natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Относно минералните води изначалното съвършенство на използваната изворна вода е решаващ фактор за определяне качеството на напитката както по отношение на вкуса, така и по отношение на здравословността.
With regard to mineral waters, the perfect state of the source water used is decisive in determining the quality of the drink, both as regards the taste and as regards health.
За плодовите сокове, бирите и другите алкохолни напитки, произходът на техните основни съставки също е фактор с голямо значение за определяне на качеството на тези стоки.
So far as fruit juices, beers and other alcoholic drinks are concerned, the origin of their ingredients is also a factor of great significance in determining the quality of those products.
Поради това Първоинстанционният съд счита, че думите, поотделно или в съчетание, се отнасят пряко и ясно за характерните особености на съответните стоки и следователно жалбоподателят погрешно твърди, че знакът насочва най-много към съвсем общо положително възприятие или чувство.
The Court therefore finds that those words, alone or in combination, refer directly and clearly to the characteristics of the goods in question and that, therefore, the applicant is wrong to argue that the sign refers at the very most to a perception or to a very general positive feeling.
Следва да се допълни, че основателно може да се приеме, че чистотата и изначалното съвършенство на базисните съставки са характерни особености, които се вземат предвид при избора от страна на съответния потребител.
In addition, it is reasonable to acknowledge that the purity and the original perfection of the ingredients of the drinks are characteristics which are taken into consideration by the consumer addressed when making his choice.
Следователно от гледна точка на съответните потребители съществува достатъчно пряка и конкретна връзка между съответното словосъчетание и стоките, които спадат към класове 32 и 33.
From the viewpoints of the public addressed, there is therefore a sufficiently direct and concrete relationship between the word combination concerned and the goods falling within classes 32 and 33.
При тези условия е видно, че жалбоподателят не е изтъкнал никакъв довод, който да обоснове отмяната на обжалваното решение, в което апелативният състав отказва регистрация на заявената марка поради нейния описателен характер.
In those circumstances, the applicant has clearly failed to advance any argument capable of justifying the annulment of the contested decision in which the Board of Appeal refused registration of the mark applied for by reason of its descriptive character.
Следователно първото правно основание, изведено от нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94, трябва да бъде отхвърлено.
The first plea, alleging an infringement of Article 7(1)(c) of Regulation No 40/94, must therefore be rejected.
При тези условия второто правно основание, изведено от нарушаване на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 не следва да бъде разгледано.
In those circumstances, there is no need to examine the plea alleging infringement of Article 7(1)(b) of Regulation No 40/94.
Всъщност съгласно добре установената съдебна практика е достатъчно да се прилага едно от абсолютните основания за отказ, изброени в член 7, параграф 1 от Регламент № 40/94, за да не може знакът да бъде регистриран като марка на Общността (Решение на Съда от 19 септември 2002 г. по дело DKV/СХВП, C-104/00 P, Recueil, стр. I-7561, точка 29; Решение на Първоинстанционния
According to wellestablished case-law, for a sign to be ineligible for registration as a Community trade mark, it is sufficient that one of the absolute grounds for refusal enumerated in Article 7(1) of Regulation No 40/94 applies (Case C-104/00 P DKV v OHIM [2002] ECR I-7561, paragraph 29; Case T-360/99 Community Concepts v OHIM (Investorworld) [2000] ECR II-3545,
II-3545, точка 26; Решение на Първоинстанционния съд от 31 януари 2001 г. по дело Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld/СХВП (Giroform), T-331/99, Recueil, стр. II-433, точка 30; Решение на Първоинстанционния съд от по дело Bosch/СХВП (Kit Pro и Kit Super Pro), T-79/01 и T-86/01, Recueil, стр.
RHEINFELSQUELLEN H. HÖVELMANN v OHIM (VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN) paragraph 26; Case T-331/99 Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld v OHIM (Giroform) [2001] ECR II-433, paragraph 30; Joined Cases T-79/01 and T-86/01 Bosch v OHIM (Kit Pro and Kit Super Pro) [2002] ECR II-4881, paragraph 36; and LIMO, paragraph 49).
Следователно жалбата следва да се отхвърли.
The present action must accordingly be dismissed.
Съгласно член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд, загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е направено такова искане.
Under Article 87(2) of the Court’s Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Тъй като ищецът е загубил делото, той следва да бъде осъден да заплати разноските в съответствие с искането на СХВП.
Since the applicant has been unsuccessful, it must be ordered to pay the costs, in accordance with the form of order sought by OHIM .
Федерална република Германия срещу Комисия на Европейските общности
Federal Republic of Germany v Commission of the European Communities
„Околна среда — Директива 2003/87/ЕО — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове — Национален план за разпределение на квоти на Германия — Мерки за корекции ex post на броя на квотите, разпределени на инсталациите — Решение за отхвърляне от страна на Комисията — Равно третиране — Задължение за мотивиране“
(Environment — Directive 2003/87/EC — Scheme for greenhouse gas emission allowance trading — German national allocation plan for emission allowances — Measures for the expost adjustment of the amount of allowances allocated to installations — Commission rejection decision — Equal treatment — Duty to state reasons)
Решение на Първоинстанционния съд (трети разширен състав) от 7 ноември 2007 г. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . II - 4441
Judgment of the Court of Composition), 7 November 2007
Общностно право — Принципи — Принцип на субсидиарност
Community law — Principles — Principle of subsidiarity (Arts 5, second para., EC, 174 EC to 176 EC, 211 EC, 226 EC, 249, third para., EC)
Околна среда — Атмосферно замърсяване — Директива 2003/87 — Национален план за разпределение на квоти за емисии на парникови газове (НПР)
Environment — Atmospheric pollution — Directive 2003/87 — National allocation plan for the allocation of greenhouse gas emission allowances (NAP)
(съображение 5, член 1, член 9, параграф 3 и член 10 от Директива 2003/87 на Европейския парламент и на Съвета)
(European Parliament and Council Directive 2003/87, recital 5 and Arts 1, 9(3) and 10)
(членове 211 EО и 226 EО; Регламент №°2216/2004 на Комисията; член 9 и член 11, параграф 1 от Директива 2003/87 на Европейския парламент и на Съвета и приложение III към нея)
(Arts 211 EC and 226 EC; Commission Regulation No 2216/2004; European Parliament and Council Directive 2003/87, Arts 9 and 11(1) and Annex III)
(член 249 EО; член 9, параграфи 1 и 3 и член 10 от Директива 2003/87 на Европейския парламент и на Съвета и приложение III към нея)
(Art. 249 EC; European Parliament and Council Directive 2003/87, Arts 9(1) and (3) and 10, and Annex III)
Околна среда — Атмосферно замърсяване — Директива 2003/87 — Цел
Environment — Atmospheric pollution — Directive 2003/87 — Aim (European Parliament and Council Directive 2003/87, recitals 2, 5, 7 and 20 and Art. 1)
Околна среда — Атмосферно замърсяване — Директива 2003/87 — Критерии, приложими към националните планове за разпределение на квоти (НПР)
Environment — Atmospheric pollution — Directive 2003/87 — Criteria applicable to national allocation plans (NAP)
(съображение 7 от Директива 2003/87 на Европейския парламент и на Съвета и критерий № 10 от приложение III към нея)
(European Parliament and Council Directive 2003/87, recital 7 and Annex III, criterion 10)
(съображения 5, 7 и 20, член 1 от Директива 2003/87 на Европейския парламент и на Съвета, приложение I и критерий № 10 от приложение III към нея)
(European Parliament and Council Directive 2003/87, recitals 5, 7 and 20, Art. 1 and Annexes I and III, criterion 10)
(член 1 от Директива 2003/87 на Европейския парламент и на Съвета и критерий № 5 от приложение III към нея)
(European Parliament and Council Directive 2003/87, Art. 1 and Annex III, criterion 5)
ГЕРМАНИЯ/КОМИСИЯ
GERMANY v COMMISSION
Актове на институциите — Мотиви — Задължение — Обхват
Acts of the institutions — Statement of reasons — Obligation — Scope (Art. 253 EC; European Parliament and Council Directive 2003/87, Art. 9(3))
които не са от нейната изключителна компетентност, Общността предприема действия само ако и доколкото целите на предлаганото действие не могат да бъдат достатъчно добре постигнати от държавитечленки, и поради обхвата или последиците на предлаганото действие могат да бъдат по-успешно осъществени от Общността.
fall within its exclusive competence the Community is to take action only if and insofar as the objectives of the proposed action cannot be sufficiently achieved by the Member States and can therefore, by reason of the scale or effects of the proposed action, be better achieved by the Community .
Следователно в област като тази на околната среда, уредена от членове 174 ЕО—176 ЕО, в която компетенциите на Общността и на държавитечленки са разделни, тежестта на доказване е възложена на Комисията, за да докаже в каква степен компетенциите на държаватачленка, а следователно и нейната свобода за действие, са ограничени.
Accordingly, in a field, such as that of the environment governed by Articles 174 EC to 176 EC, where the Community and the Member States share competence, the Commission bears the burden of proving the extent to which the powers of the Member State and, therefore, its freedom of action, are limited .
Ако директива не предписва формата и средствата за постигането на даден резултат, свободата за действие на държаватачленка по отношение на подходящите форми и средства за постигане на споменатия резултат по принцип остава пълна.
When a directive does not prescribe the form and methods for achieving a particular result, the freedom of action of the Member States as to the choice of the appropriate forms and methods for obtaining that result remains, in principle, complete.
Независимо от това държавитечленки са длъжни, в рамките на оставената им от член 249, трета алинея ЕО свобода, да подбират най-подходящите средства за осигуряване на полезния ефект на директивите.
Nevertheless, the Member States are required, within the bounds of the freedom left to them by the third paragraph of Article 249 EC, to choose the most appropriate forms and methods to ensure the effectiveness of directives.
Освен това от посоченото следва, че при липса на общностни правила, които да предписват ясно и точно формата и средствата, до които държаватачленка трябва да прибегне, Комисията е длъжна при упражняването на своите контролни правомощия по силата по-специално на членове 211 ЕО и 226 ЕО надлежно да докаже, че способите, използвани от държаватачленка във връзка с това, противоречат на общностното право.
It also follows that, where there is no Community rule prescribing clearly and precisely the form and methods that must be employed by the Member State, the Commission has the task, when exercising its supervisory power, pursuant in particular to Articles 211 EC and 226 EC, of proving to the required legal standard that the instruments used by the Member State in that respect are contrary to Community law.
Единствено посредством прилагането на тези принципи може да се осигури спазването на принципа на субсидиарност, прогласен в член 5, втора алинея ЕО и задължителен за общностните институции при упражняване на техните законодателни функции. По смисъла на този принцип в областите,
Whilst the Member States have a degree of freedom of action when transposing Directive 2003/87, establishing a scheme for greenhouse gas emission allowance trading within the Community and amending Directive 96/61, the fact remains that, first, the Commission is empowered to verify whether the measures adopted by Member States are consistent with the criteria set out in
РЕЗЮМЕ — ДЕЛО T-374/04 тентният орган явно не е излязъл извън пределите на своето правомощие за преценка и дали процесуалните гаранции, придобиващи в този контекст още по-голямо значение, са били напълно спазени.
SUMMARY — CASE T-374/04 that the competent authority did not clearly exceed the bounds of its discretion and that the procedural guarantees, which are of particularly fundamental importance in this context, have been fully observed.
(вж. точки 80 и 81) директива Комисията, от една страна, има право да проверява съответствието на приетите от държаватачленка мерки с посочените в приложение III критерии и с разпоредбите на член 10 от споменатата директива, а от друга страна, самата тя разполага със свобода на действие при упражняването на този контрол, доколкото той предполага комплексни икономически и екологични оценки, извършвани с оглед на общата цел за намаляване на емисиите на парникови газове посредством икономична и икономически ефективна схема за търговия с квоти, както е видно от член 1 и съображение 5 от същата директива.
Annex III to the directive and with Article 10 thereof and, second, in carrying out that review itself has a discretion insofar as the review entails complex economic and ecological assessments carried out in the light of the general objective of reducing greenhouse gas emissions by means of a costeffective and economically efficient allowance trading scheme (Article 1 of Directive 2003/87 and recital 5 in its preamble).
От това следва, че в рамките на своя контрол за законосъобразност в това отношение общностният съд упражнява пълен контрол по отношение на правилното прилагане от Комисията на релевантните правни разпоредби, чието значение трябва да се определя в съответствие с признатите от съдебната практика методи на тълкуване.
It follows that, in its review of legality in that regard, the Community judicature conducts a full review as to whether the Commission applied properly the relevant rules of law, whose meaning must be determined in accordance with the methods of interpretation recognised by the case-law.
От друга страна, общностният съд не би могъл да замести Комисията, когато последната трябва да направи в този контекст комплексни икономически и екологични оценки.
On the other hand, the Community judicature cannot take the place of the Commission where the latter must carry out complex economic and ecological assessments in this context .
С оглед на това той е длъжен да се ограничи до проверка дали въпросната мярка не е опорочена от явна грешка или от злоупотреба с власт, дали компе-
In this respect, the Court is obliged to confine itself to verifying that the measure in question is not vitiated by a manifest error or a misuse of powers,
Фактът, че член 11, параграф 1 от Директива 2003/87 за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61 задължава държаватачленка да вземе решението си за разпределение въз основа на своя национален план за разпределение на квоти (НПР), разгледан от Комисията по силата на член 9 от споменатата директива и евентуално изменен по нейно искане, не означава задължително, че последващо изменение на индивидуалните разпределения на квоти повече не е възможно.
The fact that Article 11(1) of Directive 2003/87 establishing a scheme for greenhouse gas emission allowance trading within the Community and amending Directive 96/61 obliges the Member State to base its allocation decision on its national allocation plan (NAP), as examined by the Commission under Article 9 of that directive and possibly amended at its request, does not necessarily mean that a subsequent modification of the individual allocations of allowances is no longer possible.
Всъщност според член 11, параграф 1, второ изречение in fine, тълкуван във връзка с критерий № 9 от приложение III към Директива 2003/87, съдържанието на решението за разпределение зависи и от второто консултиране на обществеността.
In accordance with the final words of the second sentence of Article 11(1), read in conjunction with criterion 9 of Annex III to Directive 2003/87, the content of the allocation decision also depends on the second public consultation.
Посоченото второ консултиране се провежда обаче едва след разглеждането от Комисията на нотифицирания НПР и трябва да може да доведе до изменение на разпределението, което държаватачленка предлага да приеме със своето
This second public consultation does not take place until after the Commission has examined the notified NAP, and it must be capable of leading to amendment of the allocation which the Member State
ГЕРМАНИЯ/КОМИСИЯ решение за разпределение, за да не се превърне посоченото консултиране в безпредметно, а коментарите на обществеността в напълно теоретични.
GERMANY v COMMISSION proposes to lay down by its allocation decision, if that consultation is not to be deprived of its effectiveness and the comments of the public are not to be rendered purely academic.
изгубване от Комисията на всякаква възможност за контрол, като се има предвид постоянният надзор, който последната упражнява посредством способите за проверка и управление, предвидени от Регламент № 2216/2004 за стандартизирана и защитена система от регистри съгласно Директива 2003/87 и Решение № 280/2004, както и общото правомощие за надзор, предоставено ѝ на основание членове 211 ЕО и 226 ЕО, което ѝ позволява да предприема действия във всеки момент, ако е налице нарушение на общностното право.
cises as a result of the instruments for management and verification that are provided for by Regulation No 2216/2004 for a standardised and secured system of registries pursuant to Directive 2003/87 and Decision No 280/2004, and the general supervisory power with which it is vested under Articles 211 EC and 226 EC and which permits it to act at any time if Community law is infringed.
Разработените от Комисията указания в рамките на Директива 2003/87 за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61, макар и да се основават на изрично правно основание, предвидено в член 9, параграф 1, първа алинея, последно изречение от Директива 2003/87, според което Комисията разработва указания за прилагане на критериите, включени в списъка в приложение III, не съответстват на никой от актовете на вторичното общностно право, предвидени в член 249 ЕО.
Since those additional criteria do not constitute criteria defined in Annex III to Directive 2003/87, the Commission’s power of review under Article 9(3) of that directive is necessarily restricted and is limited to the question whether the additional criteria — introduced by the Member State in the exercise of the discretion which it is allowed for transposition of the directive — fulfil the conditions of objectivity and transparency.
Следователно указанията спадат към категорията норми, които сами по себе
Any subsequent amendment of the individual allocations of allowances, occurring after the allocation decision under Article 11(1) of that directive, does not result in the Commission losing all possibility of review, given the permanent supervision which it exer-
Това евентуално последващо изменение на индивидуалните разпределения на квоти, настъпващо след решението за разпределение по смисъла на член 11, параграф 1 от посочената директива, не води до
The guidance developed by the Commission in accordance with Directive 2003/87 establishing a scheme for greenhouse gas emission allowance trading within the Community and amending Directive 96/61, though founded on an express legal basis laid down in the final sentence of the first subparagraph of Article 9(1) of that directive, according to which ‘the Commission shall … develop guidance on the implementation of the criteria listed in Annex III’, does not correspond to any of the measures of secondary Community law that are provided for in Article 249 EC. Accordingly, the guidance falls within the
РЕЗЮМЕ — ДЕЛО T-374/04 си по принцип нямат автономно задължително действие спрямо трети лица и към които Комисията прибягва често в своята административна практика, за да структурира и направи по-прозрачно упражняването на своята дискреционна и надзорна власт.
SUMMARY — CASE T-374/04 allocation plans, exercised by the Commission pursuant to Article 9(3) of Directive 2003/87, is very circumscribed, being limited to examining whether they are compatible with the criteria in Annex III and Article 10 alone.
на националните планове за разпределение на квоти (НПР), упражнявано от Комисията по силата на член 9, параграф 3 от Директива 2003/87, е силно стеснено, ограничавайки се до разглеждане на съвместимостта на НПР единствено с критериите на приложение III и единствено с разпоредбите на член 10 от споменатата директива.
category of rules which, as such, do not, in principle, have independent binding effect vis-à-vis third parties and of which the Commission makes extensive use in its administrative practice in order to structure, and increase the transparency of, the exercise of its discretion and supervisory power.
Следователно при липсата в указанията на Комисията на каквото и да било позоваване на въпроса за законосъобразността на корекции ex post в посока намаляване на броя на индивидуално разпределените квоти и за свободата на действие на държаватачленка в тази връзка, Комисията не би могла валидно да противопостави на държаватачленка забраната за споменатите корекции под страх от нарушение на посочените принципи за правната сигурност и за защита на оправданите правни очаквания, а обратно — държаватачленка трябва да ѝ противопостави въпросната липса на позоваване, освен ако това не противоречи на други разпоредби на общностното право, по-специално на разпоредбите на общностното право от по-висок ранг.
Accordingly, in the absence of any reference in the Commission guidance to the question of the lawfulness of downward expost adjustments to the amount of individually allocated allowances and the question of the Member State’s freedom of action for that purpose, the Commission cannot legitimately raise against the Member State the objection that those adjustments are prohibited, if it is not to infringe the principles of legal certainty and of the protection of legitimate expectations, but must, conversely, have this lack of reference raised against it by the Member State, unless that is contrary to other provisions of Community law, in particular higher-ranking provisions of Community law.
Като приема обаче правила за административно поведение, целящи да породят външни последици, и като обявява посредством публикуването им, че ще ги прилага занапред към съответните случаи, Комисията се самоограничава, така че не би могла да се отклонява от тези норми, тъй като това би означавало да бъде евентуално санкционирана за нарушение на общи принципи на общностното право като принципите за равно третиране, за правна сигурност или за защита на оправданите правни очаквания.
However, by adopting rules of administrative conduct designed to produce external effects and announcing by publishing them that it will henceforth apply them to the cases to which they relate, the Commission imposes a limit on the exercise of its own discretion and cannot depart from those rules, if it is not to be found, in some circumstances, to be in breach of general principles of Community law, such as the principles of equal treatment, of legal certainty or of the protection of legitimate expectations.
Следователно когато взема мерки, които противоречат на нейните указания, последните могат да бъдат противопоставени на Комисията, по-специално от страна на държавитечленки, които са техните адресати.
Consequently, the Commission is liable to have its guidance raised against it, in particular by the Member States to which it is addressed, when it adopts measures running counter to that guidance .