natgillin/translations-raw huggingface dataset:
От това следва, че в законодателен контекст като разглеждания в главното производство за предприятие за колективно инвестиране с фискален характер е поблагоприятно да привлече акционери с местопребиваване или установени в държаватачленка, в която самото то е установено, тъй като колкото е помалко участието в капитала му на акционери с местопребиваване или установени в други държавичленки, толкова печалбата, която следва да се разпредели на акционерите, е по-голяма.
Consequently, within a legislative context such as that at issue in the main proceedings, it is of greater benefit for a fiscal investment enterprise to attract shareholders who are resident or established in the Member State in which that enterprise itself is established, since the smaller the interest in that enterprise of shareholders who are resident or established in other Member States, the greater will be the profit available for distribution to shareholders.
Следователно такова намаляване създава ограничение на свободното движение на капитали, което е забранено по принцип от член 56 ЕО, доколкото може да създаде пречка за привличането от предприятие за колективно инвестиране с фискален характер на капитали в други държавичленки, различни от тази, в която е установено, и също може да разубеди инвеститорите от тези други държавичленки да придобият участие в капитала на това предприятие.
Such a reduction therefore creates a restriction on the free movement of capital, which is prohibited in principle by Article 56 EC, in so far as it is liable to impede the raising of capital by a fiscal investment enterprise in Member States other than that in which that enterprise is established, and is also liable to deter investors from those other Member States from acquiring shares in that enterprise.
Нидерландското правителство обаче напомня, че по отношение на изчисляването на размера на компенсацията, която следва да се предостави на предприятие за колективно инвестиране с фискален характер, член 28, параграф 1, буква б) от Закона за корпоративния данък посочва положението на акционер, който извършва пряка инвестиция в чужбина.
The Netherlands Government observes, however, that, with regard to calculating the amount of the concession to be granted to a fiscal investment enterprise, Article 28(1)(b) of the Law on corporation tax refers to a situation in which a shareholder makes a direct investment abroad.
Според това правителство, що се отнася до възможността за приспадане на направените удръжки при източника върху получени в чужбина дивиденти, положението на местно за Нидерландия лице, което подлежи на облагане с нидерландски данък върху доходите или с нидерландски корпоративен данък, се различава от положението на чуждестранно лице, което не подлежи на облагане с тези данъци, доколкото само дължащите данък върху доходите или корпоративен данък в Нидерландия акционери могат да приспаднат посочените удръжки.
According to the Netherlands Government, as regards the possibility of crediting the tax deducted at source from dividends received abroad, the situation of a Netherlands resident who is liable to Netherlands income or corporation tax differs from that of a nonresident who is not liable to those taxes, since only shareholders liable to income or corporation tax in the Netherlands may credit the tax thus deducted.
Следователно е съвместимо с член 56 ЕО във връзка с член 58, параграф 1, буква а) ЕО, доколкото последната разпоредба дава право на държавитечленки да провеждат разграничение между данъкоплатци, които не са в еднакво положение, що се отнася до тяхното място на пребиваване, да се направи разграничение по отношение на размера на посочената компенсация, предоставена на предприятие за колективно инвестиране с фискален характер, в зависимост от това дали за получените дивиденти неговите акционери дължат данък върху доходите или корпоративен данък в Нидерландия.
Accordingly, it would be consonant with Article 56 EC, in conjunction with Article 58(1)(a) EC — in so far as the latter provision authorises the Member States to distinguish between taxpayers who are not in the same situation with regard to their place of residence — to draw a distinction as regards the amount of the concession granted to a fiscal investment enterprise, according to whether the shareholders of that enterprise are, or are not, liable to income or corporation tax in the Netherlands in respect of the dividends received.
В това отношение следва да се отбележи, както посочва самото нидерландско правителство, че Кралство Нидерландия облага разпределените от предприятие за колективно инвестиране с фискален характер дивиденти както на неговите акционери, които са с местопребиваване или са установени в Нидерландия, така и на тези, които са местопребиваване или са установени в друга държавачленка.
In that respect, it must be noted that, as the Netherlands Government itself points out, the Kingdom of the Netherlands taxes dividends which are distributed by a fiscal investment enterprise to its shareholders who are resident or established in the Netherlands as well as to those who are resident or established in another Member State.
Ето защо не може да се счита, че такова предприятие, чийто капитал се притежава частично от акционери с местопребиваване или установени в други държавичленки, се намира в различно положение от предприятие, чиито акционери са с местопребиваване или са установени в Нидерландия.
Therefore, such an enterprise, whose shares are partly held by shareholders resident or established in other Member States, cannot be regarded as being in a different position from that of an enterprise whose shareholders are all resident or established in the Netherlands.
Следователно, както отбелязва генералният адвокат в точка 121 от заключението си, от момента, в който Кралство Нидерландия решава да предостави на установените на неговата територия предприятия за колективно инвестиране с фискален характер компенсация на основание направените данъчни удръжки в чужбина и да упражни данъчната си компетентност по отношение на всички разпределени на техните акционери дивиденти от страна на тези предприятия, независимо дали са с местопребиваване или са установени в тази държавачленка или в други държавичленки, то трябва да даде възможност и на предприятията за колективно инвестиране с фискален характер, включващи акционери, които нямат местопребиваване или не са установени в тази държавачленка, да се ползват от тази компенсация (вж. в този смисъл Решение от 14 декември 2006 г. по дело Denkavit Internationaal et Denkavit France, C-170/05, Recueil, стр. I-11949, точка 37 и цитираната съдебна практика).
Therefore, as the Advocate General noted at point 121 of his Opinion, as soon as the Kingdom of the Netherlands decided to grant fiscal investment enterprises established within its territory a concession for tax deducted abroad and to exercise its fiscal sovereignty over all dividends distributed by such enterprises to their shareholders, whether resident or established in that Member State or in others, it had to extend the benefit of that concession to fiscal investment enterprises which included shareholders not resident or established in that Member State (see, to that effect, Case C-170/05 Denkavit Internationaal and Denkavit France [2006] ECR I-11949, paragraph 37 and the caselaw cited).
Освен това нидерландското правителство твърди, че доколкото предоставената на посочените предприятия компенсация е разпределена на техните акционери
The Netherlands Government further submits that, in so far as the concession granted to such bodies is distributed to their shareholders and included in the latters’
Според това правителство ставките, с които Кралство Нидерландия облага разпределението на печалби от дружествата на техните акционери, които са с местопребиваване или са установени в тази държавачленка и подлежат там на облагане с данък върху доходите или с корпоративен данък, са по-високи от предвидените за облагането на акционерите с местопребиваване или установени в чужбина.
According to the Netherlands Government, the rates at which the Kingdom of the Netherlands taxes companies’ profit distributions to their shareholders who are resident or established in that Member State and who are subject, respectively, to income tax or corporation tax in that Member State, are higher than the rates of taxation applicable to shareholders who are resident or established abroad.
Всъщност последните заплащали в Нидерландия само данък върху дивидентите при намалена ставка, която съгласно спогодбите в данъчната сфера обикновено е 15 %.
The latter pay tax on dividends only at a reduced rate in the Netherlands, corresponding generally to 15%, as a result of tax conventions, which explains the reduction in the amount of the concession to be granted to a fiscal investment enterprise in proportion to the interest in the fiscal investment enterprise held by shareholders resident or established in other Member States.
В това отношение, макар че разглежданото законодателство в главното производство цели да проведе разграничение между акционерите на предприятия за колективно инвестиране в зависимост от това дали те са местни лица, за да може предоставената на тези акционери компенсация при разпределението на печалбата от въпросните предприятия да съответства на данъчната ставка, с която посочените акционери съответно подлежат на облагане в Нидерландия, следва да се отбележи, че намаляването на компенсацията съразмерно на частта от капитала на посочените предприятия, собственост на акционери с местопребиваване или установени в други държавичленки, не позволява да се постигне тази цел.
Even though the legislation at issue in the main proceedings seeks to distinguish between shareholders of collective investment enterprises according to whether they are resident and non-resident, so that the concession granted to them by means of a profit distribution by those enterprises corresponds to the rates of taxation to which those shareholders are respectively subject in the Netherlands, it must be noted that that objective cannot be achieved by a reduction of that concession in proportion to the interest in those enterprises held by shareholders resident or established in other Member States.
Всъщност, както е отбелязано в точка 72 от настоящото решение, такова намаление поставя в по-неблагоприятно положение всички акционери на предприятията за колективно инвестиране с фискален характер, без да провежда разлика между тях, тъй като води до намаляване на общия размер на печалбата, която следва да се разпредели.
As has been noted in paragraph 72 of this judgment, such a reduction adversely affects all the shareholders of fiscal investment enterprises without distinction, as it has the effect of reducing the total amount of profit for distribution.
В замяна на това намаляването на компенсацията съразмерно на частта от капитала на предприятието за колективно инвестиране с фискален характер, която е собственост на акционери с местопребиваване или установени в други
By contrast, the reduction of the concession in proportion to the interest in the fiscal investment enterprise held by shareholders resident or established in other Member
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND държавичленки, позволява да се избегне намаляване на бюджетните постъпления, свързани с разпределените дивиденти от предприятията за колективно инвестиране с фискален характер, което за Кралство Нидерландия би означавало предоставяне на посочената компенсация, без да се взема предвид, че някои от акционерите на въпросните предприятия са чуждестранни лица, които подлежат на облагане във връзка с разпределените от посочените предприятия дивиденти с данък, чиято ставка е по-ниска от тази за акционерите местни лица.
States has the effect of avoiding a reduction in tax revenue in relation to dividends distributed by fiscal investment enterprises, which, for the Kingdom of the Netherlands, would mean granting that concession without having regard to the presence, among the shareholders of those enterprises, of non-residents subject — as regards the dividends distributed by those bodies — to tax at a lower rate than that applicable to resident shareholders.
Все пак от постоянната съдебна практика е видно, че намаляването на приходите от данъци не може да се счита за императивно съображение от обществен интерес, което може да се изтъкне, за да се оправдае мярка, която по принцип е в противоречие с някоя от основните свободи (вж. по-специално Решение по дело Manninen, посочено по-горе, точка 49 и цитираната съдебна практика).
However, it has been consistently held in the caselaw that a reduction in tax revenue cannot be regarded as an overriding reason in the public interest which may be relied on to justify a measure which is, in principle, contrary to a fundamental freedom (see, inter alia, Manninen, paragraph 49 and the caselaw cited).
От това следва, че членове 56 ЕО и 58 ЕО не допускат законодателство на държавачленка като разглежданото в главното производство, което като предвижда за установените на територията на тази държавачленка предприятия за колективно инвестиране с фискален характер компенсация, предназначена да се вземе предвид удържаният при източника от друга държавачленка данък върху дивидентите, платени на тези предприятия, намалява тази компенсация, ако и доколкото техните акционери са физически или юридически лица с местопребиваване или установени в други държавичленки, тъй като подобно намаление поставя в по-неблагоприятно положение всички акционери на посочените предприятия, без да провежда разлика между тях.
It follows that Articles 56 EC and 58 EC preclude legislation of a Member State, such as the legislation at issue in the main proceedings, which grants a concession to fiscal investment enterprises established in that Member State designed to take account of tax deducted at source in another Member State from dividends received by those enterprises, and reduces that concession where and to the extent to which the shareholders of those enterprises are natural or legal persons resident or established in other Member States, in so far as such a reduction adversely affects all the shareholders of those enterprises without distinction.
Във връзка с въпроса дали даденият в предходната точка отговор може да обхване и случаите, в които чуждестранните акционери на предприятие за колективно инвестиране са с местопребиваване или са установени в трета страна, нидерландското правителство счита, че държавачленка може да третира по различен начин подобни случаи и тези, в които акционерите са с местопребиваване или са установени в друга държавачленка.
With regard to the question whether the answer given in the preceding paragraph may be extended to situations in which foreign shareholders in a collective investment enterprise are resident or established in a third country, the Netherlands Government takes the view that a Member State may draw a distinction between that situation and the situation in which the shareholders are resident or established in another Member State.
В това отношение, както Съдът е изтъкнал в точка 31 от Решение от 18 декември 2007 г. по дело A (C-101/05, все още непубликувано в Сборника), дори либерализирането на движенията на капитали с третите страни да може действително да преследва цели, различни от тази за осъществяване на вътрешния пазар, като например тези за осигуряване на доверието в единната валута на Общността на световните финансови пазари и поддържането в държавитечленки на финансови центрове от световна величина, трябва да се отбележи, че когато действието на принципа на свободното движение на капиталите е било разширено с член 56, параграф 1 ЕО по отношение на движенията на капитали между третите страни и държавитечленки, последните са направили избора да прогласят този принцип в същия член и със същите изрази за движенията на капитали, които се осъществяват във вътрешността на Общността и тези, които се отнасят до отношения с трети страни.
In that regard, as the Court held in paragraph 31 of the judgment in Case C-101/05 A [2007] ECR I-11531, even if the liberalisation of the movement of capital with third countries may pursue objectives other than that of establishing the internal market, such as, in particular, that of ensuring the credibility of the single Community currency on world financial markets and maintaining financial centres with a worldwide dimension within the Member States, it is clear that, when the principle of free movement of capital was extended, pursuant to Article 56(1) EC, to movements of capital between third countries and the Member States, the latter chose to enshrine that principle in that article and in the same terms for movements of capital taking place within the Community and for those relating to relations with third countries.
Съдът е приел също, че не би могъл да се приеме за определящ доводът, според който ако понятието „ограничения за движенията на капитали“ се тълкува по един и същи начин в отношенията между държавитечленки и третите страни, както в отношенията между държавитечленки, Общността би отворила едностранно пазара на Общността за третите страни, без да запази средствата за водене на преговори, необходими за постигане на такава либерализация от тяхна страна (вж. Решение по дело A, посочено по-горе, точка 38).
The Court also held that the argument that, if the concept of restrictions on movements of capital were interpreted in the same manner with regard to relations between Member States and third countries as it is with regard to relations between Member States, the Community would unilaterally open up the Community market to third countries without retaining the means of negotiation necessary to achieve such liberalisation on the part of those countries, cannot be regarded as decisive (see A, paragraph 38).
Съдът обаче приема за установено, че движенията на капитали към или от трети страни се осъществяват в правен контекст, различен от този на движенията, които се осъществяват вътре в Общността (вж. Решение по дело A, посочено по-горе, точка 36).
However, the Court found that movements of capital to or from third countries take place in a different legal context from that which occurs within the Community (see A, paragraph 36).
Всъщност поради степента на правна интеграция, съществуваща между държавитечленки на Европейския съюз, и по-специално поради съществуването на общностни законодателни мерки, насочени към сътрудничеството между националните данъчни органи, като например Директива 77/799/ЕИО на Съвета от 19 декември 1977 година относно взаимопомощта между компетентните органи на държавитечленки в областта на прякото данъчно облагане (ОВ L 336, стp. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр.
Indeed, because of the degree of legal integration that exists between Member States of the European Union, in particular by reason of the presence of Community legislation which seeks to ensure cooperation between national tax authorities, such as Council Directive 77/799/EEC of 19 December 1977 concerning mutual assistance by the competent authorities of the Member States in the field of direct taxation (OJ 1977 L 336, p.
21), облагането от една държавачленка на стопански дейности, имащи трансграничен характер, които се осъществяват в рамките на Общността, невинаги е сравнимо с облагането на стопанските дейности, имащи връзка с отношения между държавитечленки и третите страни (Решение по дело Test Claimants in the FII Group Litigation, посочено по-горе, точка 170 и Решение по дело A, посочено по-горе, точка 37).
15), the taxation by a Member State of economic activities having crossborder aspects which take place within the Community is not always comparable to that of economic activities involving relations between Member States and third countries (Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 170, and A, paragraph 37).
Не е изключена и възможността държавачленка да може да докаже, че ограничение на движението на капиталите към или от трети страни е оправдано от определено съображение при условия, при които това съображение не може да представлява валидно оправдание за ограничаване на движенията на капитали между държавичленки (Решение по дело Test Claimants in the FII Group Litigation, посочено по-горе, точка 171 и Решение по дело A, посочено по-горе, точка 37).
It may also be that a Member State will be able to demonstrate that a restriction on the movement of capital to or from third countries is justified for a particular reason in circumstances where that reason would not constitute a valid justification for a restriction on capital movements between Member States (Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 171, and A, paragraph 37).
В настоящото дело нидерландското правителство, както и Комисията, поддържат по-специално, че държавитечленки трябва да могат да се позоват на необходимостта от осигуряване на ефективен данъчен контрол, като императивно съображение от обществен интерес, което може да оправдае ограничаване на движението на капитали към или от трети страни.
In the present case, both the Netherlands Government and the Commission submitted inter alia that the Member States must be able to rely on the need to guarantee the effectiveness of fiscal supervision as an overriding requirement of general interest capable of justifying a restriction on the movement of capital to or from third countries.
В това отношение, от една страна, следва да се отбележи, че Кралство Нидерландия облага с данък върху дивидентите тези дивиденти, които са разпределени от установено на неговата територия предприятие за колективно инвестиране с фискален характер на акционери с местопребиваване или установени в трети страни.
In that regard, it must be noted, on the one hand, that the Kingdom of the Netherlands imposes a dividend tax on dividends distributed by a fiscal investment enterprise established in the Netherlands to shareholders who are resident or established in third countries.
От друга страна, следва да се приеме за установено, че предоставената на такова предприятие компенсация е намалена съразмерно на частта от неговия капитал, собственост на такива акционери, без в това отношение да е релевантно данъчното третиране на тези акционери в третите страни.
On the other hand, the concession granted to such an enterprise is reduced in proportion to the interest in that fiscal investment enterprise held by shareholders resident in third countries, without the fiscal treatment of those shareholders in the third countries being relevant in that regard.
Ето защо в случая не може да се изтъкне необходимостта от осигуряване на ефективен данъчен контрол.
The need to guarantee the effectiveness of fiscal supervision cannot therefore be relied upon in the present case.
Нидерландското правителство счита също, че необходимостта от избягване на намаляването на бюджетните постъпления трябва да може да се изтъкне за обосноваване на ограничение на движението на капитали към или от трети страни.
The Netherlands Government also takes the view that the need to avoid a reduction in tax revenue must be capable of being relied upon as justification for a restriction on the movement of capital to or from third countries.
Всъщност ако проблемите, свързани по-специално с намаляването на данъчната основа, могат да се разрешат чрез увеличаване на хармонизацията на данъчното законодателство на държавитечленки на общностно ниво, подобна възможност за хармонизиране на данъчните законодателства не съществувала в отношенията с трети страни.
While the problems connected in particular with the reduction in the basis of assessment could be resolved by strengthening the harmonisation of the Member States’ tax legislation at Community level, there is no comparable possibility of harmonising tax legislation in relation to third countries.