване с мрежата на жалбоподателя и за телефонните разговори не се определят самостоятелно за всяка услуга въз основа на направените разходи, а се определят заедно за няколко услуги, като различните услуги са обединени в кошници.
1492; ‘the Charges Order’), retail prices for connection to the applicant’s network and for telephone calls are not regulated separately for each service, according to the individual cost of that service; they are regulated for a block of services at a time, with different services being grouped together in ‘baskets’.
Системата от прагове на цените за достъп до мрежата на жалбоподателя е въведена с решение на BMPT от 17 декември 1997 г. (обявление 202/1997, Официален вестник (BMPT) 34/97, стр. 1891).
The price cap system for access to the applicant’s network was introduced by decision of the BMPT of 17 December 1997 (Communication 202/1997, Amtsblatt (BMPT) 34/97, p. 1891).
Въпросната система е приложена от RegTP на 1 януари 1998 г.
The system was taken over by RegTP on 1 January 1998, whereupon RegTP established two baskets, one for services to residential customers and the other for services to business customers.
По този повод RegTP създава две кошници: първата включва услугите за домашни абонати, а втората — услугите за служебни абонати.
Each basket contained both retail access (standard analogue and ISDN connections) and the full range of telephone products offered by the applicant, such as local, regional, long-distance and international calls.
В съответствие с § 4, алинеи 1 и 2 от Правилника за тарифно регулиране RegTP определя отправна цена за всички услуги, събрани в една кошница, както и цели за развитието на цените за определен период.
In accordance with Paragraph 4(1) and (2) of the Charges Order, RegTP determines a starting charge level for all the services grouped in a basket, and targets for the movement of basket prices over a specified period.
Въпросната тарифна система по този начин определя ценови праг за всяка кошница.
The tariff system in question thus establishes a price ceiling for each basket but makes no provision for mandatory minimum basket prices.
В края на този първи период на 31 декември 1999 г. с решение от 23 декември 1999 г.
Under the terms of the decision of the BMPT of 17 December 1997, the applicant was to reduce the aggregate price for each of the two baskets by 4.3% in the period from 1 January 1998 to 31 December 1999 (first price cap period).
RegTP до голяма степен запазва съдържанието на кошниците и намалява цените с 5,6 % за периода от 1 януари 2000 г. до 31 декември 2001 г. (втори период на въвеждане на ценови прагове).
When that first period ended on 31 December 1999, RegTP — by decision of 23 December 1999 — essentially maintained the composition of the baskets and lowered the prices by a further 5.6% in the period from 1 January 2000 to 31 December 2001 (second price cap period).
В рамките на тази задължителна уредба за намаляване на цените жалбоподателят може да изменя тарифите за различните елементи от всяка кошница с предварително разрешение от RegTP.
Within this framework of binding price reductions, the applicant could modify the charges for individual components of each basket after obtaining prior authorisation from RegTP.
В съответствие с § 27, алинея 2 от TKG и с § 5, алинея 3 от Правилника за тарифно регулиране промените в тарифите се разрешават, ако средната цена на кошница не надвишава наложения индекс на ценовите прагове.
Under Paragraph 27(2) of the TKG and Paragraph 5(3) of the Charges Order, adjustments to charges would be authorised if the average price of a basket did not exceed the price cap index imposed.
По този начин системата позволява увеличаване на тарифите за един или няколко елемента от кошница, стига да не се надвишават ценовите прагове на кошницата.
The system thus enabled the charges for one or more components of a basket to be increased, provided that the price ceiling for the basket was not exceeded.
Въпреки това в съответствие с § 27, алинея 3 от TKG разрешението се отказва, ако тарифите „явно не съответств[ат] на предписанията на § 24, алинея 2, точки 2 или 3 [от TKG] или […], когато те не съответств[ат] на [TKG] или на други правни разпоредби“.
However, under Paragraph 27(3) of the TKG, approval could be refused if ‘it [was] obvious that [the charges did] not meet the requirements of points 2 or 3 of Paragraph 24(2) [of the TKG] or where they [were] not in conformity with [the TKG] or other legal provisions’.
В хода на първите два периода на въвеждане на ценови прагове жалбоподателят намалява цените на дребно за двете кошници с повече от изискваното.
In the first two price cap periods, the applicant reduced the retail prices in both baskets substantially, going far beyond the mandatory reductions.
Това тарифно намаление по същество засяга цените на телефонните разговори.
Those price reductions essentially applied to call charges.
За разлика от това цените на дребно за аналоговите линии (месечният абонамент и еднократната такса) остават непроменени в течение на двата периода на въвеждане на ценови прагове, т.е. от 1998 г. до края на 2001 г.
Retail prices for analogue lines (monthly and one-off access charges), on the other hand, remained unchanged throughout both price cap periods, that is, from 1998 until the end of 2001.
Що се отнася до цените на дребно за ISDN линиите, през същия период жалбоподателят намалява цените за месечния абонамент, но не променя еднократната такса, фактурирана на абонатите му.
As regards retail prices for ISDN lines, the applicant lowered basic monthly charges during the same period, but did not adjust its one-off charges to end-users.
От 1 януари 2002 г. съществува нова система от ценови прагове, приета с решение на RegTP от 21 декември 2001 г. (бюлетин RegTP 2/2002 от 6 февруари
A new price cap system was adopted by decision of RegTP of 21 December 2001 and has been in effect since 1 January 2002 (Amtsblatt (RegTP) 2/2002, of 6 February
Според новата система предишните две кошници, съдържащи услугите за домашни абонати и услугите за служебни абонати, са заменени от четири кошници, които съдържат следните услуги: телефонни линии (кошница A), селищни разговори (кошница Б), междуселищни национални разговори (кошница В) и международни разговори (кошница Г).
In place of the two baskets for residential and business customers, the new system uses four baskets, for enduser lines (basket A), local calls (basket B), domestic long-distance calls (basket C), and international calls (basket D).
На 15 януари 2002 г. жалбоподателят известява RegTP за намерението си да увеличи месечните абонаменти за аналоговите линии и за ISDN линиите с 0,56 EUR.
On 15 January 2002, the applicant informed RegTP that it proposed to increase its monthly charges for analogue and ISDN lines by EUR 0.56.
С решение от 13 март 2002 г. RegTP разрешава това увеличение.
That increase was authorised by RegTP by decision of 13 March 2002.
На 31 октомври 2002 г. жалбоподателят прави ново искане за увеличаване на тарифите на дребно.
On 31 October 2002, the applicant made a further application to increase its retail charges.
RegTP частично отхвърля това искане. RegTP разрешава увеличение с 0,33 EUR за месечния абонамент за аналогова линия T-Net вместо поисканото от жалбоподателя увеличение с 0,99 EUR и отказва исканото увеличение от 13,40 EUR за еднократната такса за прехвърляне на връзките T-Net и T-ISDN.
RegTP partly refused that application by decision of 19 December 2002 and authorised an increase of EUR 0.33 in the monthly charge for a T-Net analogue line instead of the increase of EUR 0.99 sought by the applicant, and refused the increase of EUR 13.40 in the one-off takeover charge for T-Net and T-ISDN lines.
Тарифите за ADSL (T-DSL) не се регулират в рамките на система от ценови прагове.
ADSL (T-DSL) charges are not subject to advance regulation under the price cap system.
В съответствие с § 30 от TKG тези тарифи могат да подлежат на регулиране a posteriori.
Under Paragraph 30 of the TKG, those charges may be reviewed subsequently.
RegTP предприема разследване a posteriori на цените на жалбоподателя за ADSL, за да установи дали е налице практика за продажба на загуба, която противоречи на германските правила за конкуренцията.
On 2 February 2001, following a number of complaints from competitors of the applicant, RegTP initiated a retrospective investigation of the applicant’s ADSL prices in order to determine whether there was any practice of belowcost selling, contrary to the German rules on competition.
RegTP приключва производството на 25 януари 2002 г., след като установява, че съобщеното от жалбоподателя на 15 януари 2002 г. увеличаване на тарифите не дава повече основание да се подозира продажба на загуба.
RegTP closed the proceeding on 25 January 2002, having found that the price increase which the applicant had announced on 15 January 2002 did not give rise to a suspicion of price dumping.
Между 18 март и 20 юли 1999 г. Комисията е сезирана с жалби от петнадесет предприятия, конкуренти на жалбоподателя.
Between 18 March and 20 July 1999, the Commission received complaints from 15 companies which were competitors of the applicant, challenging the applicant’s pricing.
На 15 юли 1999 г. Комисията изпраща на жалбоподателя искане за предоставяне на информация по член 11 от Регламент № 17 на Съвета от 6 февруари 1962 година, Първи регламент за прилагане на членове [81 ЕО] и [82 ЕО] (ОВ 13, 1962 г., стр.
On 15 July 1999, the Commission sent the applicant a request for information pursuant to Article 11 of Council Regulation No 17 of 6 February 1962, First Regulation implementing Articles [81 EC] and [82 EC] (OJ, English Special Edition 19591962, p. 87).
Жалбоподателят отговаря на искането с писма от 13 и 25 август 1999 г.
The applicant responded to that request by letters of 13 and 25 August 1999.
На 19 януари 2000 г. Комисията изпраща искане за предоставяне на информация до конкурентите на жалбоподателя.
On 19 January 2000, the Commission sent a request for information to the applicant’s competitors.
На 22 юни 2001 г. Комисията изпраща на жалбоподателя ново искане за предоставяне на информация.
On 22 June 2001, the Commission sent a further request for information to the applicant.
На 2 май 2002 г. Комисията изпраща на жалбоподателя изложение на възражения по член 19, параграф 1 от Регламент № 17.
On 2 May 2002, the Commission sent the applicant a statement of objections pursuant to Article 19(1) of Regulation No 17.
На 29 юли 2002 г. жалбоподателят представя съображенията си по изложението на възражения.
On 29 July 2002, the applicant filed observations on the statement of objections.
На 25 октомври 2002 г. жалбоподателят представя съображенията си по отговорите на предприятията жалбоподатели към изложението на възражения.
On 25 October 2002, the applicant filed observations on the complainants’ responses to the statement of objections.
На 21 февруари 2003 г. Комисията изпраща на жалбоподателя допълнение към изложението на възражения.
On 21 February 2003, the Commission sent the applicant a further statement of objections.
На 14 март 2003 г. жалбоподателят представя съображенията си по допълнението към изложението на възражения.
On 14 March 2003, the applicant filed observations on the further statement of objections.
Обжалвано решение
The contested decision
На 21 май 2003 г. Комисията приема Решение 2003/707/ЕО относно производство по прилагане на член 82 ЕО (преписки COMP/C-1/37.451, 37.578, 37.579 — Deutsche Telecom AG) (ОВ L 263, стр.
On 21 May 2003, the Commission adopted Decision 2003/707/EC relating to a proceeding under Article 82 EC (Case COMP/C-1/37.451, 37.578, 37.579 — Deutsche Telekom AG) (OJ 2003 L 263, p.
9, наричано по-нататък „обжалваното решение“).
9; ‘the contested decision’).
Жалбоподателят е уведомен за решението на 30 май 2003 г.
The decision was notified to the applicant on 30 May 2003.
Според Комисията съответните пазари на стоки и услуги са, от една страна, пазарът нагоре по веригата — на достъпа до абонатна линия за конкурентите на жалбоподателя на равнището на междинните услуги, а от друга страна, пазарът надолу по веригата — на теснолентовите връзки (аналогови и ISDN линии) и на широколентовите връзки (ADSL линии) за абонатите (обжалваното решение, съображение 91).
According to the Commission, the relevant product or service markets are the upstream market in local network access for the applicant’s competitors at the wholesale level and the downstream market in access to narrowband connections (analogue and ISDN lines) and broadband connections (ADSL lines) at the retail level (recital 91 to the contested decision).
Тези пазари покривали географски територията на Германия (обжалваното решение, съображение 92).
Geographically, those markets cover the territory of Germany (recital 92 to the contested decision).
Комисията установява, че жалбоподателят заема господстващо положение на всичките съответни пазари на стоки и услуги (обжалваното решение, съображение 96).
The Commission finds that the applicant holds a dominant position on all the relevant product and service markets (recital 96 to the contested decision).
Според Комисията жалбоподателят е нарушил член 82 ЕО, като е извършил злоупотреба при ценообразуване под формата на „ценова преса“, фактурирайки на конкурентите си по-високи цени за междинните си услуги от цените на дребно, които фактурира на абонатите си (обжалваното решение, съображения 1, 57, 102 и 103).
According to the Commission, the applicant has infringed Article 82 EC by operating abusive pricing in the form of a ‘margin squeeze’ by charging its competitors prices for wholesale access that are higher than its prices for retail access to the local network (recitals 1, 57, 102 and 103 to the contested decision).
Относно ценовата преса съображения 102—105 от обжалваното решение гласят:
As regards the margin squeeze, recitals 102 to 105 to the contested decision state:
Ценова преса е налице, когато сумата от месечния абонамент и еднократната такса, която трябва да се плати на [жалбоподателя] за междинните услуги, задължава конкурентите му да фактурират на абонатите си по-високи цени от тези, които [жалбоподателят] фактурира на собствените си абонати за същите услуги.
‘102 A margin squeeze exists if the charges to be paid to [the applicant] for wholesale access, taking monthly charges and one-off charges together, are so expensive that competitors are forced to charge their endusers prices higher than the prices [the applicant] charges its own endusers for similar services.
Ако цените на междинните услуги са по-високи от цените на дребно, конкурентите на [жалбоподателя] не
If wholesale charges are higher than retail charges, [the applicant’s] competitors,
Като фактурира на конкурентите си по-високи цени за междинните услуги за достъп до абонатна линия от цените на дребно, които фактурира на абонатите си, [жалбоподателят] им отнема възможността да предложат освен самите телефонни разговори и услуги за достъп до абонатна линия.
If [the applicant] charges its competitors prices for wholesale access to the local loop that are higher than its own prices for retail local network access, it prevents its competitors from offering access via the local loop in addition to call services.
Постъпвайки по този начин, [жалбоподателят] задължава конкурентите, които желаят да поръчат отделни абонатни линии, за да предложат на клиентите си услуги за връзка, частично да компенсират загубите от услугите си за достъп чрез повече приходи от телефонни разговори.
If a competitor might be interested in ordering unbundled local loops in order to offer access services to its customers, [the applicant] forces it to offset its losses on access services out of higher revenue on telephone calls, as [the applicant] itself does.
Тъй като обаче през последните години цените на телефонните разговори в Германия силно са се понижили, често конкурентите нямат икономическата възможност да извършват такова компенсиране.
But in recent years call charges have fallen substantially in Germany, so that competitors often have no realistic possibility of offsetting one price against another.
[Жалбоподателят] смята, че в конкретния случай доказването на злоупотреба при ценообразуване под формата на ценова преса е изключено, защото тарифите за междинните услуги са определени по задължителен начин от RegTP.
[The applicant] takes the view that there cannot be abusive pricing in the form of a margin squeeze in the present case, because wholesale charges are imposed by the regulatory authority.
За [жалбоподателя] ценова преса е налице само когато натискът върху цените действително е резултат от твърде високи цени за междинните услуги, от твърде ниски цени на дребно или и от двете и когато е юридически възможно да се въздейства и върху двата фактора.
A margin squeeze, [the applicant] contends, must be the result of excessive wholesale prices or insufficient retail prices, or a combination of the two, and it must be legally possible to end the situation by varying either of them.
[Жалбоподателят] обаче смята, че доколкото тарифата за междинните услуги се определя от регулаторния орган, [жалбоподателят] може да влияе само върху размера на цената за достъп на абонатите и следователно тази цена може да се контролира само във връзка с принципите на злоупотреба чрез продажба на по-ниски цени от себестойността (хищническо ценообразуване).
But the wholesale price is fixed by the regulatory authority, so that [the applicant] controls only the retail charges, and those are subject to review only for compatibility with the principles of abusive belowcost selling or predation.
Обратно на твърдението на [жалбоподателя], формата на злоупотреба, която представлява ценовата преса, е относима към конкретния случай.
Contrary to [the applicant’s] view, however, the margin squeeze is a form of abuse that is relevant to this case. On related markets on which competitors
На свързаните пазари, където конкурентите купуват междинни услуги от традиционния оператор и имат интерес да го правят, ако искат да стъпят на пазар на стоки или услуги надолу по веригата, е напълно възможно да има ценова преса между регулираните цени на междинните услуги и цените на дребно.
DEUTSCHE TELEKOM v COMMISSION buy wholesale services from the established operator, and depend on the established operator in order to compete on a downstream product or service market, there can very well be a margin squeeze between regulated wholesale and retail prices.
В крайна сметка това е така, тъй като за да се докаже съществуването на ценова преса, е достатъчно найнапред между двете ценови равнища да има разлика, която да води до ограничаване на конкуренцията.
To show that there is a margin squeeze it is sufficient that there should be a disproportion between the two charges such that competition is restricted.
Към това се добавя фактът, че предприятието, чиито цени са регулирани, разполага със свобода на действие, за да избегне или премахне ценовата преса по своя инициатива.
Of course it has also to be shown that the undertaking subject to price regulation has the commercial discretion to avoid or end the margin squeeze on its own initiative.
В случаи като конкретния обаче […], въпросът кои цени засегнатото предприятие може да променя без намесата на държавата има значение само относно избора на средства, които позволяват да се премахне ценовата преса“.
If it has that discretion, as it has in the present case …, the question which prices the undertaking can change without the intervention of the State is relevant only for purposes of the choice of remedies to bring the margin squeeze to an end.’
Що се отнася до метода за определяне на ценовата преса, Комисията установява, че чрез достъп до абонатна линия на жалбоподателя конкурентите му могат да предлагат на абонатите си цялото многообразие от услуги за достъп, а именно аналогов теснолентов достъп, цифров теснолентов достъп (ISDN) или широколентов под формата на услуги ADSL.
As regards the methodology of the margin squeeze test, the Commission finds that, through access to the applicant’s local network, its competitors can offer their endusers a range of retail access services, namely analogue narrowband access, digital narrowband access (ISDN) and broadband access in the form of ADSL services.
След като RegTP определя еднообразни тарифи за междинните услуги на жалбоподателя, независимо от естеството на услугите надолу по веригата, предлагани с достъп до абонатна линия, тогава би следвало да се сравнят цените на жалбоподателя за месечните абонаменти и еднократните такси (съотнесени към средната продължителност на абонамента) за междинните му услуги с цените на неговите месечни абонаменти и еднократни такси (съотнесени към средната продължителност на абонамента) за услугите му за достъп за абонати.
Since RegTP applies single charges for the applicant’s wholesale services, irrespective of the nature of the downstream service provided over the line, the applicant’s monthly and one-off charges (pro rata according to the average length of subscription) for wholesale access must therefore be compared with its monthly and one-off charges (pro rata according to the average length of subscription) for retail access.
За да се изчисли средната цена на жалбоподателя за услугите за достъп за абонати, Комисията извършва количествено претегляне на различните тарифи на дребно на жалбоподателя за аналоговите линии, ISDN и ADSL, както и на различните варианти на връзка при линиите ISDN и ADSL (обжалваното решение, съображения 113, 115, 116, 142—151).
In order to calculate the applicant’s average retail access prices, the Commission carries out a quantitative weighting exercise in respect of the applicant’s various retail charges for analogue, ISDN and ADSL lines, and for the ISDN and ADSL line variants (recitals 113, 115, 116, 142 to 151 to the contested decision).
За да се изчисли ценовата преса, Комисията взема предвид единствено тарифите за достъп до абонатна линия.
For the purpose of calculating the margin squeeze, the Commission takes account only of charges for local network access.
Цените на телефонните разговори не са включени в изчислението (обжалваното решение, съображение 119).
Telephone call charges are not included in that calculation (recital 119 to the contested decision).