natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В този случай нито органите на местна власт, нито частните оператори ще могат да предвидят с необходимата сигурност как да организират дейността си с оглед на това дали на даден местен пазар упражняваната от органите на местна власт дейност подлежи на облагане с данък върху добавената стойност, което би създало риск от незачитане на принципите на данъчен неутралитет и на правна сигурност.
In that case, neither the local authorities nor the private operators would be in a position to provide, with the required certainty, for the conduct of their affairs if, on a given local market, the activity carried on by the local authorities will or will not be subject to value added tax, which would be likely to jeopardise the principles of fiscal neutrality and legal certainty.
(вж. точки 33—41, 46, 49 и 51—53; точка 1 от диспозитива)
(see paras 33-41, 46, 49, 51-53, operative part 1)
Словосъчетанието „би довело до“ по смисъла на член 4, параграф 5, втора алинея от Шеста директива 77/388 относно хармонизиране на законодателствата на държавитечленки относно данъците върху оборота
The expression ‘would lead to’ is, for the purposes of the second subparagraph of Article 4(5) of Sixth Directive 77/388 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes, to be interpreted as encompassing
Втора и трета алинея от посочения член 4, параграф 5 от Шеста директива следователно са тясно свързани, доколкото с тях се преследва една и съща цел, а именно третирането на публичноправните субекти като данъчнозадължени лица по данък върху добавената стойност, дори когато същите действат в качеството си на органи на държавна власт.
The second and the third subparagraphs of Article 4(5) of the Sixth Directive are, consequently, closely linked since they pursue the same objective, namely the treatment of bodies governed by public law as taxable persons in respect of value added tax, even when they are acting as public authorities.
Тези алинеи са подчинени и на същата логика, с която общностният законодател иска да ограничи приложното поле на третирането на публичноправните субекти като данъчно незадължени лица, за да се спази посоченото в член 2, точка 1 и член 4, параграфи 1 и 2 от тази директива общо правило, съгласно което всяка дейност от икономическо естество по принцип подлежи на облагане с данък върху добавената стойност.
Those subparagraphs are thus subject to the same logic, by which the Community legislature intended to limit the scope of the treatment of bodies governed by public law as nontaxable persons, so that the general rule stated in Articles 2(1) and 4(1) and (2) of that directive, under which any activity of an economic nature is, in principle, to be subject to value added tax, is observed.
Ето защо втора и трета алинея от член 4, параграф 5 от Шеста директива трябва да се тълкуват заедно.
Consequently, the second and third subparagraphs of Article 4(5) of the Sixth Directive are to be interpreted as a whole.
От посоченото е видно, че третирането на публичноправните субекти като данъчнозадължени лица по данък върху добавената стойност, което се основава на втора алинея от член 4, параграф 5 от Шеста директива или на трета алинея от тази разпоредба, следва от упражняването на дадена дейност като такава, независимо от въпроса дали посочените правни субекти са изложени на конкуренция на равнище местен пазар, на който те осъществяват тази дейност.
It follows that the treatment of bodies governed by public law as taxable persons in respect of value added tax, either on the basis of the second sub-paragraph of Article 4(5) of the Sixth Dir -ective, or on that of the third sub-paragraph of that provision, results from the carrying-on, as such, of a given activity, irrespective of whether or not those bodies face competition at the level of the local market on which they engage in that activity.
трябва да се тълкува в смисъл, че с него се има предвид не само ефективната конкуренция, но също и потенциалната конкуренция, при положение че възможността за даден частен оператор да навлезе на съответния пазар е реална, а не чисто хипотетична.
not only actual competition, but also potential competition, provided that the possibility of a private operator entering the relevant market is real, and not purely hypothetical.
Думата „значителен“ по смисъла на член 4, параграф 5, втора алинея от Шеста директива 77/388 относно хармонизиране на законодателствата на държавитечленки относно данъците върху оборота трябва да се разбира в смисъл, че ефективното или потенциалното нарушаване на конкуренцията трябва да бъде повече от незначително.
The word ‘significant’ is, for the purposes of the second subparagraph of Article 4(5) of Sixth Directive 77/388 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes, to be understood as meaning that the actual or potential distortions of competition must be more than negligible.
Всъщност третирането на публичноправните субекти като данъчно незадължени лица по данък върху добавената стойност по силата на член 4, параграф 5, първа алинея от Шеста директива представлява дерогация от общото правило за облагане на всяка дейност от икономическо естество и поради това следва да се тълкува тази разпоредба стриктно.
Indeed, the treatment of bodies governed by public law as nontaxable persons in respect of value added tax under the first subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive constitutes a derogation from the general rule that any activity of an economic nature be subjected to value added tax. That provision must, therefore, be interpreted strictly.
Член 4, параграф 5, втора алинея от тази директива обаче възстановява посоченото общо правило, за да се избегне третирането на тези правни субекти като данъчно незадължени лица да води до значително нарушаване на конкуренцията.
But the second subparagraph of Article 4(5) restores that general rule in order to avoid such treatment of those bodies leading to significant distortions of competition.
Следователно тази последна разпоредба не би могла да се тълкува стеснително.
The latter provision cannot therefore be construed narrowly.
Всъщност тази дума трябва да се разбира като целяща да ограничи приложното поле на третирането на публичноправните субекти като данъчно незадължени лица до посочените дейности съгласно член 4, параграф 5, първа алинея от Шеста директива.
Indeed, that word is to be understood as intended to restrict the scope of the treatment, under the first subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, of bodies governed by public law as nontaxable persons for those activities.
Ако обаче тази дума трябваше да се разбира като означаваща „съществен“, дори „изключителен“, то приложното поле на третирането на публичноправните субекти като данъчно незадължени лица би било неоснователно широко.
If that word had to be understood as meaning ‘material’, or even ‘exceptional’, the scope of the treatment of bodies governed by public law as nontaxable persons would be unduly enlarged.
Напротив, ако третирането им като данъчно незадължени лица на същите е допустимо само в случая, при който се достига само до незначително нарушаване на конкуренцията, то неговият обхват би бил действително ограничен.
On the other hand, if their treatment as such were allowed only in cases where it would lead only to negligible competition, that scope would be circumscribed effectively.
Все пак наличието на чисто теоретичната възможност за даден частен оператор да навлезе на съответния пазар, която не се подкрепя от никакво фактическо обстоятелство, от никаква обективна индиция или от никакъв анализ на пазара, не би могло да се възприеме като съществуване на потенциална конкуренция.
However, the purely theoretical possibility of a private operator entering the relevant market, which is not borne out by any matter of fact, or by any objective evidence or by any analysis of the market, cannot be assimilated to the existence of potential competition. To make such an assimilation, that possibility must be real, and not purely hypothetical.
За да съществува конкуренция, тази възможност трябва да бъде реална, а не чисто хипотетична.
Also, it is clear from the third subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive that the treatment of bodies governed by public law as nontaxable persons in respect of value added tax for the activities listed in Annex D thereto is permitted provided that those activities are negligible, assuming thus that the distortions of competition which
(вж. точки 60, 64 и 65; точка 2 от диспозитива)
(see paras 60, 64, 65, operative part 2)
Накрая, третирането на посочените правни субекти като данъчно незадължени лица по данък върху добавената стойност в хипотезите, при които то не би довело до никакво нарушаване на конкуренцията или би довело до незначително нарушаване, би причинила възможно най-слабо накърняване на принципа на данъчен неутралитет.
Finally, the treatment of those bodies as nontaxable persons in circumstances where it would not lead to any distortion of competition or lead only to negligible distortions would bring about the least possible damage to the principle of fiscal neutrality.
като се презумира също, че и нарушаването на конкуренцията, което би произтекло от тях, би било също незначително.
would result would also be negligible.
Тъй като втора и трета алинея от член 4, параграф 5 от Шеста директива са тясно свързани, доколкото са насочени към една и съща цел и следват една и съща логика, думата „значително“ трябва да се разбира в смисъл, че третирането на публичноправните субекти като данъчно незадължени лица може да се допусне единствено в случая, при който това третиране би довело само до незначително нарушаване на конкуренцията.
Since the second and third subparagraphs of Article 4(5) of the Sixth Dir -ective are closely linked, as they pursue the same objective and are subject to the same logic, the word ‘significant’ is to be understood as meaning that the treatment of public bodies as nontaxable persons can be permitted only in cases where it would lead only to negligible distortions of competition.
(вж. точки 72—76, 78 и 79; точка 3 от диспозитива)
(see paras 72-76, 78, 79, operative part 3)
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н POIARES MADURO — ДЕЛO C-288/07
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-288/07
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА ГЕНЕРАЛНИЯ АДВОКАТГ-Н M. POIARES MADURO представено на 12 юни 2008 година 1 въвеждане на общия принцип за облагане с ДДС на икономическите дейности.
OPINION OF ADVOCATE GENERALPOIARES MADURO delivered on 12 June 2008 1
I — Правна уредба, обстоятелствата по главното производство и преюдициалните въпроси
I — Legal context, facts of the main proceedings and questions referred for a preliminary ruling
Главното производство се отнася до стопанисването и управлението на закрити автомобилни паркинги от страна на четири органа на местна власт в Обединено кралство Великобритания и Северна ирландия — Isle of Wight Council, Mid-Suffolk District Council, South Tyneside Metropolitan Borough Council и West Berkshire District Council 3.
The main proceedings concern the oper -ation of off-street car-parking facilities by four local authorities in the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland: Isle of Wight Council, Mid-Suffolk District Council, South Tyneside Metropolitan Borough
Частният сектор предлага подобни услуги във всеки от районите, управлявани от органите на местна власт.
Council and West Berkshire District Council. 3 The private sector provides similar ser - vices in each of the local authority areas.
Въпросите, предмет на настоящото преюдициално запитване, се отнасят до тълкуването на член 4, параграф 5, втора алинея от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавитечленки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа 2(наричана по-нататък „Шеста директива“), който предвижда публичноправните субекти да се разглеждат като данъчнозадължени по данък върху добавената стойност (наричан по-нататък „ДДС“) лица за дейностите, осъществявани в качеството им на органи на публична власт, доколкото разглеждането им като данъчно незадължени лица би довело до значително нарушаване на конкуренцията.
The questions in this reference for a preliminary ruling concern the interpretation of the second subparagraph of Article 4(5) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment 2 (‘the Sixth Directive’), which provides that bodies governed by public law are to be taxable persons for the purposes of value added tax (‘VAT’) in respect of the activities in which they engage as public authorities where treatment as nontaxable persons would lead to significant distortions of competition.
Ето защо от Съда се иска да уточни условията на тази дерогация от прогласеното в първата алинея от същия член правило за разглеждане на публичноправните субекти като данъчно незадължени лица за дейностите, които упражняват като органи на публична власт.
The Court is thus called upon to explain the conditions of this derogation from the rule, laid down in the first subparagraph of Article 4(5), that bodies governed by public law are not taxable persons in respect of the activities in which they engage as public authorities.
С други думи, общностният съдия трябва да уточни водещите критерии за повторното
In other words, the Community judicature must explain the criteria governing the reintroduction of the general principle that economic activities are subject to VAT.
В миналото органите на местно самоуправление са третирани като данъчнозадължени лица за ДДС върху приходите, получени от лицата, ползващи това оборудване.
Historically, local authorities considered themselves to be taxable persons for VAT purposes in respect of payments made by persons using those facilities.
Тази директива е претърпяла множество последващи изменения, последното от които с Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година (ОВ L 347, стр.
This directive, which was amended on a number of occasions, has been repealed by Council Direct- ive 2006/112/EC of 28 November 2006 (OJ 2006 L 347, p. 1).
7), която възпроизвежда буквално в член 13, параграф 1, втора алинея разпоредбите на член 4, параграф 5, втора алинея от Шеста директива.
The second subparagraph of Article 13(1) of Direct- ive 2006/112 is in essentially the same terms as the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive.
Така също посоченото в член 4, трета алинея приложение Г става приложение I към Директива 2006/112.
Similarly, Annex D, referred to in the third subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, is now Annex I to Directive 2006/112.
3 — Наричани по-нататък „органи на местна власт“ или „ответниците по главното производство“.
3 — ‘The local authorities’ or ‘the respondents in the main proceedings’.
Държавитечленки могат да считат дейностите на такива органи, които са освободени от данък съгласно член 13 или 28, за дейности, които същите извършват в качеството си на органи на публичната власт.“ [неофициален превод]
Member States may consider activities of these bodies which are exempt under Article 13 or 28 as activities which they engage in as public authorities.’
Въпреки това на основание член 4, параграф 5, първа алинея от Шеста директива ответниците в главното производство считат, че имат право да им бъде възстановен заплатеният преди това ДДС, доколкото според този член: „[д]ържавите, регионалните и местни органи и други публичноправни субекти не се разглеждат като данъчнозадължени лица по отношение на дейностите или сделките, с които се ангажират като органи на публична власт, дори когато събират данъци, такси, вноски или плащания във връзка с тези дейности или сделки“. [неофициален превод]
However, on the basis of the first subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Direct- ive the respondents in the main proceedings consider that they are entitled to reimbursement of VAT previously paid since, according to that provision, ‘States, regional and local government authorities and other bodies governed by public law shall not be considered taxable persons in respect of the activities or transactions in which they engage as public authorities, even where they collect dues, fees, contributions or payments in connection with these activities or transactions’.
В следващите алинеи на член 4, параграф 5 от Шеста директива обаче се предвижда при определени обстоятелства тези органи да продължат да се считат за данъчнозадължени по ДДС лица.
The following subparagraphs of Article 4(5) of the Sixth Directive none the less provide that, in certain circumstances, those bodies remain liable for VAT.
Както е посочено:
It is thus stated:
Тъй като са счели, че не отговарят на условията на различните дерогации от правилото за третиране като данъчно незадължени лица и улеснени от решението по дело Fazenda Pública 4, органите на местно самоуправление са поискали от компетентните данъчни органи (Commissioners of Her Majesty’s Revenue & Customs, жалбоподатели в главното производство) възстановяване на внесения след 2000 г. ДДС. Те приемат в действителност, че считането им за данъчно незадължени лица не води до нарушаване на конкуренцията и a fortiori до нарушаване на конкуренцията в управляваните от тях райони, което да се приеме за значително. „Въпреки това, когато се ангажират, дори когато събират данъци, такси, вноски или плащания във връзка с такива дейности или сделки, те се считат за данъчнозадължени лица по отношение на тези дейности или сделки, при което третирането им като данъчно незадължени лица би довело до значителни нарушения на правилата за конкуренцията.
Taking the view that they did not fulfil the conditions of these exceptions to the rule under which they are not taxable, and fortified in this regard by the judgment in Fazenda Pública, 4 the local authorities made claims to the competent tax authority (the Commissioners of Her Majesty’s Revenue & Customs, the appellant in the main proceedings) for repayment of the VAT paid since 2000. In their submission, treating them as nontaxable persons leads to no distortion of competition and, a fortiori, to no significant distortion of competition, in their local authority areas. ‘However, when they engage in such activities or transactions, they shall be considered taxable persons in respect of these activities or transactions where treatment as nontaxable persons would lead to significant distortions of competition.
Commissioners отказват да извършат възстановяването.
The Commissioners refused reimbursement.
След произнасянето на VAT and Duties Tribunal по жалбата на органите на местна власт срещу това решение, жалбоподателите подават
After the local authorities had succeeded in their appeals against the Commissioners’ decision which they brought before the VAT and Duties Tribunal, the
4 — Решение от 14 декември 2000 г. (С-446/98, Recueil, стр. I-11435).
In any case, these bodies shall be considered taxable persons in relation to the activities
II — Правен анализ въззивна жалба в High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Обединено кралство), който решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси: А — По първия преюдициален въпрос
Commissioners appealed to the High Court of Justice of England and Wales (Chancery Division), which decided to stay proceedings and refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
„1) Трябва ли словосъчетанието „нарушаване на конкуренцията“ да се преценява за всеки отделен публичноправен субект, така че в контекста на настоящото дело то да се тълкува по отношение на района или районите, където посоченият правен субект стопанисва и управлява паркинги, или по отношение на цялата национална територия на държавата-членка?
‘(1) Is the expression “distortions of competition” to be ascertained on a public body by public body basis such that, in the context of the present case, it should be determined by reference to the area or areas where the particular body in question provides off-street parking or by reference to the totality of the national territory of the Member State?
С този въпрос препращащата юрисдикция пита по същество дали предвидената в член 4, параграф 5, втора алинея от Шеста директива хипотеза налага да се преценява на местно равнище евентуалното нарушаване на конкуренцията вследствие на третирането като данъчно незадължени лица на публичноправните субекти, които упражняват определени дейности в качеството си на органи на публична власт, като предполага определянето на условията на конкуренция спрямо конкретния пазар, или следва да се преценява единствено с оглед на съответната дейност.
By this question, the national court essentially asks whether, in the situation referred to in the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, any distortion of competition caused by considering public bodies not to be taxable persons where they engage in certain activities as public authorities is to be assessed at a local level, which requires the conditions of competition on the relevant market to be established, or whether it must be assessed solely in the light of the activity concerned.
Предварителни бележки по структурата на член 4, параграф 5 от Шеста директива
Introductory remarks on the system under Article 4(5) of the Sixth Directive
2) Какво означава словосъчетанието „би довело до“?
(2) What is meant by the expression “would lead to”?
По-специално каква степен на вероятност или ниво на сигурност е необходима, за да е изпълнено това условие?
In particular, what degree of probability or level of certainty is required for that condition to be satisfied?
Отговорът на първия въпрос налага кратко припомняне на структурата на член 4, параграф 5 от Шеста директива.
For the purpose of answering the first question, the system under Article 4(5) of the Sixth Directive should be outlined.
С тази разпоредба е въведено правилото за третиране на публичноправните субекти като данъчно незадължени по ДДС лица, когато действат в качеството си на органи на публична власт.
The rule laid down in this provision is that bodies governed by public law are not taxable persons for VAT purposes when they act as public authorities.
Чрез дерогация от това правило, уредена в член 4, параграф 5, първа алинея от Шеста директива, във втора алинея от същия член въпреки
In derogation from this rule set out in the first subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, the second subparagraph of Article 4(5) provides that such bodies must none the less
3) Какво означава думата „значително“?
(3) What is meant by the word “significant”?
По-специално дали с думата „значително“ се има предвид въздействие върху конкуренцията, което е по-скоро незначително или de minimis, „съществено“ въздействие или „изключително“ въздействие?“
In particular, does “significant” mean an effect on competition that is more than trivial or de minimis, a “material” effect or an “exceptional” effect?’
Това общо изключение, от друга страна, е допълнено с трета алинея, която определя дейностите, по отношение на които публичноправните субекти се считат за данъчнозадължени за ДДС лица, независимо че ги упражняват в качеството си на органи на публична власт. Въпреки това ако тези дейности са незначителни, държавитечленки могат, ако желаят, да ги изключат от приложното поле на ДДС.
This general exception is, moreover, supplemented by the third subparagraph which establishes certain activities in respect of which bodies governed by public law will remain taxable persons for VAT purposes despite engaging in them as public authorities; however, if those activities are carried out on such a small scale as to be negligible, the Member States may remove them from the scope of VAT if they so wish.