natgillin/translations-raw huggingface dataset:
С Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 7 декември 2007 г. Ryanair е допуснато да встъпи в производството в подкрепа на исканията на Комисията и да представи писмено становище, което дружеството прави на 19 декември 2007 г.
By order of the President of the Court of First Instance of 7 December 2007, Ryanair was granted leave to intervene in support of the form of order sought by the Commission and to submit a statement in intervention, which it did on 19 December 2007.
На 24 януари 2008 г. се провежда съдебно заседание.
A hearing was held on 24 January 2008.
Искания на жалбоподателя
Forms of order sought
Жалбоподателят иска председателят на Първоинстанционния съд:
The applicant claims that the President of the Court of First Instance should:
— да задължи Комисията, до постановяване на решението по жалбата в главното производство или по дело T-342/07, да изиска от Ryanair следното:
— order the Commission to require Ryanair, until judgment in the main application or in Case T-342/07, whichever is the later:
— да не упражнява правата си на глас или които и да са други права, свързани или произтичащи от участието на Ryanair в капитала на Aer Lingus (включително без ограничение присъствието или гласуването на срещи или свикването на общи събрания), освен въз основа на освобождаване, предоставено от Комисията,
— not to exercise the voting rights or any other rights attached or deriving from the shareholding held by Ryanair in Aer Lingus (including, without limitation, attendance or voting at meetings, or the requisition of general meetings) except in accordance with a derogation granted by the Commission;
— да предаде въпросните акции на попечител и да не се разпорежда с никоя от тях освен възмездно и в съответствие с одобрена от Комисията процедура,
— to vest the shares in question in a trustee and not to dispose of any of them except to a buyer, and in accordance with a procedure, approved by the Commission;
— да не увеличава повече участието си в капитала на Aer Lingus,
— not to increase further its shareholding in Aer Lingus;
— при условията на евентуалност, да постанови подходящо според председателя определение с подобно действие по отношение на Комисията и/или Ryanair,
— alternatively, adopt any order to similar effect against the Commission and/or Ryanair as the President may think fit;
— доколкото е необходимо, да спре изпълнението на Решение C(2007) 4600 окончателен на Комисията от 11 октомври 2007 г., с което се отхвърля искането на жалбоподателя да бъде започнато производство по член 8, параграф 4 от Регламента,
— suspend the Commission’s decision of 11 October 2007 C(2007) 4600 final rejecting the applicant’s request that proceedings be opened under Article 8(4) of the Regulation, in so far as necessary;
Комисията иска председателят на Първоинстанционния съд:
The Commission contends that the President of the Court should:
— да отхвърли молбата за временни мерки,
— dismiss the application for interim measures;
Ryanair иска председателят на Първоинстанционния съд:
Ryanair contends that the President of the Court should:
— да отхвърли молбата,
— dismiss the application;
— да осъди жалбоподателя да заплати свързаните с встъпването разноски.
— order the applicant to pay the costs associated with the intervention.
В съответствие с разпоредбите на членове 242 ЕО и 243 ЕО, във връзка с член 225, параграф 1 ЕО, Първоинстанционният съд може, ако счита, че обстоятелствата го изискват, да постанови спиране на изпълнението на обжалван пред него акт или да разпореди необходимите временни мерки.
Under Articles 242 EC and 243 EC, in conjunction with Article 225(1) EC, the Court of First Instance may, if it considers that circumstances so require, order that application of the act contested before it be suspended or prescribe any necessary interim measures.
Тези условия са кумулативни, така че молбата за временни мерки трябва да бъде отхвърлена при неизпълнение на някое от тях (Определение на Съда от 14 октомври 1996 г. по дело SCK и FNK/Комисия, C-268/96 P(R), Recueil, стр. I-4971, точка 30).
Article 104(2) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance provides that an application for interim measures must state the subject-matter of the proceedings, the circumstances giving rise to urgency, and the pleas of fact and law establishing a prima facie case for the interim measures applied for.
Определение на Съда от 23 февруари 2001 г. по дело Австрия/Съвет, C-445/00 R, Recueil, стр.
Those conditions are cumulative, with the result that an application for interim measures must be dismissed if any one of them is not satisfied (order in Case C-268/96 P(R) SCK and FNK v Commission [1996] ECR I-4971, paragraph 30).
I-1461, точка 73 и цитираната съдебна практика).
Where appropriate, the judge hearing the application must also weigh up the interests involved (see the order in Case C-445/00 R Austria v Council [2001] ECR I-1461, paragraph 73 and the case cited).
Комисията счита, че молбата за временни мерки трябва да се отхвърли, тъй като никое от поисканите обезпечения не е от такова естество, че да може да бъде постановено в рамките на обезпечително производство.
The Commission submits that the application for interim measures should be dismissed on the ground that none of the relief sought is of the type that can be granted in the framework of interim proceedings.
На първо място, според Комисията исканите временни мерки излизат извън обхвата на това, което може да бъде постановено в полза на жалбоподателя в главното производство, от което не може да последва автоматично лишаване на Ryanair от миноритарното му участие в капитала.
First, the Commission argues that the interim measures requested go beyond the scope of what the applicant could obtain in the main proceedings, which cannot result in the automatic divestiture of Ryanair’s minority shareholding.
В случай, че Aer Lingus спечели в главното производство, Комисията следва да предприеме необходимите мерки за изпълнение на решението на Първоинстанционния съд съгласно член 233 ЕО.
Should Aer Lingus prevail in the main proceedings, it would be for the Commission to take the necessary measures to comply with the Court’s judgment, in accordance with Article 233 EC.
Освен това Комисията посочва, че жалбоподателят иска приемането на мерки с действие до постановяване на решение по жалбата в главното производство или по дело T-342/07, в зависимост от това кое е постановено по-късно.
In addition, the Commission points out that the applicant requests the adoption of measures having effect until the judgment in the main application or in Case T-342/07, whichever is the later.
Според Комисията удължаването на срока за прилагане на исканите мерки след приключване на главното производство би могло да опровергае временния характер на обезпечителното производство.
According to the Commission, extending the duration of the measures sought beyond the end of the main proceedings would be to deny the provisional nature of the interim measures procedure.
Освен това тя поддържа тезата, че настоящата молба за временни мерки не може да се отнася до различни и отделни производства, по които жалбоподателят не е страна.
It also argues that the present application for interim measures cannot relate to different and separate proceedings to which the applicant is not a party.
На второ място, относно искането за спиране изпълнението на обжалваното решение, Комисията счита, че съгласно постоянната съдебна практика молба за спиране на изпълнението по принцип не може да се подава срещу отказ на администрацията решение.
Second, so far as concerns the request for suspension of the Contested Decision, the Commission submits that, according to consistent case-law, an application for suspension of operation cannot, in principle, be envisaged against a negative administrative decision.
На трето място, относно искането председателят на Първоинстанционния съд да задължи Комисията да изиска Ryanair да се въздържа от упражняване на неговите миноритарни права на глас или да предприеме определени действия, Комисията посочва, че по този начин жалбоподателят цели да избегне приложението на съдебната практика, според която съдията по обезпечителното производство не може да дава разпореждания на лица, които не са страни по спора.
Third, so far as concerns the request that the President of the Court enjoin the Commission to order Ryanair to abstain from exercising its minority voting rights or to take certain positive steps, the Commission points out that, by this means, the applicant is seeking to escape the application of the caselaw according to which the judge hearing the application for interim measures cannot issue directions to individuals who are not parties to the dispute.
Според Комисията обстоятелството, че Ryanair е допуснато да встъпи, не му предоставя качеството на страна по делото.
In the Commission’s opinion, the fact that Ryanair has been granted leave to intervene does not confer upon it the status of a party.
На четвърто място, относно искането председателят на Първоинстанционния съд да постанови подходящо според него определение с подобно действие по отношение на Комисията и/или на Ryanair, Комисията счита, че такова искане е неопределено и неточно и поради това не отговаря на установените в Процедурния правилник критерии.
Fourth, so far as concerns the request that the President of the Court adopt any order to similar effect against the Commission and/or Ryanair as the President may think fit, the Commission considers that such a claim is vague and imprecise and does not, therefore, meet the criteria laid down in the Rules of Procedure.
В резултат от това то трябва да бъде отхвърлено като недопустимо.
Consequently, it should be rejected as inadmissible.
В писменото си становище Ryanair поддържа доводите на Комисията и счита, че молбата трябва да се отхвърли като недопустима.
In its statement in intervention, Ryanair supports the Commission’s submissions and considers that the application should be dismissed as inadmissible.
По-специално то подчертава, че исканите мерки надхвърлят това, което може да бъде постановено в главното производство, и приканват съдията по обезпечителното производство да пренебрегне уредения в учредителните договори баланс между общностните институции и да поеме ролята на Комисията.
It stresses, in particular, that the order sought goes beyond what could be obtained in the main proceedings and is inviting the judge hearing the application to disregard the constitutional balance between the Community institutions and to assume the role of the Commission.
Освен това Ryanair счита, че по същество временните мерки са поискани не по отношение на Комисията, а по отношение на самото дружество Ryanair, което не е страна в производството.
In addition, Ryanair submits that the interim measures are, in substance, requested not against the Commission, but against Ryanair itself, which is not a party to the proceedings.
Като такова Ryanair, както и другите засегнати страни могат да бъдат лишени от предоставените съгласно регламента и основните принципи на общностното право процесуални гаранции, и по-конкретно — от правото им на защита.
As such, Ryanair, as well as other affected parties, would be deprived of the procedural guarantees which they enjoy under the Regulation and under general principles of Community law, and would in particular be deprived of their rights of defence.
Съображения на председателя
Findings of the President
Без да твърди недвусмислено, че настоящата молба трябва да бъде изцяло отхвърлена като недопустима, според Комисията нито едно от исканията на жалбоподателя не може да бъде удовлетворено в контекста на обезпечителното производство.
Without contending clearly that the present application should be rejected as being inadmissible in its entirety, the Commission states that none of the forms of order which the applicant seeks can be granted in the context of proceedings for interim measures.
Всяко от тези искания трябва да се разгледа поотделно.
Each of these forms of order must be examined separately.
На първо място, по отношение на срока за прилагане на исканите мерки трябва да се посочи, че в съответствие с член 107, параграф 4 от Процедурния правилник определението, което жалбоподателят иска да бъде постановено, може да има само временен характер и не предопределя решението на Първоинстанционния съд по съществото на главния спор.
First, as regards the duration of the measures requested, it must be pointed out that, according to Article 107(4) of the Rules of Procedure, an order of the type requested by the applicant may have only an interim effect, and is to be without prejudice to the decision on the substance of the case by the Court of First Instance.
От това следва по принцип, че срокът на действие на такова определение не може да надвишава срока на продължителност на главното производство, за коeто се отнася.
It follows that, in principle, the duration of such an order cannot extend beyond that of the main proceedings to which it relates.
Следователно тази молба трябва да се отхвърли, доколкото искането на жалбоподателя за мерки „до постановяване на решението по жалбата в главното производство или по дело T-342/07, в зависимост от това кое е постановено по-късно“ означава молба за временни мерки с действие след постановяване решението по жалбата в главното производство.
Accordingly, in so far as the applicant’s request for measures ‘until the judgment in the main application or in Case T-342/07, whichever is the later’ involves the application of interim measures beyond the date of the judgment in the main application, such request must be rejected.
Ако в настоящото производство бъдат постановени временни мерки, те могат да се прилагат само до постановяване на решението по жалбата в главното производство.
Should any interim measures be granted in the present proceedings, such measures may apply only until the judgment in the main application.
С обжалваното решение Комисията отхвърля искането на жалбоподателя за откриване на процедура по член 8, параграф 4 от Регламента и за приемане на временни мерки по член 8, параграф 5 от този регламент за възпиране на Ryanair да упражнява правата си на глас в Aer Lingus или за изразяване на официално становище, че Комисията не разполага с правомощие за това.
By the Contested Decision, the Commission has rejected the applicant’s request that it open proceedings under Article 8(4) of the Regulation and adopt interim measures under Article 8(5) of that regulation to prevent Ryanair from exercising its voting rights in Aer Lingus, or to formally state that the Commission does not enjoy the power to do so.
Спирането на изпълнението на този отказ на администрацията само по себе си не би имало никакво въздействие върху условията, уреждащи упражняването на миноритарното участие на Ryanair в Aer Lingus, и поради това той не би породил последици в полза на жалбоподателя.
The suspension of operation of this negative administrative decision would not, in itself, have any effect on the conditions governing the exercise of Ryanair’s minority shareholding in Aer Lingus and thus would not have any consequence of use to the applicant.
Тъй като жалбоподателят не би имал интерес от определение за спиране изпълнението на обжалваното решение, такова искане трябва да се отхвърли, освен ако спирането на изпълнението на обжалваното решение би било необходимо за целите на приемане на някое друго от исканията на Aer Lingus за временни мерки, които председателят би приел за допустими и обосновани.
Since an order suspending the Contested Decision would be of no interest to the applicant, this request must be rejected, except to the extent to which suspension of the Contested Decision might be necessary for the purposes of adopting any other of the requests for interim measures applied for by Aer Lingus, should the President consider them to be admissible and well founded.
В настоящия случай, ако в решението по жалбата в главното производство бъде прието, че Комисията има правомощие да наложи предвидените в член 8, параграфи 4 и 5 от Регламента мерки, както твърди жалбоподателят, тогава ако прецени за необходимо в контекста на предоставените ѝ правомощия за контрол в сферата на концентрациите, от компетентност на Комисията е да
In the present case, if it were to be decided in the judgment in the main application that, as contended by the applicant, the Commission has a power to order the measures set out in Article 8(4) and (5) of the Regulation, it would be for the Commission, should it consider it necessary in the context of the powers of control accorded to it in the field of concentrations, to adopt the restorative measures it deems appropriate,
Следователно ако съдията по обезпечителното производство удовлетвори тази молба, това би означавало да задължи Комисията да направи конкретни изводи от решението за отмяна, като постановяването на такова определение би представлявало превишаване на правомощията на съда по главното производство (Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 16 януари 2004 г. по дело Arizona Chemical/Комисия, T-369/03 R, Recueil, стр. II-205, точка 67).
Accordingly, should the judge hearing the application for interim measures grant this request, it would amount to an injunction to draw precise inferences from the annulment decision, and such an order would exceed the Court’s powers in the main action (order of the President of the Court in Case T-369/03 R Arizona Chemical v Commission [2004] ECR II-205, paragraph 67).
Съгласно установената съгласно Договора за ЕО и регламента система на разпределяне на правомощията обаче, ако Комисията прецени за необходимо в контекста на контролните си правомощия в сферата на концентрациите, посочени по-конкретно в член 8, параграфи 4 и 5 от Регламента, тя може да приеме подходящите според нея мерки за възстановяване.
Under the system for the division of powers established under the EC Treaty and by the Regulation, however, it is for the Commission, if it considers it necessary in the context of the powers of control accorded to it in the field of concentrations, and in particular by Article 8(4) and (5) of the Regulation, to adopt the restorative measures which it deems appropriate.
От това следва, че доколкото първото искане на жалбоподателя цели постановяването на определение от страна на председателя, с което Комисията да бъде задължена да приложи член 8, параграфи 4 и 5 от Регламента по определен начин, такова искане трябва да се отхвърли като недопустимо.
It follows that, to the extent to which the applicant’s first request seeks to obtain an order from the President requiring the Commission to apply Article 8(4) and (5) of the Regulation in a particular manner, such a request must be rejected as inadmissible.
Относно искането на жалбоподателя председателят на Първоинстанционния съд да приеме подходящо според последния определение с подобно действие по отношение на Комисията и/или Ryanair, Комисията счита, че този вид искане е твърде неопределено, поради което е недопустимо.
In relation to the applicant’s request that the President of the Court make any such order or orders to similar effect against the Commission and/or Ryanair as the President may think fit, the Commission submits that this type of request is too vague, and, accordingly, inadmissible.
Когато обаче съдържанието на исканите от жалбоподателя мерки става достатъчно ясно от контекста на молбата, съдията по обезпечителното производство може да направи извод, че искането не е неопределено и неточно по своето естество и поради това да го приеме за допустимо.
However, in cases where the content of the measures sought by the applicant is sufficiently clear from the rest of the application, the judge hearing the application may conclude that the request is not vague and imprecise in nature and thus consider it admissible.
В настоящото дело от
In the present case, it is clear from the first request that the applicant
AER LINGUS GROUP/КОМИСИЯ първото искане е видно, че жалбоподателят цели постановяването на временни мерки, които да гарантират по-конкретно, че Ryanair няма да упражнява правата си на акционер до постановяване на окончателното решение по делото.
AER LINGUS GROUP v COMMISSION is seeking to obtain interim measures to ensure, inter alia, that Ryanair’s rights as shareholder are not exercised pending a final decision on the case.
Както посочва Комисията в точка 25 от становището си, „това, което жалбоподателят цели в действителност, е да възпрепятства Ryanair да упражнява миноритарните си права на глас“.
As the Commission points out at paragraph 25 of its observations, ‘what the applicant really wants is to prevent Ryanair from exercising its minority voting rights’.
Обхватът на целените мерки за постигането на тази цел става ясен от първото искане на жалбоподателя.
The scope of the measures requested for these purposes is made clear in the applicant’s first request.
Вследствие на това искането за приемане на „подходящо според председателя определение с подобно действие по отношение на Комисията и/или Ryanair“ в този случай е достатъчно ясно, за да отговаря на установените в Процедурния правилник условия.
Accordingly, the request for ‘any such order or orders to similar effect against the Commission and/or Ryanair as the President may think fit’ is, in this case, sufficiently clear to meet the conditions laid down in the Rules of Procedure.
На практика обаче, предвид гореизложеното, доколкото подобно искане цели председателят на Първоинстанционния съд да постанови определение, според което Комисията да упражни по определен начин оперативната си самостоятелност по член 8, параграфи 4 и 5, това искане е недопустимо.
To the extent to which such a request, in practice, seeks to obtain an order from the President of the Court that the Commission exercise its discretion under Article 8(4) and (5) in a particular manner, however, based on the foregoing, this request is inadmissible.
От друга страна, доколкото искането цели постановяване на определение от председателя, засягащо встъпила страна, според Комисията съдията по обезпечителното производство не може да дава разпореждания на лица, които не са страни по спора, и тъй като Ryanair не може да бъде считано за страна по спора, то не може да бъде засегнато от временни мерки.
To the extent to which, on the other hand, the request seeks to obtain an order from the President addressed to the intervener, the Commission states that the judge hearing the application for interim measures cannot issue directions to individuals who are not parties to the dispute, that Ryanair should not be considered a party to the dispute, and that, accordingly, no interim measures can be addressed to it.
Освен това според Комисията, основаваща се на установената съдебна практика на Първоинстанционния съд, дори Ryanair да беше считано за страна в производството по силата на качеството му на „встъпила страна“, когато исканите временни мерки могат сериозно да засегнат правата и интересите на трети страни, които в дадения случай са други акционери на Aer Lingus и които понеже не са страни в производството, не са имали възможност да изразят становището си, подобни мерки могат да бъдат обосновани само ако е видно, че непостановяването им би довело до положение за жалбоподателя, при което би била налице опасност за самото му съществуване (Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 2 април 1993 г. по дело Comité Central d’Entreprise de la SA Vittel и Comité d’Etablissement de Pierval/Комисия, T-12/93 R, Recueil, стр. II-785, точка 20).
In addition, even if Ryanair were to be considered a party to the proceedings, by virtue of its status as ‘intervener’, the Commission states, relying on settled caselaw of the Court, that where the interim measures applied for may seriously affect the rights and interests of third parties, which in this case includes other Aer Lingus’ shareholders, which, not being parties to the proceedings, have not been able to make their views known, such measures can be justified only if it appears that, without them, the applicant would be exposed to a situation liable to endanger their very existence (order of the President of the Court in Case T-12/93 R CCE Vittel and CE Pierval v Commission [1993] ECR II-785, paragraph 20).