natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Членове 28 ЕО и 30 ЕО, разглеждани самостоятелно или във връзка с Регламент (ЕО) № 338/97 на Съвета от 9 декември 1996 година относно защитата на видовете от дивата флора и фауна чрез регулиране на търговията с тях, допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, съгласно която забраната за внос, притежаване и пускане на пазара на бозайници, принадлежащи към видове, различни от изрично посочените в тази правна уредба, се прилага за видове бозайници, които не са посочени в приложение А към този регламент, ако защитата или спазването на интересите и изискванията, посочени в точки 27—29 от настоящото решение, не могат да бъдат осигурени също толкова ефективно с по-малко ограничителни мерки на търговския обмен в Общността.
Articles 28 EC and 30 EC, read separately or in conjunction with Council Regulation (EC) No 338/97 of 9 December 1996 on the protection of species of wild fauna and flora by regulating trade therein, do not preclude national legislation, such as that at issue in the main proceedings, under which a prohibition on importing, holding or trading in mammals belonging to species other than those expressly referred to in that legislation applies to species of mammals which are not included in Annex A to that regulation, if the protection of or compliance with the interests and requirements referred to in paragraphs 27 to 29 of this judgment cannot be secured just as effectively by measures which obstruct intraCommunity trade to a lesser extent.
— дали молбите за вписване на даден вид бозайници в посочения списък или за ползване на индивидуална дерогация за притежаване на
— whether applications to obtain the inclusion of a species of mammal in that list or to obtain individual derogations to hold specimens of species
— дали условията — като посочените в член 3а, параграф 2, точка 3, буква б) и точка 6 от Закона от 14 август 1986 г. относно закрилата и хуманното отношение към животните, изменен със Закона от 4 май 1995 г. — за притежаването на екземпляри от видове бозайници, които не са посочени в същия списък, са обективно обосновани и не надхвърлят необходимото за осигуряване на крайната цел на националната правна уредба в нейната цялост.
— whether conditions for the holding of specimens of mammals not referred to in that list, such as those set out in Article 3bis(2)(3)(b) and (6) of the Law of 14 August 1986 concerning the protection and welfare of animals, as amended by the Law of 4 May 1995, are objectively justified and do not go beyond what is necessary to achieve the objective pursued by the national legislation as a whole.
„Директива 75/442/ЕИО — Управление на отпадъците — Понятие за отпадъци — Принцип „замърсителят плаща“ — Притежател — Предишни притежатели — Производител на продукта, от който са произлезли отпадъците — Нефт и мазут — Корабокрушение — Конвенция за гражданска отговорност за щети от замърсяване с нефт — Международен фонд за обезщетение при щети, причинени от замърсяване с нефт“
(Directive 75/442/EEC — Waste management — Concept of waste — “Polluter pays” principle — Holder — Previous holders — Producer of the product from which the waste came — Hydrocarbons and heavy fuel oil — Shipwreck — International Convention on Civil Liability for Oil Pollution Damage — International Oil Pollution Compensation Fund)
Заключение на генералния адвокат г-жа J. Kokott, представено на 13 март 2008 г. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Opinion of Advocate General Kokott delivered on 13 March 2008 . . . . . . Judgment of the Court (Grand Chamber), 24 June 2008 . . . . . . . . . .
Околна среда — Отпадъци — Директива 75/442 — Понятие за отпадък (Директива 75/442 на Съвета, изменена с Решение 96/350)
Environment — Waste — Directive 75/442 — Concept of waste (Council Directive 75/442, as amended by Decision 96/350)
Околна среда — Отпадъци — Директива 75/442 — Случаен разлив на нефт в морето, довел до замърсяване на бреговете на държавачленка
Environment — Waste — Directive 75/442 — Accidental spillage of hydrocarbons at sea causing pollution of the coastline of a Member State
(член 174, параграф 2 ЕО; член 15 от Директива 75/442 на Съвета, изменена с Решение 96/350)
(Art. 174(2), EC; Council Directive 75/442, as amended by Decision 96/350, Art. 15)
Международни споразумения — Международна конвенция за гражданска отговорност за щети от замърсяване с нефт — Международна конвенция за създаване на Международен фонд за обезщетяване при щети, причинени от замърсяване с нефт
International agreements — International Convention on Civil Liability for Oil Pollution Damage — International Convention on the Establishment of an International Fund for Compensation for Oil Pollution Damage
(Решение 98/392 на Съвета)
(Council Decision 98/392)
(член 1, букви б) и в) и член 15 от Директива 75/442 на Съвета, изменена с Решение 96/350)
(Council Directive 75/442, as amended by Decision 96/350, Arts 1(b) and (c), and 15)
по предварителна без действия преработка.
of being exploited or marketed without prior processing.
Вещество като мазут, продаван за гориво, не представлява отпадък по смисъла на Директива 75/442 относно отпадъците, изменена с Решение 96/350, стига да се използва или с него да се търгува при икономически изгодни условия и да може действително да се използва като гориво, без да са необходими действия по предварителна преработка.
A substance such as heavy fuel oil sold as a combustible fuel does not constitute waste within the meaning of Directive 75/442 on waste, as amended by Decision 96/350, where it is exploited or marketed on economically advantageous terms and is capable of actually being used as a fuel without requiring prior processing.
Случайно разлят в морето нефт вследствие на корабокрушение, който се оказва смесен с вода и със седименти и се е разнесъл по протежение на брега на държавачленка, докато е достигнал самия бряг, представлява отпадък по смисъла на член 1, буква а) от посочената директива, стига този нефт вече да не може да се използва или с него да не може да се търгува
Hydrocarbons accidentally spilled at sea following a shipwreck, mixed with water and sediment and drifting along the coast of a Member State until being washed up on that coast, constitute waste within the meaning of Article 1(a) of that directive, where they are no longer capable
Прилагането на принципа „замърсителят плаща“ по смисъла на член 174, параграф 2, първа алинея, второ изречение ЕО и член 15 от Директива 75/442 относно отпадъците, изменена с Решение 96/350, би било неуспешно, ако лицата, участвали в създаването на отпадъци, независимо дали са техни притежатели или предишни притежатели или производители на продукта, от който са произлезли отпадъците, можеха да се отклоняват от финансовите си задължения, предвидени в тази директива, макар че ясно е установен произходът на разлетия, макар и неволно, в морето нефт, довел до
The application of the ’polluter pays’ principle within the meaning of the second sentence of the first subparagraph of Article 174(2) EC and Article 15 of Directive 75/442 on waste, as amended by Decision 96/350, would be frustrated if persons involved in causing waste, whether holders or former holders of the waste or even producers of the product from which the waste came, escaped their financial obligations as provided for by that directive, even though the origin of the hydrocarbons which were spilled at sea, albeit unintentionally, and caused
COMMUNE DE MESQUER замърсяване на крайбрежната територия на държава-членка.
COMMUNE DE MESQUER pollution of the coastal territory of a Member State was clearly established.
отпадъците, изменена с Решение 96/350, към случаен разлив на нефт в морето, довел до замърсяване на бреговете на държава-членка:
by Decision 96/350, to the accidental spillage of hydrocarbons at sea causing pollution of the coastline of a Member State:
— националният съд може да приеме, че продавачът на този нефт и наемател на кораба, който го превозва, е производител на тези отпадъци по смисъла на член 1, буква б) от Директива 75/442, и поради това е и „предишен притежател“ за целите на прилагането на първата част от член 15, второ тире от тази директива, ако предвид доказателствата, които единствено този съд може да преценява, стигне до извода, че този продавач и наемател е допринесъл за риска от настъпването на причиненото от корабокрушението замърсяване, особено ако не е взел мерките за предотвратяване на такъв инцидент, каквито са мерките, свързани с избора на кораб,
— the national court may regard the seller of those hydrocarbons and charterer of the ship carrying them as a producer of that waste within the meaning of Article 1(b) of Directive 75/442, and thereby as a ’previous holder’ for the purposes of applying the first part of the second indent of Article 15 of that directive, if that court, in the light of the elements which it alone is in a position to assess, reaches the conclusion that that seller-charterer contributed to the risk that the pollution caused by the shipwreck would occur, in particular if he failed to take measures to prevent such an incident, such as measures concerning the choice of ship;
Общността не е обвързана от Международната конвенция за гражданска отговорност за щети от замърсяване с нефт и Международната конвенция за създаване на Международен фонд за обезщетяване при щети, причинени от замърсяване с нефт.
The Community is not bound by the International Convention on Civil Liability for Oil Pollution Damage or the International Convention on the Establishment of an International Fund for Compensation for Oil Pollution Damage.
Всъщност Общността не се е присъединила към посочените международни актове, от една страна, а от друга — не може да се смята нито за встъпила в правата и задълженията на своите държавичленки, макар и само защото не всички те са страни по тези конвенции, нито за непряко обвързана от посочените конвенции по силата на член 235 от Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право, подписана на 10 декември 1982 г. в Монтего Бей, влязла в сила на 16 ноември 1994 г. и одобрена с Решение 98/392 — разпоредба, с алинея 3 от която само се установява общо задължение за сътрудничество между страните по тази конвенция.
In the first place, the Community has not acceded to those international instruments and, in the second place, it cannot be regarded as having taken the place of its Member States, if only because not all of them are parties to those conventions, or as being indirectly bound by those conventions as a result of Article 235 of the United Nations Convention on the Law of the Sea signed at Montego Bay on 10 December 1982, which entered into force on 16 November 1994 and was approved by Decision 98/392, paragraph 3 of which confines itself to establishing a general obligation of cooperation between the parties to the convention.
За целите на прилагането на член 15 от Директива 75/442 относно
For the purposes of applying Article 15 of Directive 75/442 on waste, as amended
РЕЗЮМЕ — ДЕЛО C-188/07 такъв производител може да бъде задължен да понесе тези разходи само ако със своята дейност е допринесъл за риска от настъпването на причиненото от корабокрушението замърсяване.
SUMMARY — CASE C-188/07 conduct to the risk that the pollution caused by the shipwreck will occur.
разходи да бъдат понесени от корабособственика и/или наемателя на кораба дори когато последните следва да се смятат за „притежатели“ по смисъла на член 1, буква в) от Директива 75/442, тогава това национално право трябва да дава възможност посочените разходи да бъдат понесени от производителя на продукта, от който са произлезли разпръснатите по този начин отпадъци, за да се гарантира правилното транспониране на член 15 от тази директива.
as ’holders’ within the meaning of Article 1(c) of Directive 75/442, such a national law will then, in order to ensure that Article 15 of that directive is correctly transposed, have to make provision for that cost to be borne by the producer of the product from which the waste thus spread came.
Въпреки това в съответствие с принципа „замърсителят плаща“
In accordance with the ’polluter pays’ principle, however, such a producer cannot be liable to bear that cost unless he has contributed by his
(вж. точки 78, 82 и 89; точка 3 от диспозитива)
(see paras 78, 82, 89, operative part 3)
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА ГЕНЕРАЛНИЯ АДВОКАТГ-ЖА J. KOKOTT
OPINION OF ADVOCATE GENERALKOKOTT
Понататък се пита дали предприятията от групата Total трябва да понесат разходите за обезвреждане на нефтеното замърсяване, тъй като те са произвели изтеклия мазут и са възложили транспортирането му с танкера.
It is also asked whether the undertakings in the Total Group must bear the cost of disposing of the oil pollution because they produced the spilled heavy fuel oil and arranged its transportation in the tanker.
Преюдициалното запитване на Cour de Cassation е свързано с корабокрушението на нефтения танкер „Erika“ през 1999 г. край бретонския бряг.
This reference for a preliminary ruling from the Cour de Cassation (Court of Cassation) results from the accident involving the tanker Erika off the Brittany coast in 1999.
Възникналият поради това разлив на мазут замърсява и бреговете на Commune de Mesquer (община Меские, наричана понататък „Mesquer“), която понастоящем предявява иск за обезщетение за вреди срещу предприятия от групата Total.
The heavy fuel oil spilled in the accident polluted amongst other things beaches in the Commune of Mesquer (‘Mesquer’), which is now claiming damages from undertakings in the Total Group.
Във връзка с това следва да се има предвид, че Франция е страна по Международната конвенция от 29 ноември 1969 г. за гражданска отговорност за щети от замърсяване с нефт 3, в редакцията ѝ съгласно Протокола от 1992 г.
In this connection it should be borne in mind that France is party to the International Convention of 29 November 1969 on Civil Liability for Oil Pollution Damage, 3as amended by the Protocol of 1992 4(‘the
4(нари-чана понататък „Конвенция за отговорността“) и Международната конвенция от 1971 г. за създаване на Международен фонд за обезщетяване при щети, причинени от замърсяване с нефт, в редакцията ѝ съгласно Протокола от 1992 г. 5(нари-чана понататък „Конвенцията FUND 92“).
Liability Convention’), and to the 1971 International Convention on the Establishment of an International Fund for Compensation for Oil Pollution Damage, as amended by the Protocol of 1992 5 (‘the Fund Convention’).
Във връзка с това пред Съда са поставени въпроси относно тълкуването на Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 година относно отпадъците 2, наричана понататък „Рамкова директива за отпадъците“. Първоначално трябва да
Reference has therefore been made to the Court of Justice on questions relating to the interpretation of Council Directive 75/442/EEC of 15 July 1975 on waste 2(‘the Waste
3 — На български език обнародвана в Държавен вестник, бр.
3 — German version in the German Bundesgesetzblatt (Federal Law Gazette) 1975 II p. 305.
4 — Протоколът е публикуван в ОВ L 78, 2004 г., стр.
4 — The Protocol is printed in OJ 2004, L 78, p. 32.
Пълният текст на Конвенцията е публикуван например на http://www.iopcfunds.org/npdf/Conventions%20English.pdf.
A full version of the Convention can be found at http://www.iopcfunds.org/npdf/Conventions%20English.pdf.
40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 34, стр. 198.
39, last amended, as far as the present case is concerned, by Commission Decision 96/350/EC of 24 May 1996 (OJ 1996 L 135, p. 32).
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА KOKOTT — ДЕЛO C-188/07
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07
Корабособственикът не носи отговорност за щети от замърсяване, ако докаже, че щетите:
No liability for pollution damage shall attach to the owner if he proves that the damage:
A — Приложимо международно право а) са в резултат на война, враждебни действия, гражданска война, бунт или природно явление от изключителен, неизбежен и непредотвратим характер, или
(a) resulted from an act of war, hostilities, civil war, insurrection or a natural phenomenon of an exceptional, inevitable and irresistible character, or
Сред международноправните актове от най-голямо значение за настоящото дело е Конвенцията за отговорността.
At the level of international law, the Liability Convention is of relevance to the present case.
Тази конвенция е ратифицирана от 24 държавичленки, но не и от Общността 6.
That Convention has been ratified by, among others, 24 Member States, but not by the Community. 6
b) са изцяло причинени от действие или бездействие на трета страна с намерение да причини щета, или
(b) was wholly caused by an act or omission done with intent to cause damage by a third party, or
Член III от Конвенцията за отговорността съдържа разпоредби относно отговорността за щети от замърсяванe с нефт по море: c) са изцяло предизвикани от небрежност или друго неоправдано действие от страна на правителствен или друг орган, отговорен за поддръжка на светлините или другите навигационни средства при изпълнение на тези функции.
(c) was wholly caused by the negligence or other wrongful act of any Government or other authority responsible for the maintenance of lights or other navigational aids in the exercise of that function.
С изключение на предвиденото в алинеи 2 и 3 на този член, по време на инцидент или когато инцидентът се състои от поредица произшествия, по време на първото произшествие корабособственикът носи отговорност за всяка щета от замърсяване, причинена от кораба в резултат на инцидента.
Except as provided in paragraphs 2 and 3 of this Article, the owner of a ship at the time of an incident, or, where the incident consists of a series of occurrences, at the time of the first such occurrence, shall be liable for any pollution damage caused by the ship as a result of the incident.
Ако корабособственикът докаже, че щетите от замърсяването са резултат изцяло или частично от действие или бездействие, извършени преднамерено от потърпевшото лице с цел да причинят щета, или от груба небрежност на същото лице, той може изцяло или частично да бъде освободен от отговорност към такова лице.
If the owner proves that the pollution damage resulted wholly or partially either from an act or omission done with intent to cause damage by the person who suffered the damage or from the negligence of that person, the owner may be exonerated wholly or partially from his liability to such person.
6 — Съгласно уебстраницата http://www.imo.org/includes/ blastData.asp/doc_id=693/status.xls, посетена на 15 януари 2008 г., страни по Конвенцията са Белгия, България, Дания, Германия, Естония, Гърция, Испания, Франция, Ирландия, Италия, Кипър, Латвия, Литва, Люксембург, Унгария, Малта, Нидерландия, Полша, Португалия, Румъния, Словения, Финландия, Швеция и Обединеното кралство, но не и Чешката република, Австрия и Словакия.
6 — According to http://www.imo.org/includes/blastData.asp/ doc_id=693/status.xls, accessed on 5 March 2008, Belgium, Bulgaria, Denmark, Germany, Estonia, Greece, Spain, France, Ireland, Italy, Cyprus, Latvia, Lithuania, Luxembourg, Hungary, Malta, the Netherlands, Poland, Portugal, Romania, Slovenia, Finland, Sweden and the United Kingdom are contracting parties to the Convention, but not the Czech Republic, Austria or Slovakia.
При спазване на условията на алинея 5 на този член не може да
No claim for compensation for pollution damage may be made against the owner otherwise than in accordance with this
COMMUNE DE MESQUER с намерение да се причини щета, или поради неблагоразумие и със съзнанието, че може да се причини такава щета.
Convention. Subject to paragraph 5 of this Article, no claim for compensation for pollution damage under this Convention or otherwise may be made against: unless the damage resulted from their personal act or omission, committed with the intent to cause such damage, or recklessly and with knowledge that such damage would probably result.
Отговорността на корабособственика е ограничена съгласно член V от Конвенцията за отговорността, но само ако не е доказано, че щетата е в резултат на негово действие или бездействие, извършено с намерение да се причини щета, или поради неблагоразумие и със съзнанието, че може да се причини такава щета.
Under Article V of the Liability Convention, the liability on the part of the owner is limited, at least if it is not proved that the pollution damage resulted from his personal act or omission, committed with the intent to cause such damage, or recklessly and with knowledge that such damage would probably result.
Към въпросния момент горната граница на отговорността съгласно член V, алинея 1 е между 3 милиона и 59,7 милиона разчетни единици в зависимост от тонажа на кораба.
At the relevant time, that liability limit under Article V(1) was, depending on the size of the ship, between 3 million units of account and 59.7 million units of account.
Съгласно член V, алинея 9 една разчетна единица съответства на единица „специални права на тираж“, както е определена от Международния валутен фонд, т.е. на 13 декември 1999 г., непосредствено след корабокрушението, тя е съответствала на 1,357120 EUR 7.
Under Article V(9) a unit of account is a Special Drawing Right as defined by the International Monetary Fund; on 13 December 1999, immediately after the accident, it was EUR 1.357120. 7 In the case of the Erika
Една единица „специални права на тираж“ съответства на валутна кошница, състояща се от 0,41 EUR, 18,4 YEN, 0,0903 GBP и 0,632 USD.
A Spe- cial Drawing Right represents a basket of currencies consisting of 0.41 euro, 18.4 Yen, 0.0903 pounds sterling and 0.632 US dollars.
освен ако щетата не е в резултат на тяхно действие или бездействие, извършено
(f ) all servants or agents of persons mentioned in subparagraphs (c), (d) and (e),
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА KOKOTT — ДЕЛO C-188/07 корабособственика е била ограничена на около 13 милиона евро 8.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07 the owner’s liability was limited to around EUR 13 million. 8
Впрочем член 235, алинея 3 от Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право, подписана на 10 декември 1982 г. в Монтего Бей 11, наричана понататък „Конвенцията по морско право“, изисква от държавите да си сътрудничат по въпросите на отговорността за замърсяването на морската среда:
In addition, Article 235(3) of the United Nations Convention on the Law of the Sea, signed at Montego Bay on 10 December 1982, 11(‘the Law of the Sea Convention’) requires States to cooperate with regard to liability for pollution of the marine environment:
Конвенцията за отговорността се допълва от Конвенцията FUND 92.
The Liability Convention is supplemented by the Fund Convention.
Последната е ратифицирана от 23 държавичленки, но не и от Общността 9.
That Convention has been ratified by among others 23 Member States, but not by the Community. 9
Съгласно член 2 от Конвенцията FUND 92 създаденият с нея Международен фонд за обезщетение при щети, причинени от замърсяване с нефт, наричан понататък „Фонда“, покрива щетите от замърсяване с нефт, доколкото закрилата, произтичаща от Конвенцията за отговорността, е недостатъчна.
Under Article 2 of the Fund Convention, the International Oil Pollution Compensation Fund (‘the Fund’) created by the Convention provides compensation for oil pollution damage to the extent that the protection afforded by the Liability Convention is inadequate.
Размерът, до който е отговарял Фондът към съответния момент, е бил ограничен до 135 милиона разчетни единици.
At the relevant time the liability coverage under the Fund was limited to 135 million units of account. In the case of the Erika, this gave a sum of around EUR 185 million. 10
Съгласно член 28, алинея 2 Конвенцията FUND 92 е открита само за онези държави, които са ратифицирали, приели, одобрили или са се присъединили към Конвенцията за отговорността.
Under Article 28(4), the Fund Convention is open only to States which have ratified, accepted, approved or acceded to the Liability Convention.
Рамкова директива за отпадъците
The Waste Framework Directive