natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Паричният комитет и Комитетът на управителите приключват дейността си на 1 януари 1994 г. и се заместват от Икономическия и финансов комитет и от ЕПИ.
The Monetary Committee and the Committee of Governors brought their activities to an end on 1 January 1999 and 1 January 1994, respectively, and were replaced by the Economic and Financial Committee and by the EMI.
Документите на първите два органа, върху които ЕЦБ е придобила владение след закриването на ЕПИ, са преразпределени съобразно произхода и естеството си в особена категория архиви.
The documents produced by the former two bodies, possession of which was transferred to the ECB following the dissolution of the EMI, were grouped together, in view of their origin and their nature, in a specific category in the archives .
Както се споменава във второто съображение от Регламент (ЕИО, Евратом) № 354/83 на Съвета от 1 февруари 1983 г. относно отварянето за обществеността на историческите архиви на Европейската икономическа общност и на Европейската общност за атомна енергия (ОВ L 43 стр.
As is stated in the second recital in the preamble to Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 concerning the opening to the public of the historical archives of the European Economic Community and the European Atomic Energy Community (OJ 1983 L 43, p.
1), изменен с Регламент (ЕО, Евратом) № 1700/2003 на Съвета от 22 септември 2003 г. (ОВ L 243 стр.
1), as amended by Council Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ 2003 L 243, p.
В конкретния случай жалбоподателят квалифицира периода на поверителност от 30 години като прекалено дълъг, преценява го като неточен, доколкото началото му не е изрично определено в член 23.3. от Процедурния правилник на ЕЦБ и смята in fine, че той „напълно ограничава правото му на достъп“.
In the present case, the applicant describes the 30-year period of confidentiality as excessive; he considers it imprecise insofar as the starting point is not expressly laid down in Article 23.3 of the ECB Rules of Procedure; and, in fine, he maintains that it ‘reduces his right of access to nothing’.
Важно е все пак да се подчертае, на първо място, че посоченият по-горе срок от 30 години отговаря точно на този, предвиден в член 1 от Регламент № 354/83, чието изтичане позволява по принцип на всяко лице да подаде заявление за достъп до историческите архиви на институциите на Общността.
However, it must be pointed out, first, that the 30-year period corresponds exactly to that laid down in Article 1 of Regulation No 354/83, the expiry of which enables, in principle, anyone who has so requested to gain access to the historical archives of the Community institutions.
В правилата си за историческите архиви (приети на 7 октомври 2005 г. от Управителния комитет на Банката) (ОВ C 289, 2005 г., стр.
In its rules on historical archives (adopted by the Bank’s Management Committee on 7 October 2005) (OJ 2005 C 289, p.
12), Европейската инвестиционна банка също определя срок от 30 години преди предоставяне на публичен достъп до историческите архиви.
12), the European Investment Bank also set a period of 30 years as the time-limit for opening its historical archives to the public.
Освен това член 4, параграф 7 от Регламент № 1049/2001 предвижда, че установените в параграфи 1—3 от същия член изключения се прилагат за максимален период от 30 години.
In addition, Article 4(7) of Regulation No 1049/2001 states that the exceptions to the right of access as laid down in Article 4(1) to (3) apply for a maximum period of 30 years.
Въпреки това изключенията, свързани със защитата на личния живот (член 4, параграф 1, буква б) или на търговските интереси (член 4, параграф 2, първо тире), както и особените разпоредби за чувствителните документи (член 9), могат при необходимост да се прилагат за по-дълъг период.
However, the exceptions relating to the protection of privacy (Article 4(1)(b)) or of commercial interests (the first indent of Article 4(2)) and the specific provisions relating to sensitive documents (Article 9) may, if necessary, apply for longer .
Освен това, ако е безспорно, че член 23.3. от Процедурния правилник не споменава началото на срока от 30 години, то този пропуск не може сам по себе си да засегне законосъобразността на оспорваната от жалбоподателя разпоредба.
Furthermore, although it is undoubtedly common ground that Article 23.3 of the ECB Rules of Procedure does not mention at what point that 30-year period begins, that mere omission cannot, of itself, render the provision contested by the applicant unlawful.
Предвид особеното естество на разглежданите архиви, които обхващат по-специално дейността на орган, учреден през 1964 г. и разпуснат на 1 януари 1994 г., както и споменатата по-горе постоянна практика, е необходимо да се смята, че периодът на поверителност от 30 години, предвиден Процедурния правилник на ЕЦБ, приет през 1998 г., започва да тече имплицитно, но задължително, от датата на съставянето на документите.
In the light of the specific nature of the archives at issue, which cover, inter alia, the activity of a body formed in 1964, which was not dissolved until 1 January 1994, as well as the constant practice referred to above, it must be considered that the 30-year period of confidentiality laid down in the ECB Rules of Procedure adopted in 1998 had, as its starting point — by necessary implication — the date on which the documents were produced .
Впрочем тази дата е възприета с Регламент № 354/83 за начало на предвидения в него срок на поверителност от 30 години.
The date of production is also the date opted for in Regulation No 354/83 as the starting date for the 30-year period of confidentiality laid down therein.
Уместно е да се изтъкне на второ място, че от член 23.3., второ изречение от Процедурния правилник на ЕЦБ следва, че правилото за поверителност не е абсолютно.
Second, it is apparent from the second sentence of Article 23.3 of the ECB Rules of Procedure that the confidentiality rule is not absolute .
Всъщност посочената по-горе разпоредба има за цел да предостави на обществеността правото да се подават заявления за съкращаване на периода на поверителност, като се напомни, че нищо не се противопоставя на това правна уредба, свързана с вътрешната организация на работата на институция, да има за последица правно действие по отношение на трети лица (Решение по дело Нидерландия/Съвет, точка 72 по-горе, точка 38).
That provision is designed to grant the public the right to apply for a reduction of the period of confidentiality, given that there is nothing to prevent rules on the internal organisation of the work of an institution having legal effects vis-à-vis third parties (Netherlands v Council, cited in paragraph 72 above, paragraph 38).
По силата на член 23.3., второ изречение от Процедурния правилник на ЕЦБ, който се прилага общо, всяко лице може да заяви достъп до независимо кой документ, съхраняван в архивите на Комитета на управителите, дори преди изтичането на период от 30 години.
Pursuant to the second sentence of Article 23.3 of the ECB Rules of Procedure, which is intended to be of general application, any person may thus request access to any of the documents held in the archives of the Committee of Governors even before the expiry of a 30-year period.
Противно на твърденията на жалбоподателя относно липсата на правна защита, решението на Управителния съвет, с което се отхвърля заявлението за съкращаване на периода на поверителност, подлежи, както в конкретния случай, на съдебен контрол в съответствие с правото на ефективна правна защита.
Contrary to the applicant’s allegations concerning lack of judicial protection, the decision of the Governing Council rejecting the application for a reduction of the period of confidentiality is, as in the present case, subject to review by the courts in accordance with the right to effective judicial protection .
Сезираният съдия трябва да провери дали Управителният съвет е упражнил правилно правомощието си, предоставено му от член 23.3., второ изречение от Процедурния правилник на ЕЦБ.
It is for the court before which the dispute is brought to ascertain whether the Governing Council lawfully exercised the power conferred on it under the second sentence of Article 23.3 of the ECB Rules of Procedure.
От всички предходни съображения следва, че възражението за незаконосъобразност на член 23.3. от Процедурния правилник на ЕЦБ, изведено от твърдяно нарушение на „правото на жалбоподателя на достъп до документите на ЕЦБ и на основния принцип на прозрачност“, трябва да се отхвърли.
It follows from all of the foregoing that the plea of illegality in respect of Article 23.3 of the ECB Rules of Procedure based on the alleged infringement ‘of the applicant’s right of access to the documents of the ECB and of the fundamental principle of transparency’ must be rejected.
— По правното основание, изведено от незаконосъобразността на член 23.3. от Процедурния правилник на ЕЦБ, обосновано със злоупотреба с власт
— The plea alleging the illegality of Article 23.3 of the ECB Rules of Procedure on grounds of misuse of powers
В подкрепа на жалбата си за отмяна жалбоподателят изтъква, че ЕЦБ е извършила злоупотреба с власт, която се отличава както с обективни, така и със субективни обстоятелства.
In support of his application for annulment, the applicant claims that the ECB misused its powers both objectively and subjectively.
Що се отнася до обективните обстоятелства, жалбоподателят поддържа, че ЕЦБ, която разполага с твърде голяма независимост, е приела по посочения по-горе начин член 23.3. от процедурния си правилник, без да вземе предвид съдебната практика и конституционното задължение, което следва от Договора от Амстердам, подписан на 2 октомври 1997 г., който ѝ налага да предвиди в особен регламент право на достъп до документи.
As regards the objective misuse of powers, the applicant submits that the ECB, which enjoys a very high level of independence, adopted Article 23.3 of its Rules of Procedure in haste, without taking account of the caselaw or of the constitutional obligation, resulting from the Treaty of Amsterdam signed on 2 October 1997, which required it to provide, in a specific rule, for a right of access to documents.
ЕЦБ била действала единствено с цел да „премахне едно демократично право“.
According to the applicant, the ECB acted with the sole objective of ‘suppressing a democratic right’.
Доколкото това оплакване може да се разглежда като допълнително правно основание за доказване незаконосъобразността на член 23.3. от Процедурния правилник на ЕЦБ, обосновано с опорочаването на приемането на тази разпоредба от злоупотреба с власт, то трябва да се отхвърли.
That plea must be rejected insofar as it may be understood as an additional plea seeking to demonstrate the illegality of Article 23.3 of the ECB Rules of Procedure on the ground that the adoption of that provision is vitiated by a misuse of powers.
Съгласно постоянната съдебна практика даден акт е опорочен от злоупотреба с власт, само ако е видно въз основа на обективни, относими и непротиворечиви улики, че е приет с изключителното или най-малко с определящото намерение
According to settled case-law, a measure may amount to a misuse of powers only if it appears, on the basis of objective, relevant and consistent factors, to have been taken with the exclusive purpose, or at any rate the main purpose, of achieving an
В конкретния случай е достатъчно да се установи, че аргументът на жалбоподателя се основава на погрешна предпоставка, в смисъл че разпоредбите на Договора от Амстердам, от който води началото си член 255 ЕО, не предвиждат право на публичен достъп до документи на ЕЦБ.
In the present case, it is sufficient to note that the applicant’s reasoning is based on a false premiss, in that the provisions of the Treaty of Amsterdam, from which Article 255 EC derives, do not provide for a right of public access to ECB documents.
Освен това съдебната практика в областта на достъпа до документи, към която препраща жалбоподателят, не засяга ЕЦБ.
Furthermore, the caselaw referred to by the applicant concerning access to documents does not concern the ECB .
Единствено твърдението, че ЕЦБ е действала, с цел да „премахне едно демократично право“, представлява чиста интелектуална спекулация, а не конкретно и обективно доказателство за злоупотреба с власт.
The mere assertion that the ECB acted with the aim of ‘suppressing a democratic right’ amounts to pure intellectual speculation, not to concrete and objective evidence of a misuse of powers.
От предходните съображения следва, че възражението за незаконосъобразност на член 23.3. от Процедурния правилник на ЕЦБ, предявено от жалбоподателя, трябва да се отхвърли.
It follows from the foregoing that the plea of illegality raised by the applicant in respect of Article 23.3 of the ECB Rules of Procedure must be rejected.
б) По нарушението на задължението за мотивиране
(b) The infringement of the duty to give reasons
Жалбоподателят поддържа, че решението на ЕЦБ в отговор на заявлението му за съкращаване на срока на поверителност за достъп до Споразумението Базел—Ниборг е лишено от всякаква мотивация и нарушава член 253 ЕО, което ЕЦБ изрично оспорва.
The applicant submits that the decision of the ECB, in response to his application for reduction of the period of confidentiality so as to gain access to the Basle/Nyborg Agreement, wholly lacks a statement of reasons and infringes Article 253 EC, which the ECB expressly disputes.
В документите си ЕЦБ първоначално изтъква, че предвид общото действие на решението на Управителния съвет, което не е адресирано до жалбоподателя, не е необходимо в писмото от 8 ноември 1999 г., с което жалбоподателят се известява за въпросното решение, да се включват „допълнителни, индивидуални и нарочни мотиви“.
In its written pleadings, the ECB contended initially that, given the general scope of the decision of the Governing Council, which was not addressed to the applicant, it was not necessary to include in the letter of 8 November 1999, informing the applicant of that decision, ‘any additional, individual and specific reasoning’.
Следва все пак да се напомни, че в хода на заседанието ЕЦБ ясно приема индивидуалния характер на решението си и следователно се отказва от възражението си за липса на процесуална предпоставка, обоснована с общото действие на въпросното решение.
However, at the hearing, the ECB clearly admitted the individual nature of its decision and subsequently withdrew a plea of inadmissibility based on the general scope of that decision.
ЕЦБ смята, че във всеки случай писмото от 8 ноември 1999 г. съдържа излагане на определен брой мотиви, от които ясно следва, че Управителният съвет, който разполага с много широко право на преценка при изпълнение на правомощията си, е преценил интереса на жалбоподателя спрямо закрилата на обществения интерес по-специално във връзка с рисковете за паричната стабилност.
The ECB considers that, in any case, the letter of 8 November 1999 states a certain number of grounds which clearly show that the Governing Council, which enjoys a very wide discretion in its field of competence, weighed up the applicant’s interests as against the protection of the public interest, in particular, as against the risks for monetary stability.
Тъй като по този начин същността на преследваната от Съвета цел е била разкрита, би било прекалено да се настоява за по-точни мотиви, които изискват оповестяване на съдържанието на документите.
Since the Governing Council’s essential objective has thus been revealed, it would be excessive to require more precise reasoning, which would have meant disclosing the content of the documents.
Не се изисква мотивите да уточняват всички относими фактически и правни обстоятелства, доколкото въпросът дали мотивите на определен акт отговарят на изискванията на посочения член 253 следва да се преценява с оглед не само на текста, но и на контекста, както и на съвкупността от правни норми, уреждащи съответната материя (вж.
It should be noted that, according to settled case-law, the statement of reasons required by Article 253 EC must be appropriate to the act at issue and must disclose in a clear and unequivocal fashion the reasoning followed by the institution which adopted the measure in question in such a way as to enable the persons concerned to ascertain the reasons for the measure and to enable the competent Community Court to exercise its power of review.
Решение по дело Interporc/Комисия, точка 150 по-горе, точка 55 и посочената съдебна практика).
It is not necessary for the reasoning to go into all the relevant facts and points of law, since the question whether the statement of reasons meets the requirements of Article 253 EC must be assessed with regard not only to its wording but also to its context and to all the legal rules governing the matter in question (see Interporc v Commission, cited in paragraph 150 above, paragraph 55, and the caselaw cited).
В конкретния случай с писмо от 27 юли 1999 г. жалбоподателят подава до ЕЦБ заявление за съкращаване на срока на поверителност от 30 години на основание
In the present case, the applicant applied, by letter of 27 July 1999, to the ECB for a reduction of the 30-year period of confidentiality, based on Article 23.3 of the ECB
РЕШЕНИЕ ОТ 27.11.2007 г. — СЪЕДИНЕНИ ДЕЛА T-3/00 И T-337/04 член 23.3. от Процедурния правилник, за да се запознае с документите, спадащи към Споразумението Базел—Ниборг, с аргумента че са важни за редакцията на дисертационния му труд.
Rules of Procedure, in order to gain access to the documents relating to the Basle/Nyborg Agreement, arguing to that end the importance of those documents for his doctoral thesis.
Предвид естеството на подаденото от жалбоподателя заявление следва да се напомни по аналогия съдебната практика, според която институцията, към която е отправено заявление за достъп до документи, трябва да посочи при мотивирането на решението, че е извършила конкретна преценка на документите, чийто достъп се иска (Решение по дело Kuijer/Съвет, точка 150 по-горе, точка 38 и Решение по дело JT’S Corporation/Комисия, точка 131 по-горе, точки 64 и 65).
In the light of the nature of the application submitted by the applicant, it is necessary to apply, by analogy, the caselaw according to which the institution to which the application for access to documents is made must make clear in the grounds stated for its decision that it has carried out an assessment of the documents to which access is sought (Kuijer v Council, cited in paragraph 150 above, paragraph 38, and JT’s Corporation v Commission, cited in paragraph 131 above, paragraphs 64 and 65).
В отговор на искане на Първоинстанционния съд ЕЦБ представя различни документи, удостоверяващи съществуването на решението на Управителния съвет от 21 октомври 1999 г., и по-специално извадка от протокол на 29-то заседание на въпросния съвет, в който само се споменава за представянето на заявлението за достъп от страна на председателя, за документното съдържание на Споразумението Базел—Ниборг и за решението на Съвета да одобри предложението на представителя да не се предостави достъп до архивите на Комитета на управителите.
In response to a request of the Court of First Instance, the ECB produced various documents attesting to the existence of the decision of the Governing Council of 21 October 1999 and, in particular, an extract from the minutes of the 29th meeting of that council, in which reference is merely made to the presentation by the president of the application for access, of the documentary content of the Basle/Nyborg Agreement and of the decision of the Council approving its president’s proposal that access to the archives of the Committee of Governors should not be granted.
В писмото от 8 ноември 1999 г. е посочено, че Управителният съвет, от една страна, е взел под внимание „факта, че Споразумението Базел—Ниборг не е в точния смисъл на думата единединствен документ, съставен под формата на споразумение между страните, а съществува само като доклади и протоколи с автори както Комитетът на управителите, така и Паричният комитет“, а от друга страна, е отбелязал, че прессъобщението, в което се излагат „подробно всички точки от споразумението между управителите на централните банки“, вече е било предоставено на жалбоподателя.
In the letter of 8 November 1999, it is stated that the Governing Council, first, took into consideration the fact ‘that the “Basle/Nyborg [A]greement” was not a single document drawn up as a proper agreement among parties, but that the “[A]greement” only existed in the form of reports and minutes of meetings of both the Committee of Governors and of the Monetary Committee’ and, second, observed that a press release setting out ‘in great detail all points of the agreement reached among the Central Bank Governors’ had already been forwarded to the applicant .
Също така се споменава, че друг документ, а именно екземпляр от акт от 10 ноември 1987 г., в който се изтъкват внесените в споразумението за ЕПС от 13 март 1979 г. промени, е приложен към разглежданото писмо.
It is also stated that another document, namely the copy of the instrument of 10 November 1987 implementing the changes to the EMS Agreement of 13 March 1979, was attached to the letter concerned.
От буквалното тълкуване на писмото от 8 ноември 1999 г. става ясно, че „поради тези съображения Управителният съвет е решил да не предостави достъп до архивите на Комитета на управителите“, като директорът на ЕЦБ, отговорен за връзките с обществеността, споделя увереността си в плодотворното развитие на изследователската работа на жалбоподателя, след като вече разполага със съществената информация относно Споразумението Базел—Ниборг.
It is stated in the letter of 8 November 1999 that, ‘[t]aking into account these considerations, the Governing Council decided not to grant access to the archives of the Committee of Governors’. The director of the Public Relations department of the ECB then concludes that letter by stating that he is confident that the applicant’s research work will develop fruitfully since the latter has all essential information on the Basle/Nyborg Agreement a this disposal.
Ако от писмото от 8 ноември 1999 г. става ясно, че Управителният съвет със сигурност е уточнил документното съдържание на Споразумението Базел—Ниборг, не може да се направи изводът, че от решението на Съвета е видно, че последният е извършил конкретна преценка на определените в заявлението за достъп документи.
Although it is clear from the letter of 8 November 1999 that the Governing Council did actually specify the documentary content of the Basle/Nyborg Agreement, it cannot be inferred from that letter that the Council decision indicates that that institution carried out a concrete assessment of the documents covered by the request for access .
Решението на Управителния съвет обаче от 21 октомври 1999 г., както е доведено да знанието на жалбоподателя на 8 ноември 1999 г., по никакъв начин не посочва, че е направена преценка по отношение на съдържанието на заявените документи.
The decision of the Governing Council of 21 October 1999, as brought to the applicant’s knowledge on 8 November 1999, in no way refers to an assessment on the basis of the wording of the documents sought.
Във всеки случай, дори да се предположи, че от мотивите на въпросното решение може да се предположи за съществуването на конкретна преценка на заявените документи, следва да се напомни, че жалбоподателят не е бил напълно в състояние да разбере причините за отказа, които са му противопоставени, и че Първоинстанционният съд не е в състояние да упражни контрола си.
In any event, even if it were to be accepted that the grounds for that decision show that a concrete examination of the documents sought had been undertaken, it should be pointed out that the applicant was not really put in a position to be able to understand the reasons why he was refused access and that the Court is not in a position to exercise its powers of review.