natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В своята жалба до омбудсмана жалбоподателят твърди, че Комисията (i) не е успяла да гарантира правата за защита на жалбоподателя и е нарушила принципа на доброто управление, като не е разкрила получените резултати преди официалното приемане на временни мерки и не е приела молбата на жалбоподателя от 13 март 2006 г. за представяне на неговите бележки; (ii) нарушила е принципа на пропорционалност (жалбоподателят твърди, че Комисията не е спазила „справедливия баланс” между интересите на потребителите и на дружествата, за които важат антидъмпинговите правила, от една страна, и от друга страна, на тези дружества, за които митата не се прилагат); (iii) базирала е своето решение върху погрешна информация (жалбоподателят се е позовал на съответната публикация в уебсайта на Комисията) и погрешно е избрала Бразилия като референтна страна; и (iv) е действала по непрозрачен начин, като не е разкрила идентичността на жалващите се производители от ЕС и на изследваните производители от ЕС.
In its complaint to the Ombudsman, the complainant alleged that the Commission (i) failed to ensure the complainant’s rights of defence and breached the principle of sound administration, by failing to disclose its findings prior to the formal adoption of provisional measures and by failing to accept the complainant’s request of 13 March 2006 to present its comments; (ii) infringed the principle of proportionality (the complainant argued that the Commission did not respect the “fair balance” between the interests, on the one hand, of consumers and those companies to which the anti-dumping duties apply, and, on the other, of those companies to which the duties do not apply); (iii) based its decision on erroneous information (the complainant referred to the relevant publication on the Commission website) and wrongly selected Brazil as the reference country; and (iv) acted in a way that was not transparent, by failing to disclose the identity of the complaining EU producers and of the sampled EU producers.
Жалбоподателят твърди, че Комисията трябва да оттегли своя регламент, налагащ временни антидъмпингови мерки върху някои кожени обувни изделия от Китай и Виетнам, и че вече
The complainant claimed that the Commission should withdraw its Regulation imposing provisional anti-dumping measures on certain leather footwear from China and Vietnam, and that the provisional anti-dumping duties which had already been collected should be released. In its observations, the complainant maintained its allegations and claims.
Регламент (ЕО) на Комисията № 553/2006, ОВ 2006 L 98, стр. 3.
Commission Regulation (EC) No 553/2006, OJ 2006 L 98, p. 3.
Регламент на Съвета (EO) № 384/96, изменен от Регламент на Съвета (EO) № 461/2004.
Council Regulation (EC) No 384/96, as amended by Council Regulation (EC) No 461/2004.
ГОДИШЕН ДОКЛАД2007
Alleged failure to act in a criminal ma4 er
Той отбеляза, че писмата на Комисията са формулирани по изключително сдържан начин.
In its opinion, the Commission explained that it had mentioned Article 35(7) of the EU Treaty because the Italian court had held in 1998 that the ne bis in idem principle was not applicable in Italy.
Комисията не се ангажира с действия, но обявява, че ще проучи бъдещи възможни стъпки след получаване на допълнителна информация.
He noted that the wording of the Commission’s le4 ers was extremely cautious. The Commission did not commit itself to taking action but announced that it would consider further possible steps a er additional information had been obtained.
Освен това аргументът на Комисията да не разглежда повече случая, а именно, че понастоящем италианските съдилища принципно приемат прилагането на принципа ne bis in idem, изглежда логичен.
Furthermore, the Commission’s argument for not pursuing the ma4 er further, namely, that the Italian courts now generally accepted the application of the ne bis in idem principle, appeared to be reasonable.
Затова омбудсманът приключи случая, без да установи лошо управление.
Therefore, the Ombudsman closed the case with a finding of no maladministration.
Предполагаема липса на отговор на кандидатура на турски кипърски университет
Alleged failure to reply to an application from a Turkish Cypriot University
Резюме на решение по жалба 2280/2006/MF срещу Европейската комисия
Summary of decision on complaint 2280/2006/MF against the European Commission
Жалбоподателят е ректор на Източния средиземноморски университет (ИСУ), турска кипърска образователна институция, намираща се в северната част на Кипър.
The complainant is the rector of the Eastern Mediterranean University (EMU), a Turkish Cypriot educational institution located in the northern part of Cyprus.
През октомври 2004 г. ИСУ е кандидатствал пред Комисията за университетска харта „Еразъм” (УХЕ). Предварително условие за получаване на УХЕ е, че „националният орган по образование” следва да потвърди статута на ИСУ като институция за висше образование. Според жалбоподателя, кипърското министерство на образованието е отказало да даде на ИСУ статут на институция за висше образование.
In October 2004, the EMU applied to the Commission for an Erasmus University Charter (EUC).
В своята жалба до Омбудсмана жалбоподателят твърди, че Комисията не е отговорила на кандидатурата на ИСУ за УХЕ в разумен период от време и не е дала обяснение за това предотвратимо забавяне.
In his complaint to the Ombudsman, the complainant alleged that the Commission had failed to provide a reply to the EMU’s application for the EUC within a reasonable period of time and to provide an explanation for this avoidable delay.
В своето становище Комисията е посочва, че причината за нейната предполагаема липса на навременен и формален отговор на кандидатурата на ИСУ е липсата на потвърждение от съответния национален орган, че ИСУ е легитимна институция.
In its opinion, the Commission stated that the reason for its alleged failure to provide a prompt and formal reply to the EMU’s application was the absence of confirmation by the relevant authority that the EMU was an eligible institution.
На 12 май 2005 г. Комисията е изпратила писмо до ИСУ, с което формално потвърждава, че неговото кандидатстване за УХЕ е било неуспешно, тъй като съответният национален орган не го е признал като допустим за участие в програмата Сократ/Еразъм.
On 12 May 2005, the Commission sent a le4 er to the EMU formally confirming that its application for a EUC had not been successful because it had not been recognised by the relevant national authority as eligible to participate in the Socrates/Erasmus programme.
Омбудсманът прецени, че периодът от време, който е изминал между кандидатстването на ИСУ и отговора на Комисията от 12 май 2005 г., не се дължи на забавяния, които могат да бъдат приписани на Комисията, а по-скоро изглежда се дължи на факта, че ИСУ е отказал да кандидатства пред министерството на образованието в Никозия за статут на институция за висше образование.
The Ombudsman considered that the period of time which elapsed between the EMU’s application and the Commission’s reply of 12 May 2005 was not due to delays which could be a4 ributed to the Commission, but rather appeared to be due to the fact that the EMU refused to apply to the Ministry of Education in Nicosia for the status of an institution of higher education.
Този въпрос за допустимост повдига чувствителни въпроси, свързани с политическата ситуация в Кипър.
This issue of eligibility raised sensitive questions due to the political situation in Cyprus.
Комисията не може да бъде държана отговорна за забавяния, произтичащи пряко от тази политическа ситуация.
The Commission could not be held responsible for delays which resulted directly from that political situation.
Освен това Комисията изглежда редовно е информирала жалбоподателя за съответните предприети стъпки за потвърждаване на приемливостта на кандидатурата на ИСУ.
Furthermore, the Commission appeared to have regularly informed the complainant of the relevant steps taken to confirm the eligibility of the EMU’s application.
В допълнение Омбудсманът счете, че Комисията не е длъжна да дава подробно обяснение по отношение поведението на страни, различни от Комисията.
The Ombudsman further considered that it was not for the Commission to provide any detailed explanation as regards the behaviour of parties other than the Commission.
Омбудсманът също така приветства факта, че Комисията изглежда е намерила алтернативно практическо решение, което би помогнало на студентите и преподавателите в Северен Кипър, като им предоставя възможности, сходни с произтичащите от УХЕ.
The Ombudsman also applauded the fact that the Commission appeared to have found an alternative practical solution which would help students and teachers in Northern Cyprus, by a � ording them opportunities which were similar to those resulting from the EUC.
Следователно Омбудсманът не констатира лошо управление от страна на Комисията по отношение на твърдението на жалбоподателя.
The Ombudsman therefore found no maladministration by the Commission as regards the complainant’s allegation.
Твърдения за неточна информация на интернет страницата на Комисията
Allegedly inaccurate information on the Commission’s website
Резюме на решението, произнесено по жалба 2403/2006/(WP)BEH (конфиденциален случай) срещу Европейската комисия
Summary of decision on complaint 2403/2006/(WP)BEH (Confidential) against the European Commission
Предмет на жалбата са твърдения за невярна информация, предоставена на интернет страницата на Генерална дирекция „Предприятия и промишленост“ на Комисията.
The complaint related to allegedly wrong information given on the website of the Commission’s Directorate-General for Enterprise and Industry.
Съответната страница е със заглавие „Защита на Вашите идеи“.
The relevant page was entitled “Protecting your ideas”.
Поспециално в немската редакция на страницата се казва, че Комисията ще предприеме действия срещу „Diebstahl von geistigem Eigentum“, което буквално означава „кражба на интелектуална собственост“.
In particular, the German version of the page stated that the Commission would take action against “Diebstahl von geistigem Eigentum”, that is, literally, “the of intellectual property”.
Във връзка с това жалбоподателят твърди, че „идеите“ не могат да бъдат защитавани от правата на интелектуална собственост, тъй като такава защита е предвидена за изобретения и творби, основани на идеи, и че понятието „кражба“ не може да се прилага към правата на интелектуална собственост.
In this regard, the complainant alleged that “ideas” could not be protected by intellectual property rights, since such protection was reserved for inventions and works based on ideas, and that the notion of “the ” could not be applied to intellectual property rights.
След като и двете твърдения на Комисията следва да се разглеждат като неверни, жалбоподателят е поискал от Комисията да ги заличи от страницата си, за да се предотврати подвеждането на посетителите на страницата, за които е предназначена информацията.
Since both Commission statements would therefore have to be considered to be wrong, the complainant asked the Commission to remove them, in order to avoid misleading the target audience.
В становището си Комисията изтъкна, че съответната информация на нейната интернет страница е част от информационен пакет, предназначен да предостави информация по сложни въпроси, като защита на правата на интелектуална собственост, за журналисти и широката общественост на ясен и разбираем език.
In its opinion, the Commission pointed out that the relevant information on its website formed part of an information package whose aim was to provide information on complex issues, such as the protection of intellectual property rights, to journalists but also to the general public, in clear and understandable language.
Комисията обяснява, че използваният от нея език е в съответствие с езика и понятията, използвани от други международни организации.
It explained that the language it had used was in accordance with the language and concepts used by other international organisations.
Комисията също така заяви, че е получила много позитивна обратна информация от търговски организации, които са предоставили информационния пакет на своите членове.
The Commission also stated that it had received very positive feedback from business organisations, which had made the information package available to their members.
Комисията заключи, че информацията, предоставена на интернет страницата, е постигнала целта си да предложи информация на широката общественост в ясен и разбираем вид.
It concluded that the information provided on the website fulfilled the objective of providing information to the general public in a clear and understandable format.
Омбудсманът подчерта, че за да се избегне подвеждаща информация, съдържанието, предоставяно от Комисията на нейните интернет страници, следва да бъде правилно и точно.
The Ombudsman pointed out that, in the interest of avoiding misleading information, the content provided by the Commission on its websites must be correct and accurate. At the same time, he
В същото време омбудсманът изтъкна, че това не е пречка Комисията да опростява съдържанието на своята интернет страница с цел да направи съдържащата се в него информация възможно най-достъпна за посетителите, за които е предназначена.
SUMMARIES OF DECISIONS underlined that this did not prevent the Commission from simplifying content, on its website, with a view to making the information contained in it as accessible as possible for the target audience.
Омбудсманът заключи, че независимо че от академична гледна точка използваните изрази не са напълно задоволителни, тяхната простота и достъпност съумяват да създадат у неспециалиста основна представа за онова, което предполага интелектуалната собственост.
He concluded that, while arguably not fully satisfactory from an academic point of view, the simple and accessible terms conveyed, to a layperson, a basic notion of what intellectual property entailed.
Като се има предвид, че предназначението на интернет страницата не е да предоставя пълно и усложнено обяснение на правата на интелектуална собственост, използваните изрази са достатъчно ясни.
Given that the website did not purport to give a complete and sophisticated explanation of intellectual property rights, the expressions used were su ciently clear.
Омбудсманът счита, че тази гледна точка се потвърждава от практиката на международните организации.
The Ombudsman found that this view was confirmed by the practice of international organisations.
Въз основа на гореизложеното омбудсманът намира, че не е налице случай на лошо управление, който да отговаря на твърденията на жалбоподателя.
On the basis of the above, the Ombudsman found no instance of maladministration corresponding to the complainant’s allegation.
Твърдение за неточни и клеветнически обвинения срещу „Грийнпийс”
Allegation about inaccurate and defamatory accusations against Greenpeace
Резюме на решение по жалба 2740/2006/TN срещу Европейската комисия
Summary of decision on complaint 2740/2006/TN against the European Commission
Доклад на „Грийнпийс”, озаглавен Токсично лоби, или как химическата индустрия се опитва да убие REACH78
A Greenpeace report entitled Toxic Lobby, How the Chemicals Industry is trying to kill REACH8 referred to ”revolving doors” between the Commission and the lobbying chemical industry.
, споменава за „въртящи се врати” между Комисията и лобиращата химическа индустрия.
He noted, in particular, that, viewed in the context in which it was presented in the report9, the term “revolving doors” could reasonably be considered as calling into question the integrity of the persons concerned and the proper discharge of the duties imposed on them by the Sta� Regulations.
Докладът определя този термин като тактиката, при която длъжностни лица от ЕС и лобисти от сектора „разменяли работни места помежду си”.
The Ombudsman acknowledged the importance a4 ached to this in the Commission’s ongoing initiative for increased openness10, which recognises that the question of lobbying is also related to the behaviour of current or former o cials and agents of the EU and is a ma4 er which is explicitly addressed in provisions of the Sta�
Той илюстрира
Regulations.
REACH е новият европейски регламент за химикалите (Регламент 1907/2006, ОВ 2006 L 396, стр.
REACH is the new European chemicals regulation (Regulation (EC) No 1907/2006, OJ 2006 L 396, p.
1) и означава „единна система за регистрация, оценка, разрешаване и ограничения на химикалите”
1) and stands for ”Registration, Evaluation and Authorisation of Chemicals”.
Например, че частта от доклада за „въртящите се врати” е илюстрирана с кукла на пружина и че на заглавната страница на доклада има марионетка, направлявана от човек, чието лице не се вижда.
For instance, that the ”revolving doors” part of the report was illustrated by a wind-up doll and that, on the front page of the report, there was a marione4 e operated by a person whose face was not visible.
Повече информация за тази „Европейска инициатива за прозрачност” може да се намери на h p://ec.europa.eu/commission_barroso/kallas/transparency_en.htm
More information on this ”European Transparency Initiative” is available on h4 p://ec.europa.eu/commission_barroso/kallas/transparency_en.htm
В своето становище по жалбата ЕИБ твърди, че като банка е длъжна да осигурява взаимно доверие със своите контрагенти, които имат законно основание да се надяват, че тя действа в рамките на установената правна рамка и няма да разкрива информация, защитена със задължението за банкова поверителност.
In its opinion on the complaint, the EIB argued that, as a bank, it must ensure mutual trust with its counterparts, which have the legitimate right to expect that it will act within the established legal framework and will not divulge information protected by the obligation of banking confidentiality.
Във връзка с това ЕИБ се е позовала на своите правила за публичен достъп, актуализирани на 28 март 2006 г. в рамките на нейната политика за публично разкриване на информация.
In this regard, the EIB referred to its rules on public access, which had been updated from 28 March 2006 as part of its public disclosure policy.
Както в старите, така и в новите правила се предвижда изключение за информация, попадаща под задължението за професионална тайна.
Both the old and the new rules provide for an exception for information covered by the obligation of professional secrecy.
Новите правила укрепват тази позиция, като изрично посочват неразкриване на договори за финансиране.
The new rules reinforce the position by explicitly mentioning the non-disclosure of finance contracts.
Накрая ЕИБ заяви, че се ангажира да осигурява достъп до информация и че за документи, които не са достъпни на всички официални езици на ЕС, може да се предвиди превод, когато е налице голям интерес към даден документ.
Finally, the EIB stated that it is commi4 ed to promoting access to information and that, for documents which are not available in all o cial EU languages, a translation can be considered whenever wide interest for a particular document arises.
В решението на омбудсмана е призната двустранната роля на ЕИБ като банкова институция, функционираща на финансовите пазари, и като орган на Общността.
The Ombudsman’s decision recognized the EIB’s dual role as both a banking institution operating in the financial markets and a Community body.
Омбудсманът прецени, че ЕИБ е имала право да не разреши достъпа до информация на базата на своите стари правила, които са били приложими в този период.
The Ombudsman considered that the EIB had been entitled to reject access on the basis of its old rules, which applied at the time.
Омбудсманът прие, че с позоваването и на новите си правила, в които изрично е посочено неразкриване на договори за финансиране, ЕИБ е посочила, че установената практика в светлината на доверителното банково отношение между нея и нейните бизнес партньори е да не разкрива информация за договори за финансиране при никакви обстоятелства и съответно да не разглежда възможността за частично разкриване.
The Ombudsman understood that, by also referring to its new rules, which explicitly mention the non-disclosure of fi finance contracts, the EIB indicated that the established practice was, in light of the confidential dential banking relationship between itself and its business partners, not to disclose finance contracts under any circumstances, and thus not to assess the possibility of partial disclosure.
Във връзка с Орхуската конвенция омбудсманът отбеляза, че Регламент № 1367/200611 е задължителен за ЕИБ, но че той се прилага едва от 28 юни 2007 г.
As regards the Aarhus Convention, the Ombudsman noted that Regulation 1367/200611 is binding on the EIB, but that it has been applicable only since 28 June 2007.
Следователно той не е бил приложим към момента на искането на жалбоподателя.
Thus it did not apply at the time of the complainant’s request.
По този начин ЕИБ би могла да допринесе ефективно за облекчаване на езиковите проблеми, които някои граждани могат да срещнат при отправяне на своите искания за публичен достъп до органите на съответните държавичленки.
As regards the possible problem of languages which citizens might encounter in addressing requests to national authorities, the Ombudsman made a further remark encouraging the EIB to consider contacting the national authorities in the future, in order to ascertain the possibility of total or, at least, partial disclosure of the finance contracts to which citizens request that it grant them public access.
Жалбоподателят твърди, че ЕИБ трябва да прекрати своето финансиране до изясняване на правния статут на проекта.
The EIB could, in this way, usefully contribute to mitigating language problems that some citizens may encounter in addressing the corresponding requests for public access to the authorities of the Member State concerned.
Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 г. относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността, ОВ 2006 L 264, стр. 13.
Regulation (EC) No 1367/2006 of the European Parliament and of the Council of 6 September 2006 on the application of the provisions of the Aarhus Convention on Access to Information, Public Participation in Decision-making and Access to Justice in Environmental Ma4 ers to Community institutions and bodies, OJ 2006 L 264, p. 13.
ГОДИШЕН ДОКЛАД2007
SUMMARIES OF DECISIONS
В своето становище ЕИБ посочва, че полските органи (i) са носели пълната отговорност за гарантиране на спазването на съответното национално законодателство и че след като банката се е свързала с тях (ii), те са я информирали, че според съответното полско законодателство не е необходима стратегическа оценка на въздействие върху околната среда за проекта.
In its opinion, the EIB stated that the Polish authorities (i) had full responsibility for ensuring compliance with the relevant national legislation and that, a er having been contacted by the Bank, (ii) informed it that the relevant Polish law did not require a strategic environmental impact assessment for the Project.
В допълнение, банката междувременно е информирала жалбоподателя относно заключенията на полските органи.
Furthermore, in the meantime, it had informed the complainant about the conclusions of the Polish authorities.
Според Омбудсмана, ЕИБ може (i) с пълно право да счита, че полските органи са спазили приложимите правни разпоредби и (ii) има пълно право да очаква същите полски органи да й предоставят надеждна информация, касаеща прилагането на тези разпоредби от тяхна страна.
In the Ombudsman’s view, the EIB could (i) legitimately consider that the Polish authorities complied with the applicable legal provisions, and (ii) legitimately expect that the same Polish authorities would provide it with reliable information concerning the application of those provisions on their part.
Следователно Омбудсманът приема основанията на ЕИБ при отпускане на кредита да се довери на информацията, предоставена от тези органи.
Therefore, the Ombudsman accepted the EIB’s reasons for relying on the information made available by those authorities, when it signed the loan.