natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ПЪРВОИНСТАНЦИОННИЯТ СЪД НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ (трети състав), състоящ се от: г-н J. Azizi (докладчик), председател, г-жа E. Cremona и г-н S. Frimodt Nielsen, съдии, секретар: г-н J. Palacio González, главен администратор предвид жалбата, подадена в секретариата на Първоинстанционния съд на 29 юни 2006 г., предвид писмения отговор на СХВП, подаден в секретариата на Първоинстанционния съд на 5 февруари 2007 г., предвид писмения отговор на встъпилата страна, подаден в секретариата на Първоинстанционния съд на 25 януари 2007 г., след съдебното заседание от 22 януари 2008 г.,
Registrar: J. Palacio González, Principal Administrator, having regard to the application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 29 June 2006, having regard to the response of OHIM lodged at the Registry of the Court of First Instance on 5 February 2007, having regard to the response of the intervener lodged at the Registry of the Court of First Instance on 25 January 2007, further to the hearing on 22 January 2008,
РЕШЕНИЕ ОТ 18.6.2008 г. — ДЕЛО T-175/06 постанови настоящото
JUDGMENT OF 18. 6.2008 — CASE T-175/06 gives the following
На 31 май 2001 г. встъпилата страна Azienda Agricola San Polo Exe Srl, понастоящем San Polo Srl, подава заявка за марка на Общността до Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) съгласно Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146), изменен.
On 31 May 2001, the intervener — Azienda Agricola San Polo Exe Srl, now San Polo Srl — filed an application for a Community trade mark with the Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) under Council Regulation (EC) No 40/94 of 20 December 1993 on the Community trade mark (OJ 1994 L 11, p.
Заявена за регистрация е следната фигуративна марка:
The mark for which registration was sought is the following figurative mark:
Стоките, за които е поискана регистрацията, са от клас 33 по смисъла на Ницската спогодба относно международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 г., ревизирана и допълнена, и отговарят на следното описание: „Вино“.
The goods in respect of which registration was sought fall within Class 33 of the Nice Agreement concerning the International Classification of Goods and Services for the Purposes of the Registration of Marks of 15 June 1957, as revised and amended (‘the Nice Agreement’), and correspond to the following description: ‘Wines’.
Заявката за марка на Общността е публикувана в Бюлетин на марките на Общността № 110/2001 от 24 декември 2001 г.
The Community trade mark application was published in Community Trade Marks Bulletin No 110/2001 of 24 December 2001.
На 25 март 2002 г. жалбоподателят The Coca-Cola Company прави възражение срещу регистрацията на посочената марка на основание член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94.
On 25 March 2002, the applicant — The Coca-Cola Company — lodged an opposition against registration of the above mark, on the basis of Article 8(1)(b) and Article 8(5) of Regulation No 40/94.
Възражението се основава на вероятността от объркване между заявената марка и следните по-ранни права:
That opposition was based on the likelihood of confusion between the mark applied for and the following earlier marks:
— словната марка „MEZZO“, регистрирана на 28 ноември 1973 г. в Австрия за следните стоки, които спадат към клас 32: „бира, ейл и портер; минерални и газирани води и други безалкохолни напитки; сиропи и други препарати за приготвяне на напитки“,
— the word mark MEZZO, registered in Austria on 28 November 1973, covering the following goods in Class 32: ‘beers, ale and porter; mineral and aerated waters and other nonalcoholic drinks; syrups and other preparations for making beverages’;
— словната марка „MEZZOMIX“, регистрирана на 5 март 1975 г. в Германия за следните стоки, които спадат към клас 32: „смесени напитки на основата на лимонада“.
— the word mark MEZZOMIX, registered in Germany on 5 March 1975, covering the following goods in Class 32: ‘mixed lemonadebased drinks’.
С решение от 30 ноември 2004 г. отделът по споровете уважава възражението с мотива, че съществува вероятност от объркване между заявената марка и австрийската марка „MEZZO“ с оглед на общото впечатление за сходство на въпросните знаци и на някои прилики между въпросните бири и вина.
By decision of 30 November 2004, the Opposition Division upheld the opposition on the ground that there was a likelihood of confusion between the trade mark applied for and the Austrian trade mark MEZZO, in view of the similarity of the overall impression given by the signs in question and certain similarities between the beers and wines in question.
Отделът по споровете приема, че тази преценка е била достатъчна, за да се откаже регистрацията на марката, и че следователно не е било необходимо да се разглежда възражението, направено на основание на германската марка „MEZZOMIX“ и на твърдяната ѝ добра репутация.
The Opposition Division took the view that that analysis was a sufficient basis for refusing registration of the trade mark and that it was not therefore necessary to examine the opposition put forward on the basis of the German trade mark MEZZOMIX and its purported reputation.
На 27 януари 2005 г. встъпилата страна подава жалба пред СХВП на основание на членове 57—62 от Регламент № 40/94 срещу решението на отдела по споровете.
On 27 January 2005, the intervener filed a notice of appeal with OHIM, pursuant to Articles 57 to 62 of Regulation No 40/94, against the decision of the Opposition Division.
С решение от 5 април 2006 г. (наричано по-нататък „обжалваното решение“) първи апелативен състав уважава искането на встъпилата страна, като отменя
By decision of 5 April 2006 (‘the contested decision’), the First Board of Appeal upheld the intervener’s application and annulled the decision of the Opposition
РЕШЕНИЕ ОТ 18.6.2008 г. — ДЕЛО T-175/06 решението на отдела по споровете.
JUDGMENT OF 18. 6.2008 — CASE T-175/06
Според апелативния състав не е съществувала вероятност от объркване по смисъла на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 между разглежданите марки.
Division. According to the Board of Appeal, there was no likelihood of confusion within the meaning of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94 between the marks in question.
Освен това апелативният състав счита, че след като отделът по споровете не се е произнесъл в своето решение относно прилагането на член 8, параграф 5 от Регламент № 40/94, делото трябва да му се върне за разглеждане на този довод.
Moreover, the Board of Appeal took the view that, since the Opposition Division had not ruled in its decision on the application of Article 8(5) of Regulation No 40/94, the case should be referred back to it for examination of that plea.
Жалбоподателят иска от Първоинстанционния съд:
The applicant claims that the Court of First Instance should:
— да приеме за разглеждане жалбата и нейните приложения,
— grant the application and its annexes;
— да установи подаването в срок и в съответствие с формалните изисквания на жалба срещу обжалваното решение,
— declare that an appeal had been lodged against the contested decision within the timelimit and in the prescribed manner;
Ответникът иска от Първоинстанционния съд:
The defendant contends that the Court of First Instance should:
— да отхвърли жалбата;
— dismiss the action;
— да отхвърли жалбата и
— dismiss the action;
В съдебното заседание жалбоподателят потвърждава, че в подкрепа на своята жалба се позовава на едноединствено правно основание, изведено от нарушението на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94.
At the hearing, the applicant confirmed that, in support of its action, it relied on a single plea, alleging infringement of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94.
В това отношение следва да се припомни, че съгласно член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 при възражение на притежателя на по-ранна марка се отказва регистрация на заявената марка, когато поради своята идентичност или прилика с по-ранната марка и поради идентичността или приликата на стоките или услугите, които двете марки обозначават, съществува вероят -ност от объркване в съзнанието на хората на територията, в която по-ранната марка е защитена.
In that respect, it should be noted that Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94 provides that upon opposition by the proprietor of an earlier trade mark, the trade mark applied for is not to be registered if, because of its identity with or similarity to the earlier trade mark and the identity or similarity of the goods or services covered by the trade marks, there exists a likelihood of confusion on the part of the public in the territory in which the earlier trade mark is protected.
Вероятността от объркване включва риска от свързване с по-ранната марка.
The likelihood of confusion includes the likelihood of association with the earlier trade mark.
Освен това по силата на член 8, параграф 2, буква а), подточка ii) от Регламент № 40/94 под „по-ранни марки“ се разбират марките, регистрирани в една държава-членка, при които датата на подаване на заявката е по-ранна от тази на подаване на заявката за регистрация на марка на Общността.
In addition, under Article 8(2)(a)(ii) of Regulation No 40/94, ‘earlier trade marks’ means trade marks registered in a Member State with a date of application for registration which is earlier than the date of application for registration of the Community trade mark.
Решение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2003 г. по дело Laboratorios RTB/СХВП — Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS), T-162/01, Recueil, стр. II-2821, точка 30 и цитираната там съдебна практика).
It is settled caselaw that the risk that the public may believe that the goods or services in question come from the same undertaking or, as the case may be, from economically-linked undertakings, constitutes a likelihood of confusion (see Case T-162/01 Laboratorios RTB v OHIM — Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS) [2003] ECR II-2821, paragraph 30 and the caselaw cited).
Според същата постоянна съдебна практика вероятността от объркване трябва да се преценява общо според възприятието, което съответните потребители имат за разглежданите знаци и стоки или услуги, като се вземат предвид всички фактори, които характеризират конкретния случай, и по-конкретно взаимната зависимост между приликата на знаците и тази на обозначените с тях стоки или услуги (вж. Решение по дело GIORGIO BEVERLY HILLS, посочено в точка 16 по-горе, точки 30—33 и цитираната там съдебна практика).
According to that same case-law, the likelihood of confusion must be assessed globally, according to the perception that the relevant public has of the signs and the goods or services at issue, account being taken of all factors relevant to the circumstances of the case, in particular the interdependence of the similarity between the signs and the similarity between the goods or services covered (see GIORGIO BEVERLY HILLS), paragraphs 31 to 33 and the caselaw cited).
Остава необходимостта, дори в случай че съществува идентичност със знак, чийто отличителен характер е особено силен, да се докаже наличието на прилика между обозначените стоки или услуги, тъй като вероятността от объркване по смисъла на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 предполага идентичност или прилика между обозначените стоки или услуги (Определение на Съда от 9 март 2007 г. по дело Alecansan/СХВП, C-196/06 P, Сборник,
Even where a mark is identical to another with a highly distinctive character, it is still necessary to adduce evidence of similarity between the goods or services covered, because a likelihood of confusion within the meaning of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94 presupposes that the goods or services covered are identical or similar
В светлината на тези принципи следва да се анализират различните доводи, представени от страните.
It is in the light of those principles that it is necessary to analyse the various arguments put forward by the parties.
Преди посочения анализ Първоинстанционният съд отбелязва, че по-ранните марки, на които се основава възражението, са регистрирани в Австрия и в Германия и обозначават стоки за ежедневно потребление.
Prior to that analysis, the Court notes that the earlier marks on which the opposition is based are registered in Austria and Germany and cover staple goods.
Ето защо, както правилно е преценил апелативният състав и без становището му да се оспорва по този въпрос, потенциалният кръг от потребители, по отношение на които следва да се преценява вероятността от объркване, се състои от средния потребител в тези държави-членки (вж. в този смисъл Решение по дело GIORGIO BEVERLY HILLS, посочено в точка 16 по-горе, точка 34).
Accordingly, as the Board of Appeal rightly considered, without being challenged on that point by the parties, the targeted public by reference to which the likelihood of confusion must be assessed is composed of average consumers in those Member States (see, to that effect, GIORGIO BEVERLY HILLS, cited in paragraph 16 above, paragraph 34).
Следователно при преценката на значението на разглежданите марки трябва да се взема предвид контекстът на използването на немски език.
The assessment of the meaning of the marks in question must therefore take account of the German-language context.
Относно сравнението на разглежданите знаци
Comparison of the signs in question
Жалбоподателят счита, че е налице безспорна визуална прилика между конфликтните марки, тъй като елементът „mezzo“, който присъства в неговите по-ранни марки, е и първия елемент на заявената марка „MEZZOPANE“.
The applicant maintains that the conflicting marks are unquestionably visually similar, since the ‘mezzo’ element in the earlier marks is also the first element in the mark applied for: MEZZOPANE.
По този повод той припомня посочената в обжалваното решение съдебна практика, според която вниманието на потребителя обикновено се съсредоточава върху първата част от отличителния знак (Решение на Първоинстанционния съд от 17 март 2004 г. по дело El Corte Inglés/СХВП — González Cabello и Iberia Líneas Aéreas de España (MUNDICOR), T-183/02 и T-184/02, Recueil, стр. II-965, точка 83).
It recalls in that connection the caselaw relied on in the contested decision to the effect that the attention of the consumer is usually directed to the first part of the distinctive sign (Joined Cases T-183/02 and T-184/02 El Corte Inglés v OHIM — González Cabello and Iberia Líneas Aéreas de España (MUNDICOR) [2004] ECR II-965, paragraph 83).
Освен това жалбоподателят счита, че елементът „mezzo“ притежава особена визуална привлекателност поради наличието на двете букви „z“, събрани заедно в центъра на думата.
Further, the applicant considers that the ‘mezzo’ element is particularly arresting visually on account of the two letters ‘z’ in the middle of the word.
В заявената марка тази визуална привлекателност била подчертана от фино очертана рамка, която ѝ придавала вид на етикет.
In the mark applied for, the visually arresting nature of the word element is enhanced by the very finely-drawn frame enclosing it, which makes it look like a label.
На последно място жалбоподателят подчертава, че и трите разглеждани марки са изписани по един и същ начин, без никакви особености на вида на графичните знаци, на рисунъка или на шрифта.
Finally, the applicant states that all three marks in question are written in the same way, without any special script, design or font.
По отношение на фонетичната прилика жалбоподателят счита, че нечетният брой срички на разглежданите марки не представлява пречка за такава прилика.
As regards phonetic similarity, the applicant argues that the fact that the marks in question are not made up of the same number of syllables does not prevent them from being phonetically similar.
Според жалбоподателя съществуват явни фонетични прилики, ако се вземат предвид идентичността по отношение на произнасянето и ритъма на първите две срички на заявената марка („mez“ и „zo“) и на двете срички, които съставляват неговата австрийска марка („mez“ и „zo“).
According to the applicant, there are clear phonetic similarities if account is taken of the fact that the pronunciation and the rhythm of the first two syllables of the mark applied for (‘mez’ and ‘zo’) and the two syllables making up the Austrian mark (‘mez’ and ‘zo’) are the same.
Според жалбоподателя тези съображения са валидни и за сравнението между неговата марка „MEZZOMIX“ и заявената марка „MEZZOPANE“.
According to the applicant, those considerations are also valid with regard to the comparison between the MEZZOMIX mark and the mark applied for, MEZZOPANE.
На последно място жалбоподателят подчертава, че при произнасянето на последните две марки на немски език ударението се поставя върху първите две срички.
Finally, the applicant states that, in the German pronunciation of those two trade marks, the accent is placed on the first two syllables.
Поради особеното си звучене, съсредоточено в двете букви „z“, словният елемент „mezzo“ имал преобладаващо значение по отношение на словните елементи „pane“ или „mix“.
Because of its particular sound (centred around the two ‘z’s), the word element ‘mezzo’ dominates the word elements ‘pane’ and ‘mix’.
Що се отнася до концептуалната прилика, жалбоподателят споделя становището на апелативния състав и счита, че въпросните знаци нямат значение на немски език.
As regards conceptual similarity, the applicant agrees with the Board of Appeal that the signs in question have no meaning in German.
Следователно този аспект не можел да допринесе за разграничаването на разглежданите марки.
That factor cannot therefore play a role in distinguishing the marks in question, one from the other.
Освен това жалбоподателят припомня, че според вече съществуващата съдебна практика в случай че един от двата самостоятелни термина, които съставляват словна марка, е визуално и фонетично идентичен с единствения термин, съставляващ по-ранна словна марка, и в случай че разгледани като цяло или поотделно, тези термини нямат никакво значение от концептуална гледна точка за съответните потребители, въпросните марки — всяка от които разгледана в своята цялост — обикновено се считат за сходни (Решение на Първоинстанционния съд от 25 ноември 2003 г. по дело Oriental Kitchen/СХВП — Mou Dybfrost (KIAP MOU), T-286/02, Recueil, стр. II-4953, точка 39 и Решение на
Moreover, the applicant states that it has previously been held that, where one of the two terms which alone constitute a word mark is identical, both visually and phonetically, to the single term which constitutes an earlier word mark and where those terms, taken together or in isolation, have no conceptual meaning for the public concerned, the marks at issue, each considered as a whole, are normally to be regarded as similar (Case T-286/02 Oriental Kitchen v OHIM — Mou Dybfrost (KIAP MOU) [2003] ECR II-4953, paragraph 39, and Case T-22/04 Reemark v
По този начин тази съдебна практика потвърждавала приликата между марките „MEZZO“ и „MEZZOPANE“.
Accordingly, that caselaw confirms the similarity between the MEZZO and MEZZOPANE trade marks.
Ответникът и встъпилата страна оспорват твърдението, че апелативният състав е допуснал грешка при своята преценка на приликите и на разликите между разглежданите марки.
The defendant and the intervener dispute that the Board of Appeal erred in its assessment of the similarities and differences between the marks in question.
С оглед на посочената в точка 18 по-горе съдебна практика следва да се провери дали констатираното от апелативния състав цялостно впечатление, което оставят разглежданите знаци след визуално, фонетично и концептуално сравнение, не е опорочено от грешка.
In the light of the caselaw reproduced in paragraph 18 above, it is necessary to determine whether or not the overall impression given by the signs in question following a comparison of the visual, phonetic and conceptual levels, as found by the Board of Appeal, is incorrect.
Относно визуалното сравнение
Visual comparison
Що се отнася до визуалното сравнение, апелативният състав приема, че между разглежданите марки съществуват както елементи на сходство, така и разлики.
As regards the visual comparison, the Board of Appeal took the view that there were both points of similarity and differences between the marks in question.
Според апелативния състав приликите се изразяват в термина „mezzo“, който съответства на по-ранната австрийска марка и представлява също първата част на заявената марка „MEZZOPANE“ и на по-ранната германска марка „MEZZOMIX“.
According to the Board of Appeal, the similarities reside in the element ‘mezzo’, which corresponds to the earlier Austrian mark and which is also the first part of the mark applied for (MEZZOPANE) and the earlier German mark (MEZZOMIX).
По отношение на визуалните разлики апелативният състав счита, че наставката „pane“
The Board of Appeal states that, having regard to mezzo’s position ad initium, it has a greater impact than the second part of the mark applied for or the remainder of the German
Първоинстанционният съд счита, че тази преценка трябва да се потвърди.
The Court considers that that assessment must be accepted.
Всъщност що се отнася до сравнението между по-ранната германска марка „MEZZOMIX“ и заявената марка „MEZZOPANE“, следва да се припомни, че вече е прието, че обикновено потребителят отдава по-голямо значение на първата част на думите (вж. в този смисъл Решение на Първоинстанционния съд по дело MUNDICOR, посочено в точка 22 по-горе, точка 81 и Решение на Първоинстанционния съд от 16 март 2005 г. по дело L’Oréal/СХВП — Revlon (FLEXI AIR), T-112/03, Recueil, стр. II-949, точки 64 и 65).
So far as concerns the comparison between the earlier German mark (MEZZOMIX) and the mark applied for (MEZZOPANE), it should be recalled that consumers generally take more note of a word’s beginning than of its ending (see, to that effect, MUNDICOR, cited in paragraph 22 above, paragraph 81, and Case T-112/03 L’Oréal v OHIM — Revlon (FLEXI AIR) [2005] ECR II-949, paragraphs 64 and 65).
II-2073, точка 48 и Решение на Първоинстанционния съд от 16 май 2007 г. по дело Trek Bicycle/СХВП — Audi (ALLTREK), T-158/05, непубликувано в Сборника, точка 70).
However, that cannot be true in all cases (see, to that effect, Case T-117/02 Grupo El Prado Cervera v OHIM — Héritiers Debuschewitz (CHUFAFIT) [2004] ECR II-2073, paragraph 48, and judgment of 16 May 2007 in Case T-158/05 Trek Bicycle v OHIM — Audi (ALLTREK) [2007], not published in the ECR, paragraph 70).
В случая действително поради своето начално положение елементът „mezzo“ на марките „MEZZOMIX“ и „MEZZOPANE“ привлича особено вниманието на съответните потребители.
In the present case, it is correct that the ‘mezzo’ element of the MEZZOMIX and MEZZOPANE marks particularly captures the attention of the relevant consumer owing to its position at the beginning of the marks.
Това засилено внимание обаче не изключва възприе -мането от страна на същите тези съответни потребители на елемента „mix“ на по-ранната германска марка — дума, която е известна на говорещия немски език потребител — и на елемента „pane“ на заявената марка „MEZZOPANE“.
However, that heightened attention does not prevent the relevant consumer from perceiving the ‘mix’ element of the earlier German mark, a word well known to German-speaking consumers, or the ‘pane’ element of the MEZZOPANE mark.
Следователно макар апелативният състав основателно да приема, че началното положение на елемента „mezzo“ оказва по-съществено въздействие от останалата част на заявената марка, той също така правилно приема, че наставките „pane“ на заявената марка и „mix“ на по-ранната германска марка ги разграничават.
Consequently, while the Board of Appeal correctly considered that, owing to its position ad initium, the ‘mezzo’ element had a greater impact than the rest of the mark applied for, the Board of Appeal was also correct to consider that the ‘pane’ suffix of the mark applied for and the ‘mix’ suffix of the early German mark serve to distinguish the marks, one from the other.