natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Необичайна вреда е найнапред тази, която надвишава икономическите рискове, присъщи на дейностите в съответния сектор, т.е. която следва от осъществяването на риск, който пострадалият не е могъл да предвиди в границите на разумното и срещу който не е могъл да се подсигури.
Unusual damage is, first of all, damage that exceeds the limits of the economic risks inherent in operating in the sector concerned, in other words damage stemming from the materialisation of a risk that the victim could not reasonably have foreseen, against which he could not protect himself.
Това обаче не е достатъчно.
But that is not sufficient.
Освен това тя трябва да бъде и сериозна.
It must also be serious.
Това не означава, че вредата трябва да съответства на пълно и окончателно лишаване от собственост.
Otherwise the burden cannot be regarded as unusual, and the damage would not verge on expropriation that cannot be left uncompensated in view of the protection that must be given to the right to property.
Тя обаче трябва да води до достатъчно сериозно посегателство върху атрибутите на правото на собственост (usus, fructus и abusus).
That does not mean that the damage must be equivalent to total and definitive loss of ownership, but it must nevertheless entail sufficiently serious harm to the attributes of the right to property (usus, fructus and abusus).
Трябва да се подчертае още веднъж, че е без значение дали това посегателство върху правото на собственост е законосъобразно или не, когато се намираме в контекста на отговорност, която не се основава на вина.
It must again be stressed that it is immaterial whether that harm to the right to property is lawful or unlawful if it occurs within the framework of liability not based on fault.
Трябва ли ангажирането на безвиновната отговорност на Общността да зависи и от наличието на допълнително условие, свързано с липсата на общ икономически интерес, който да се преследва с акта или поведението, намиращи се в основата на вредата?
Should no-fault liability on the part of the Community be made subject to an additional condition that there be no general economic interest pursued by the act or conduct that causes the damage?
Точно това изискват както Съветът, така и Комисията и упрекват Първоинстанционния съд, че не е постъпил по този начин в обжалваните решения.
This is what both the Council and the Commission demand and complain that the Court of First Instance failed to impose in the contested judgments.
За тази цел те могат да разчитат на някои решения на общностния съд, които се отделят от основната тенденция в съдебната практика и добавят това изискване 72.
They can rely to that effect on certain decisions of the Community courts which, departing from the general line of caselaw, have added that requirement. 72In
За сметка на това, при режим на отговорност, основаващ се на равенството при понасянето на публичните тежести, дори вредата да може да се квалифицира като необичайна в посочения от мен по-горе смисъл, тя не би могла да представлява основание за поправяне, ако същевременно няма и специален характер.
On the other hand, in a system of liability based on equality in bearing public burdens, even if the damage can be classified as unusual in the sense I have just defined, it cannot give the right to compensation unless it is also special in nature.
Това е така само ако вредата е причинена на малък брой лица, или по-точно ако засяга особена категория икономически оператори несъразмерно сериозно в сравнение
That is the case only if it affects no more than a small number of individuals or, more precisely, if it affects a particular category of economic operators with disproportionate severity by
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н POIARES MADURO — СЪЕДИНЕНИ ДЕЛА C-120/06 P И C-121/06 P съответния сектор“ 75.
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P ating in the sector concerned’.
По същия начин в обжалваните решения Първоинстанционният съд поставя безвиновната отговорност на Общността в зависимост от спазването на изискването за необичайна и специална вреда, която определя по следния начин: „вредата е, от една страна, необичайна, ако излиза извън границите на икономическите рискове, присъщи за дейностите в съответния сектор, и от друга страна, специална, когато засяга особена категория икономически оператори несъразмерно сериозно в сравнение с другите оператори“ 76.
75 Similarly, in the contested judgments the Court of First Instance made the Community’s no-fault liability subject to there being unusual and special damage, which it defined as follows: ‘damage is, first, unusual when it exceeds the limits of the economic risks inherent in operating in the sector concerned and, second, special when it affects a particular circle of economic operators in a disproportionate manner by comparison with other operators’. 76 By ruling in this way, it positioned itself in the mainstream of the settled caselaw that it has developed.
Като се произнася по този начин, Първоинстанционният съд заема позиция в рамките на практиката, която е установил 77.
77 other words, if the act or conduct that caused the damage was adopted in the interest of society as a whole and not in order to favour particular interests, any compensation would be precluded.
По мое мнение това допълнително условие, наложено от непреобладаваща част от практиката, не следва да се възприеме.
In my view, there is no reason to adopt this additional condition demanded by a minority strand of case-law.
Според мен то не изглежда подходящо, тъй като равенството при понасянето на публичните тежести и защитата, която трябва да се предостави на правото на собственост, налагат операторите, претърпели необичайна и специална вреда, да получат обезщетение, дори и мярката, предизвикала тази вреда, да е била оправдана от общ икономически интерес.
I do not consider it appropriate, because equality in bearing public burdens and the protection to be accorded to the right to property demand that economic operators who have suffered unusual and special damage be compensated, even if the measure that caused the damage was justified by a general economic interest.
Освен това разглежданото изискване не ми изглежда необходимо, тъй като условията за необичаен и специален характер на вредата са достатъчно ограничителни, за да може опасението от налагането на евентуална отговорност да засегне свободата на действие на политическите органи при преследването на общ икономически интерес.
Nor do I consider it necessary, as the conditions that the damage be unusual and special are sufficiently restrictive for the political authorities’ freedom of action in the pursuit of a general economic interest not to be affected by fear of possible liability.
Впрочем FIAMM и FEDON не поставят под въпрос нито изискването за необичаен и специален характер на вредата, нито дадената му с обжалваните решения дефиниция.
However, FIAMM and Fedon dispute neither the need for damage to be unusual and special nor the definition of those characteristics set out in the contested judgments.
Те изтъкват погрешното правно значение на възприетата и приложена от Първоинстанционния съд дефиниция на понятието „необичайна вреда“.
They rely on an error of law in the meaning of the definition of unusual damage that the Court of First Instance adopted and applied.
В действителност Първоинстанционният съд е приел, че претърпяната от жалбоподателите вреда не е надвишила икономическите рискове, присъщи за дейността им по износ, след като предвидената в ДППУС вероятност за налагане на ответни мерки не може да се счита за необичайна с оглед на нормалните рискове в международната търговия, в състоянието на настоящата ѝ организация, така че вредоносните последици, които биха могли да настъпят, трябва задължително да бъдат понесени от всеки оператор, който решава да пусне стоките си за продажба на пазара на някоя от страните — членки
The Court of First Instance ruled that the damage suffered by the applicants had not exceeded the limits of the economic risks inherent in their exporting activities, since the possibility of retaliatory measures is provided for in the DSU and can therefore not be regarded as beyond the normal hazards of international trade as currently organised, so that the harmful consequences that might ensue have to be borne by any operator who decides to sell his products on the market of one of the WTO members. In other words, because the instrument governing inter-
Изложените от мен условия са тези, които преобладаващата съдебна практика, въздържайки се да утвърди безвиновната отговорност на Общността, посочва и определя като задължителни във всички случаи.
The conditions that I have just stated are those that the majority of the caselaw has laid down as having to be met at all events, while refraining from enshrining no-fault Community liability in Community law.
В този смисъл Съдът изрично поставя безвиновната отговорност на Общността в зависимост от наличието на необичайна и специална вреда 73.
The Court has thus expressly made no-fault liability of the Community subject to the existence of unusual and special damage.
Освен това той отхвърля и съществуването на безвиновна отговорност, тъй като твърдяната вреда е само следствие на обичайния икономически риск, който понася икономическият оператор в съответния сектор 74, или тъй като твърдяната вреда не надвишава „икономическите рискове, присъщи за дейностите в
73It has also rejected the existence of no-fault liability because the alleged damage was merely the result of the ordinary commercial risk taken by an economic operator in the sector concerned 74 or because it did not exceed ‘the limits of the economic risks inherent in oper-
75 — Решение по дело Biovilac/ЕИО, посочено по-горе (точки 28 и 29).
75 — Biovilac v EEC, paragraphs 28 and 29.
77 — Вж. найнапред по-специално посочените по-горе Решение на Първоинстанционния съд по дело Afrikanische Frucht-Compagnie/Съвет и Комисия (точки 150 и 151); вж. след това Решение на Първоинстанционния съд по дело Galileo International Technology и др./Комисия (точки 147 и 148).
77 — Among earlier judgments, see in particular Afrikanische Frucht­Compagnie and Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert v Council and Commission, paragraphs 150 and 151; see subsequently Galileo Internation­al Technology and Others v Commission, paragraphs 147 and 148.
FIAMM И ДР./СЪВЕТ И КОМИСИЯ на СТО.
It is a risk inherent in exporting activities.
Това е риск, присъщ за дейността по износ.
For that reason, the contested judgments must be set aside as being vitiated by an error of law.
Като се произнася по този начин, Първоинстанционният съд, както с основание твърдят жалбоподателите, пренебрегва факта, че необичайният характер на вредата се преценява от гледна точка на икономическите рискове, присъщи на дейностите в съответния сектор, т.е. вредата е необичайна 78 от момента, в който
As the appellants rightly maintain, by ruling in this manner the Court of First Instance failed to have regard to the fact that the unusual nature of damage is assessed in relation to the economic risks inherent in operating in the sector concerned, in other words that damage is unusual 78 where it is not the manifestation of a risk inherent in operating in the sector concerned.
Такъв е случаят при липсата на каквато и да било връзка между акта или поведението, причинило вредата, и икономическия сектор, към който спада дейността на пострадалите от тази вреда предприятия.
That is the case where there is no link between the act or conduct causing the damage and the economic sector in which the undertakings suffering the damage operate.
В действителност при липсата на подобна връзка вредата не може да се разглежда като реализацията на обичаен търговски риск, от който далновидният оператор е могъл и е трябвало да се предпази.
In the absence of such a link, the damage cannot be regarded as the manifestation of a normal commercial risk against which a prudent operator could and should have protected himself.
Като обичайни се разглеждат: вредата, претърпяна от дружество за морски транспорт вследствие на изменението на временния режим за данъчно освобождаване на стоки, подлежащи на облагане с акциз и продадени на борда на кораби по време на плавания между държавитечленки 79; вредата, претърпяна от производител на основни хранителни продукти за прасенца и домашни птици, приготвяни от суроватка, в резултат на влизането в сила на някои общностни регламенти, свързани с продажбата на сухо мляко, предназначено за храненето на прасетата и домашните птици 80.
The following have been considered usual: damage suffered by a maritime transport company as a result of amendment of the transitional tax exemption arrangements for products subject to excise duty and sold on ships during sea-crossings between Member States, 79 and damage suffered by a producer of basic feedingstuffs for piglets and poultry made from whey as a result of the entry into force of certain Community regulations on the sale of skimmed-milk powder for use in feed for pigs and poultry. 80
Решение по дело Biovilac/ЕИО, посочено по-горе (точки 27—30).
79 — See Förde­Reederei v Council and Commission, paragraphs 58 to 60.
Накрая, жалбоподателите искат да им бъде присъдено справедливо обезщетение предвид неразумната продължителност на първоинстанционното производство.
Lastly, the appellants seek fair compensation for the unreasonable length of the proceedings before the Court of First Instance.
Предявеното от FEDON искане лесно може да бъде отхвърлено на основание член 112, буква в) от Процедурния правилник на Съда поради недопустимост, тъй като изобщо не е мотивирано.
Fedon’s request can be dismissed easily on the basis of Article 112(1)(c) of the Rules of Procedure of the Court of Justice on the ground of inadmissibility, being devoid of any statement of grounds.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н POIARES MADURO — СЪЕДИНЕНИ ДЕЛА C-120/06 P И C-121/06 P никакво влияние върху разрешаването на спора.
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P require that the breach of procedure before the Court of First Instance be of such consequence in order for it to be raised; it merely requires that it ‘adversely affects the interests of the appellant’.
Впрочем в случая това изглежда е така, тъй като продължителността на срока за произнасяне на решение е допринесла за увеличаване на задлъжнялостта на жалбоподателя.
That indeed appears to be the case, as the length of the proceedings contributed to increasing the size of the appellant’s debt.
И ако когато става въпрос за нередовност на производството поради прекомерния срок за произнасяне на решение от Първоинстанционния съд условието за накърняване на интересите на жалбоподателя понякога се тълкува като налагащо тази нередовност да е повлияла върху разрешаването на спора, това във всеки случай е било само доколкото изведеното от тази нередовност правно основание е изтъкнато в подкрепа на искания за отмяна на решението на Първоинстанционния съд 82.
Although in the case of a procedural irregularity based on the excessive length of the proceedings before the Court of First Instance the condition that the appellant’s interests be adversely affected has sometimes been interpreted as requiring that the irregularity have an impact on the outcome of the dispute, that has occurred solely where the plea based on that irregularity was raised in support of claims for the setting aside of the judgment of the Court of First Instance.
В случая обаче това правно основание е изтъкнато само с оглед на присъждането на справедливо обезщетение.
82In the present case, this plea is raised only in order to obtain fair compensation.
Остава искането, подадено от FIAMM, с което като се изтъква, че на Първоинстанционния съд са му били необходими почти пет години и девет месеца, за да се произнесе по делото, се твърди нарушение на правото на справедлив процес в разумен срок, което е съставна част на правото на справедлив процес, закрепено в член 6, параграф 1 от Европейската конвенция за правата на човека и гарантирано в общностния правен ред като основен принцип на правото.
There remains the request from FIAMM, which states that the Court of First Instance took almost five years and nine months to deliver judgment in its case, and hence alleges infringement of the right to a judicial decision within a reasonable period, which is a constituent of the right to fair legal process enshrined in Article 6(1) of the European Convention on Human Rights and safeguarded in the Community legal system as a general principle of law.
Жалбоподателят се основава по този повод на Решение по дело Baustahlgewebe 81, в което Съдът признава приложимостта на това право в производствата пред Първоинстанционния съд и в резултат приема да разгледа жалба, съдържаща правно основание, свързано с нередовността на производството пред Първоинстанционния съд поради твърдяната му неразумна продължителност.
The appellant relies for that purpose on Baustahlgewebe v Commission, 81in which the Court of Justice recognised that right to be applicable to cases before the Court of First Instance and, as a consequence, agreed to hear on appeal a plea claiming irregularity of the procedure before the Court of First Instance in view of the proceedings’ allegedly unreasonable duration.
Жалбоподателят счита, че срокът за произнасяне на решението е прекомерен, предвид яснотата на фактическите въпроси, обстоятелството, че поведението на нито една от страните не е допринесло за удължаване на производството, и факта, че Първоинстанционният съд не е бил изправен пред изключителни обстоятелства.
It considers the period to judgment to be excessive, given the clarity of the questions of fact, the fact that the conduct of none of the parties had contributed to prolonging the procedure and the fact that the Court of First Instance did not have to deal with exceptional circumstances.
Тази нередовност на производството била довела до увреждане на неговите интереси, доколкото вследствие на заемите, договорени с оглед на изплащане на допълнителното мито, от този момент той сериозно задлъжнял и бил принуден да договори прехвърляне на основната част от капитала си в полза на инвестиционен фонд в замяна на поемането на неговото задължение пред банките.
The appellant maintains that this procedural irregularity has harmed its interests in that, as a result of the loans raised to pay the increased customs duties, it is now heavily in debt and has been forced to negotiate the sale of the majority of its share capital to an investment fund in exchange for the assumption of its bank debt.
За сметка на това исканията за справедливо обезщетение трябва да бъдат анализирани като искания за поправяне на вредата, предизвикана от неразумния срок на производството пред Първоинстанционния съд.
In contrast, claims seeking fair compensation must be treated as demanding reparation of the damage due to the unreasonable length of the proceedings before the Court of First Instance.
Впрочем претенцията на жалбоподателя по дело Baustahlgewebe също се разглежда като искане за обезщетение, чиято цел е намаляване на размера на наложената от Комисията и потвърдена от Първоинстанционния съд глоба, и което искане се основава на неразумната продължителност на срока за произнасяне на решение по делото от Първоинстанционния съд 83. И ако „от
The claim made by the appellant in Baustahlgewebe v Commission for a reduction in the fine imposed by the Commission and confirmed by the Court of First Instance — a claim based on the unreasonable time taken to reach judgment in that case before the Court of First Instance — was indeed also treated as a request for compensation.
В защита на позицията си Комисията отново пледира, на първо място, недопустимостта на това правно основание, и за тази цел по-специално посочва, че твърдяната нередовност на производството не е оказала
In defence, the Commission again pleads first that the plea is inadmissible and, to that end, states in particular that the alleged procedural irregularity had no effect on the outcome of the dispute. However, Article 58 of the Statute of the Court of Justice does not
83 — Вж. анализа на генералния адвокат Léger в неговото заключение по дело Baustahlgewebe/Комисия, посочено по-горе (точка 46—76).
83 — See the analysis by Advocate General Léger in his Opinion in Baustahlgewebe v Commission, points 46 to 76.
FIAMM И ДР./СЪВЕТ И КОМИСИЯ съображения за процесуална икономия и за да осигури незабавни и ефективни мерки срещу подобна незаконосъобразност на производството“ 84 Съдът все пак е уважил исканията на жалбоподателя и е приел размерът на обезщетението да се приспадне от глобата, достатъчно е да се констатира, че при всички обстоятелства подобна логика на обезщетяване в случая не е възможна.
FIAMM AND OTHERS v COUNCIL AND COMMISSION a procedural irregularity of that kind’ 84the Court of Justice nevertheless upheld the appellant’s submissions and agreed to deduct the amount of compensation from the fine, it is sufficient to note that in any case such a set-off is not possible in the present case.
Исканията за присъждане на справедливо обезщетение е трябвало да бъдат направени пред Съда 85в рамките на иск за извъндоговорна отговорност на основание членове 235 ЕО и 288 ЕО, който трябва да се предяви срещу институцията или институциите, чието поведение е било в основата на вредата.
The claims for fair compensation therefore had to be made before the Court of Justice 85in an action for noncontractual liability based on Articles 235 EC and 288 EC, which has to be brought against the institution or institutions whose conduct caused the damage.
В действителност, както е приел Съдът, „в интерес на доброто правораздаване е, когато отговорността на Общността се ангажира поради действията на една от нейните институции, тя да бъде представлявана пред Съда от институцията или институциите, упрекната или упрекнати за пораждащия вредата факт“ 86.
As the Court has ruled, ‘it is in the interests of a good administration of justice that where Community liability is involved by reason of the act of one of its institutions, it should be represented before the Court by the institution or institutions against which the matter giving rise to liability is alleged’.
Впрочем както с основание посочва Комисията, ответници в настоящото производство са Съветът и Комисията, макар че прекомерният срок на производството, предмет на оплакването, може да се припише на Първоинстанционния съд, който е част от институцията Съд.
86 As the Commission has rightly observed, the defendants in the present proceedings are the Council and the Commission, whereas the excessive length of the proceedings of which the appellant complains is ascribable to the Court of First Instance, which is part of the institution of the Court of Justice.
Следователно както ratione materiae, така и ratione personae искането за справедливо обезщетение трябва да се обяви за недопустимо.
The application for fair compensation must therefore be declared inadmissible both ratione materiae and ratione personae.
84 — Решение по дело Baustahlgewebe/Комисия, посочено по-горе (точка 48).
84 — Baustahlgewebe v Commission, paragraph 48.
85 — Относно компетентността на Съда, а не на Първоинстанционния съд, да гледа подобен иск се присъединявам към доводите, изложени от генералния адвокат Léger (заключение по дело Baustahlgewebe/Комисия, посочено по-горе, точки 66—71).
85 — I endorse the arguments presented by Advocate General Léger (Opinion in Baustahlgewebe v Commission, points 66 to 71) as regards the jurisdiction of the Court of Justice to hear such an action, and not the Court of First Instance.
Предвид съображенията, изложени от мен по-горе, предлагам на Съда:
In the light of all the grounds I have just stated, I propose that the Court should:
— да отхвърли Решенията на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 14 декември 2005 г. по дело FIAMM и FIAMM Technologies/Съвет и Комисия (T-69/01) и по дело Fedon & Figli и др./Съвет и Комисия I - 6547
— set aside the judgments of the Court of First Instance of the European Communities of 14 December 2005 in Case T-69/00 FIAMM and FIAMM Technol­ogies v Council and Commission and Case T-135/01 Fedon & Figli and Others v I - 6547