natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ето защо следва да се приеме, че забраната за дискриминация въз основа на гражданството, закрепена в член 39 ЕО, се прилага и за частноправните сдружения като MPG.
It must be held, therefore, that the prohibition of discrimination based on nationality laid down by Article 39 EC applies equally to privatelaw associations such as MPG.
Що се отнася до въпроса дали за MPG произтича задължението да предостави право на г-н Raccanelli да избира между договор за стипендия и трудов договор, следва да се отговори, че съгласно постоянната практика на Съда дискриминация е налице при прилагането на различни правила към сходни положения или при прилагането на едно и също правило към различни положения (вж. в този смисъл Решение от 29 април 1999 г. по дело Royal Bank of Scotland, C-311/97, Recueil, стр. I-2651, точка 26).
As to the question whether MPG was, in consequence, obliged to accord Mr Raccanelli the right to choose between a grant contract and an employment contract, the answer must be that the Court has consistently held that discrimination consists in the application of different rules to comparable situations or in the application of the same rule to different situations (see, to that effect, Case C-311/97 Royal Bank of Scotland [1999] ECR I-2651, paragraph 26).
Препращащата юрисдикция следва да установи дали поради прилагането на различни правила към сходни положения при обстоятелства като тези по делото в главното производство потенциалният отказ да се предостави посочения избор води до неравно третиране между местните и чуждестранните докторанти.
It is for the referring court to establish whether, by reason of the application of different rules to comparable situations in circumstances such as those of the case in the main proceedings, the potential withholding of that choice resulted in inequality in the treatment of domestic and foreign doctoral students.
При тези условия на втория въпрос следва да се отговори, че частноправно сдружение като MPG трябва да спазва принципа на недопускане на дискриминация
In those circumstances, the answer to the second question must be that a privatelaw association, such as MPG, must observe the principle of nondiscrimination in
Препращащата юрисдикция следва да установи дали при обстоятелства като тези по делото в главното производство е налице неравно третиране между местните и чуждестранните докторанти.
It is for the referring court to establish whether, in circumstances such as those of the case in the main proceedings, there has been inequality in the treatment of domestic and foreign doctoral students.
С третия си въпрос препращащата юрисдикция иска да се установи какви са последиците от дискриминация по отношение на чуждестранен докторант, произтичаща от обстоятелството, че последният не е имал възможност да сключи трудов договор с MPG.
By its third question, the referring court asks what the consequences in law are in the event that discrimination against a foreign doctoral student arises from the fact that the latter did not have the opportunity to conclude an employment contract with MPG.
Ето защо, както посочва Комисията в писменото си становище, препращащата юрисдикция би следвало да прецени с оглед на националното законодателство, приложимо в областта на извъндоговорната отговорност, естеството на обезщетението, което ищецът в главното производство би имал право да търси.
Consequently, as the Commission indicates in its written observations, it is for the referring court to assess, in the light of the national legislation applicable in relation to non-contractual liability, the nature of the compensation which the applicant in the main proceedings would be entitled to claim.
При тези условия на третия въпрос следва да се отговори, че ако ищецът в главното производство би могъл основателно да се позовава на вреда, причинена
In those circumstances, the answer to the third question must be that, in the event that the applicant in the main proceedings is justified in relying on damage caused
RACCANELLI в резултат на осъществена спрямо него дискриминация, препращащата юрисдикция би следвало да прецени с оглед на националното законодателство, приложимо в областта на извъндоговорната отговорност, естеството на обезщетението, което той би имал право да търси.
RACCANELLI by the discrimination to which he has been subject, it is for the referring court to assess, in the light of the national legislation applicable in relation to non-contractual liability, the nature of the compensation which he would be entitled to claim.
Съединени дела C-152/07—C-154/07
Joined Cases C-152/07 to C-154/07
Arcor AG & Co. KG и др. срещу Федерална република Германия (Преюдициални запитвания, отправени от Bundesverwaltungsgericht)
Arcor AG & Co. KG and Others v Bundesrepublik Deutschland (References for a preliminary ruling from the Bundesverwaltungsgericht)
„Сектор на далекосъобщенията — Мрежи и услуги — Тарифно ребалансиране — Член 4в от Директива 90/388/ЕИО — Член 7, параграф 2 от Директива 97/33/ЕО — Член 12, параграф 7 от Директива 98/61/ЕО — Регулаторен орган — Непосредствено действие на директиви — Отношение с триъгълна конфигурация“
(Telecommunications — Networks and services — Tariff rebalancing — Article 4c of Directive 90/388/EEC — Article 7(2) of Directive 97/33/EC — Article 12(7) of Directive 98/61/EC — Regulatory authority — Direct effect of directives — Triangular situation)
Заключение на генералния адвокат г-н D. Ruiz-Jarabo Colomer, представено на 1 април 2008 г. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer delivered on 1 April 2008 . . Judgment of the Court (Grand Chamber), 17 July 2008 . . . . . . . . . . . .
Сближаване на законодателствата — Сектор на далекосъобщенията — Директиви 90/388 и 97/33
Approximation of laws — Telecommunications — Directives 90/388 and 97/33
(член 12, параграф 7 от Директива 97/33 на Европейския парламент и на Съвета; член 4в от Директива 90/388 на Комисията; съображения 5 и 20 от Директива 96/19 на Комисията)
(European Parliament and Council Directive 97/33, Art. 12(7); Commission Directives 90/388, Art. 4c, and 96/19, recitals 5 and 20 in the preamble)
РЕЗЮМЕ — СЪЕДИНЕНИ ДЕЛА C-152/07—C-154/07
SUMMARY — JOINED CASES C-152/07 TO C-154/07
(член 12, параграф 7 от Директива 97/33 на Европейския парламент и на Съвета; член 4в от Директива 90/388 на Комисията)
(European Parliament and Council Directive 97/33, Art. 12(7); Commission Direct- ive 90/388, Art. 4c)
Актове на институциите — Директиви — Непосредствено действие (член 249 ЕО)
Acts of the institutions — Directives — Direct effect (Art. 249 EC)
sensu, а именно спазването на принципа на ориентиране на тарифите спрямо разходите.
principle, laid down in Article 7(2) of Directive 97/33, requires that the charge be derived from actual costs.
Установен в член 7, параграф 2 от Директива 97/33, този принцип изисква таксата да се определя в зависимост от действителните разходи.
Consequently, Article 12(7) of Directive 97/33 does not allow a national regulatory authority to approve a connection charge the rate of which is not cost-oriented, when it has the same characteristics as an interconnection charge and is levied as a supplement to such a charge.
Член 12, параграф 7 от Директива 97/33 относно взаимното свързване в далекосъобщенията с цел осигуряването на универсалната услуга и интероперативността посредством прилагането на принципите на предоставяне на отворени далекосъобщителни мрежи, изменена с Директива 98/61, и член 4в от Директива 90/388 относно конкуренцията на пазарите за далекосъобщителни услуги, изменена с Директива 96/19, във връзка със съображения 5 и 20 от Директива 96/19, трябва да се тълкуват в смисъл, че националният регулаторен орган не може да задължава оператор на свързваща мрежа, която е взаимно свързана с обществена мрежа, да заплаща на оператора на абонатната мрежа, който има господстващо положение на пазара, такса за свързване, която е допълнителна по отношение на таксата за взаимно свързване и с която се цели компенсиране на възникналия за последния дефицит в резултат от предоставянето на абонатна линия за 2003 г.
Article 12(7) of Directive 97/33 on interconnection in telecommunications with regard to ensuring universal service and interoperability through application of the principles of open network provision, as amended by Directive 98/61, and Article 4c of Directive 90/388 on competition in the markets for telecommunications services, as amended by Directive 96/19, the latter article read in conjunction with recitals 5 and 20 in the preamble to Directive 96/19, must be interpreted as precluding a national regulatory authority from requiring an operator of a network interconnected with a public network to pay to the market-dominant subscriber network operator a connection charge which is additional to an interconnection charge and is intended to compensate the latter operator for the deficit incurred as a result of providing the local loop for the year 2003.
На второ място, подобна такса води единствено до закрила на оператора на абонатната мрежа, който има господстващо положение на пазара, позволявайки му да поддържа за телефонните разговори на своите абонати по-ниски от действителните цени и следователно да финансира собствения си дефицит от абонатите на други оператори на взаимно свързани мрежи.
Secondly, the effect of such a charge is only to protect the market-dominant subscriber network operator by enabling it to maintain a cost for the calls of its own subscribers which is below the actual cost and, accordingly, to fund its own deficit from the subscribers of the other operators of interconnected networks.
Такова финансиране, което се извършва независимо от финансирането на задълженията за универсална услуга, противоречи на принципа за свободна конкуренция.
Such funding, which is separate from any funding of universal service obligations, is contrary to the principle of free competition.
Всъщност, на първо място, такава такса за свързване попада в приложното поле на член 12, параграф 7 от Директива 97/33 и поради това за нея трябва да бъдат наложени същите условия за определяне както и за таксата за взаимно свързване stricto
First, such a connection charge is within the scope of Article 12(7) of Direct- ive 97/33 and must therefore be subject to the same pricing conditions as the interconnection charge stricto sensu, namely with due regard to the principle of the cost orientation of tariffs. That
На трето място, въвеждането на такава такса не е допустимо, когато то
Thirdly, the establishment of such a charge is not permissible when it comes
се извършва след 1 януари 2000 г. — крайна дата, както следва от тълкуването на съображение 5 от Директива 96/19, във връзка със съображение 20 от същата директива, както и от член 4в от Директива 90/388, за да се извърши посоченото ребалансиране на тарифите от държавите-членки.
ARCOR AND OTHERS after 1 January 2000, the final date for completion of tariff rebalancing by the Member States, as is clear from recital 5 in the preamble to Directive 96/19 read in conjunction with recital 20 therein and from Article 4c of Directive 90/388.
(вж. точки 22—24, 28—33; точка 1 от диспозитива)
(see paras 22-24, 28-33, operative part 1)
(вж. точки 37 и 38; точка 2 от диспозитива)
(see paras 37, 38, operative part 2)
Дадена директива не може сама по себе си да поражда задължения за частноправен субект, а единствено права.
A directive cannot of itself impose obligations on an individual, but can only confer rights.
Следователно частноправният субект не може да се позовава на директива срещу държавачленка, когато става въпрос за задължение на държавата, което е пряко свързано с изпълнението на друго задължение, което по силата на тази директива е в тежест на трето лице.
Consequently, an individual may not rely on a directive against a Member State where it is a matter of a State obligation directly linked to the performance of another obligation falling, pursuant to that directive, on a third party.
От друга страна, сами по себе си отрицателните последици за правата на трети лица, дори когато настъпването им е сигурно, не са основание да се отнеме възможността на частноправните субекти да се позовават на разпоредбите на дадена директива срещу съответната държавачленка.
On the other hand, mere adverse repercussions on the rights of third parties, even if the repercussions are certain, do not justify preventing an individual from relying on the provisions of a directive against the Member State concerned.
Член 4в от Директива 90/388, изменена с Директива 96/19, и член 12, параграф 7 от Директива 97/33 относно взаимното свързване в далекосъобщенията с цел осигуряването на универсалната услуга и интероперативността посредством прилагането на принципите на предоставяне на отворени далекосъобщителни мрежи, изменена с Директива 98/61, произвеждат непосредствено действие и частноправните субекти могат да се позовават пряко на тях пред национална юрисдикция, за да оспорят решение на националния регулаторен орган.
Article 4c of Directive 90/388, as amended by Directive 96/19, and Article 12(7) of Directive 97/33 on interconnection in telecommunications with regard to ensuring universal service and interoperability through application of the principles of open network provision, as amended by Directive 98/61, produce direct effect and can be relied on directly before a national court by individuals to challenge a decision of the national regulatory authority.
Такъв е случаят със споровете между частни лица и държавачленка, представлявана от националния регулаторен орган, който единствен има право да определя тарифи за таксата за свързване, както и за таксата за взаимно свързване, към която тя се
That applies to actions brought by private persons against a Member State, represented by the national regulatory authority, which has sole competence to set the rates of both the connection charge and the interconnection charge to which the former is added. That possibility is not affected
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н RUIZ-JARABO — СЪЕДИНЕНИ ДЕЛА C-152/07—C-154/07
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-152/07 TO C-154/07
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА ГЕНЕРАЛНИЯ АДВОКАТГ-Н DÁMASO RUIZ-JARABO COLOMER, представено на 1 април 2008 година 1
OPINION OF ADVOCATE GENERALRUIZ-JARABO COLOMER delivered on 1 April 2008 1
I — Въведение господстващо положение, в сектор, характеризиращ се с либерализиране 4, тласък за което дават Директивата за конкуренцията 5и Директивата за взаимното свързване 6и което завършва с „новата правна уредба“ 7, приета на 7 март 2002 г. и публикувана на 24 април 2002 г 8.
I — Introduction by the liberalisation 4 fostered by the Competition 5and Interconnection Directives, 6 and completed by the ‘new regulatory framework’, 7 adopted on 7 March 2002 and published on 24 April 2002. 8
Предприятията, задължени да плащат тези допълнителни суми, оспорват
The undertakings required to pay those additional charges dispute their validity, 9 invoking the principles of free competition,
5 — Изменена с Директива 96/19/ЕО на Комисията от 13 март 1996 година (ОВ L 74, стp.
5 — Amended by Commission Directive 96/19/EC of 13 March 1996, with regard to the implementation of full competition in telecommunications markets (OJ 1996 L 74, p. 13).
Bundesverwaltungsgericht (Върховен федерален административен съд) на Германия приканва Съда да се произнесе относно обхвата на финансирането на някои задължения за универсална услуга, предвиден в Директива 90/388/ЕИО на Комисията от 28 юни 1990 година относно конкуренцията на пазарите за далекосъобщителни услуги (наричана по-нататък „Директивата за конкуренцията“ или „Директива 90/388“) 2 и в Директива 97/33/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 1997 година относно взаимното свързване в далекосъобщенията с цел осигуряването на универсалната услуга и интероперативността посредством прилагането на принципите на предоставяне на отворени далекосъобщителни мрежи (ONP) (наричана по-нататък „Директивата за взаимно свързване“ или „Директива 97/33“) 3.
The Bundesverwaltungsgericht (Federal Administrative Court), Germany has requested the Court of Justice to rule on the scope attributed to the financing of certain universal service obligations by Commission Directive 90/388/EEC of 28 June 1990 on competition in the markets for telecommunications services (‘Competition Directive’ or ‘Directive 90/388’) 2and Directive 97/33/EC of the European Parliament and of the Council of 30 June 1997 on interconnection in telecommunications with regard to ensuring universal service and interoperability through application of the principles of Open Network Provision (‘Interconnection Directive’ or ‘Directive 97/33’). 3
6 — По-специално след редакцията, въведена с Директива 98/61/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 септември 1998 година (ОВ L 268, стp. 37), приложима ratione temporis.
6 — In particular, following the wording inserted by Dir -ective 98/61/EC of the European Parliament and of the Council of 24 September 1998 (OJ 1998 L 268, p.
7 — Използвайки този израз, имам предвид четири директиви на Европейския парламент и на Съвета, споменати в заключението ми по дело Deutsche Telekom, посочено по-горе: Директива 2002/19/ЕО относно достъпа до електронни съобщителни мрежи и тяхната инфраструктура и взаимосвързаността между тях (Директива за достъпа), Директива 2002/20/ЕО относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за разрешение), Директива 2002/21/ЕО относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) и Директива 2002/22/ЕО относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга).
7 — In my Opinion in Deutsche Telekom, I use that term to refer to four Directives of the European Parliament and of the Council: Directive 2002/19/EC of 7 March 2002 on access to, and interconnection of, electronic communications networks and associated facilities (Access Directive); Dir -ective 2002/20/EC of 7 March 2002 on the authorisation of electronic communications networks and services (Authorisation Directive); Directive 2002/21/EC of 7 March 2002 on a common regulatory framework for electronic communications networks and services (Framework Directive); and Directive 2002/22/EC of 7 March 2002 on universal service and users’ rights relating to electronic communications networks and services (Universal Service Directive).
21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 183, OВ L 108, стр.
The referring court asks whether it is lawful to impose, for the benefit of the dominant operator in the public telecommunications network, charges additional to connection charges in a sector characterised
33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195 и OВ L 108, стр.
9 — The Spanish expression ‘disfrutar de una conminación’ (literally, ‘to enjoy an obligation’) is a contradiction in terms.
1 — Език на оригиналния текст: испански.2 — ОВ L 192, стp. 10.3 — ОВ L 199, стp. 32.
1 — Original language: Spanish.2 — OJ 1990 L 192, p.
Тази тенденция довежда до нова рамка, която контрастира с публичната намеса при предоставянето на услугата, което я накланя в посока на върховенството на политическата воля 11 в ущърб на либерализацията на търговията.
That trend crystallised in a new framework, contrasting with the state involvement in the provision of the service which had moulded it to the predominant political will, 11to the detriment of the liberalisation of the sector.
II — Приложимата правна уредба
II — The legislation applicable
Директива 90/388 12
Directive 90/388 12
A — Общностното право
A — Community law
С изработването през 1987 г. на Зелената книга относно далекосъобщенията 10
The creation of a competitive, harmonised European market, founded on the free choice of telephony operators, commenced in 1987 with the drafting of the Green Paper on telecommunications. 10
Въпреки внесените от съдебната практика корекции системата страда от значителни празноти, които личат от сложността на материята и от това, че продължават да съществуват пазари, обсебени от обществения оператор, чиято интеграция не може да бъде постигната чрез конкретни законодателни мерки.
Notwithstanding the adjustments made in caselaw, there were notable gaps in the system, made evident by the complexity of the field and the continued existence of markets dominated by the state operator, whose participation could be achieved only by means of specific statutory measures.
Административното дерегулиране на сектора довежда до дълбока промяна на правната концепция за него, основана върху publicatio или запазване на управлението за публични органи, до изчезването на традиционната система на държавни монополи, която не може да удовлетвори изискванията на ползвателите, които са все по-многобройни след революцията в сектора.
The administrative deregulation of the sector significantly transformed its legal status, which had been based on the notion of publicatio or keeping the operation of telecommunications networks in the hands of public bodies: the traditional system of state monopolies, incapable of satisfying the demands of the ever-increasing number of users resulting from the revolution which had taken place in the industry, disappeared.
Реакциите се засилват с очакваната либерализация, осъществена с Директива
There was an even greater reaction to the expected liberalisation, effected by
11 — Положение, което Директива 90/388 не пропуска да изтъкне, както проличава от съображения 2 и 7 от нея.
11 — It is clear from recitals 2 and 7 in the preamble to Direct- ive 90/388 that there was awareness of that situation when the directive was drafted.
12 — Заменена с Директива 2002/77/ЕО на Комисията от 16 септември 2002 година относно конкуренцията на пазарите на електронни съобщителни мрежи и услуги (ОВ L 249, стр.
12 — Replaced by Commission Directive 2002/77/EC of 16 September 2002 on competition in the markets for electronic communications networks and services (OJ 2002 L 249, p. 21).
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н RUIZ-JARABO — СЪЕДИНЕНИ ДЕЛА C-152/07—C-154/07 операторите, насърчава навлизането на нови оператори, като следи за установяването на постоянно равновесие между участниците в предоставянето на отворена за всички мрежа 18.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-152/07 TO C-154/07 encouraged the entry of new operators into the market, by ensuring the establishment of a permanent equilibrium between those involved in open network provision. 18
88/301/ЕИО 14и утвърдена две години по-късно с Директива 90/388 посредством премахването на специалните или изключителни права, с някои изключения, сред които може да се подчертае това относно гласовата телефония, чието включване в рамките на свободната конкуренция е забавено до приемането на Директива 96/19/ЕО на Комисията от 13 март 1996 година за изменение на Директива 90/388.
Directive 88/301/EEC 14and consolidated two years later by Directive 90/388, which abolished special and exclusive rights. There were a number of exceptions, including, in particular, voice telephony, in respect of which the openingup to competition was delayed until Commission Directive 96/19 of 13 March 1996 amending Directive 90/388.
Съгласуването обаче е трябвало да обхване и достъпа и местоположението на инфраструктурите, гарантирайки взаимно свързване между обществените мрежи и техните доставчици.
However, harmonisation also needed to extend to access to and location of the infrastructures, thereby guaranteeing interconnection between public networks and their suppliers.
Както посочвам в заключението си по дело Telefónica 02 Czech Republic 19,
As I explained in my opinion in Telefónica O2 Czech Republic, 19that objective