natgillin/translations-raw huggingface dataset:
доволен от политическите промени в Португалия, той изразява «своята загриженост относно някои отрицателни аспекти на демократичното развитие в Португалия» и отправя призив към порту-галските ръководители да поемат решително по пътя на демокрацията.
In August 1974, shortly after the overthrow of the colonels on 24 July, the President of the European Parliament, Cornelis Berkhouwer, went to Greece to give Parliament’s support to the democratic process.
След като желязната завеса започва да пада в края на 80-те години на 20-и век, Парламентът призовава многократно за демократизация и зачитане на правата на човека.
Portugal had been in a situation of semi-self-suciency since the establishment of a corporatist regime in the 1920s, so unlike Spain and Greece it had not sought relations with the Community. Deprived of this democratic lever, the European Parliament
След «революцията на карам-филите» през април 1974 г., която води до падането на диктатурата, Парламентът заявява, че Португалия е призвана да се присъедини към Общността.
After the Carnation Revolution in April 1974, which led to the fall of the dictatorship, Parliament concluded that Portugal was eligible to join the Community.
През април 1975 г., като заявява, че е
In April 1975, stating satisfaction with the political changes in Portugal, it expressed concern about some negative aspects of democratic change and called on the Portuguese authorities to resolutely follow the path to democracy.
Случай, който илюстрира представата
The call was heard, elections were held, and Portugal joined the Community at the same time as Spain.
Общата европейска асамблея провежда дебат за положението в Унгария, в която са нахлули съветски войски.
In the period of Communist domination, the European Parliament became a symbol in several Eastern European countries for a number of young demonstrators, several of whom were arrested.
На 18 септември 1981 г., за да отбележи двадесет и петата годишнина от тези трагични събития, Европейският парламент приема резолюция, с която потвърждава солидарността между гражданите на Общността и унгарския народ и насърчава хората, които искат да запазят свободата в Европа, да действат заедно.
On 19 April 1982, they marched peacefully, for the first time, using as their slogan only a manifesto against hunger in the world signed by 73 Nobel Prize winners and a European Parliament resolution supporting
Осем години по-късно, на 14 септември 1989 г., Парламентът дава подкрепата си за мобилизирането на унгарския народ, който приема източногермански граждани, бягащи от страната си — движение, което слага началото на раз-падането на съветския блок.
The European Parliament had always reacted to manifestations of Soviet force in Eastern Europe; it had condemned the lack of freedom and supported the Helsinki Agreements signed in 1975, which were upheld by the dissidents.
Източна Германия бяха решили бързо, с общо съгласие, да преминат към политически съюз на Европа.»
Hungarians who welcomed East Germans fleeing their country in a movement that marked the beginning of the disintegration of the Soviet bloc.
Председателят на Европейската комисия Валтер Халщайн смята, че «тези, които живеят по границите на нашата Общност, които са толкова застрашени, не трябва да бъдат по-малко скъпи на сърцето, съвестта и действията ни».
A resolution praised the Hungarian people for their generous assistance to the refugees and welcomed the Hungarian Government’s decision to authorise thousands of East German citizens to cross the border.
На 10 и 11 октомври 1961 г. комисията по политически въпроси на Европейската парламентарна асамблея провежда символично заседание в Берлин, на което осъжда изграждането през нощта на 12 и 13 август на стената, която разделя града на две части.
in Berlin to express its condemnation of the building of the wall dividing the city, which was carried out during the night of 12 and 13 August.
Председателят на Асамблеята Ханс Фурлер заявява, че, въпреки че Асамблеята не «разполага със средства за пряка намеса», тя все пак има «правомощието и дълга да изрази своята солидарност с град Берлин, който е сим-вол на свободна Европа».
The President of the Assembly, Hans Furler, said that, although the Assembly did not have the means to intervene directly, it had the power and the duty to express its solidarity with the City of Berlin, which was a symbol of free Europe.
На 11 октомври, по време на разискването на този въпрос на пленарно заседание, членът на Асамблеята Яросон заявява: «Разбира се, ние, членовете на Асамблеята, ще съумеем да поемем отговорностите си в нашите национални парламенти.
In 1956 the European Common Assembly debated the situation in Hungary, which had been invaded by Soviet troops. On 18 September 1981, to commemorate the 25th anniversary of these tragic events, the European Parliament adopted a resolution rearming the solidarity between Community citizens and the Hungarian people, encouraging those who wanted to safeguard freedom in Europe to act together.
Двадесет и осем години по-късно, на 9 ноември 1989 г., Европейският парламент незабавно реагира на падането на Берлинската стена, като приканва германския канцлер Хелмут Кол и действащия председател на Европейския съвет
On 11 October, during a debate in plenary on the subject, one of the Members, Mr Jarosson said: ‘Certainly European Members of Parliament, which we are, will assume their
«Часът на европейската солидарност удари […] Гово-рим за свободата на единна Европа и за бъдещото на всички германци и всички европейци в обща за всички свобода», заключава той.
‘For the first time since the end of the Second World War there is thus legitimate hope that the East-West conict will be overcome, that there will be lasting stability and freedom for all throughout Europe’. ‘Now is the time for European solidarity … What is at stake is the freedom of one Europe.
и свободата, неделими една от друга, донесоха една от най-красивите си победи, една от най-чувствителните си победи.»
What is at stake is a future in joint freedom for all Germans and for all Europeans.’ responsibilities in their national parliaments.
Франсоа Митеран казва още: «Така или иначе, някой ден тези народи — няма да ги цитирам всички — ще се присъединят към общността на нациите, към която принадлежим всички ние, дванадесет страни, разделени от историята, които отново са се открили, защото са поис-кали това, а може би и защото необходимостта ги е накарала.»
In this forum, where Europeans are gathered without distinction between peoples and languages, the Berliners’ suering is their suering’. Mr Battista, Chairman of the Political Aairs Committee, said ‘this situation perhaps would not exist today if our governments had speedily decided, of common accord, to pursue the political union of Europe’.
На 23 ноември членовете на Парламента приемат резолюция, с която призовават
The President of the Commission, Walter Hallstein, thought that ‘Those who live on the borders of our Community, which are so much under threat, must not become
Франсоа Митеран да направят изявления на пленарното заседание, проведено в Страсбург на 22 ноември.
Twenty-eight years later, on 9 November 1989, the European Parliament reacted immediately to the fall of the wall by inviting the German Chancellor Helmut Kohl and the President-in-Oce of the European Council, François Mitterrand, to address the plenary sitting in Strasbourg on 22 November.
Това е много вълнуващ момент.
It was a moment full of emotion.
Хелмут Кол добавя: «За първи път от края на Втората световна война ние се надяваме да преодолеем конфликта Изток—Запад и
Mr Kohl declared ‘Each of us senses that what is now happening in Europe ... is of historical importance’. He noted ‘At the same time, the political, economic and
В този ден вярвам, че демокрацията
‘Well’, said President Mitterrand, ‘in Berlin on 9 November
Д за «правото на самоопре-деление» на гражданите на ГДР, а на 14 февруари 1990 г. — още една резолюция, с която признават правото на германците да живеят в една и съща държава.
D together again because they wished it and perhaps also because necessity taught them that they must so wish’.
в стабилна европейска рамка. Моята задача беше да дам тла-сък на процеса на обединение на Европа и Германия, като ги съчетая възможно в най-голяма степен и, доколкото е възможно, по едно и също време.»
On 23 November MEPs adopted a resolution calling for citizens of the GDR to have the right of self-determination and on 14 February 1990 another resolution recognising the Germans’ right to live in the same state.
Чехословакия обърна към вас, дъхът ми спира от вълнение», казва Лотар де Мезиер.
of Europe. ‘At this moment when I can speak to you as the Prime Minister of the first democratic government of the GDR, my heart is gripped by emotion’ said Lothar de Maizière.
«Ние дължим днеш-ната си среща на онези източ-ногерманци, които през есента на 1989 година поеха съдбата си в свои ръце.
‘We owe our meeting today to those East Germans who began to take their destiny into their hands in the autumn of 1989.
По мирен път те извоюваха правото си, което имат като човешки същества, на демокрация, свобода, само-определение и зачитане на достойнството на всеки човек.»
By peaceful means they have grasped their rights as human beings to democracy, freedom, self-determination and respect for the dignity of all’.
След нахлуването в Чехословакия на войските на пет страни от Варшавския договор (СССР, ГДР, Полша, Унгария и България) на 21 август 1968 г., Европейският парламент предприема редица конкретни инициативи, сред които създаването на европейски комитет
the onward march of history oered the world a sight which had still seemed unlikely even the day before – the sight of a hole in the wall, that wall which for nearly 30 years had been the very embodiment of the division of our continent.
На 16 май 1990 г.
On 16 May 1990 Parliament invited Helmut Kohl and Lothar de Maizière, the first democratically elected Prime Minister of the GDR, to set out their vision for the future of Germany and
«В този момент, когато в качеството си на министър-председател на първото демократично правителство на ГДР мога да се
Chancellor Kohl stressed the direction of the sudden acceleration of history: ‘The federal government has
за действие за подпомагане на гражданите на Чехословакия.
President of Parliament, Mario Scelba, during the debate.
на Парламента Марио Шелба по време на разискването.
took a series of initiatives, including the setting up of a European Action Committee to Assist the Czechoslovaks.
Когато Вацлав Хавел отново е арестуван през 1989 г., в своята резолюция от 16 март Парламентът призовава за незабавното му освобождаване, както и за освобождаването на неговите приятели и други политически затворници.
I have set myself the task of advancing the European and German uni-cation process by making them coincide as much as possible, and as far as possible within a common timetable’.
Европейският парламент продължава да подкрепя борците за свобода в Чехословакия и, по-специално, лицата, подпи-сали «Харта 77» — манифест, с който се протестира срещу «нормализирането» на режима след поражението на «Пражка пролет».
The European Parliament continued to support those fighting for freedom in Czechoslovakia, in particular the signatories of Charter 77, a manifesto protesting against the ‘normalisation’ of the regime after the crushing of the ‘Prague Spring’.
През 1979 г. членовете на ЕП осъждат аресту-ването на някои членове на това опозиционно движение, сред които е и драматургът Вацлав Хавел, който по-късно става първият президент на демократична Чехословакия.
In 1979 the MEPs condemned the arrest of members of this opposition movement, including the playwright Vaclav Havel, who later became the first Prime Minister of a democratic Czechoslovakia.
«Свободна Европа няма друг избор, освен обедине-ние», заявява председателят
After the invasion of Czechoslovakia by the armies of five Warsaw Pact countries (the USSR, the GDR, Poland, Hungary and Bulgaria) on 21 August 1968, the European Parliament
От създаването през август 1980 г. на «Солидар-ност» — синдикална
On 1 October, the Members adopted a resolution in which they called for the withdrawal of occupation troops and recognition of Czechoslovakia’s political autonomy and made a further urgent appeal to the governments of the Member States to overcome the obstacles to strengthening the European Communities, the unication of Europe and its security. ‘Free Europe has no other choice than unity’, declared the
народ (…) Полша, наблягам върху това, е неразделна част от Европа.
On 11 April 1980 they expressed their respect for the courage shown by all those in Czechoslovakia who wanted to protect fundamental freedoms.
Нека всеки път да си Задаваме въпроса, какво можем да направим за тази страна, която, отново повтарям, има толкова много връзки с нашите страни.» федерация, която по-късно се превръща в основата на широко социално движение срещу комунистическия режим, на практика на всяко от заседанията си Европейският парламент организира разискване за положението в Полша.
When Vaclav Havel was again arrested in 1989, Parliament, in a resolution of 16 March, called for his immediate release, along with the release of his friends and other political prisoners.
Членовете на ЕП, председателите на парламентите на десетте нови държавичленки и Лех Валенса посрещат новите членове на Европейския съюз в Страсбург.
On 10 April 1981 Parliament warned the Soviet Union that if Poland were not authorised to settle its domestic problems as it wished, without foreign interference, it would urge that the European Community’s agreements with the Soviet Union and its allies should be reviewed as to credit and an embargo imposed on new technology exports to the Soviet Union.
На 15 ноември 1984 г., след убийството на свещеника от опозицията Йежи Попелушко,
MEPs welcoming the new Members of the European Union in Strasbourg with the presiding ocers of the 10 new Member States’ parliaments and Lech Wałęsa.
По време на разискването от 17 септември 1980 г. представителите на повечето политически групи вземат думата, за да призоват Съвета да предприеме мерки.
On 17 September 1980 representatives of most of the political groups exhorted the Council to take action.
На 10 април 1981 г.
In another forceful move, in a resolution of 11 October 1982
малцинствата, по-специално — във връзка със задължението гражданите от турски произход да побългарят имената си.
Its self-sucient regime made any contact with the outside dicult. MEPs expressed concern about the protection of minorities, particularly the requirement for citizens of Turkish origin to adopt Bulgarian versions of their names.
Парламентът е «дълбоко възму-тен от ужасното престъпление» и иска от варшавските власти провеждането на «задълбо-чено и бързо разследване».
On 7 July 1988 it adopted a resolution condemning the government’s decision to destroy a number of villages. It saw these measures as an attack on the human rights of already severely repressed minorities and as threatening an irreplaceable European cultural heritage.
България в Букурещ за унищожаване на няколко села. Членовете на Парламента смятат, че «тези мерки накърняват човешките права на малцинства, които вече са силно репресирани, и застрашават уникалното европейско културно наследство».
On 15 November 1984, after the assassination of the priest Jerzy Popiełuszko, who was associated with the opposition, Parliament declared its extreme shock at the crime and called on the authorities in Warsaw to carry out a thorough and speedy investigation.
Членовете на Парламента са разтрево-жени най-вече за защитата на
Initially Parliament focused on emergency aid for the Romanians who were victims of serious flooding in 1970 and a terrible earthquake in 1977.
На 16 март 1989 г.
On 16 March 1989 Parliament adopted a resolution condemning serious human rights violations in Romania.
На 7 юли 1988 г. той приема резолюция, с която осъжда решението на правителството
MEPs primarily expressed their interest in Bulgaria by means of written and oral questions to the Council and Commission.
СССР насилствено интегрирани в Съветския съюз след войната.
then supported opposition activities. It called for information on the fate of Donia Cornea, a leading Romanian dissident, who was imprisoned.
президента Чаушеску и обкръ-жението му.
On 24 January 1991, following Soviet troop movements, Parliament unequivocally condemned the intervention of Soviet troops in the Baltic capitals, as in law the republics of Estonia, Latvia and Lithuania were dened as democratic States.
Впоследствие Парламентът подкрепя действията на противниците на режима и, по-специално, иска информация за съдбата на Доня Корнеа, една от основните фигури на румънското дисидентство, след вкарването и ` в затвора.
As they had undertaken to uphold minority rights, Parliament strongly condemned Soviet military aggression.
Действията на Европейския парламент не се ограничават единствено до страните от Централна и Източна Европа, жертви на съветската власт.
Mention should be made of the resolution of 18 November 1977 that ‘condemned unequivocally all kinds of psychiatric treatment of political prisoners wherever it may occur and whenever it is designed to suppress the basic democratic freedom of political opinions and activities’.
На 13 януари 1983 г. Парламентът приема резолюция, с която призовава държавитечленки в рамките на Хелзинкските конференции да разгледат положението в Естония, Лат-вия, Литва — страни, които са
On 13 January 1983 Parliament adopted a resolution calling on the Member States to consider, within the framework of the Helsinki conferences, the situation in Estonia, Latvia and Lithuania, which had been forcibly incorporated into the Soviet Union at the end of the war.
На 24 януари 1991 г., след нахлуването на съветските войски, Парламентът категорично осъжда този акт.
MEPs also expressed concern for the fate of dissidents such as Vladimir Bukovsky when he was given psychiatric treatment that put his life in danger, Yuri Orlov, the cofounder of the group
на изразяване на мнение и на политическа дейност».
and fundamental freedoms of the Soviet Jewish community.
се даде възможност на него и съпругата му Елена Бонер да напуснат територията на Съветския съюз.
On 15 February 1980, Parliament called for an immediate end to Sakharov’s enforced exile and later for him and his wife, Elena Bonner, to be allowed to leave Soviet territory.
част от страните от Централна и Източна Европа, както и балтийските държави, са се при-съединили към Европейския съюз, наградата «Сахаров» за свобода на мисълта, учредена през 1985 г., свидетелства за вярната подкрепа на членовете на ЕП за борбата за свобода в тази част на света, но също така и за желанието им, следвайки този пример, да разширят обхвата на подкрепата си и в останалата част на света.
majority of Central and Eastern European countries and the Baltic States are Members of the European Union, the Sakharov Prize for Freedom of Thought, created in 1985, testies to MEPs’ continuing support for the struggle for freedom in that part of the world and for extending this support to the rest of the world.
От 1975 г. той използва Хелзинкското споразумение, за да окаже натиск върху СССР и свързаните с него режими, и да призове Съвета за провеждане на по-твърда политика.
From 1975 it used the Helsinki Agreement to put pressure on the USSR and the satellite regimes and to call on the Council to conduct a firmer policy.
Наблюдателите отбелязват раз-минаването между отговорите на Съвета и Комисията и очак-ванията на членовете на ЕП.
Numerous resolutions asked the Council what it intended to do about the Soviet Union’s repeated violations of the Helsinki Agreement.
Парламентът многократно осъжда «постоянното посегателство върху правата на човека и основните свободи» на еврейската общност в СССР.
Observers noted the discrepancy between the Council and Commission’s responses and MEPs’ expectations.
На 15 февруари 1980 г.
Today, when the Soviet Union no longer exists and the great
Днес, когато Съветският съюз вече не съществува и голяма
Numerous European Parliament resolutions, such as one adopted in 1983, condemned all systematic violations of the civil, political, social, economic, cultural and political rights of the citizens of the Soviet Union.
Европейския съюз и трети страни споразумения.
assent procedure it can veto an association or cooperation agreement to win acceptance of its views on human rights.
Процедура на одобрение
A. Instruments available to Parliament
Европейският парламент постепенно получава все повече правомощия за контрол върху сключените между
Since the solemn declaration on the European Union in 1983 the Council has informed Parliament of progress in negotiations with third countries. Parliament can thus intervene with the Commission and Council as soon as talks open, so some of its concerns are taken into account.
отказва да сключи споразумение с Австралия, която смята тази клауза за намеса във вътрешните и ` работи.
1963 with the African, Caribbean and Pacic States (ACP) should contain a reference to protection of human rights.
турското Национално събрание приема конституционна реформа за демократизация и голям брой политически затворници биват освободени. Тогава Парламентът дава своето одобрение и споразумението бива подписано.
Similarly, Parliament refused its assent to the conclusion of the four protocols to the cooperation agreement with Syria, until Syria agreed to have human rights entered on the agenda of its Cooperation Council with the European Community.
Клауза за правата на човека
Parliament also refused to assent to a financial agreement with Morocco, in view of its human rights record.
Според членовете на Парламента икономическите, търговските и финансовите преференции, които се предоставят на тези страни, трябва да допринасят за зачитането на основните права в тях.
MEPs took the view that economic, trade and financial benets should contribute to respect for fundamental rights in the countries concerned.
След този прецедент практиката за включване на клауза за правата на човека в споразуменията на Общността се развива и се превръща в обичайна практика през 90-те години на 20-и век.
The practice of inserting a human rights clause into Community agreements developed from this precedent, before becoming routine in the 1990s.
През 1995 г., след постоянен натиск от страна на Парламента, Съветът въвежда задължението за включване на такава клауза в международните споразумения, сключвани от Общността. Общността
In 1995 the Council, after constant pressure from Parliament, made a human rights clause compulsory in the Community’s international
В края на 2007 г. над 120 държави са обвързани с такава клауза, считана за основна част от споразумението, сключено със Съюза.
At the end of 2007 over 120 states were bound by such a clause, considered to be a basic requirement in their agreement with the EU.
До прекратяване на споразумението се стига след процес на взаимни
In 1978 the European Parliament obtained agreement that the privileged relations that the EU has maintained since
Д и прилагат ефективно някои международни конвенции.
The Generalised System of Preferences (GSP) meetings between the parties must then include a dialogue on fundamental rights.
се стига до прекратяване на споразумението.
of the association agreement between the European Union and Israel because of Israel’s breach of Article 2 of the agreement, relating to respect for human rights and democratic principles.
консултации. След това на срещи между страните започва диалог за основните права.
For the EU institutions, including Parliament, this clause is a privileged instrument that makes it possible to inuence the human rights situation in the country in question.