natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Що се отнася по-нататък до конкурентния характер на разглежданите стоки, Първоинстанционният съд счита, че разликата във вкуса и разликата, дължаща се на наличието или липсата на алкохол, водят до това, че обикновено средният германски или австрийски потребител, които иска да закупи вино, не сравнява последното с безалкохолните напитки, обозначени от по-ранните марки, а закупува било вино, било някоя от тези безалкохолни напитки.
Moreover, as regards the competing nature of the goods in question, the Court considers that the difference in taste and the difference owing to the presence or absence of alcohol have the result, in general, that an average German or Austrian consumer seeking to buy wine will not compare it with the nonalcoholic beverages covered by the earlier marks, but will buy either wine or one of those nonalcoholic beverages.
В този смисъл апелативният състав е имал основание да приеме, че виното не представлява заместваща напитка по отношение на обозначените от по-ранните марки напитки.
In that sense, the Board of Appeal could legitimately consider that wine is not a beverage that is interchangeable with the beverages covered by the earlier marks.
Последното съображение се потвърждава от съдебната практика, произтичаща от Решение по дело LINDENHOF, посочено в точка 76 по-горе, в което е било отсъдено, че пенливите вина не може да се считат за намиращи се в отношение на конкуренция с безалкохолни напитки, тъй като пенливите вина представляват само нетипично заместване на безалкохолните напитки (точка 56 от решението).
That latter assessment is confirmed by the caselaw resulting from LINDENHOF, cited above in paragraph 76, in which it was held that sparkling wines could not be considered to be in competition with nonalcoholic drinks given that sparkling wines were no more than an atypical replacement for nonalcoholic drinks (paragraph 56 of the judgment).
На последно място, отново тази съдебна практика приема и че средният германски потребител би счел за нормално и следователно би очаквал, че пенливите вина, от една страна, и напитките, наречени „минерални и газирани води и други безалкохолни напитки“, от друга страна, произхождат от различни предприятия (Решение по дело LINDENHOF, посочено в точка 76 по-горе, точка 51).
Finally, according to the same line of authority, the average German consumer will consider it normal for sparkling wines, on the one hand, and drinks denoted as ‘mineral and aerated waters and other nonalcoholic drinks; fruit drinks and fruit juices’, on the other, to come from different companies, and will therefore expect this (LINDENHOF, cited above in paragraph 76, paragraph 51).
Първоинстанционният съд по-специално добавя, че пенливите вина и посочените напитки не могат да се приемат за спадащи към едно и също семейство напитки, нито дори като елементи от един общ клас напитки, които могат да имат общ търговски произход (Решение по дело LINDENHOF, посочено в точка 76 по-горе, точка 51).
The Court added, specifically, that sparkling wines and the abovementioned drinks could not be regarded as belonging to the same family of beverages or even as items in a general range of drinks likely to have a common commercial origin (LINDENHOF, cited above in paragraph 76, paragraph 51).
Последното съображение може да се приложи в контекста на настоящото дело.
That assessment can be transposed to the context of the present case.
Всъщност за средния австрийски потребител, изправен пред вино от заявената марка „MEZZOPANE“, от една страна, и обозначени с марката „MEZZO“ безалкохолни напитки, от друга страна, или за средния германски потребител, изправен пред вино от заявената марка „MEZZOPANE“, от една страна, и обозначени с марката „MEZZOMIX“ безалкохолни напитки, от друга страна, няма да съществува очакване, че тези напитки имат един и същ търговски произход.
An average Austrian consumer confronted with wine covered by the mark applied for, MEZZ-OPANE, on the one hand, and nonalcoholic beverages covered by the MEZZO mark, on the other, or an average German consumer confronted with wine covered by MEZZOPANE, on the one hand, and nonalcoholic beverages covered by MEZZOMIX, on the other, will not expect those drinks to have the same commercial origin.
Следователно Първоинстанционният съд счита, че апелативният състав основателно приема, че за съответните потребители няма да съществува очакване, че вината и обозначените от по-ранните марки безалкохолни напитки произхождат от едно и също предприятие и че тези напитки могат да се приемат като елементи от един общ клас напитки, които могат да имат общ търговски произход.
The Board of Appeal was right, therefore, to consider that the relevant consumer will not expect wines to come from the same undertaking as the nonalcoholic beverages covered by the earlier marks, and that those drinks cannot be regarded as items in a general range of drinks likely to have a common commercial origin.
С оглед на всички тези елементи Първоинстанционният съд счита, че трябва да се приеме, че виното и обозначените от по-ранните марки стоки, които не съдържат алкохол, не са сходни.
In the light of all of those factors, the Court considers that wine, on the one hand, and the nonalcoholic products covered by the earlier marks, on the other, must be considered not to be similar.
Това заключение, което потвърждава преценката на апелативния състав, не може да бъде поставено под въпрос от доводите на жалбоподателя, според които всички тези стоки са поставени едни до други при поднасянето им в барове и ресторанти и при продажбата им в барове и магазини, под формата на бутилки, предназначени са за консумация от човека, и имат едни и същи мрежи за разпространение и за реклама.
That conclusion confirming the Board of Appeal’s assessment cannot be called into question by the applicant’s arguments to the effect that all those goods are served in restaurants and bars, sold in shops and bars side by side, sold in the form of bottles, intended for human consumption and with the same distribution and advertising channels.
Всъщност тези обстоятелства са приложими за почти всички напитки, включително за тези, които се различават в найголяма степен (вж. в този смисъл Решение по дело LINDENHOF, посочено в точка 76 по-горе, точка 58), и следователно не са достатъчни, за да докажат, че в съзнанието на средния австрийски и германски потребител виното и обозначените от по-ранните марки безалкохолни напитки произхождат от едно и също предприятие.
Those facts apply to almost all drinks, even the most varied (see, to that effect, LINDENHOF, cited above in paragraph 76, paragraph 58), and do not therefore suffice to show that, in the minds of average German and Austrian consumers, wine and the drinks covered by the earlier marks come from the same undertaking.
Първоинстанционният съд счита, че посочените в точка 58 по-горе Решение по дело MYSTERY и Решение по дело VITAFRUIT, на които се позовава жалбоподателят, не засягат гореизложените съображения, които водят до заключението, че съществува разлика между въпросните стоки.
The MYSTERY and VITAFRUIT judgments relied on by the applicant, cited above in paragraph 58, do not affect the preceding assessments concluding that the goods in question are different.
Първоинстанционният съд отбелязва по-специално, че в делото, приключило с посоченото в точка 58 по-горе Решение MYSTERY (точки 3 и 4), е следвало да се извърши сравнение между безалкохолните напитки, с изключение на безалкохолните бири, от една страна, и бирите и напитките, съдържащи бира, от друга страна.
In particular, the Court observes that, in the case giving rise to the judgment in MYSTERY, cited above in paragraph 58 (paragraphs 3 and 4), it was necessary to compare, on the one hand, nonalcoholic beverages, with the exception of nonalcoholic beer and, on the other, beer and beverages containing beer.
Предвид обаче на съществуващата разлика между виното и бирата (точка 63 и сл. по-горе), това сравнение не е релевантно за извършваното в настоящия случай сравнение между обозначеното от заявената марка „MEZZOPANE“ вино и безалкохолните напитки, обозначени от по-ранните марки „MEZZO“ et „MEZZOMIX“.
Having regard to the difference between wine and beer (paragraphs 63 et seq. above), that comparison is not relevant to the comparison in the present case between wine, covered by MEZZOPANE, and nonalcoholic beverages, covered by the earlier marks, MEZZO and MEZZOMIX.
По-конкретно, в отговор на доводите на жалбоподателя, според които в делото, приключило с посоченото в точка 58 по-горе Решение MYSTERY, Първоинстанционният съд признава приликата на напитки, които при все това са различни по отношение на съставките метода си на производство, като се основава на
Specifically, in answer to the applicant’s arguments that, in the case giving rise to the judgment in MYSTERY, cited above in paragraph 58, the Court acknowledged the similarity of drinks, notwithstanding the differences in their ingredients and methods of production, on the basis of their common nature, intended purpose
COCA-COLA/СХВП — SAN POLO (MEZZOPANE) общото им естество, предназначение и начин на пускане на пазара, следва да се отбележи, че по това дело Първоинстанционният съд приема, че в съзнанието на средния германски потребител смесените напитки на основата на бира биха могли да заместят както бирите, така и безалкохолните напитки (Решение по дело MYSTERY, посочено в точка 58 по-горе, точки 37 и 40).
COCA-COLA v OHIM — SAN POLO (MEZZOPANE) and marketing, it must be observed that, in that case, the Court considered that, in the minds of average German consumers, mixed beverages based on beer could be substituted for either beer or nonalcoholic beverages (MYSTERY, cited above in paragraph 58, paragraphs 37 and 40).
Същата степен на заместимост обаче не може да се приеме при сравняването от страна на съответните германски или австрийски потребители между обозначеното от заявената марка „MEZZOPANE“ вино и напитките, които са обозначени от по-ранните марки „MEZZO“ и „MEZZOMIX“.
However, the same degree of substitutability cannot be recognised in relation to the comparison, by the relevant German or Austrian consumer, of wine covered by the mark applied for, MEZZOPANE, and the beverages covered by the earlier marks, MEZZO and MEZZOMIX.
Всъщност поради причините, посочени в точка 66 и сл. по-горе, не може да се приеме, че съответните германски или австрийски потребители могат лесно да заместят виното с бира.
For the reasons set out in paragraphs 66 et seq. above, it cannot be held that the relevant German or Austrian consumer can easily substitute wine for beer.
Освен това поради причините, посочени в точка 85 и сл. по-горе, не може да се приеме, че съответните германски или австрийски потребители могат да заместят виното с другите безалкохолни напитки, обозначени от по-ранните марки.
In addition, for the reasons set out in paragraph 85 et seq. above, it cannot be held that the relevant German or Austrian consumer can substitute wine for the other, non-alcoholic, beverages covered by the earlier marks.
Що се отнася до делото, приключило с Решение VITAFRUIT, точка 58 по-горе, на което се позовава жалбоподателят, Първоинстанционният съд уточнява, че въпросът за приликата между стоките се е отнасял само до напитките на основата на билки и витамини, от една страна, и плодовите сокове, от друга страна (Решение по дело VITAFRUIT, посочено в точка 58 по-горе, точка 64).
As regards the case giving rise to the judgment in VITAFRUIT, cited above in paragraph 58, relied on by the applicant, the Court stated that the question of similarity between the goods concerned only herbal and vitamin beverages, on the one hand, and fruit juices on the other (VITAFRUIT, cited above in paragraph 58, paragraph 64).
Следователно това дело по никакъв начин не се отнася до сравнението между вино и други напитки и по тази причина е без значение за сравнението между разглежданите стоки по настоящото дело.
That case certainly did not concern the comparison between wine and other beverages and therefore has no bearing on the comparison between the goods in question in the present case.
В светлината на всички гореизложени елементи Първоинстанционният съд счита, че следва да се потвърди заключението на апелативния състав, според което разглежданите стоки не са сходни.
In the light of all the preceding factors, the Board of Appeal’s conclusion that the goods in question are not similar must be upheld.
Относно общата преценка на вероятността от объркване
The global assessment of the likelihood of confusion
Жалбоподателят припомня, че в рамките на цялостната преценка на вероятността от объркване средният потребител само в редки случаи има възможността да пристъпи към пряко сравнение на различните марки и трябва да се довери на техния несъвършен образ, който съхранява в паметта си.
The applicant states that, in the global assessment of the likelihood of confusion, the average consumer only rarely has the opportunity to compare different trade marks directly and must rely on the imperfect picture which he has of them in his mind.
Според жалбоподателя от това следва, че при сравнението на въпросните знаци трябва да се отдаде особено значение на наличието на израза „mezzo“ в двете марки.
It follows, according to the applicant, that particular importance should be given to the element ‘mezzo’ in the trade marks when comparing the signs in question.
По-нататък жалбоподателят счита, че обстоятелството, че неговата марка „MEZZOMIX“ е общоизвестна в Германия, налага по-голяма строгост и по-силна защита на последната при сравнението ѝ със заявената марка.
Further, the applicant maintains that the fact that the MEZZOMIX trade mark is widely known in Germany calls for greater rigour — and stronger protection for that mark — when comparing it with the mark applied for.
Жалбоподателят припомня в това отношение, че по време на производството встъпилата страна изрично признава, че знакът „MEZZOMIX“ е общоизвестен.
The applicant states, in that connection, that the reputation of the MEZZOMIX sign was expressly recognised by the intervener during the proceedings.
Жалбоподателят прави заключение от съдебната практика, произтичаща от Решение по дело Canon, посочено в точка 19 по-горе (точка 19), че дори Първоинстанционният съд да приеме, че няма очевидна прилика между стоките, които са обозначени от разглежданите марки, тази липса на прилика не можела да има надмощие с оглед на приликата между марките и на отличителния характер на по-ранната марка „MEZZOMIX“.
The applicant infers from the caselaw resulting from Canon, cited above in paragraph 19 (paragraph 19), that even if the Court were to hold that the similarity between the goods covered by the trade marks in question is not obvious, that lack of similarity cannot outweigh the similarity between the marks and the distinctive character of the earlier mark, MEZZOMIX.
В заключение, жалбоподателят счита, че разглежданите марки притежават достатъчно прилики от гледна точка на тяхното прилагане и че са визуално и фонетично сходни, поради което могат да бъдат объркани от средния австрийски или германски потребител, който обикновено ги възприема като едно цяло, без да се спира на детайлите, и който рядко има възможността да ги сравнява пряко.
In conclusion, the applicant argues that the marks at issue have sufficient similarities from the point of view of their application and their visual and phonetic similarity to mean that they may be confused by the average Austrian or German consumer, who will usually perceive them as a whole, without taking time to worry about details, and who rarely has the opportunity to make a direct comparison between them.
Следователно жалбоподателят счита, че съществува вероятност от объркване между конфликтните знаци по смисъла на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94, което прави обжалваното решение незаконосъобразно.
The applicant therefore maintains that there is a likelihood of confusion between the conflicting signs within the meaning of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94, making the contested decision unlawful.
Ответникът и встъпилата страна оспорват тази преценка и считат, че обща преценка на вероятността от объркване между заявената марка, от една страна, и по-ранните марки, от друга страна, показва липса на вероятност от объркване между тях.
The defendant and the intervener challenge that assessment and consider that an overall assessment of the likelihood of confusion between the mark applied for and the earlier marks indicates that there is no likelihood of confusion between them.
Първоинстанционният съд припомня, че общата преценка на вероятността от объркване предполага известна взаимозависимост между взетите предвид фактори, и по-специално приликата на марките и на обозначените стоки или услуги.
The global assessment of the likelihood of confusion implies a certain interdependence between the factors taken into account and, in particular, the similarity of the marks and the similarity of the goods or services covered.
Поради това ниска степен на прилика между обозначените стоки или услуги може да се компенсира с висока степен на прилика между марките и обратно (вж. по аналогия Решение по дело Canon, посочено в точка 19 по-горе, точка 17, и Решение по дело Lloyd Schuhfabrik Meyer, посочено в точка 18 по-горе, точка 19).
Thus, a low degree of similarity between the goods or services covered may be offset by a high degree of similarity between the marks and vice versa (see, by analogy, Canon, cited above in paragraph 19, paragraph 17, and Lloyd Schuhfabrik Meyer, cited above in paragraph 18, paragraph 19).
По-нататък, вече е отсъдено, че вероятността от объркване е толкова по-голяма, колкото по-съществен е отличителният характер на по-ранната марка (Решение по дело SABEL, посочено в точка 18 по-горе, точка 24).
In addition, it has been held that the more distinctive the earlier mark, the greater the likelihood of confusion (SABEL, cited above in paragraph 18, paragraph 24).
Отсъдено е също, че регистрацията на марка може да се откаже независимо от малката степен на прилика между обозначените стоки или услуги, когато приликата между марките е голяма и когато отличителният характер на по-ранната марка, и в частност нейната добра репутация, са големи (вж. по аналогия Решение по дело Canon, посочено в точка 19 по-горе, точка 19).
It has also been held that registration of a trade mark may have to be refused, despite a lesser degree of similarity between the goods or services covered, where the marks are very similar and the earlier mark, in particular its reputation, is highly distinctive (see, by analogy, Canon, paragraph 19).
В настоящия случай след обща преценка на вероятността от объркване апелативният състав приема, че независимо от визуалната и фонетична прилика между разглежданите знаци не съществува вероятност от объркване между разглежданите марки.
In the present case, after making a global assessment of the likelihood of confusion, the Board of Appeal was of the opinion that, despite the visual and phonetic similarities between the signs at issue, there was no likelihood of confusion between those marks.
В частност, що се отнася до сравнението между заявената марка и по-ранната австрийска марка, апелативният състав приема, че като се има предвид нормалният отличителен характер на по-ранната марка и явната разлика между разглежданите стоки, не съществува никаква значителна вероятност от объркване в съзнанието на потребителите, за които те са предназначени в Австрия.
In particular, as regards the comparison between the mark applied for and the earlier Austrian mark, the Board of Appeal considered that, in the light of the average distinctive character of that earlier mark and the clear distance between the goods in question, there was no significant likelihood of confusion in the minds of the targeted public in Austria.
Що се отнася да сравнението между заявената марка и по-ранната германска марка, апелативният състав приема, че независимо от репутацията на по-ранната германска марка относно смесените напитки от кола и лимонада, средният германски потребител не би повярвал, че вината от заявената марка и смесените напитки на основата на лимонада от по-ранната германска марка имат един и същ произход.
As regards the comparison between the mark applied for and the earlier German mark, the Board of Appeal considered that, despite the reputation of the earlier German mark for mixed cola and lemonade drinks, the average German consumer does not believe that the wines covered by the mark applied for and the mixed lemonadebased drinks covered by the earlier German mark have the same origin.
Апелативният състав приема, че явните разлики между разглежданите стоки имат за последица неутрализирането на приликите между въпросните марки при общата преценка на вероятността от объркване.
The Board of Appeal formed the opinion in the global assessment of the likelihood of confusion that the obvious differences between the goods in question had the consequence that the similarities between the marks in question were neutralised.
Тази преценка на апелативния състав не е погрешна.
That assessment by the Board of Appeal is not incorrect.
Наистина съответните потребители съхраняват в паметта си само несъвършен образ на разглежданите марки, така че техният общ елемент, а именно терминът „mezzo“, поражда прилика между тях.
It is true that the relevant consumer will have only an imperfect picture of the marks in question in his mind, so that the common element between them — the element ‘mezzo’ — gives rise to similarity between them.
Освен това неоспорената общоизвестност на марката „MEZZOMIX“ засилва вероятността от объркване между тази по-ранна марка и заявената марка „MEZZOPANE“.
Moreover, the uncontested reputation of the MEZZOMIX mark increases the likelihood of confusion between that earlier mark and the mark applied for, MEZZOPANE.
Първоинстанционният съд обаче счита, че в случая, като се отчитат взаимозависимостта между различните фактори, които следва де се вземат предвид, и обстоятелството, че по-ранната марка „MEZZOMIX“ е общоизвестна, не може да се направи извод, че съществува вероятност от объркване между заявената марка „MEZZOPANE“, от една страна, и по-ранните марки „MEZZO“ и „MEZZOMIX“, от друга страна.
However, the Court holds that, in the present case, taking into account the interdependence of the different factors to be taken into consideration and the reputation of the earlier mark, MEZZOMIX, it cannot be held that there is a likelihood of confusion between, on the one hand, MEZZOPANE and, on the other, the earlier marks MEZZO and MEZZOMIX.
Всъщност Първоинстанционният съд счита, че независимо че по-ранната марка „MEZZOMIX“ е общоизвестна, липсата на прилика между разглежданите стоки, комбинирана със средната прилика на разглежданите марки от визуална и от фонетична гледна точка, както и с липсата на смислово значение на разглежданите марки на немски език, не позволява да се създаде вероятност от объркване в съзнанието на съответните потребители по отношение на търговския произход на стоките, посочени от заявената марка „MEZZOPANE“, от една страна, и от по-ранните марки „MEZZO“ и „MEZZOMIX“, от друга страна.
The Court holds that, despite the reputation of MEZZOMIX, the lack of similarity between the goods in question, combined with the average similarity of the marks at issue from the visual and phonetic points of view and the absence of meaning of the marks at issue in German, prevents a likelihood of confusion in the mind of relevant consumers as to the commercial origin of the goods covered by MEZZOPANE, on the one hand, and the earlier marks, MEZZO and MEZZOMIX, on the other.