natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н MENGOZZI — СЪЕДИНЕНИ ДЕЛА C-37/06 И C-58/06 способи да бъдат годни да осъществят набелязаната цел и да не надхвърлят необходимото за постигането ѝ 10и следователно наложените на икономическите оператори евентуални тежести да бъдат съразмерни на преследваните цели в рамките на дейността на Общността.
OPINION OF MR MENGOZZI — JOINED CASES C-37/06 AND C-58/06 requires that instruments adopted by a Community institution are appropriate for attaining the objective pursued and must not go beyond what is necessary to achieve it 10and that, therefore, any burdens imposed on any economic operators are commensurate with the aims pursued by the Community action.
прилагането ѝ, а според второто изречение на същата разпоредба те трябва да вземат съответните мерки на пристанищата и на граничните инспекционни пунктове с цел ускоряване на транспортирането на животните при условия, които отговарят на изискванията на същата директива.
or reduce to a minimum any delay during transport or suffering by animals when strikes or other unforeseeable circumstances impede’ its application and, by virtue of the second sentence of that provision, they must adopt special measures at ports and border inspection posts to expedite the transport of animals under conditions in keeping with the requirements of the directive.
При тази споделена отговорност, що се отнася до осигуряване на защитата на здравето при транспортирането на говеда, не може да се пренебрегне изтъкнатото по-горе в точка 13 обстоятелство, което ясно следва от определението на четвърти състав на Finanzgericht Hamburg от 10 януари 2006 г.
In view of that shared responsibility for ensuring that the health of bovine animals is protected during transport, considerable importance necessarily attaches to the clear finding, referred to in point 13 above, made in the order from the Fourth Chamber of the Finanzgericht Hamburg of 10 January 2006.
В това отношение следва да не се пренебрегва обстоятелството, че директивата предвижда отговорността за опазване на здравето на животните по време на транспорт да се носи не само от износителя или неговия представител, но също и от държавите-членки; последните са длъжни съгласно член 7, параграф 1 от директивата да гарантират, „че са взети необходимите мерки, за да се избегне или да се сведе до минимум всяко забавяне по време на транспортиране или всяко страдание на животните, в случай че стачка или друго обстоятелство възпрепятства“
In that regard, it is necessary to take account of the fact that the directive provides that the responsibility for protecting the health of animals during transport falls not only on the exporter or his representat ive but also on the Member States; they, by virtue of the first sentence of Article 7(1) of the directive, are required to ensure ‘that the necessary measures are taken to prevent
Както отбелязах, в това определение Finanzgericht формулира поставения от него въпрос на Съда, като изхожда от констатация, към която Съдът трябва задължително да се придържа в рамките на предоставените му с член 234 ЕО функции: Finanzgericht установява, че след 20-часова почивка, направена след първата фаза на пътуването, която съгласно директивата е трябвало да бъде последвана от 24-часова почивка, „по нареждане на компетентния ветеринарен лекар транспортирането на животните е продължило“ в съответствие с практиката, при която „обикновено дежурният ветеринарен лекар решава кога животните да бъдат натоварени и кога да продължи тяхното транспортиране и шофьорите изобщо не могат да влияят върху броя
As noted, in that order the Finanzgericht bases its question to the Court of Justice on the finding to which the Court, in discharging the functions attributed to it by Article 234 EC, must have regard: it found that, after a rest period of 20 hours following the first stage of the journey, which, according to the directive, should have been followed by a rest period of 24 hours, the subsequent onward transport of the animals took place ‘on the instructions of the competent veterinarian’
VIAMEX AGRAR HANDEL И ZVK часове на мястото на престой, след изтичането на които транспортирането продължава“, като посоченият ветеринарен лекар очевидно е установил, че възобновяването на пътуването не би навредило на защитата на животните.
VIAMEX AGRAR HANDEL AND ZVK in accordance with the practice according to which ‘the official veterinarian normally decides the time of loading and onward transport of animals and that drivers do not have any say as to after how many hours of rest the means of transport should once again leave the staging point’, after, of course, it has been ascertained that resumption of the journey would not adversely affect the care of the animals.
а) потвърждава по-конкретно това, което изтъкнах по повод на факта, че директивата предвижда задължения и отговорност за защитата на здравето на животните не само за износителите, но също и за държавитечленки, и
(a) clearly confirms what has already been noted regarding the fact that the directive prescribes the action to be taken and imposes responsibility for the protection of animal health not only on exporters but also on the Member States, and
От всичко изложено дотук следва, че при направения по-горе съвместен прочит на поставените от Finanzgericht Hamburg въпроси е уместно да се даде положителен отговор.
It follows that the questions submitted by the Finanzgericht Hamburg, read in the light of the foregoing considerations, must be answered in the affirmative.
Това важи както за дело C-37/06, така и за дело C-58/06.
That applies both to Case C-37/06 and to Case C-58/06.
б) показва по очевиден начин, че регламентът на Съвета и този на Комисията, като предвиждат отговорността за здравето на животните да се носи само от износителя и като определят автоматично и по твърде стриктен начин санкция в тежест на последния при неспазването на план, чието съблюдаване може да зависи и от поведението на административните органи на държавитечленки — дори когато националните органи, на които Комисията е възложила надзорна функция в тази област, удостоверят, че животните са в добро здраве и могат и трябва да продължат пътуването — са нарушили принципа на пропорционалност, който според трайно установеното в припомнената в точка 41
(b) manifestly shows that the Council regulation and the Commission regulation, by placing all responsibility for the health of animals on the shoulders of the exporter and providing automatically and rather inflexibly for a penalty to be imposed on exporters for failure to fulfil time requirements the observance of which may also depend on the conduct of the administrative authorities of the Member States, even in cases where the national authorities, to which the Community has entrusted the task of supervision in this area, certify that the
Не може да се каже, че заключението, до което стигнах в предходната точка, е противоречащо на съдебната практика, в която Съдът преценява като съвместима с принципа на пропорционалност — и следователно действителна — правната уредба, основаваща се главно на Регламент (ЕИО) № 3665/87 на Комисията от 27 ноември 1987 година за определяне на подробни общи правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (ОВ L 351, стр. 1).
It cannot be said that the conclusion I reach in the foregoing point conflicts with the caselaw in which the Court of Justice has held to be compatible with the principle of proportionality — and therefore valid — rules based principally on Commission Regulation (EEC) No 3665/87 of 27 November 1987 laying down common detailed rules for the application of the system of export refunds on agricultural products.
Тази съдебна практика не е несъвместима с извода, до който стигнах в точка 47 по-горе, тъй като макар да подкрепя изключването на правото на възстановяване и съответствието на предвиждащия това право регламент с принципа на пропорционалност, тя касае случаи, в които целите на посоченото право са твърде различни от тези, поради които в настоящите дела въпросното право е изключено.
That caselaw is not incompatible with the conclusion I reached in point 47 above because, even if it favours exclusion of any right to the refund and accepts the conformity with the principle of proportionality of a regulation which provides for that right, it relates to cases in which the purposes of that right clearly differ from those for which its exclusion comes about in the present cases.
а) правото на износителя на възстановяване е изключено, което създава за него задължението да върне получения аванс, като изгуби предоставеното за тази цел обезпечение, когато животните, за които е открита процедура за износ, не са предлагани на пазара в страната, по отношение на която е започната процедурата за износ;
rules, by providing, in the context of the promotion and protection of European Community participation in international trade in beef and veal, for a right to refunds and advances, under cover of a security in the form of a bank guarantee for the authority paying the refunds to operators who export such meat to nonmember countries, make it clear, even for cases in which the originally planned export operation has been frustrated for reasons of force majeure, that:
Установяването с Регламент № 805/68 на система на възстановявания при износ има и продължава да има за цел да се отворят и да се запазят отворени за износа на говеда пазарите на трети страни, като се гарантира участието на Европейската общност в международната търговия с тези животни с цел облекчаване на вътрешния пазар от излишъците в този сектор, като същевременно се запазят доходите на земеделските стопани на подходящо равнище 12.
The purpose of the establishment under Regulation No 805/68 of a system of export refunds has been and continues to be to open up the markets of nonmember countries and keep them open to exports of beef and veal by ensuring the participation of the European Community in international trade in such animals, in order to relieve the internal market of such surpluses as may arise and at the same time to maintain an adequate level of income for persons engaged in agriculture. 12
б) в случаите, в които износителят все пак е успял да изнесе животните в трета страна, различна от тази, за която е започната процедурата за износ, като му е бил предоставен аванс, и спрямо която страна Общността е установила по-малък размер на възстановяванията при износ, въпросният износител трябва да върне частта от изплатения му аванс, която надхвърля възстановяването, на което има право с оглед на действително осъществения износ 11.
(b) where, however, the exporter has succeeded in exporting animals to a nonmember country other than the one for which the export procedure was initiated and for which he has been granted an advance, being a country for which the Community has established smaller refunds, the exporter must repay that part of the advance paid to him that exceeds the refund due to him for the export transactions actually carried out. 11
Износителите имат право на възстановяване, стига да докажат, че предлагат въпросните животни на пазара в трета страна и че същевременно са ги изтеглили от пазара на Общността.
Exporters are entitled to refunds only if they can prove that they have placed the animals in question on the market of a nonmember country, thereby removing them from the Community market.
Възстановяванията се предоставят на износителите заради съдействието, което оказват за постигането на целите на общностната политика с тази конкретна услуга.
The grant of refunds to exporters is the quid pro quo for the contribution which they make to attainment of the objectives of Community policy by rendering that service.
„Изключването“ на правото на възстановяване, когато няма предлагане на
The ‘exclusion’ of export refunds when animals are not placed on the market in nonmember
11 — Вж. в този смисъл например Решение от 28 март 1996 г. по дело Anglo Irish Beef Processors International и др. (C-299/94, Recueil, стр.
11 — See to that effect, for example, Case C-299/94 Anglo-Irish Beef Processors International and Others [1996] ECR I-1925, paragraph 29, and Case C-263/97 First City Trading and Others [1998] ECR I-5537, paragraph 36.
12 — Вж. например Решение по дело First City Trading и др., посочено по-горе, точка 26.
12 — See, for example, First City Trading and Others, paragraph 26.
VIAMEX AGRAR HANDEL И ZVK гаранцията, равна на разликата между авансово изплатената сума на възстановяването и тази на действително дължимото възстановяване“ 13.
VIAMEX AGRAR HANDEL AND ZVK amount of the refund paid in advance and the amount of the refund actually due’. 13 countries does not in reality amount to an exclusion of present rights or inchoate rights but simply a failure to award ex novo rights which would have arisen only if that release on to the market had taken place.
животни на пазара в трети страни, в действителност не представлява изключване на настоящи или подлежащи на придобиване права, а просто непредоставяне ex novo на права, които биха възникнали само при осъществяването на такова предлагане на пазара.
Without release of the animals on to the market of a nonmember country, to confer upon the exporter entitlement to a refund and to allow him to keep the advance granted in anticipation of the grant of that right would amount to a transfer of Community resources without any basis.
При липса на предлагане на животни на пазара в трета страна да се предоставят на износителя права на възстановяване и да се остави последният да задържи отпуснатия му като част от посоченото възстановяване аванс, би представлявало прехвърляне на ресурси на Общността без основание.
There would likewise be no basis for allowing an exporter to keep the difference between the amount advanced to him for an export to a nonmember country and the amount due to him when, for reasons of force majeure, he was unable to export the animals to the country in relation to which the export procedure was commenced and exported them to another nonmember country for which the Community has established lower refunds.
Смисълът на изключването на правото на възстановяване, предвидено с препращането в член 1 от Регламент № 615/98 към Директива 91/628 е съвсем различен.
The reason for exclusion of the right to a refund provided for by the reference made by Article 1 of Regulation No 615/98 to Directive 91/628 is entirely different.
Както следва от член 18 от Директива на Съвета № 91/628 за защита на животните по време на транспорт и както изтъкнах по-горе, посочената директива налага на държавитечленки да приемат „съответните специални мерки за санкционирането на всяко нарушение“ на нейните разпоредби, „извършено от физическо или юридическо лице“.
As is apparent from Article 18 of Directive 91/628 relating to the protection of animals during transport, and as noted above, that directive obliges the Member States to adopt ‘the appropriate specific measures to penalise any infringement’ thereof ‘by natural or legal persons’.
Фактът, че в член 5, параграф 3 от Регламент № 615/98 се изключва изплащането на възстановяването на износителя в случай на „неспазване“ на директивата, не се отнася, за разлика от член 33, параграф 5 от Регламент № 3665/87, до липсата на действия, във връзка с която е предвидено „възстановяване“, а по-скоро налага в тежест на износителя мярка, попадаща сред санкциите, които член 18 от въпросната директива предвижда да бъдат приети от държавитечленки и които Общността прилага постепенно с придобиването на опит в областта и с утвърждаване на усещането,
The rule in Article 5(3) of Regulation No 615/98 that the refund is not to be paid to an exporter where that directive has not been ‘complied with’ does not refer, in contrast to the provisions of Article 33(5) of Regulation No 3665/87, to the absence of the quid pro quo in return for which the ‘refund’ is made available but, rather, imposes a measure on an exporter who brings himself within the scope of the penalties which Article 18 of that directive required the Member States to adopt and which the Community brought into being as it acquired greater experience in that area and the feeling
13 — Това не се опровергава от разпоредбата, съгласно която операторите — които след като са получили предварително възстановявания при износ на говеда към трети страни, не предлагат тези животни на пазара на трета страна — не са длъжни да върнат тези възстановявания, когато въпросните животни са били загубени по пътя поради непреодолима сила.
13 — That is not belied by the provision according to which traders who, after obtaining advances on refunds for exports of bovine animals to nonmember countries, do not place those animals on the market in a third country, are not required to make the relevant reimbursement in cases where the animals have been lost in transit as a result of force majeure.
Това освобождаване от връщането се дължи единствено на изключителното признание за положеното от оператора въпреки всичко усилие, за да допринесе за изпълнението на общностната политика, като това е възможно само доколкото е предвидено от законодателя.
That release from the obligation of reimbursement is attributable solely to exceptional recognition of the effort nevertheless made by the exporter to contribute to the implementation of Community policy and it is possible only because it was expressly provided for by the legislature.
По тези съображения в посочената в точка 48 практика Съдът приема, че Регламент № 3665/87 не е недействителен поради противоречие с принципа на пропорционалност, доколкото същият предвижда „придобиването на част от
For those reasons, the Court of Justice, in the caselaw summarised in point 48, has taken the view that Regulation No 3665/87 is not invalid as being contrary to the principle of proportionality on the ground that it provides for ‘forfeiture of a part of the security equal to the difference between the
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н MENGOZZI — СЪЕДИНЕНИ ДЕЛА C-37/06 И C-58/06 че е длъжна да участва по-ефективно в защитата на животните.
OPINION OF MR MENGOZZI — JOINED CASES C-37/06 AND C-58/06 emerged that it should take a more effective part in the protection of animals.
Като установява макар и административна санкция, предназначена да засегне правата на лицата, за които се прилага общностният правен ред, законосъобразността на Регламент № 615/98 не може следователно да не бъде обусловена от факта, че неговото действие се оказва пропорционално на преследваните цели.
As the source of a penalty, albeit of an administrative nature, intended to affect the rights of persons subject to Community law, Regulation No 615/98 can only be legitimate if its effects are proportionate to the aims pursued.
Както обаче посочих по-горе, действието на посочения регламент не е пропорционално.
And, as observed earlier, the effects of that regulation are not proportionate.
С оглед на гореизложените съображения предлагам на Съда да отговори заедно на формулираните от Finanzgericht Hamburg преюдициални въпроси, както следва:
In the light of the foregoing considerations, I suggest that the Court give the following answer to the two questions submitted to it by the Finanzgericht Hamburg:
„Член 1 от Регламент (ЕО) № 615/98 на Комисията от 18 март 1998 година относно особени правила за прилагане на режима на възстановяванията при
‘Article 1 of Commission Regulation (EC) No 615/98 of 18 March 1998 laying down specific detailed rules of application for the export refund arrangements as
VIAMEX AGRAR HANDEL И ZVK износ, що се отнася до хуманното отношение към живите животни от рода на едрия рогат добитък по време на транспорт трябва да се счита за недействителен поради нарушаване на принципа на пропорционалност, доколкото чрез препращането, което извършва към Директива 91/628/ЕИО на Съвета от 19 ноември 1991 година за защита на животните по време на транспорт и за изменение на Директиви 90/425/ЕИО и 91/496/ЕИО, вместо да определи „съответни специални мерки“, както се изисква от държавитечленки с тази директива, предвижда отговорността за защитата на животните да се носи от износителя и в тежест на последния определя като санкция автоматично и безусловно изгубване на правото на възстановяване, като обвързва тази санкция с неспазването на план, чието несъблюдаване може да зависи и от поведението на националните органи, и предвижда прилагане на посочената санкция дори в случаите, когато последните, като преценяват, че животните са в добро здравословно състояние, нареждат на превозвача да продължи пътуването в разрез с посочения план.“
VIAMEX AGRAR HANDEL AND ZVK regards the welfare of live bovine animals during transport must be regarded as invalid insofar as it is contrary to the principle of proportionality in that, by the reference it makes to Council Directive 91/628/EEC on the protection of animals during transport, instead of imposing “specific appropriate penalties”, as required of the Member States by that directive, it places all responsibility for the protection of animals upon the exporter and provides automatically and inflexibly for the exporter to forfeit his right to a refund, imposing that penalty for failure to observe time requirements the non-observance of which may also result from the conduct of the national authorities and maintaining that penalty even in cases where those authorities, taking the view that the animals are in good health, instruct the carrier to continue the journey even though those time requirements have not been complied with.’
РЕШЕНИЕ НА СЪДА (трети състав)
JUDGMENT OF THE COURT (Third Chamber)17 January 2008 *
17 януари 2008 година *
In Joined Cases C-37/06 and C-58/06,
По съединени дела C-37/06 и C-58/06 с предмет преюдициални запитвания, отправени на основание член 234 ЕО от Finanzgericht Hamburg (Германия) с актове от 10 и 12 януари 2006 г., постъпили в Съда съответно на 23 януари и на 3 февруари 2006 г., в рамките на производства по дела
REFERENCES for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Finanzgericht Hamburg (Germany), made by decisions of 10 and 12 January 2006, received at the Court on 23 January and 3 February 2006 respectively, in the proceedings
СЪДЪТ (трети състав), състоящ се от: г-н A. Rosas, председател на състав, г-н J. N. Cunha Rodrigues, г-н J. Klučka (докладчик), г-н A. Ó Caoimh и г-жа P. Lindh, съдии,
THE COURT (Third Chamber), composed of A. Rosas, President of the Chamber, J.N. Cunha Rodrigues, J. Klučka (Rapporteur), A. Ó Caoimh and P. Lindh, Judges,
VIAMEX AGRAR HANDEL И ZVK генерален адвокат: г-н P. Mengozzi, секретар: г-н B. Fülöp, администратор, предвид изложеното в писмената фаза на производството и в съдебното заседание от 1 март 2007 г., като има предвид становищата, представени:
Advocate General: P. Mengozzi, Registrar: B. Fülöp, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 1 March 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
— за Haupzollamt Hamburg-Jonas, от г-жа G. Seber, в качеството на представител,
— the Hauptzollamt Hamburg-Jonas, by G. Seber, acting as Agent,
— за шведското правителство, от г-жа A. Falk, в качеството на представител,
— the Swedish Government, by A. Falk, acting as Agent,
— за Комисията на Европейските общности, от г-н F. Erlbacher, в качеството на представител, след като изслуша заключението на генералния адвокат, представено в съдебното заседание от 13 септември 2007 г.,
— the Commission of the European Communities, by F. Erlbacher, acting as Agent, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 13 September 2007,
Преюдициалните запитвания се отнасят до действителността на член 1 и на член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 615/98 на Комисията от 18 март 1998 година относно особени правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ, що се отнася до хуманното отношение към живите животни от рода на едрия рогат добитък по време на транспорт (ОВ L 82, стp. 19).
The references for a preliminary ruling concern the validity of Articles 1 and 5(3) of Commission Regulation (EC) No 615/98 of 18 March 1998 laying down specific detailed rules of application for the export refund arrangements as regards the welfare of live bovine animals during transport (OJ 1998 L 82, p. 19).