natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Тъй като обаче правило 9 и правило 11, буква b) от приложение I и правило 5 и правило 6, буква b) от приложение II към споменатата конвенция Marpol не представляват израз на обичайни норми, установени от общото международно право, действителността на Директива 2003/35 не може да се прецени с оглед на тази конвенция, макар държавитечленки да са обвързани от последната.
However, as Regulations 9 and 11(b) of Annex I, and Regulations 5 and 6(b) of Annex II, to Marpol 73/78 are not the expression of customary rules of general international law, the validity of Directive 2005/35 cannot be assessed in the light of that convention even though it binds the Member States.
(вж. точки 42—45 и 50—52; точка 1 от диспозитива)
(see paras 42-45, 50-52, operative part 1)
След като Общността не е обвързана от Международната конвенция за предотвратяване на замърсяването от кораби (Конвенция Marpol 73/78), обстоятелството, че Директива 2005/35 относно замърсяване от кораби и налагане на санкции при нарушения цели да включи някои норми на последната в общностното право, само по себе си не е достатъчно, за да може Съдът да упражни контрол за законосъобразността на тази директива с оглед на споменатата конвенция.
Since the Community is not bound by the International Convention for the Prevention of Pollution from Ships (Marpol 73/78), the mere fact that Directive 2005/35 on shipsource pollution and on the introduction of penalties for infringements has the objective of incorporating certain rules set out in that convention into Community law is not sufficient for it to be incumbent upon the Court to review the directive’s legality in the light of the convention.
Разбира се правомощията на Общността трябва
Admittedly, the powers of the Community must be exercised in observance of international law, including provisions of international
Що се отнася до Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право, подписана на 10 декември 1982 г. в Монтего Бей (Конвенцията от Монтего Бей), тя е подписана от Общността и одобрена с Решение 98/392, вследствие на което обвързва Общността, като в резултат на това разпоредбите на тази конвенция са неразделна част от общностния правен ред.
The United Nations Convention on the Law of the Sea, signed in Montego Bay on 10 December 1982 (UNCLOS), has been signed by the Community and approved by Decision 98/392, thereby binding the Community, and the provisions of that Convention accordingly form an integral part of the Community legal order.
че естеството и структурата на Конвенцията от Монтего Бей не допускат Съдът да преценява действителността на общностен акт с оглед на последната конвенция.
It follows that the nature and the broad logic of UNCLOS prevent the Court from being able to assess the validity of a Community measure in the light of that convention.
(вж. точки 53, 64 и 65; точка 1 от диспозитива)
(see paras 53, 64, 65, operative part 1) of the directive must be understood as entailing an unintentional act or omission by which the person responsible commits a patent breach of the duty of care which he should have and could have complied with in view of his attributes, knowledge, abilities and individual situation.
Така правилата, приемани от държавитечленки, дават самото определение на визираните в член 4 от тази директива нарушения и посочват приложимите санкции.
It follows that Article 4 of Directive 2005/35, read in conjunction with Article 8 thereof, does not infringe the general principle of legal certainty in so far as it requires the Member States to punish shipsource discharges of polluting substances committed by ‘serious negligence’, without defining that concept.
Член 4 от Директива 2005/53 относно замърсяване от кораби и налагане на санкции при нарушения, във връзка с член 8 от последната, задължава държавитечленки да санкционират изхвърлянето на замърсяващи вещества от корабите, ако е извършено „преднамерено [да се чете: „умишлено“], по небрежност [да се чете: „поради самонадеяност“] или поради сериозна небрежност [да се чете: „поради груба небрежност“]“, без обаче да определя тези понятия.
Article 4 of Directive 2005/35 on shipsource pollution and on the introduction of penalties for infringements, read in conjunction with Article 8 thereof, obliges the Member States to punish shipsource discharges of polluting substances if committed ‘with intent, recklessly or by serious negligence’, without defining those concepts.
Все пак тези различни понятия, и по-специално това за грубата небрежност, отговарят на критерии за ангажиране на отговорността, предназначени да се прилагат към неограничен брой случаи, които не могат да бъдат предварително посочени, а не към точно определени действия, които могат да бъдат подробно описани в нормативен акт на общностното или националното право.
However, those various concepts, in particular that of ‘serious negligence’, correspond to tests for the incurring of liability which are to apply to an indeterminate number of situations that it is impossible to envisage in advance and not to specific conduct capable of being set out in detail in a legislative measure, of Community or of national law.
Освен това тези понятия са изцяло включени и използвани в съответните правни системи на държавитечленки.
Furthermore, those concepts are fully integrated into, and used in, the Member States respective legal systems.
В това отношение понятието за груба
In that regard, ‘serious negligence’ within the meaning of Article 4
(вж. точки 72—74 и 77—79, точка 2 от диспозитива)
(see paras 72-74, 77-79, operative part 2)
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА KOKOTT — ДЕЛO C-308/06
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-308/06
Оспорва се съвместимостта на членове 4 и 5 от Директива 2005/35 с Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право, подписана на 10 декември 1982 г.
The issue in dispute is whether Articles 4 and 5 of Directive 2005/35 are compatible with the United Nations Convention on the Law of the Sea, signed at Montego Bay on 10 December 1982 3 (‘the Convention on the
3в Монтего Бей (наричана понататък „Конвенцията от Монтего Бей“), към която Общността се е присъединила през 1998 г.
Law of the Sea’), to which the Community acceded in 1998, 4 and the 1973 International
Посочените разпоредби уреждат наказателната отговорност за нарушение на правилата за изхвърлянето на замърсяващи вещества.
These provisions lay down criminal liability for discharge violations.
Съмнения поражда преди всичко обстоятелството, че Директивата очевидно съдържа по-строг критерий за отговорност в сравнение с Marpol 73/78.
Uncertainty arises particularly because the directive appears to provide for a stricter standard of liability than does Marpol 73/78.
По-специално съгласно Директивата достатъчно условие е да е налице груба небрежност, докато Marpol 73/78 предвижда като минимум условие самонадеяност и съзнанието, че може да се причини повреда.
Under the directive, serious negligence in particular is sufficient, whereas Marpol 73/78 provides for at least recklessness and knowledge that damage will probably result.
Освен това се поставя въпросът дали отговорността за груба небрежност е съвместима с принципа на правната сигурност.
Furthermore, the question arises as to whether the standard of liability of serious negligence is compatible with the principle of legal certainty.
4 — Решение 98/392/ЕО на Съвета от 23 март 1998 година за сключване от Европейската общност на Конвенция на Организацията на обединените нации по морско право от 10 декември 1982 година и на Споразумението от 28 юли 1994 година по отношение прилагането на част ХI от Конвенцията ОВ L 179, стр.
4 — Council Decision 98/392/EC of 23 March 1998 concerning the conclusion by the European Community of the United Nations Convention of 10 December 1982 on the Law of the Sea and the Agreement of 28 July 1994 relating to the implementation of Part XI thereof (OJ 1998 L 179, p. 1).
II — Правна уредба
II — Legal context imposition of penalties for discharges of polluting substances from ships differ significantly.’
Член 3 определя приложното поле на Директивата:
Article 3 lays down the scope of the directive:
Директива 2005/35 се основава на член 80, параграф 2 ЕО като правно основание за приемането на мерки в областта на морския транспорт.
Directive 2005/35 was based on Article 80(2) EC, which forms the legal basis for measures relating to maritime transport.
Настоящата директива се прилага съгласно международното право към изхвърляне на замърсяващи вещества във:
This Directive shall apply, in accordance with international law, to discharges of polluting substances in:
Причините за приемането на Директивата произтичат по-специално от съображения 2 и 3 от нея: a) вътрешните води, включително пристанища на държавачленка, към които е приложим режимът на Marpol; б) териториалните морски води на дър-жава-членка;
The reasons for the adoption of the directive are clear in particular from recitals (2) and (3) in the preamble thereto:
„(2) Материалните стандарти във всички държавичленки за изхвърляне на замърсяващи вещества от корабите са основани на Конвенцията Marpol 73/78; тези правила обаче се пренебрегват ежедневно от много голям брой кораби, плаващи във водите на Общността, без да се предприемат корективни действия.
‘(2) The material standards in all Member States for discharges of polluting substances from ships are based upon the Marpol 73/78 Convention; however, these rules are being ignored on a daily basis by a very large number of ships sailing in Community waters, without corrective action being taken.
в) проливи, използвани за международна навигация, предмет на режима за транзитно преминаване, както е определен в част III, раздел 2 от Конвенцията на ООН по морско право от 1982 г., до степента, до която една държавачленка упражнява юрисдикция над такива проливи; г)
(c) straits used for international navigation subject to the regime of transit passage, as laid down in Part III, section 2, of the 1982 United Nations Convention on the Law of the Sea, to the extent that a Member State exercises jurisdiction over such straits;
(3) Прилагането на Marpol 73/78 показва несъответствия сред държавитечленки и следователно е налице необходимост от хармонизиране на нейното прилагане на равнище изключителната икономическа зона или еквивалентна зона на
(3) The implementation of Marpol 73/78 shows discrepancies among Member States and there is thus a need to harmonise its implementation at Community level; in particular, the practices of Member States relating to the
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА KOKOTT — ДЕЛO C-308/06 държавачленка, създадена съгласно международното право; и д) открито море.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-308/06 in accordance with international law; and of the areas referred to in Article 3(1) are regarded as infringements if committed with intent, recklessly or by serious negligence.
Настоящата директива се прилага към изхвърляне на замърсяващи вещества от какъвто и да е кораб, независимо от неговия флаг, с изключение на военни кораби, военноморски помощен или друг кораб, притежаван или експлоатиран от държава и използван в настоящия момент само за правителствени нетърговски цели.“
This Directive shall apply to discharges of polluting substances from any ship, irrespective of its flag, with the exception of any warship, naval auxiliary or other ship owned or operated by a State and used, for the time being, only on government non-commercial service.’
В конкретния случай се поставя под въпрос действителността на членове 4 и 5, които гласят:
In this case doubt is cast on the validity of Articles 4 and 5, which are worded as follows:
Изхвърлянето на замърсяващи вещества в кое да е от пространствата по член 3, параграф 1 не се счита за нарушение, ако удовлетворява условията, дадени в приложение I, правила 9, 10, правило 11, буква а) или правило 11, буква c), или в приложение II, правило 5, правило 6, буква а) или правило 6, буква c) към Marpol 73/78.
A discharge of polluting substances into any of the areas referred to in Article 3(1) shall not be regarded as an infringement if it satisfies the conditions set out in Annex I, Regulations 9, 10, 11(a) or 11(c) or in Annex II, Regulations 5, 6(a) or 6(c) of Marpol 73/78.
Изхвърлянето на замърсяващи вещества в кое да е от пространствата по член 3, параграф 1, букви в), г) и д) не се счита за нарушение от собственика, капитана или екипажа, когато се действа на отговорност на капитана, ако удовлетворява условията, дадени в приложение I, правило 11, буква b) или в приложение II, правило 6, буква b) към Marpol 73/78.“
A discharge of polluting substances into the areas referred to in Article 3(1) (c), (d) and (e) shall not be regarded as an infringement for the owner, the master or the crew when acting under the master’s responsibility if it satisfies the conditions set out in Annex I, Regulation 11(b) or in Annex II, Regulation 6(b) of Marpol 73/78.’
Конвенцията от Монтего Бей
Convention on the Law of the Sea
Конвенцията от Монтего Бей включва правила относно преследването на замърсяването на морската среда.
The Convention on the Law of the Sea contains rules on the prosecution of environmental pollution at sea.
Член 211, параграф 1, първо изречение предвижда установяването на международни стандарти за опазване на околната среда:
The first sentence of Article 211(1) provides for the development of international environmental protection standards:
„(1) При условие, че се спазват разпоредбите на този раздел, държавите, граничещи с проливи, могат да приемат закони и подзаконови актове, отнасящи се до транзитното преминаване през пролива, във връзка с всички или всеки от следните въпроси:
‘(1) Subject to the provisions of this section, States bordering straits may adopt laws and regulations relating to transit passage through straits, in respect of all or any of the following:
„Държавите, действайки чрез компетентна международна организация или световна дипломатическа конференция, установяват международни норми и стандарти за предотвратяване, намаляване и запазване под контрол замърсяването на морската среда от плавателни съдове и съдействат за приемането, по същия начин, където е уместно, на системата от плавателни пътища с цел свеждането до минимум на заплахата от аварии, които могат да предизвикат замърсяване на морската среда, включително и крайбрежието, и да засегнат по този начин свързаните с това интереси на крайбрежните държави.“
‘States, acting through the competent international organisation or general diplomatic conference, shall establish international rules and standards to prevent, reduce and control pollution of the marine environment from vessels and promote the adoption, in the same manner, wherever appropriate, of routeing systems designed to minimise the threat of accidents which might cause pollution of the marine environment, including the coastline, and pollution damage to the related interests of coastal States.’
Крайбрежните държави черпят нормативни правомощия по отношение b) предотвратяването, ограничаването и контролирането на замърсяването чрез въвеждането на приложими международни правила и норми
The powers of coastal States to make rules with regard to exclusive economic zones are set out in Article 211(5):
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА KOKOTT — ДЕЛO C-308/06 относно изхвърлянето на нефт, нефтени отпадъци и други отровни вещества в пролива;
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-308/06 discharge of oil, oily wastes and other noxious substances in the strait;
В териториалното море се прилагат други разпоредби.
Different provisions apply in the territorial sea.
Член 2 урежда суверенитета на крайбрежната държава в тази област.
Article 2 governs the sovereignty of a coastal State in this area.
Член 89 по принцип изключва нормативните компетентности на отделни държави в открито море:
Individual States’ powers to make rules regarding the high seas are in principle excluded by Article 89:
Член 218, параграф 1 предвижда обаче пристанищните държави да преследват нарушения на правилата за изхвърлянето на замърсяващи вещества:
Article 218(1), however, provides for the prosecution of discharge offences:
Член 211, параграф 4 съдържа общи правила за разпоредбите относно опазването на околната среда по отношение на териториалното море:
Article 211(4) contains general rules on environmental protection provisions concerning the territorial sea:
„Крайбрежните държави в границите на териториалното си море, упражнявайки суверенитета си, могат да приемат закони и правила с цел предотвратяване,
‘When a vessel is voluntarily within a port or at an off-shore terminal of a State, that State may undertake investigations and, where the evidence so warrants, institute proceedings in respect of any discharge from that vessel outside the internal waters, territorial sea or exclusive economic zone of that State in violation of applicable international rules and standards established through the competent international organisation or general diplomatic conference.’
оборудването на чуждестранните кораби, освен ако те водят до привеждането в действие на общоприети международни правила и стандарти.
Such laws and regulations shall, in accordance with Part II, section 3, not hamper innocent passage of foreign vessels.’
Тези закони и правила, в съответствие с раздел 3, част II, не трябва да препятстват мирното преминаване на чуждестранните плавателни съдове.“
Such laws and regulations shall not apply to the design, construction, manning or equipment of foreign ships unless they are giving effect to generally accepted international rules or standards.
Член 21 определя кои закони и други правила на крайбрежната държава, отнасящи се до мирното преминаване, са разрешени:
Article 21 lays down which laws and regulations of the coastal State relating to innocent passage are permitted:
Чуждестранните кораби, упражнявайки правото на мирно преминаване през териториалното море, спазват всички такива закони и правила и всички общоприети международни правила, отнасящи се до предотвратяването на сблъскванията по море.“
Foreign ships exercising the right of innocent passage through the territorial sea shall comply with all such laws and regulations and all generally accepted international regulations relating to the prevention of collisions at sea.’
В съответствие с разпоредбите на тази конвенция и другите норми на международното право крайбрежната държава може да приема закони и правила, отнасящи се до мирното преминаване през нейното териториално море, във връзка с всички или с всеки един от следните въпроси:
The coastal State may adopt laws and regulations, in conformity with the provisions of this Convention and other rules of international law, relating to innocent passage through the territorial sea, in respect of all or any of the following:
[…] е) опазването на природната среда на крайбрежната държава и предотвратяването, ограничаването и контрола на нейното замърсяване;
(f) the preservation of the environment of the coastal State and the prevention, reduction and control of pollution thereof;
Marpol 73/78 е договорена в рамките на Международната морска организация (International Maritime Organisation, наричана по-нататък: „ИМО“).
Marpol 73/78 was agreed within the framework of the International Maritime Organisation (‘the IMO’).
Към нея са се присъединили — доколкото това е относимо в конкретния случай — всички държавичленки 6, но не се предвижда присъединяването на Общността (член 13).
While all of the Member States — in so far as is relevant in this case — have acceded to it, 6there is no provision for the Community to do so (Article 13).
6 — По данни на ИМО от уебстраницата: http://www.imo.org/Conventions/mainframe.asp?topic_id=248, посетена на 2 май 2007 г., приложение VI все още не е ратифицирано от Австрия, Чешката република, Ирландия, Унгария, Малта, Португалия и Словакия, като освен това Малта все още не е ратифицирала и приложение IV.
6 — According to the information provided by the IMO at http://www.imo.org/Conventions/mainframe.asp?topic_id=248, visited on 2 May 2007. Annex VI has yet to be ratified by Austria, the Czech Republic, Ireland, Hungary, Malta, Portugal and Slovakia, and Malta has also yet to ratify Annex IV.
Член 4 от Marpol 73/78 предвижда: конвенция от кораб е изпратена до администрацията на кораба, тази администрация незабавно информира за взетите мерки страната, изпратила ѝ информацията или доказателствата, а така също и Организацията.
(3) Where information or evidence with respect to any violation of the present Convention by a ship is furnished to the Administration of that ship, the Administration shall promptly inform the Party which has furnished the information or evidence, and the Organisation, of the action taken.
„(1) Забранява се всякакво нарушение на изискванията на тази конвенция независимо от мястото на неговото извършване и санкциите за такова нарушение се определят от законодателството на администрацията на съответния кораб.
‘(1) Any violation of the requirements of the present Convention shall be prohibited and sanctions shall be established therefor under the law of the Administration of the ship concerned wherever the violation occurs.
Ако администрацията е информирана за такова нарушение и се убеди в наличието на достатъчно доказателства, позволяващи да възбуди съдебна процедура по отношение на предполагаемото нарушение, тя дава разпореждане за възбуждане на такава процедура, колкото е възможно по-скоро в съответствие със своето законодателство.
If the Administration is informed of such a violation and is satisfied that sufficient evidence is available to enable proceedings to be brought in respect of the alleged violation, it shall cause such proceedings to be taken as soon as possible, in accordance with its law.
Член 9 съдържа правила относно връзката с други международни споразумения и тълкуването на понятието „юрисдикция“.
Article 9 contains rules on the relationship with other international agreements and on the interpretation of the term ‘jurisdiction’.
(2) Забранява се всякакво нарушение на изискванията на конвенцията, извършено в рамките на юрисдикцията на страна по конвенцията, като санкциите за такова нарушение се определят от законодателството на тази страна.
(2) Any violation of the requirements of the present Convention within the jurisdiction of any Party to the Convention shall be prohibited and sanctions shall be established therefor under the law of that Party.
В случай на извършване на такова нарушение съответната страна:
Whenever such a violation occurs, that Party shall either:
(b) изпраща до администрацията на кораба информация и доказателства в потвърждение на нарушението, с които разполага.
(2) Nothing in the present Convention shall prejudice the codification and development of the law of the sea by the United Nations Conference on the Law of the Sea convened pursuant to Resolution 2750 C(XXV) of the General Assembly of the United Nations nor the present or future claims and legal views of any State concerning the law of the sea and the nature and extent of coastal and flag State jurisdiction.
(3) В случай, когато информация или доказателства за нарушение на тази
(b) furnish to the Administration of the ship such information and evidence as may be in its possession that a violation has occurred.
„Правила 9 и 10 от настоящото приложение не се прилагат при:
‘Regulations 9 and 10 of this Annex shall not apply to:
(3) Терминът „юрисдикция“ в тази конвенция се тълкува в съответствие с международното право, действащо в момента на прилагане или тълкуване на конвенцията.“ а) изхвърляне в морето на нефт или нефтена смес, необходими за целите на осигуряване на безопасността на кораба или за спасяване на живот в морето; или b) изхвърляне в морето на нефт или нефтена смес в резултат на повреда на кораба или неговото оборудване:
(3) The term “jurisdiction” in the present Convention shall be construed in the light of international law in force at the time of application or interpretation of the present Convention.’
Разпоредбите относно замърсяването с нефт в резултат на експлоатацията на кораби са установени в приложение I към Конвенцията Marpol 73/78 7.
The provisions on oil pollution by shipping are laid down in Annex I to Marpol 73/78.