natgillin/translations-raw huggingface dataset:
По отношение на сравнението между по-ранната австрийска марка „MEZZO“ и заявената марка „MEZZOPANE“ Първоинстанционният съд счита, че следва също така да се признае наличието на определено сходство между тези марки.
So far as concerns the comparison between the earlier Austrian mark (MEZZO) and the mark applied for (MEZZOPANE), it must also be acknowledged that there is a measure of similarity between those marks.
Всъщност, както и при сравнението между марките „MEZZOMIX“ и „MEZZOPANE“, следва да се приеме, че поради началното си положение елементът „mezzo“ привлича особено вниманието на съответните потребители.
As was appropriate with regard to the comparison between the MEZZOMIX and MEZZOPANE marks, it must be conceded that, owing to its position ad initium, the ‘mezzo’ element particularly captures the attention of the relevant consumer. However, it must also be stated that
Следва обаче и да се подчертае, че елементът „pane“ на заявената марка разграничава последната от по-ранната австрийска марка „MEZZO“.
COCA-COLA v OHIM — SAN POLO (MEZZOPANE) the ‘pane’ element of the mark applied for distinguishes the latter from the earlier Austrian mark, MEZZO.
Жалбоподателят се позовава и на особената привлекателност на елемента „mezzo“ поради наличието на двете букви „z“, събрани заедно в центъра на думата, на изтъкването на словния елемент в заявената марка чрез поставянето му във фино очертана рамка и на еднаквото изписване на разглежданите марки.
The applicant again argues that (i) the ‘mezzo’ element is particularly arresting on account of the two ‘z’s at the centre of the sign; (ii) the word element in the mark applied for is accentuated by means of the finely-drawn frame enclosing it; and (iii) the script used in the marks at issue is uniform.
Тези преценки на жалбоподателя са точни.
Those assessments by the applicant are correct.
При все това Първоинстанционният съд счита, че те не могат да поставят под въпрос преценката на апелативния състав, представена в обжалваното решение.
Nevertheless, they cannot call into question the Board of Appeal’s assessment in the contested decision.
Що се отнася по-специално до двете букви „z“, събрани заедно в центъра на термина „mezzo“, те несъмнено са необичайни за немския език и поради това придават визуална специфичност, която може да засили приликата между разглежданите марки.
Specifically, as regards the two ‘z’s at the centre of the element ‘mezzo’, it is true that they are unusual in German and therefore confer a visual specificity which accentuates the similarity between the marks in question.
Те обаче не заличават разликите между въпросните марки по отношение на окончанието „pane“ на заявената марка.
However, they do not eclipse the differences between the marks at issue in the light of the ‘pane’ ending of the mark applied for.
По отношение на изтъкването на словния елемент „mezzopane“ чрез графичния елемент следва да се подчертае, че обжалваното решение взема предвид този елемент.
As regards the fact that the word element ‘mezzopane’ is accentuated by the graphic element, it should be pointed out that the contested decision took that factor into account.
Противно на тълкуването на жалбоподателя, това изтъкване на словния елемент не позволява да се констатира по-голямо сходство от установеното от апелативния състав между заявената марка „MEZZOPANE“, от една страна, и по-ранните марки „MEZZO“ и „MEZZOMIX“, от друга страна.
Contrary to the applicant’s interpretation, that accentuation of the word element does not enable it to be concluded that there is a greater similarity between the mark applied for, MEZZOPANE, and the earlier marks, MEZZO and MEZZOMIX, than that found by the Board of Appeal.
Всъщност макар фино очертаният етикет да изтъква термина „mezzopane“, същевременно този етикет разграничава заявената марка от по-ранните марки.
While, on the one hand, the finely-drawn ‘label’ serves to accentuate the word ‘mezzopane’, on the other hand, it serves to distinguish the mark applied for from the earlier marks.
Що се отнася до еднаквостта на разглежданите марки с оглед на идентичното им графично оформление, Първоинстанционният съд счита, че то не поражда прилика в степен, по-голяма от признатата от апелативния състав.
As regards the uniformity of the marks at issue in terms of the identical script used, that does not give rise to similarity over and above that recognised by the Board of Appeal.
Всъщност тази прилика не заличава напълно разликите между разглежданите марки с оглед на рамката около заявената марка „MEZZOPANE“ и на разликите между термина „mezzopane“, от една страна, и термините „mezzo“ и „mezzomix“, от друга страна (вж. точки 31—35 по-горе).
That point of similarity does not completely eclipse the differences between the marks at issue, having regard to the frame around the mark applied for, MEZZOPANE, and the differences between the term ‘mezzopane’, on the one hand, and the terms ‘mezzo’ and ‘mezzomix’, on the other (see paragraphs 31 to 35 above).
Следователно Първоинстанционният съд счита, че апелативният състав не допуска грешка, като приема, че в случая от визуална гледна точка съществуват както прилики, така и разлики между заявената марка и по-ранните марки.
The Court therefore considers that the Board of Appeal was not wrong to take the view that, in the present case, there are both similarities and differences at the visual level between the mark applied for and the earlier marks.
Ето защо следва да се приеме наличието на средна визуална прилика между заявената марка „MEZZOPANE“ и по-ранните марки „MEZZO“ и „MEZZOMIX“.
Accordingly, it must be recognised that the visual similarity between the mark applied for, MEZZOPANE, and the earlier marks, MEZZO and MEZZOMIX, is average.
Относно фонетичното сравнение
Phonetic comparison
По отношение на фонетичното сравнение апелативният състав счита, че макар да имат различна силабична структура и следователно различен ритъм на звучене, въпросните марки притежават фонетична идентичност, що се отнася до термина „mezzo“.
As regards the phonetic comparison, the Board of Appeal considered that, although the marks in question have a different syllabic structure and therefore a different sound rhythm, they are phonetically identical so far as concerns the element ‘mezzo.’
Преценката на апелативния състав следва да се потвърди.
That assessment of the Board of Appeal must be accepted.
Всъщност вярно е, че разглежданите марки притежават фонетична идентичност по отношение на термина „mezzo“.
It is correct that the marks at issue are phonetically identical as regards the element ‘mezzo’.
Заявената марка „MEZZOPANE“ обаче се различава както от по-ранната марка „MEZZO“, така и от по-ранната марка „MEZZOMIX“ по своята силабична структура и по ритъма си на звучене, които са различни от тези на по-ранните марки.
However, the mark applied for (MEZZOPANE) differs from both the earlier marks (MEZZO and MEZZOMIX) in its syllabic structure and its sound rhythm.
По-нататък, макар да следва да се признае, че в случая съответните потребители ще поставят ударението върху първата сричка на въпросните знаци при произнасянето им на немски език, това ударение не заличава фонетичните разлики между заявената марка, от една страна, и по-ранните марки, от друга страна, поради последните срички „pa“ и „ne“ на заявената марка.
Further, although it must be acknowledged that the relevant consumer in the present case will stress the first syllable of the signs at issue, in line with German pronunciation, that does not, however, eclipse the phonetic differences between the mark applied for and the earlier marks, owing to the final syllables ‘pa’ and ‘ne’ of the mark applied for.
Тези последни срички добавят различно звучене на заявената марка по отношение на по-ранната австрийска марка.
Those final syllables add a different sound to the mark applied for as compared with the earlier Austrian mark.
Освен това при сравняването ѝ с по-ранната германска марка последните срички „pa“ и „ne“ на заявената марка се отличават от последната сричка „mix“ на по-ранната германска марка.
In addition, as compared with the earlier German mark, the final syllables ‘pa’ and ‘ne’ of the mark applied for contrast with the final syllable ‘mix’ of the earlier German mark.
Жалбоподателят обаче твърди, че поради особеното звучене, съсредоточено в двойното „z“, звученето на „mezzo“ ще се наложи по отношение на последващите звукосъчетания „pane“ и „mix“.
The applicant claims, however, that because of its particular resonance centred on the double ‘z’, the ‘mezzo’ sound will dominate, prevailing over the aural elements ‘pane’ and ‘mix’.
В това отношение Първоинстанционният съд счита, че не е доказано, че — поне в немския език — двойното „z“ от термина „mezzo“ придава особено звучене на този термин за съответните потребители.
In that regard, the Court considers that it has not been proved that — at least in German — the double ‘z’ of ‘mezzo’ lends that term a particular aural resonance for the relevant public.
Следователно твърдението на жалбоподателя, според което като последица от това звучене съответните потребители щели да счетат, че звученето на „mezzo“ ще се наложи по отношение на последващите звукосъчетания „pane“ и „mix“, е неоснователно.
Thus, the applicant’s argument that that aural resonance leads the relevant public to think that the sound ‘mezzo’ prevails over the aural elements ‘pane’ and ‘mix’ is unfounded.
Ето защо Първоинстанционният съд счита, че апелативният състав не допуска грешка, като приема, че във фонетично отношение съществуват както прилики, така и разлики между заявената марка, от една страна, и по-ранните марки, от
The Court considers, accordingly, that the Board of Appeal did not err in recognising that, phonetically, there are both similarities and differences between the mark applied for and the earlier marks. It must therefore be recognised that the phonetic
COCA-COLA/СХВП — SAN POLO (MEZZOPANE) друга страна.
COCA-COLA v OHIM — SAN POLO (MEZZOPANE) similarity between the mark applied for (MEZZOPANE) and the earlier marks (MEZZO and MEZZOMIX) is average.
Апелативният състав счита, че не е било възможно да се извърши концептуал но сравнение между конфликтните знаци, понеже като цяло те нямат смислово значение.
The Board of Appeal took the view that it was not possible to compare the conflicting signs conceptually, given that, as a whole, they have no meaning.
В това отношение следва да се констатира, че за съответните потребители термините „mezzo“, „mezzomix“ и „mezzopane“ нямат никакво особено смислово значение, тъй като на немски език тези термини не означават нищо.
In that regard, it must be stated that, for the relevant public, the terms ‘mezzo’, ‘mezzomix’ and ‘mezzopane’ do not have any particular significance since those terms have no meaning in German.
Следователно не може да се установи концептуална прилика нито между заявената марка „MEZZOPANE“ и по-ранната марка „MEZZO“, нито между посочената заявена марка и по-ранната марка „MEZZOMIX“.
Consequently, it is not possible to establish any conceptual similarity between MEZZOPANE and MEZZO, or between MEZZO-PANE and MEZZOMIX.
Тази преценка не може да се постави под въпрос от посоченото от жалбоподателя обстоятелство, че терминът „mix“ може да бъда разбран от съответните потребители като обозначаващ смес.
That assessment cannot be called into question by the fact, relied on by the intervener, that the word ‘mix’ can be understood by the relevant public as designating a mixture.
Всъщност дори да се допусне, че съответните потребители могат да разберат терминът „mezzomix“ като обозначаващ смес от „mezzo“, това не променя факта, че терминът „mezzopane“ няма смислово значение на немски език, поради което не може да съществува концептуална прилика между заявената марка „MEZZOPANE“, от една страна, и по-ранната марка „MEZZOMIX“, от друга страна.
Even if the relevant public were to understand the term ‘mezzomix’ as designating a mixture of ‘mezzo’, the fact remains that the word ‘mezzopane’ has no meaning in German, so that there cannot be any conceptual similarity between MEZZOPANE, on the one hand, and MEZZOMIX, on the other.
Този извод се подсилва и от обстоятелството, че терминът „mezzopane“ включва не само елемента „mezzo“, но и елемента „pane“, и че нито един от тези елементи, дори разгледани поотделно, няма концептуално значение на немски език.
That is true a fortiori because the term ‘mezzopane’ comprises not only the ‘mezzo’ element, but also the ‘pane’ element, and neither of those elements, even taken separately, has any conceptual meaning in German.
С оглед на всички гореизложени съображения Първоинстанционният съд счита, че в рамките на обща преценка на въпросните знаци следва да се признае
In the light of all of the preceding factors, it must be recognised that, according to a global assessment of the signs in question, the similarity between them is average. Notwithstanding the element common to those three signs — the term ‘mezzo’ — the
РЕШЕНИЕ ОТ 18.6.2008 г. — ДЕЛО T-175/06 средна прилика.
JUDGMENT OF 18. 6.2008 — CASE T-175/06 signs differ, one from the other, with regard to the term ‘mix’ in the earlier German mark and the term ‘pane’ in the mark applied for.
Претеглянето на всички тези елементи показва средна прилика между тези знаци.
On balance, those considerations taken together reveal an average similarity between those signs.
Тази преценка не може да се постави под въпрос от посочената от жалбоподателя съдебна практика, според която при първоначален анализ, в случай че един от двата самостоятелни термина, които съставляват словна марка, е визуално и фонетично идентичен с единствения термин, съставляващ по-ранната словна марка, и в случай че разгледани като цяло или поотделно, тези термини нямат никакво значение от концептуална гледна точка за съответните потребители, въпросните марки — всяка от които разгледана в своята цялост — обикновено се считат за сходни по смисъла на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 (Решение по дело KIAP MOU, посочено в точка 27 по-горе, точка 39 и Решение по дело Westlife, посочено в точка 27 по-горе, точка 37).
That assessment cannot be called into question by the caselaw relied on by the applicant to the effect that, prima facie, where one of the two terms which alone constitute a word mark is identical, both visually and aurally, to the single term which constitutes an earlier word mark, and where those terms, taken together or in isolation, have no conceptual meaning for the public concerned, the marks at issue, each considered as a whole, are normally to be regarded as similar within the meaning of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94 (KIAP MOU, cited above in paragraph 27, paragraph 39, and Westlife, cited above in paragraph 27, paragraph 37).
Всъщност на първо място Първоинстанционният съд подчертава, че прилагането на тази съдебна практика може да доведе само до първоначален анализ.
In the first place, the application of that caselaw can result only in a preliminary analysis.
Следователно това прилагане не може да изключи допълнителен анализ, с цел да се гарантира цялостна преценка на вероятността от объркване между разглежданите марки.
Consequently, it cannot exclude a supplementary analysis in order to ensure that the likelihood of confusion between the marks in question is fully assessed.
На следващо място, Първоинстанционният съд отбелязва, че посочената съдебна практика се отнася до сравнението между две словни марки.
Secondly, that caselaw relates to the comparison between two word marks.
В случая обаче марката „MEZZOPANE“ е фигуративна, което прави относителна релевантността на тази съдебна практика за настоящото дело.
In the present case, however, the MEZZOPANE mark is a figurative mark and, in consequence, the relevance of that caselaw to the present case is relative.
На последно място, следва да се припомни, както Първоинстанционният съд констатира по-горе, че в настоящата хипотеза във всички случаи трябва да се признае определена прилика между заявената марка „MEZZOPANE“ и по-ранните марки „MEZZO“ и „MEZZOMIX“.
Finally, it must be borne in mind, as stated above, that there is a measure of similarity in the present case between the mark applied for, MEZZOPANE, and the earlier marks, MEZZO and MEZZOMIX, which, in any event, must be acknowledged.
Следователно Първоинстанционният съд счита, че посочената в точка 45 по-горе съдебна практика не може да постави под въпрос заключението, направено в точка 44 по-горе.
The Court considers, therefore, that the caselaw reproduced in paragraph 45 above cannot call into question the conclusion set out in paragraph 44 above.
Относно сравнението на разглежданите стоки
Comparison between the goods in question
Жалбоподателят оспорва преценката на апелативния състав относно приликите и разликите между стоките, обозначени от разглежданите марки.
The applicant challenges the assessment carried out by the Board of Appeal of the similarities and differences between the goods covered by the marks at issue.
Жалбоподателят счита, че тези общи пунктове между разглежданите стоки, в комбинация с наличието на идентични или сходни знаци, поставени върху стоките за пускането им на пазара, могат да накарат потребителите, за които са предназначени, да повярват, че тези стоки са произведени под контрола на едноединствено предприятие, което носи отговорността за тяхното качество (вж. по аналогия Решение по дело Canon, посочено в точка 19 по-горе, точка 28).
The applicant maintains that those points common to the goods in question — combined with the fact that identical or similar signs are affixed to the goods in order to market them — are such as to make the targeted public believe that those goods have been produced under the control of a single undertaking which is responsible for their quality (see, by analogy, Canon, cited above, paragraph 28).
Според жалбоподателя тези съображения не се обезсилват от обстоятелството, че разглежданите стоки са различни с оглед на техните съставки и на метода на производство.
According to the applicant, those considerations are not invalidated by the fact that the goods in question are different as regards their ingredients and their methods of production.
На първо място, жалбоподателят счита за неточно твърдението, че съставките и методите на производство на бирата и на виното са различни.
First, the applicant considers that it is incorrect to state that the ingredients and production methods of beers and wines are different.
Той припомня, че и бирата, и виното са алкохолни напитки и че бирата се получава чрез ферментация на ечемик, докато виното се получава чрез ферментация на пресовано грозде.
It notes that wine and beer are both alcoholic beverages and that beer is obtained through the fermentation of barley, whereas wine is obtained through the fermentation of crushed grapes.
На второ място, жалбоподателят счита, че разликата в състава на виното и бирата не пречи тези напитки да бъдат взаимозаменяеми, доколкото тяхното предназначение е да задоволяват едни и същи нужди.
Secondly, the applicant considers that the difference in composition of wine and beer does not prevent those beverages from being interchangeable in so far as they are intended to satisfy the same need.
На трето място, жалбоподателят изтъква, че дори съответните потребители да съзнават и да забелязват характеристиките, които разграничават тези стоки по отношение на техния състав и начина на тяхното производство, това нямало да ги доведе до заключение, правилно или неправилно, че тези разлики не допускат едно и също предприятие да произвежда и да пуска на пазара двата вида напитки едновременно.
Thirdly, the applicant argues that, even if the relevant public were aware, and noticed the characteristics distinguishing those goods as regards their composition and method of production, it would not draw the inference — rightly or wrongly — that those differences prevent the same undertaking from producing or marketing the two types of beverages at the same time.
Според жалбоподателя посочените в точка 49 по-горе елементи на прилика имат преимущество пред единствените два разграничителни фактора, посочени от апелативния състав, още повече че апелативният състав не предоставял никаква обективна информация, която да може да обоснове неговото твърдение, според което средният австрийски потребител ще приеме за нормално това, че вината, от една страна, и бирите, от друга страна, произхождат от различни предприятия.
According to the applicant, the points of similarity listed in paragraph 49 above prevail over the only two factors differentiating the goods, as relied on by the Board of Appeal; particularly because the Board of Appeal did not provide any objective information capable of substantiating its claim that the average Austrian consumer considers it normal for wines and beers to come from different undertakings.
Жалбоподателят счита, че тези съображения се прилагат и по отношение на сравнението между обозначаваните от заявената марка вина и смесените напитки на основата на лимонада, за които се отнася неговата марка „MEZZOMIX“.
The applicant maintains that those considerations also apply to the comparison between the wines covered by the mark applied for and the mixed lemonadebased drinks to which the MEZZOMIX mark refers.
Той подчертава, че последните биха могли да включват алкохолни напитки, а това би ги превърнало в напитки, които могат да заместят виното.
It states that the latter could include alcoholic beverages, which would make them capable of replacing wine.
Според жалбоподателя тези съображения могат да се разпрострат, макар и в по-малка степен, до другите продукти, обхванати от марката „MEZZO“, а именно минералните и газирани води и други безалкохолни напитки; сиропите и другите препарати за приготвяне на напитки.
According to the applicant, those considerations can be extended, albeit to a lesser extent, to the other goods covered by its MEZZO mark, namely mineral and aerated waters and other nonalcoholic drinks, syrups and other preparations for making beverages.
Дори алкохолните напитки да не са изрично включени в тази категория, жалбоподателят счита, че съответните потребители могат да ги възприемат като стоки от едно семейство.
Even if alcoholic beverages are not expressly included in that category, the applicant maintains that the relevant public may see them as belonging to the same family of goods.
A priori нямало никакви пречки да се приеме, че „препаратите за приготвяне на напитки“ включват препарати за приготвяне както на алкохолни, така и на безалкохолни напитки.
A priori, there is nothing to prevent ‘preparations for making beverages’ from being understood as including preparations for making alcoholic beverages, as well as nonalcoholic beverages.
Жалбоподателят пояснява, че тезата му съответства на тезата, защитавана от отдела по споровете в решението, което е отменено с обжалваното решение.
The applicant states that its argument is consistent with that put forward by the Opposition Division in the decision which was annulled by the contested decision.
На последно място, жалбоподателят се позовава на Решение от 15 януари 2003 г. по дело Mystery Drinks/СХВП — Karlsberg Brauerei (MYSTERY) (T-99/01, Recueil, стр.
Finally, the applicant cites Case T-99/01 Mystery Drinks v OHIM — Karlsberg Brauerei (MYSTERY) [2003] ECR II-43, paragraph 40, in which the Court acknowledged the similarity of drinks on the basis of their common nature, intended purpose and marketing, despite the differences between their ingredients and methods of production.
II-43, точка 40), в което Първоинстанционният съд признава приликата на напитки — които при все това са различни както по отношение на съставките си, така и на метода си на производство — като се основава на тяхното общо естество, предназначение и начин за пускане на пазара. По същия начин в Решение на Първоинстанционния съд от 8 юли 2004 г. по дело Sunrider/СХВП — Espadafor Caba (VITAFRUIT) (T-203/02, Recueil, стр.
Likewise, in Case T-203/02 Sunrider v OHIM — Espadafor Caba (VITAFRUIT) [2004] ECR II-2811, paragraphs 66 and 67, similarity was recognised between, on the one hand, ‘mineral and aerated waters and other nonalcoholic drinks; fruit and vegetable drinks, fruit juices; syrups and other preparations for making beverages; herbal and vitamin beverages’ and, on the other, ‘concentrated fruit juices’.