natgillin/translations-raw huggingface dataset:
От всичко изложено по-горе следва, че Първоинстанционният съд допуска грешка при прилагане на правото, приемайки, че Athinaïki Techniki подава жалба за отмяна срещу акт, който не произвежда правни последици и който следователно не може да бъде предмет на обжалване по силата на член 230 ЕО.
It follows from all of the foregoing that the Court of First Instance erred in law in holding that Athinaïki Techniki had brought an action for annulment against an act which has no legal effect and cannot therefore be the subject of an action under Article 230 EC.
Ето защо обжалваното определение трябва да бъде отменено.
Consequently, the order under appeal must be set aside.
Съгласно член 61, първа алинея от Статута на Съда в случай на отмяна на решението на Първоинстанционния съд Съдът може сам да постанови окончателно решение по делото, когато фазата на производството позволява това.
In accordance with the first paragraph of Article 61 of the Statute of the Court of Justice, that court may, where the decision of the Court of First Instance has been quashed, give final judgment in the matter, where the state of proceedings so permits.
На този етап на производството Съдът не е в състояние да се произнесе по същество по подадената до Първоинстанционния съд жалба.
In the current state of the proceedings the Court is not in a position to give judgment on the substance of the application before the Court of First Instance.
Този аспект на спора предполага всъщност изследване на фактически въпроси въз основа на доказателства, които не са били преценени от Първоинстанционния съд, нито разисквани пред Съда, от което следва, че делото в това отношение не позволява постановяването на окончателно решение.
That aspect of the dispute involves the consideration of questions of fact based on evidence which was not assessed before the Court of First Instance, nor argued before the Court, as a result of which it is apparent that the state of proceedings do not permit judgment to be given.
Освен възражението за недопустимост, повдигнато от Комисията и изведено от това, че срещу оспорвания акт не може да бъде подадена жалба за отмяна, което трябва да бъде отхвърлено поради мотивите, изложени в точки 33—61 от настоящото решение, Комисията изтъква, че Athinaïki Techniki е подало жалбата след изтичане на предвидените срокове.
In addition to the preliminary plea of inadmissibility raised by the Commission and based on the argument that the contested act cannot be the subject of an action for annulment, which must be rejected for the reasons set out in paragraphs 33 to 61 of this judgment, the Commission contends that Athinaïki Techniki filed its application outside of the prescribed time-limits.
От самото начало трябва да се напомни, че според член 230, пета алинея ЕО исковете, предвидени в този член, трябва да бъдат заведени в срок от два месеца, считано в зависимост от случая от публикуването на акта, от неговото съобщаване на ищеца или при липса на уведомяване — от деня, в който той е узнал за него.
It should, at the outset, be borne in mind that, in the words of the fifth paragraph of Article 230 EC, the proceedings provided for in that article must be instituted within two months of the publication of the measure, or of its notification to the plaintiff, or, in the absence thereof, of the day on which it came to the knowledge of the latter.
В съответствие с член 102, параграф 2 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд този срок трябва да бъде продължен със срок от десет дни поради отдалеченост, когато случаят налага това.
In accordance with Article 102(2) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, that timelimit is to be extended on account of distance by a single period of 10 days.
Безспорно е, че оспорваният акт нито е публикуван в Официален вестник на Европейския съюз, нито е съобщен на Athinaïki Techniki като адресат, така че срокът от два месеца и десет дни е можел да започне да тече по отношение на това дружество едва в деня, в който то се е запознало изцяло с този акт, тоест при получаването на спорното писмо.
It is common ground that the contested act was not published in the Official Journal of the European Union, nor was it notified to Athinaïki Techniki as the party to whom the act was addressed, so that the two months and ten days timelimit could begin to run for Athinaïki Techniki only from the day on which the act came to its knowledge, that is to say from the receipt of the letter in dispute.
В случая Athinaïki Techniki изпраща в секретариата на Първоинстанционния съд копие от жалбата с факс от 11 февруари 2005 г., а оригиналът на същата — на 18 февруари 2005 г.
In the present case, Athinaïki Techniki sent to the Registry of the Court of First Instance a copy of the application by fax on 11 February 2005 and the original on 18 February 2005.
Тъй като последната страница от това копие не е напълно еднаква с тази на оригинала, секретариатът на Първоинстанционния съд приема, че това копие не съответства на оригинала.
The final page of the copy was not absolutely identical to the original, so that the Registrar of the Court of First Instance decided it was not consistent with the original.
Не е необходимо да се разглежда въпросът дали Athinaïki Techniki е депозирало валидно жалбата си на 11 февруари 2005 г.
It is not necessary to examine the issue of whether Athinaïki Techniki validly filed its application on 11 February 2005.
Всъщност дори ако се вземе предвид датата, на която оригиналът на жалбата е постъпил в Първоинстанционния
Even if the date when the original of the application was submitted to the Court of First Instance is taken into consideration, Athinaïki
ATHINAÏKI TECHNIKI/КОМИСИЯ съд, при всяко положение жалбата на Athinaïki Techniki срещу оспорвания акт е допустима, при условие че то е получило спорното писмо на 8 декември 2004 г. или след това.
Techniki’s action against the contested act is in any event admissible provided that Athinaïki Techniki received the letter in dispute on 8 December 2004 or later.
По този въпрос Комисията твърди, че спорното писмо е предадено на Athinaïki Techniki не по-късно от 6 декември 2004 г. и следователно определеният срок не е спазен.
On that point, the Commission claims that the letter in dispute was received by Athinaïki Techniki, at the latest, on 6 December 2004 and that the timelimit was therefore not adhered to.
В това отношение тя изтъква, че е изпратила писмото или в деня на неговото изготвяне, или на следващия ден и че пощенската служба би трябвало да го е доставила на Athinaïki Techniki не по-късно от три дни след изпращането му.
In that regard, the Commission points out that it sent the letter out either the day it was drafted, or the next day, and that the postal service must have delivered it to Athinaïki Techniki, at the latest, on the third day after it was sent.
Уместно е все пак да се отбележи, че Комисията изпраща спорното писмо, без да се погрижи то да бъде препоръчано, нито да приложи към него искане за известие за доставяне.
Nevertheless, it must be borne in mind that the Commission dispatched the letter in dispute without taking the care to send it by registered post or sending with it a form for acknowledgement of receipt.
Поради това тя не представя на Съда никакво доказателство, което да установи, че тя действително е предала спорното писмо в пощенската служба.
As a consequence, it has placed no evidence before the Court capable of proving on what day it actually sent the letter in dispute by post.
Освен това Комисията по никакъв начин не обосновава доводите си, че пощенската служба е доставила това писмо на Athinaïki Techniki не по-късно от три дни след изпращането му.
Similarly, the Commission has failed to substantiate its argument that the postal service delivered that letter to Athinaïki Techniki, at the latest, the third day after it was sent.
Така Комисията не посочва никакво доказателство, че Athinaïki Techniki е получило спорното писмо не по-късно от 6 декември 2004 г.
The Commission has thus provided no proof that Athinaïki Techniki received the letter in dispute on 6 December 2004 at the latest.
Решение от 11 май 1989 г. по дело Maurissen и Union syndicale/Сметна палата, 193/87 и 194/87, Recueil, стр. 1045, точка 47).
It merely puts forward arguments which are mere presumptions and which cannot take the place of proof (see Joined Cases 193/87 and 194/87 Maurissen and Union syndicale v Court of Auditors [1989] ECR 1045, paragraph 47).
При това положение повдигнатото от Комисията възражение за недопустимост следва да се отхвърли.
In those circumstances, the Commission’s preliminary plea of inadmissibility must be rejected.
Тъй като делото е върнато на Първоинстанционния съд за ново разглеждане, Съдът не следва да се произнася по разноските, свързани с настоящата процедура по обжалване.
Since the matter is referred back to the Court of First Instance, the costs relating to the present appeal proceedings must be reserved.
Franco Campoli срещу Комисия на Европейските общности
Franco Campoli v Commission of the European Communities
„Обжалване — Длъжностни лица — Заплата — Пенсия — Прилагане на корекционен коефициент, изчислен в зависимост от средния жизнен стандарт в страната на пребиваване — Преходен режим, установен с регламента за изменение на Правилника за длъжностните лица — Възражение за незаконосъобразност“
(Appeal — Officials — Remuneration — Pension — Application of the correction coefficient calculated on the basis of the average cost of living in the country of residence — Transitional arrangements established by the regulation amending the Staff Regulations — Objection of illegality)
Решение на Съда (втори състав) от 17 юли 2008 г.
Opinion of Advocate General Mengozzi delivered on 8 April 2008 . . . . . .
Обжалване — Насрещна жалба — Предмет — Обявяване на жалбата за недопустима — Недопустимост
Appeals — Cross-appeal — Subjectmatter — Declaration that the principal appeal is inadmissible — Inadmissibility
(член 56, втора алинея и член 61 от Статута на Съда)
(Statute of the Court of Justice, Arts 56, second para., and 61)
Длъжностни лица — Пенсии — Корекционен коефициент
Officials — Pensions — Weighting
(член 82, параграфи 1 и 3 от Правилника за длъжностните лица; член 20, параграф 1 и член 24, параграф 2 от приложение XIII; Регламент № 723/2004 на Съвета)
(Staff Regulations, Art. 82(1) and (3); Annex XIII, Arts 20(1) and 24(2); Council Regulation No 723/2004)
(член 83, параграф 1, първа алинея от Правилника за длъжностните лица; член 20 от приложение XIII; Регламент № 723/2004 на Съвета)
(Staff Regulations, Art. 83(1), first para.; Annex XIII, Art. 20; Council Regulation No 723/2004)
От член 61 от Статута на Съда следва, че с всяка жалба трябва да се иска пълната или частична отмяна на решение на Първоинстанционния съд, като при отмяна Съдът може сам да постанови окончателно решение по делото, когато фазата на производството позволява това, или да върне делото на Първоинстанционния съд за постановяване на решение.
It is clear from Article 61 of the Statute of the Court of Justice that all appeals must seek the setting-aside in whole or in part of a judgment of the Court of First Instance, since the Court of Justice may itself give final judgment in the matter, where the state of the proceedings so permits, or refer the case back to the Court of First Instance for judgment.
които гарантират неговата представителност. Механизмът на изчисляване на тези корекционни коефициенти обаче според съотношението между жизнения стандарт в държаватачленка по пребиваване и този в Белгия („методът „страна““) отразява жизнения стандарт в рамките на дадена държава поне по толкова представителен начин, колкото изчисляването на тези корекционни коефициенти според съотношението между жизнения стандарт в столицата на държавата по пребиваване и този в Брюксел („методът „столица““).
coefficients on the basis of the relationship between the cost of living in the Member State of residence and that in Belgium (‘the country method’) reflects the cost of living in a State in a manner that is at least as representative as the calculation of the calculation of coefficients on the basis of the relationship between the cost of living in the capital of the country of residence and that in Brussels (‘the ‘the capital method’’).
Следователно е недопустима насрещна жалба, с която се иска не отмяната на обжалваното съдебно решение, а обявяване на подадената жалба за недопустима.
Accordingly, a cross-appeal is inadmissible where it does not seek to have the judgment under appeal set aside, but rather a declaration that the principal appeal lodged by the appellant is inadmissible.
Единен корекционен коефициент за дадена страна, прилаган за пенсиите на длъжностните лица, може да представлява подходящ индикатор за отразяване, по необходимост приблизително, на жизнения стандарт в рамките на дадена държавачленка.
A single correction coefficient per country applied to the pensions of officials can constitute an appropriate indicator to reflect, in a necessarily approximate way, the cost of living in a Member State.
Решението на общностния законодател да промени пенсионната схема, като премахне корекционните коефициенти за пенсионните права, придобити след 1 май 2004 г., което се съдържа в Регламент № 723/2004 за изменение на Правилника за длъжностните лица, както и на Условията за работа на другите служители, не е несъвместимо с принципа на равно третиране.
Given the necessarily approximate nature of a single correction coefficient per country, it must be considered that the goal of ensuring a certain parity of purchasing power among former officials residing in the various Member States has been attained, to the extent that the single correction coefficient is determined according to criteria which ensure that it is representative.
Въпреки че старата
The method of calculating the correction
CAMPOLI/КОМИСИЯ за част от пенсионерите премахването на корекционните коефициенти, предвидено от окончателния режим.
CAMPOLI v COMMISSION anticipates the abolition of correction coefficients for certain pensioners provided for under the definitive rules.
пенсионна схема, основана на система на корекционни коефициенти и следователно на определено компенсиране на покупателната способност според държаватачленка на пребиваване на пенсионера, представлява подходящо средство за прилагане на посочения принцип, то от това не може да се заключи, че всяка друга система е несъвместима със същия принцип.
of correction coefficients and, consequently, on a certain compensation for loss of purchasing power according to the Member State in which the pensioner resided, constituted an appropriate way of implementing that principle, it cannot be inferred from this that any other system is incompatible with that principle.
Всъщност пенсионна схема, целяща еквивалентност на покупателната способност, е само един от възможните способи за гарантиране на принципа на равно третиране. Този принцип се зачита и от система, съгласно която пенсионерите получават при еквивалентни вноски равна по размер номинална пенсия.
Since the definitive pension scheme under the new Staff Regulations, inasmuch as it no longer pursues the object- ive of guaranteeing a certain equality of purchasing power among officials, regardless of their place of residence, is therefore compatible with the principle of equal treatment, the transitional arrangements, which simply anticipate the principle whereby a ‘single’ amount pension is paid to pensioners for whom that principle is favourable, cannot constitute discrimination.
Въвеждането в рамките на преходния режим на минимален корекционен коефициент от 100 % само изпреварва
The introduction, as part of the transitional arrangements, of a minimum correction coefficient of 100% simply
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н MENGOZZI — ДЕЛO C-71/07 P
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-71/07 P
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА ГЕНЕРАЛНИЯ АДВОКАТГ-Н P. MENGOZZI представено на 8 април 2008 година 1
OPINION OF ADVOCATE GENERALMENGOZZI delivered on 8 April 2008 1
I — Въведение на Правилника за длъжностните лица на Европейските общности (наричан по-нататък „Правилникът“) определят пенсионните плащания в полза на бившите длъжностни лица на Общността.
I — Introduction the pensions of former officials of the Communities under the Staff Regulations of Officials of the European Communities (‘the Staff Regulations’).
Като начало следва да се напомни, че през 2004 г. Правилникът претърпява значително изменение, осъществено с Регламент № 723/2004 2: „новият правилник“, както често бива обозначаван Правилникът в изменената му от посочения регламент редакция, влиза в сила на 1 май 2004 г.
It should first be recalled that, in 2004, the Staff Regulations were extensively amended by Regulation No 723/2004: 2the ‘new Staff Regulations’, as the amended version of the Staff Regulations is often referred to, came into effect on 1 May 2004.
С Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 29 ноември 2006 г. по дело Campoli/Комисия (T-135/05, Recueil, FP-I-A-2-297, II-A-2-1527; наричано по-нататък „обжалваното съдебно решение“) е отхвърлена като частично недопустима и частично неоснователна жалбата, с която г-н Franco Campoli е искал отмяна на извлеченията от пенсионните му партиди, отнасящи се за месеците от май до юли 2004 г., като е изтъквал тяхната незаконосъобразност в различни аспекти.
By judgment of 29 November 2006 in Case T-135/05 Campoli v Commission [2006] ECR-SC I-A-2-297 and II-A-2-1527 (the ‘judgment under appeal’), the Court of First Instance of the European Communities dismissed as inadmissible in part and unfounded in part the action in which Mr Franco Campoli sought annulment of his pension statements for the months from May to July 2004 on the ground that they were unlawful in several respects.
В предхождащата споменатата реформа редакция член 82 от Правилника предвижда в частта, която ни интересува тук:
The Court of Justice is now required to give a ruling in an appeal brought by Mr Campoli against the abovementioned judgment.
Понастоящем Съдът е призован да се произнесе по подадената от г-н Campoli жалба срещу посоченото съдебно решение.
In the version applicable before the abovementioned reform, the part of Article 82 of the Staff Regulations that is of relevance in this case provided as follows:
Релевантните за целите на настоящия спор разпоредби са тези, които в рамките
The relevant regulations for the purposes of the present dispute are those governing
2 — Регламент на Съвета от 22 март 2004 година за изменение на Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на Европейските общности (ОВ L 124, стр. 1).
2 — Council Regulation (EC, Euratom) No 723/2004 of 22 March 2004 amending the Staff Regulations of officials of the European Communities and the Conditions of Employment of other servants of the European Communities (OJ 2004 L 124, p. 1).
CAMPOLI/КОМИСИЯ
CAMPOLI v COMMISSION preamble to Regulation No 723/2004, which is worded as follows:
[…]“ [неофициален превод].
They shall be weighted at the rate fixed for the country inside the Communities where the recipient proves he has his residence.
Поради липсата на специфични разпоредби относно приложимия към пенсиите корекционен коефициент винаги се е прибягвало до този, който се прилага за длъжностни лица на Общността в активна заетост, който е приемал като референтен критерий жизнения стандарт в различните столици на държавитечленки (тоест т.нар. „метод „столица“).“
In the absence of specific provisions regarding the correction coefficient to be applied to pensions, the coefficient applied to serving officials of the Communities has always been used, the benchmark for which was the cost of living in the various capitals of the Member States (the so-called ‘capital method’).
„Нарастващата интеграция в Европейския съюз и свободата, с която разполагат пенсионерите при избора на своето местопребиваване в Европейския съюз, са извадили от употреба системата на корекционните коефициенти по отношение на пенсиите.
‘Deepened integration of the European Union and the free choice of pensioners of their place of residence within the European Union has made the system of correction coefficients for pensions obsolete.
Тази система поражда също проблеми във връзка с проверката на местопребиваването на пенсионерите, които следва да бъдат решени.
This system has also created monitoring problems as regards the place of residence of pensioners which should be overcome.
Следователно посочената система трябва да се премахне, като се предвиди подходящ преходен период за пенсионерите, както и за длъжностните лица, назначени преди влизането в сила на настоящия правилник.“ [неофициален превод]
This system should therefore be abolished with an appropriate transition for pensioners and officials recruited before the entry into force of this Regulation.’
В редакцията си, която се прилага считано от 1 май 2004 г., посоченият член 82 гласи:
In the version applicable from 1 May 2004, by contrast, Article 82 reads as follows:
Към пенсиите не се прилага никакъв корекционен коефициент.
No correction coefficient shall be applicable to pensions.
Освен това на практика предвиденият в новата редакция на Правилника преходен период не е период за преход от пенсия, изчислена с използването на корекционен коефициент, към пенсия без този коефициент, както би могло да ни накара да мислим току-що цитираното съображение.
In concrete terms, however, the period of transition laid down in the new version of the Staff Regulations is not, as the abovementioned recital might lead one to suppose, a period of transition from a pension calculated using a correction coefficient to a pension without such a coefficient.
Всъщност за всички пенсионни права, придобити преди 1 май 2004 г. (и поради това, в случая на жалбоподателя, който е в пенсия от 2003 г., всички пенсионни права), осъществилият реформата законодател просто предвижда преходен период за постепенно преминаване от корекционен коефициент, изчисляван с използването на метода „столица“, към корекционен коефициент, изчисляван според метода „страна“.
In fact, for all pension rights acquired before 1 May 2004 (and hence, in the case of the appellant, who has been retired since 2003, all his pension rights), the legislature simply laid down transitional arrangements for a gradual switch from a correction coefficient calculated using the ‘capital method’ to one calculated in accordance with the ‘country method’.
С други думи, за лицата, които са придобили пенсионни права преди 1 май 2004 г., референтният жизнен стандарт за изчисляването на корекционния коефициент вече не е този единствено на столицата на държаватачленка по пребиваване, а средният за
In other words, for persons who acquired pension rights before 1 May 2004, the reference cost of living for calculating the correction coefficient is no longer solely that for the capital of the Member State where he resides but the average for all of the State in question.
III — Факти цялата въпросна държава.
III — Facts to the Staff Regulations in conjunction with Articles 1(3) and 3(5) of Annex XI to the Staff Regulations.
Жалбоподателят се пенсионира през февруари 2003 г.
The appellant retired in February 2003.
Тогава той се установява да пребивава в Лондон, Обединеното кралство.
He then took up residence in London, in the United Kingdom.
Вследствие на това към неговата пенсия се прилага корекционен коефициент от 139,6 %, изчислен въз основа на жизнения стандарт в град Лондон (метода „столица“).
Consequently, a correction coefficient of 139.6%, calculated on the basis of the cost of living in London (the ‘capital method’), was applied to his pension.
С цел по-добра защита на длъжностните лица, пенсионирани преди 1 май 2004 г., член 24, параграф 2, първа алинея от приложение XIII към Правилника предвижда:
As a further safeguard for officials who retired before 1 May 2004, the first subparagraph of Article 24(2) of Annex XIII to the Staff Regulations provides that:
„При влизането в сила на настоящите разпоредби се гарантира номиналният размер на нетната пенсия, получавана преди 1 май 2004 г. (…)“ [неофициален превод]
‘When these provisions enter into force, the nominal amount of net pension received before 1 May 2004 shall be guaranteed. …’