natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Относно организационната връзка между дъщерните дружества в групата Akzo Nobel, които са адресати на Решението, и търговското подотделение за метиламини и за холин хлорид е достатъчно да се посочи, както подчертават жалбоподателите (вж. точка 33 по-горе), че Akzo Nobel Chemicals International, Akzo Nobel Chemicals и Akzo Nobel Functional Chemicals са „собствениците“ по-специално на извършваната от това подотделение дейност.
As regards the organisational relationship between the subsidiaries of the Akzo Nobel group to which the Decision was addressed and the methylamines and choline chloride business sub-unit, it is sufficient to observe that, as the applicants stated (see paragraph 33 above), Akzo Nobel Chemicals International, Akzo Nobel Chemicals and Akzo Nobel Functional Chemicals are the ‘owners’ of, inter alia, the activity carried out by that sub-unit.
Като се има предвид, че Решението е можело да бъде адресирано само до субекти, имащи правосубектност (вж. точка 59 по-горе), които също така са участвали пряко
Since the Decision could be addressed only to entities having legal personality (see paragraph 59 above), which, moreover, participated directly in the infringement or are the successors in law to the entities
AKZO NOBEL И ДР./КОМИСИЯ в нарушението или са правоприемници на субекти, които са участвали (вж. точка 11 по-горе), жалбоподателите не могат ефективно да претендират, че Комисията е трябвало да разграничи определянето на политиката на търговските отделения и подотделения на групата от определянето на политиката на дъщерните дружества на Akzo Nobel.
AKZO NOBEL AND OTHERS v COMMSSION which participated therein (see paragraph 11 above), the applicants cannot claim that the Commission ought to have distinguished the determination of the policy of the business units or sub-units of the group from the determination of the policy of the subsidiaries of Akzo Nobel.
При всички случаи жалбоподателите уточняват в точки 16, 17 и 54 от своята писмена реплика, че същинският въпрос бил дали те са могли да оборят презумпцията, според която Akzo Nobel е упражнявало решаващо влияние било върху съответното търговско подотделение, било върху своите дъщерни дружества, които са адресати на Решението.
In any event, the applicants stated at paragraphs 16, 17 and 54 of their reply that the crucial question was whether they had be enable to rebut the presumption that Akzo Nobel had exercised decisive influence either over the business subunit concerned or over the subsidiaries to which the Decision was addressed.
При тези обстоятелства се налага изводът, по подобие на съображение 173 от Решението, че компетентните служители и найвече управлението на Akzo Nobel се намесват по съществен начин в няколко важни аспекта на стратегията на въпросните дъщерни дружества, като си запазват окончателното решение относно поредица от въпроси, определящи тяхната насока на действие на пазара.
In those circumstances, it must be concluded that, as stated at recital 173 to the Decision, the competent personnel, and in particular the management of Akzo Nobel, play a significant role in several essential aspects of the strategy of the subsidiaries in question and reserve the power of final decision with respect to a range of matters that define their course of conduct on the market.
Доводът, според който решенията относно продажните цени и увеличенията на цените се вземат по принцип от директорите по маркетинга на съответните продукти, действащи в рамките на съответните си дъщерни дружества, и по-специално от директора по маркетинга на холин хлорида (вж. точки 38 и 41 по-горе), не може да обори този извод.
The argument that decisions relating to pricing and price increases are in principle taken by the marketing managers for the products concerned, who act within the irrespective subsidiaries, and in particular by the choline chloride marketing manager (see paragraphs 38 and 41 above), cannot refute that conclusion.
Същото се отнася за аргументите, свързани със състоящата се от две нива структура на групата Akzo Nobel, която имала за цел изваждане на търговската политика stricto sensu от контрола на Akzo Nobel (вж. точка 38 по-горе).
The same applies to the arguments based on the two-level structure of the Akzo Nobel group, which is claimed to have the objective of removing commercial policy in the strict sense from the control of Akzo Nobel (see paragraph 38 above).
Всъщност, както беше посочено в точка 58 по-горе, за да се вмени на дружество майка неправомерното поведение на негово дъщерно дружество, не е необходимо да се доказва, че дружеството майка влияе на политиката на своето дъщерно дружество в специфичната област, станала обект на нарушението, която в конкретния случай засяга разпространението и цените.
As stated at paragraph 58 above, attribution of an infringement by a subsidiary to the parent company does not require proof that the parent company influences its subsidiary’s policy in the specific area in which the infringement occurred, in the present case distribution and pricing.
В замяна на това от съществуващите икономически и юридически организационни връзки между дружеството майка и неговото дъщерно дружество може да се установи наличието на влияние на първото върху стратегията на второто и въз основа на това да се оправдае възприемането им като единединствен стопански субект.
On the other hand, the economic and legal organisational links between the parent company and its subsidiary may establish that the parent exercises influence over the subsidiary’s strategy and therefore that they can be viewed as a single economic entity.
Доводът, основан върху съществуването на управителен съвет в рамките на всяко дъщерно дружество (вж. точка 40 по-горе), не е убедителен.
The argument based on the fact that each subsidiary has its own management board (see paragraph 40 above) lacks conviction.
Всъщност всяко акционерно дружество разполага с назначен от неговите акционери — в конкретния случай от Akzo Nobel — управителен съвет.
Every incorporated company has a management board appointed by its shareholders, in this case by Akzo Nobel.
Освен това жалбоподателите уточняват в това отношение в точка 45 от своята писмена реплика, че вицепрезидентите на групата (които ръководят търговските отделения) се назначават от президентите на отделите за химически продукти на групата след одобрение от компетентния член на управителния съвет на Akzo Nobel.
Furthermore, the applicants stated in that regard at paragraph 45 of their reply that the group vice-presidents (who manage the business units) are appointed by the division presidents of the chemical divisions of the group, after approval of the responsible member of the Board of Management of Akzo Nobel.
Те се отчитат пред президента на Akzo Nobel Chemicals, който на свой ред се отчита пред компетентния член на управителния съвет на Akzo Nobel.
They report to the President of Akzo Nobel Chemicals, who in turn reports to the responsible member of the Board of Management of Akzo Nobel.
Освен това издаваното от Akzo Nobel собствено международно списание (вж. точка 39 по-горе) показва, че вицепрезидентът на групата, който ръководи търговско отделение, осъществява йерархическия контрол вътре в него.
Furthermore, Akzo Nobel’s in-house magazine (see paragraph 39 above) states that the group vice-president at the head of a business unit maintains hierarchical control within that unit.
Следователно дори да се предположи, че описаното в точка 37 схващане на жалбоподателите относно тежестта на доказване е вярно, не по-малко вярно е, че те не успяват да оборят презумпцията, според която Akzo Nobel, дружество майка, притежаващо 100 % от капитала на своите дъщерни дружества, които са адресати на Решението, е упражнявало решаващо влияние върху политиката на последните.
Therefore, even on the assumption that the applicants’ reasoning in respect of the burden of proof, illustrated at paragraph 37 above, is correct, the fact remains that they have not succeeded in rebutting the presumption that Akzo Nobel, the parent company owning 100% of the capital of the subsidiaries to which the Decision was addressed, exercised decisive influence over its subsidiaries’ policies.
Ето защо следва да се заключи, че Akzo Nobel представлява заедно с тях едно предприятие по смисъла на член 81 ЕО, без да е необходимо да се проверява дали Akzo Nobel е оказвало влияние върху разглежданото поведение.
It must therefore be concluded that Akzo Nobel, together with those subsidiaries, constitutes an undertaking for the purposes of Article 81 EC, without there being any need to ascertain whether Akzo Nobel exercised influence over the conduct at issue.
Вследствие на това първото правно основание трябва да се отхвърли.
Consequently, the first plea must be rejected.
По второто правно основание, изведено от нарушение на член 23, параграф 2 от Регламент № 1/2003
Second plea: breach of Article 23(2) of Regulation No 1/2003
Жалбоподателите изтъкват, че като налага глобата солидарно на Akzo Nobel Functional Chemicals, Комисията нарушава определената с член 23, параграф 2
The applicants claim that by imposing the fine jointly and severally on Akzo Nobel Functional Chemicals, the Commission exceeded the ceiling of 10% of turnover laid
AKZO NOBEL И ДР./КОМИСИЯ от Регламент № 1/2003 горна граница, равняваща се на 10 % от оборота.
AKZO NOBEL AND OTHERS v COMMSSION down in Article 23(2) of Regulation No 1/2003.
Всъщност, тъй като реализираният от Akzo Nobel Functional Chemicals оборот през 2003 г. възлиза на 124,5 милиона евро, размерът на глобата (20,99 милиона евро) надвишавал тази горна граница.
As Akzo Nobel Functional Chemicals’ turnover in 2003 was EUR 124.5 million, the amount of the fine (EUR 20.99 million) was in excess of that ceiling.
Следователно като се има предвид, че отговорността била погрешно вменена на Akzo Nobel, не съществувал единединствен стопански субект, така че да се оправдае изчислението на горната граница от 10 % въз основа на неговия консолидиран оборот.
Consequently, since liability was wrongly attributed to Akzo Nobel, there is no single economic entity capable of justifying the 10% ceiling being calculated on the basis of its consolidated turnover.
Освен това според Решението Akzo Nobel Chemicals, Akzo Nobel Chemicals International и Akzo Nobel Nederland участвали пряко в нарушението, без Комисията да е установила, че едно от тях е упражнявало решаващо влияние върху друго.
According to the Decision, Akzo Nobel Chemicals, Akzo Nobel Chemicals International and Akzo Nobel Nederland also participated directly in the infringement, yet the Commission failed to establish that one of them exercised decisive influence over another .
Комисията потвърждава, че е изчислила горната граница от 10 % въз основа на консолидирания оборот на Akzo Nobel.
The Commission states that it calculated the 10% ceiling on the basis of Akzo Nobel’s consolidated turnover.
Всъщност терминът „предприятие“ имал еднакъв смисъл в Регламент № 1/2003 и в членове 81 ЕО и 82 ЕО.
The word ‘undertaking’ has the same meaning in Regulation No 1/2003 and in Articles 81 EC and 82 EC.
Akzo Nobel обаче било признато за отговорно, на основание че е формирало със своите дъщерни дружества, адресати на Решението, едно предприятие по смисъла на член 23, параграф 2 от Регламент № 1/2003.
Akzo Nobel was held liable on the ground that, together with the subsidiaries to which the Decision was addressed, it formed an undertaking within the meaning of Article 23(2) of Regulation No 1/2003.
Следователно Комисията не била допуснала грешка при изчисляването на горната граница.
The Commission therefore did not err in calculating the ceiling.
Дори и да се предположи, че Комисията е вменила погрешно солидарната отговорност на Akzo Nobel, първо, не по-малко вярно е, че жалбоподателите не основавали своето второ правно основание на такава грешка.
Even on the assumption that the Commission was wrong to attribute joint and several liability to Akzo Nobel, first, the fact remains that the applicants did not base their second plea on such an error .
Фактът, че това правно основание е развито по такъв начин за първи път в репликата, представлявал в действителност ново и недопустимо по член 48, параграф 2 от Процедурния правилник правно основание.
The fact that they developed their second plea in that way for the first time in the reply constitutes, in reality, a new plea which is inadmissible under Article 48(2) of the Rules of Procedure.
Второ, жалбоподателите не били поискали намаление на размера на глобата в рамките на упражняването на правомощието на неограничена юрисдикция на Първоинстанционния съд, в случай че същият приемел, че Комисията не е трябвало да адресира Решението до Akzo Nobel.
Second, the applicants did not seek a reduction in the amount of the fine, in the exercise of the Court’s unlimited jurisdiction, in the event that the Court should consider that the Commission ought not to have addressed the Decision to Akzo Nobel.
Трето, жалбоподателите не били посочили, че дъщерните дружества на Akzo Nobel не формират едно предприятие по смисъла на Регламент № 1/2003.
Third, the applicants did not claim that Akzo Nobel’s subsidiaries did not form an undertaking for the purposes of Regulation No 1/2003.
Относно прилагането на предвидената в член 23, параграф 2 от Регламент № 1/2003 горна граница следва да се посочи, че обстоятелството, според което няколко дружества са солидарно отговорни за плащането на глоба, поради това че формират едно предприятие по смисъла на член 81 ЕО, не означава, че задължението на всяко от тях се ограничава до 10 % от оборота, който то е реализирало през последната стопанска година.
The fact that several companies are held jointly and severally liable for a fine on the ground that they form an undertaking for the purposes of Article 81 EC does not mean, as regards the application of the maximum amount of 10% of turnover laid down by Article 23(2) of Regulation No 1/2003, that the obligation of each of them is limited to 10% of the turnover which it achieved during the last business year.
Всъщност по смисъла на тази разпоредба горната граница от 10 % трябва да се изчислява въз основа на сбора от оборотите на всички дружества, които съставляват единединствен стопански субект, действащ като предприятие по смисъла на член 81 ЕО, тъй като единствено сборът от оборотите на съставляващите го дружества може да представлява указание за размера и икономическата мощ на въпросното предприятие (Решение по дело HFB и др./Комисия, точка 57 по-горе, точки 528 и 529).
The maximum amount of 10% of turnover within the meaning of that provision must be calculated on the basis of the total turnover of all the companies constituting the single economic entity acting as an undertaking for the purposes of Article 81 EC, since only the total turnover of the component companies can constitute an indication of the size and economic power of the undertaking in question (HFB and Others v Commission, cited in paragraph 57 above, paragraphs 528 and 529).
Следователно с оглед на съображенията, довели до отхвърлянето на първото правно основание, Комисията не допуска грешка, като взема консолидирания оборот на Akzo Nobel за основа при изчислението на въпросната горна граница.
Accordingly, regard being had to the considerations which gave rise to the rejection of the first plea, the Commission did not err by taking Akzo Nobel’s consolidated turnover as a reference for the calculation of the ceiling in question.
Ето защо второто правно основание трябва да се отхвърли, без да е необходимо произнасяне по изложеното от Комисията възражение за липса на абсолютни процесуални предпоставки.
The second plea must therefore be rejected, without there being any need to adjudicate on the plea of inadmissibility raised by the Commission .
По третото правно основание, изведено от нарушение на задължението за мотивиране
Third plea: breach of the obligation to state reasons
Жалбоподателите изтъкват, че следваната от Комисията обосновка за установяване на отговорността на Akzo Nobel се основавала на погрешни мотиви, в
The applicants contend that the reasoning which the Commission employed in order to establish Akzo Nobel’s liability was based on incorrect grounds, in that the
AKZO NOBEL И ДР./КОМИСИЯ смисъл че изтъкнатите за тази цел фактически елементи били недостатъчни и неподходящи, за да се направи посоченият извод.
AKZO NOBEL AND OTHERS v COMMSSION facts on which it relied are inadequate and inappropriate to justify that conclusion.
Освен това Комисията не обяснила защо е наредила на Akzo Nobel Functional Chemicals да заплати глоба, надвишаваща 10 % от неговия оборот.
Nor did the Commission explain why it ordered Akzo Nobel Functional Chemicals to pay a fine greater than 10% of its turnover.
Тези пороци правели мотивите на Решението недостатъчни, даже несъществуващи, което само по себе си оправдавало отмяната на Решението.
Those flaws render the reasoning in the Decision insufficient if not absent, which in itself constitutes sufficient ground for annulment of the Decision.
Комисията оспорва основателността на тези доводи.
The Commission disputes the correctness of those arguments .
Всъщност Решението съдържало ясни мотиви по отношение на отговорността на Akzo Nobel, които били изложени в съображения 172—175.
The Decision contains clear grounds with regard to the liability of Akzo Nobel at recitals 172 to 175.
Относно наложената на Akzo Nobel Functional Chemicals глоба Комисията счита, че не е била длъжна да мотивира своето изчисление, като се има предвид, че горната граница от 10 % не е надвишена.
So far as the fine imposed on Akzo Nobel Functional Chemicals is concerned, the Commission submits that it was not bound to state reasons for its calculation, since the 10% ceiling was not exceeded.
При всички случаи Решението предоставило на жалбоподателите всички данни, необходими за подаване на тяхната жалба и за изтъкване на доводите им.
In any event, the Decision provided the applicants with all the information necessary to bring their action and to submit their arguments .
Ето защо според Комисията третото правно основание трябва също да бъде изцяло отхвърлено.
In the Commission’s submission, the third plea must therefore also be rejected in its entirety.
В конкретния случай се налага изводът, че частта от настоящото правно основание, свързана с отговорността на Akzo Nobel, засяга основателността на мотивите на Решението, която беше разгледана в рамките на първото правно основание (вж. точки 67—85 по-горе).
In the present case, it must be held that the part of the present plea relating to the liability of Akzo Nobel goes to the correctness of the reasons for the decision, which have been examined in the context of the first plea (see paragraphs 67 to 85 above).
Впрочем като се има предвид, че в тази част от настоящото правно основание не се изтъква, нито потвърждава нарушение на съществените процесуални правила, тя е лишена от всякакво фактическо основание.
Insofar as that part of the present plea does not claim or substantiate a breach of essential procedural requirements, moreover, it is wholly unfounded in fact .
Освен това, доколкото настоящото правно основание се отнася до оборота на Akzo Nobel Functional Chemicals, същото трябва да бъде отхвърлено с мотива, че при липса на надвишаване на горната граница от оборота, която може законно да се вземе предвид (вж. точки 90 и 91 по-горе), Комисията не е била длъжна да мотивира размера на глобата специално по отношение на това дружество.
Furthermore, insofar as the present plea concerns the turnover of Akzo Nobel Functional Chemicals, it must be rejected on the ground that, as the turnover that could be lawfully taken into account was not exceeded (see paragraphs 90 and 91 above), the Commission was under no obligation to state reasons for the amount of the fine with particular regard to that company.
Ето защо третото правно основание трябва да се отхвърли.
The third plea must therefore be rejected.
От изложените по-горе съображения произтича, че жалбата трябва да се отхвърли изцяло.
It follows from the foregoing considerations that the application must be dismissed in its entirety.
След като жалбоподателите са загубили делото, те трябва да бъдат осъдени да заплатят съдебните разноски в съответствие с исканията на Комисията.
As the applicants have been unsuccessful, they must be ordered to pay the costs, in accordance with the form of order sought by the Commission .
Обявено в открито съдебно заседание в Люксембург на 12 декември 2007 година.
Delivered in open court in Luxembourg on 12 December 2007 .
По допустимостта на жалбата по отношение на Akzo Nobel Nederland, на Akzo Nobel Chemicals International и на Akzo Nobel Chemicals ............
Admissibility of the action as regards Akzo Nobel Nederland, Akzo Nobel Chemicals International and Akzo Nobel Chemicals. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
По съществото на спора ...............................................
Substance. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
По първото правно основание, изведено от погрешното вменяване на солидарна отговорност на Akzo Nobel ..................................
First plea: incorrect attribution of joint and several liability to Akzo Nobel. . .
Съображения на Първоинстанционния съд ..........................
Findings of the Court . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
— Предварителни бележки относно вменяването на неправомерното поведение на дъщерно дружество на неговото дружество майка ........................................................
— Preliminary observations on the attributability to a parent company of the unlawful conduct of a subsidiary . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
— По съществуването на единединствен стопански субект, обединяващ Akzo Nobel и неговите дъщерни дружества, които са адресати на Решението ............................................
— The existence of a single economic entity between Akzo Nobel and its subsidiaries to which the Decision was addressed. . . . . . . . . . . .
По второто правно основание, изведено от нарушение на член 23, параграф 2 от Регламент № 1/2003 ..........................................
Second plea: breach of Article 23(2) of Regulation No 1/2003. . . . . . . . . . . . . .
По третото правно основание, изведено от нарушение на задължението за мотивиране ...........................................................
Third plea: breach of the obligation to state reasons . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Италианска република срещу Комисия на Европейските общности
Italian Republic v Commission of the European Communities
„Структурни фондове — Съвместно финансиране — Регламент (ЕО) № 1260/1999 и Регламент (ЕО) № 448/2004 — Условия за допустимост на авансови плащания от национални органи в рамките на схеми за държавни помощи или във връзка с предоставянето на помощи — Доказване на използването на средствата от крайните получатели — Жалба за отмяна — Обжалваем акт“
(Structural funds — Co-financing — Regulations (EC) Nos 1260/1999 and 448/2004 — Conditions concerning the eligibility of advance payments made by national bodies within the framework of State aid schemes or in relation to the grant of aid — Proof of use of the funds by the final recipient — Actions for annulment —Actionable measures)
Решение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 12 декември 2007 г. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . II - 5096
Judgment of the Court of First Instance (Second Chamber), 12 December 2007 II - 5096
Жалба за отмяна — Актове, подлежащи на обжалване
Actions for annulment —Actionable measures
(членове 230 ЕО и 233 ЕО; член 32, параграф 1, четвърта алинея и параграф 3 от Регламент № 1260/1999 на Съвета)
(Arts 230 EC and 233 EC; Council Regulation No 1260/1999, Art. 32(1), fourth para., and (3))
(член 44, параграф 1 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд)
Procedure — Application initiating proceedings — Formal requirements (Rules of Procedure of the Court of First Instance, Art. 44(1))
Жалба за отмяна — Актове, подлежащи на обжалване (член 230 ЕО; Регламент № 1260/1999 на Съвета)
Actions for annulment —Actionable measures (Art. 230 EC; Council Regulation No 1260/1999)