natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Освен това концепцията, според която е законосъобразно да се възприеме „широка“ дефиниция на задачата за обществена услуга в случая с RTP, тъй като било доказано, че финансирането на тази задача е пропорционално на нейните нетни разходи, била също така потвърдена от факта, че дейностите по обществената услуга не са довели до изкривяване на пазара по отношение на търговските дейности.
In addition, the idea that it was legitimate to accept a ‘wide’ definition of the public service remit in RTP’s case, since RTP had established that the funding of that remit was proportional to its net costs, is also confirmed by the fact that there was no distortion of the market in respect of commercial activities resulting from public service activities.
Не бил основателен доводът, изведен от твърдяната неефикасност на механиз -мите за контрол.
The argument alleging that monitoring mechanisms were ineffective is not valid.
Всъщност ролята на Комисията не била да прецени дали RTP или Португалската република са приложили правилно всички вътрешни португалски правила, а единствено да провери дали държавното финансиране на RTP е съвместимо с Договора.
The Commission’s role is not to assess whether RTP or the Portuguese Republic correctly applied all the internal Portuguese rules, but only to verify whether RTP’s State funding was compatible with the Treaty.
За тази цел Комисията била длъжна да анализира и оцени обективни и достоверни данни, свързани с разходите за дейностите по обществената услуга и относно търговските дейности на RTP.
In order to do this, the Commission was required to analyse and assess the objective and credible data relating to the cost of RTP’s public service and commercial activities.
От значение било да се подчертае това, че както било подробно описано в съображение 177 и следващите от обжалваното решение, всички анализирани и потвърдени от Комисията данни били предмет на адекватни механизми за контрол в Португалия.
What should be noted is that, as detailed in recital 177 et seq. of the contested decision, all the data analysed and confirmed by the Commission were subject to appropriate monitoring mechanisms in Portugal.
Дори и ако впоследствие се установи, че цялата описана система за контрол не действа както трябва или че предоставените на Комисията данни не са точни, това не означавало, че обжалваното решение съдържа някакъв порок.
Even if it were to be found subsequently that any monitoring system described did not operate as it should have or that the data supplied to the Commission were inaccurate, that does not mean that the contested decision was defective in any way.
Всъщност Комисията била приела това решение съобразно доказателствата, с които разполагала към датата на неговото приемане и в които тя нямала причина да се съмнява.
The Commission adopted that decision on the basis of the evidence at its disposal at the date of its adoption which it had no reason to doubt.
Накрая, погрешен бил доводът, според който обжалваното решение не се основавало на никакво доказателство, че задачата за обществена услуга на RTP е била действително предоставена.
Concerning, lastly, the contention that the contested decision was not substantiated by any documentary evidence to show that RTP had actually fulfilled its public service remit, that argument is incorrect.
Всъщност Комисията нямала задължение да преценява конкретно дали договорите за обществена услуга са изцяло изпълнени, нито дали определените в тях стандарти за качество са спазени.
It is not for the Commission to assess specifically whether the public service contracts were precisely performed or whether the quality standards which are defined therein were complied with.
Нейната роля се ограничавала с проверка дали упражняваните от RTP дейности като обществена услуга могат или не да се разглеждат като УОИИ по смисъла на Договора.
Its role is confined to verifying whether the activities carried out by RTP as a public service may or may not be considered to be an SGEI within the meaning of the Treaty.
Всички дейности обаче, упражнявани от RTP като УОИИ, били законосъобразни и не били засегнати от никаква явна грешка.
All the activities carried out by RTP as an SGEI are legitimate and are not vitiated by any manifest error.
Освен това разследването позволило да се направи изводът, че предоставеното на RTP финансиране е било действително разпределено за изпълнението на задачата за обществена услуга.
In addition, the investigation permitted the finding that the funding awarded to RTP was actually allocated to the fulfilment of RTP’s public service remit.
Комисията отбелязва, че представянето на доклада на Tribunal de Contas в репликата е направено със закъснение, за което нямало никакво убедително оправдание.
The Commission contends that the production of the report of the Tribunal de Contas in the reply occurred late and without a convincing justification for that lateness.
От своя страна тя формално отрича да е знаела за съществуването на този доклад преди обжалваното решение.
That institution expressly denies that it was aware of the existence of that report prior to the contested decision.
Във всеки случай този доклад не поставял под въпрос преценката, съдържаща се в обжалваното решение.
In any event, that report does not call into question the assessment contained in the contested decision.
В самото начало следва да се отговори на въпроса дали докладът на Tribunal de Contas, представен като приложение към репликата, е допустим и релевантен в настоящото дело за преценката на законосъобразността на обжалваното решение.
It is necessary, at the outset, to resolve the question whether the report of the Tribunal de Contas, produced as an annex to the reply, is admissible and relevant to the present action, in order to assess the lawfulness of the contested decision.
Следва да се подходи пряко към въпроса за релевантността на този доклад.
It is necessary to consider, first, the relevance of that report.
Според постоянната съдебна практика в рамките на предявения по член 230 ЕО иск за отмяна законосъобразността на общностен акт трябва да се преценява в зависимост от фактическите и правни обстоятелства, които съществуват към момента на приемане на акта.
According to settled case-law, in an action for annulment brought under Article 230 EC, the legality of a Community measure must be assessed on the basis of the information existing at the time when the measure was adopted.
Жалбоподателят счита, че като се има предвид това, че проучването на RTP от Комисията е извършено отдавна, както и задължението за лоялно сътрудничество на държавитечленки спрямо институциите на Общността, тази институция не е можела да не знае, че Tribunal de Contas е провел задълбочено разследване върху RTP и не е можела да пренебрегва съществуването на този доклад.
The applicant claims that, in view of the length of the Commission’s investigation of RTP and the duty of the Member States to cooperate in good faith with the Community institutions, the Commission must have known that the Tribunal de Contas was conducting a detailed investigation of RTP and could not have been unaware of the existence of that report.
При все това се налага обаче изводът, че жалбоподателят, който носи тежестта на доказване, освен горепосочените общи твърдения не представя никакво конкретно доказателство, че към момента на приемането на обжалваното решение Комисията въобще е знаела, че посоченият доклад съществува.
Clearly, however, apart from the general assertions referred to above, the applicant, on whom the burden of proof rests, has not adduced any specific evidence that the Commission had actual knowledge even of the existence of the report, when it adopted the contested decision.
Впрочем жалбоподателят поддържа, че той не е знаел за съществуването на този доклад в момента на приемане на това решение.
The applicant maintains, however, that it was unaware of the existence of that report when that decision was adopted.
Колкото до Комисията, тя формално изтъква, че към момента на обжалваното решение не е знаела за съществуването на този доклад и че за нея следователно е било невъзможно дори да поиска той да ѝ бъде представен.
The Commission formally denies that it had any knowledge of the existence of that report at the time of the contested decision and contends that it was, accordingly, impossible for it even to request that it be disclosed to it.
В това отношение Първоинстанционният съд счита, че не е установено Комисията да е знаела за съществуването на доклада на Tribunal de Contas по време на обжалваното решение.
In that regard, the Court of First Instance finds that it has not been established that the Commission had knowledge of the existence of the report of the Tribunal de Contas at the time of the contested decision.
От това следва, че дори независимо от въпроса дали този доклад, макар да е представен едва на етапа на репликата, трябва да се счита за допустим по силата на член 48, параграф 2 от Процедурния правилник, той трябва да бъде обявен за напълно ирелевантен и не би могло да бъде взет предвид при преценката на законосъобразността на обжалваното решение.
Consequently, regardless even of whether that report, despite being produced only at the reply stage, must be considered to be admissible pursuant to Article 48(2) of the Rules of Procedure, it must be held to be lacking in any relevance and cannot be taken into consideration for the purpose of assessing the lawfulness of the contested decision.
След като се реши този предварителен въпрос, следва да се разгледа критиката на жалбоподателя, изведена от това, че когато избира, както е в конкретния случай, да възложи УОИИ за радиоразпръскване на оператор, който едновременно с това продължава да извършва търговска дейност, държавачленка не би могла да предпочете „широка“ дефиниция на обществената услуга.
Having disposed of that preliminary question, it is necessary to deal with the applicant’s argument that, where, as in this case, it chooses to award the broadcasting SGEI to an operator which at the same time pursues commercial activities, a Member State cannot opt for a ‘wide’ definition of public service.
Най-напред следва да се напомни, че както определя съдебната практика (вж. в този смисъл Решение FFSA и др./Комисия, точка 144 по-горе, точка 99) и както Комисията излага в точка 22 от Съобщение COM (2000) 580 окончателен от 20 септември 2000 година относно услугите от общ интерес в Европа, държавитечленки имат широко право на преценка при определянето на това, което считат за УОИИ.
It is necessary, first, to note that, as stated in the caselaw (see, to that effect, FFSA and Others v Commission, paragraph 144 above, paragraph 99) and as set out by the Commission in point 22 of its communication COM(2000) 580 final of 20 September 2000 on services of general interest in Europe, Member States have a wide discretion to define what they regard as SGEIs.
Следователно определянето на тези услуги от държавачленка може да бъда поставено под съмнение от Комисията само в случай на явна грешка (Заключение на генералния адвокат Léger към Решение на Съда от 19 февруари 2002 г. по дело Wouters и др., C-309/99, Recueil, стр. I-1577 и I-1583, точка 162; Решение по дело Olsen/Комисия, точка 145 по-горе, точка 216).
Hence, the definition of such services by a Member State can be questioned by the Commission only in the event of manifest error (Opinion of Advocate General Léger in Case C-309/99 Wouters and Others [2002] ECR I-1577, I-1583, point 162, and the judgment in Olsen v Commission, paragraph 145 above, paragraph 216).
Относно по-конкретно УОИИ за радиоразпръскване, в Решение от 30 април 1974 г. по дело Sacchi (155/73, Recueil, стр. 409), наред с другото, по въпроса дали предоставеното от държавачленка на едно предприятие изключително право да излъчва всички видове телевизионни предавания, дори с рекламна цел, представлява нарушение на правилата на конкуренцията, Съдът по същество признава, че държавитечленки могат законосъобразно да определят УОИИ за радиоразпръскване, която да покрива разпространението на общи програми.
More specifically concerning broadcasting SGEIs, the Court in Case 155/73 Sacchi [1974] ECR 409 — concerning, inter alia, whether the exclusive right granted by a Member State to an undertaking to make all kinds of television transmissions, even for advertising purposes, constitutes a breach of the rules of competition — recognised, essentially, that Member States could legitimately define a broadcasting SGEI to include the broadcast of full-spectrum programming.
Всъщност в това решение Съдът е отсъдил, че „нищо в Договора не пречи, по съображения от обществен интерес, които са от нестопанско естество, държавитечленки да изключат […] прилагането на правилата на конкуренцията към радио- и телевизионните предавания, като предоставят изключителното право за тяхното осъществяване на едно или повече предприятия“ (Решение по дело Sacchi, посочено по-горе, точка 14; вж. също заключение на генералния адвокат Reischl към това Решение, Recueil, стр. 433, стр.
In that judgment, the Court held that ‘nothing in the Treaty prevents Member States, for considerations of public interest of a non-economic nature, from removing radio and television transmissions … from the field of competition by conferring on one or more establishments an exclusive right to conduct them’ (Sacchi, paragraph 14; see, also, the Opinion of Advocate General Reischl in that judgment, p. 433, p.
445, от втора до пета алинея и заключение на генералния адвокат Léger към Решение по дело Wouters и др., точка 195 по-горе, точка 163).
445, second to fifth unnumbered points, and Opinion of Advocate General Léger in Wouters and Others, paragraph 195 above, point 163).
Впрочем когато в Протокола от Амстердам държавитечленки са обявили, че „публичното радиоразпръскване в държавитечленки е пряко свързано с демократичните, социалните и културните потребности на всяко общество, както и с необходимостта от запазването на плурализма в медиите“, те се позовават пряко на създадените от тях системи за радиоразпръскване, натоварени с разпространението на общи телевизионни програми за цялото население на тези държави.
In addition, when Member States stated in the Amsterdam Protocol that ‘the system of public broadcasting in the Member States is directly related to the democratic, social and cultural needs of each society and to the need to preserve media pluralism’, they were making a direct reference to public service broadcasting systems introduced by them and entrusted with broadcasting full-spectrum television programmes for the benefit of the entire population of those States.
Накрая следва да се напомнят думите, с които Съветът и държавитечленки в своята Резолюция от 25 януари 1999 г. относно обществената услуга за радио -разпръскване (точка 153 по-горе), още веднъж потвърждават значението на УОИИ за радиоразпръскване.
Lastly, it is necessary to bear in mind the terms in which the Council and the Member States, in their resolution of 25 January 1999 concerning public service broadcasting (paragraph 153 above), reaffirmed the importance of broadcasting SGEIs.
В тази резолюция държавитечленки „с оглед културните, социалните и демократични функции, които обществената услуга за радиоразпръскване изпълнява
In that resolution, Member States, ‘considering the fact that public service broadcasting, in view of its cultural, social and democratic functions which it discharges
SIC/КОМИСИЯ за общото благо, има жизненоважно значение за осигуряване на демокрацията, плурализма, социалното сближаване и културното и езиково разнообразие, […] като подчертават, че нарасналото разнообразие от предлагани програми в новата медийна среда увеличава значението на глобалната задача на обществените оператори за радио и телевизия [и] като напомнят потвърдената компетентност на държавитечленки относно възлагането и финансирането на услугата, посочена в [Протокола от Амстердам]“, отбелязват и отново потвърждават, че посоченият протокол утвърждава „[тяхното] желание […] да се подчертае ролята на обществената услуга за радиоразпръскване“, че „обществената услуга за радиоразпръскване трябва да е в състояние да продължи да предлага широк спектър от програми в съответствие с нейната задача, така както е определена от държавите-членки, за да се задоволят интересите на обществото като цяло“, и че „в този смисъл стремежът на обществената услуга за радиоразпръскване да достигне до широка аудитория е законово оправдан“ [неофициален превод].
SIC v COMMISSION for the common good, has a vital significance for ensuring democracy, pluralism, social cohesion, cultural and linguistic diversity; … stressing that the increased diversification of the programmes on offer in the new media environment reinforces the importance of the comprehensive mission of public service broadcasters; recalling the affirmation of competence of the Member States concerning remit and funding set out in the [Amsterdam Protocol]’ noted and reaffirmed that that protocol confirms ‘[their] will… to stress the role of public service broadcasting’ and that ‘public service broadcasting must be able to continue to provide a wide range of programming in accordance with its remit as defined by the Member States in order to address society as a whole’ and that ‘in this context it is legitimate for public service broadcasting to seek to reach wide audiences’.
От гореизложените съображения произтича, че общностното право по никакъв начин не забранява на държавачленка да определи в широк смисъл УОИИ за радиоразпръскване, така че да включва разпространението на общи програми.
It follows from the foregoing considerations that Community law in no way precludes a Member State from defining broadcasting SGEIs widely to include the broadcasting of full-spectrum programming.
Тази възможност не може да се оспорва поради факта, че радиотелевизионният оператор, извършващ обществена услуга, освен това извършва търговски дейности, по-конкретно продажба на рекламни пространства.
That possibility cannot be called into question by the fact that the public service broadcaster carries on, in addition, commercial activities, in particular the sale of advertising space.
Всъщност подобно поставяне под въпрос би означавало самата дефиниция на УОИИ за радиоразпръскване да се постави в зависимост от начина ѝ на финансиране.
Calling such activities into question would be tantamount to making the very definition of the broadcasting SGEI dependent on its method of financing.
Впрочем ex hypothesi УОИИ се определя в зависимост от общия интерес, който тя има за цел да задоволи, а не в зависимост от средствата, които ще осигурят нейното предоставяне.
An SGEI is defined, ex hypothesi, in relation to the general interest which it is designed to satisfy and not in relation to the means which will ensure its provision.
Както отбелязва Комисията в точка 36 от съобщението относно радиоразпръскването, „въпросът за дефиницията на зада -чата за обществената услуга не трябва да се смесва с въпроса за финансовия механизъм, избран за предоставяне на тези услуги“.
As the Commission points out in point 36 of the Communication on broadcasting, ‘the question of the definition of the public service remit must not be confused with the question of the financing mechanism chosen to provide these services’.
От всички гореизложени съображения произтича, че не би могла да се оспорва компетентността на държавитечленки да определят УОИИ за
It follows from all of the foregoing considerations that the power of the Member States to define broadcasting SGEIs in such a way as to include broadcasting a wide
При това Първоинстанционният съд отбелязва, че извън изразената от жалбоподателя критика срещу широка дефиниция на обществената услуга в случая на радиотелевизионен оператор, който освен това упражнява търговски дейности, твърденията на жалбоподателя за нарушения се отнасят най-вече за изпълнението на тази задача от RTP и контрола от страна на Комисията в това отношение.
The Court points out, moreover, that, beyond the criticism expressed by the applicant of a wide definition of public service in the case of a broadcaster carrying on, in addition, commercial activities, the applicant’s heads of claim concern, above all, RTP’s fulfilment of that remit and monitoring by the Commission in that regard.
Според жалбоподателя Комисията всъщност не се е постарала да се увери, че изпълнението на задачата от RTP е било предмет на независим контрол.
According to the applicant, the Commission did not, in fact, seek to satisfy itself that the fulfilment by RTP of its remit had been subject to independent monitoring.
Задължението на Комисията не се състояло единствено в това да отбележи теоретично предвидените механизми за контрол.
The Commission is not only obliged to take account of the monitoring mechanisms which are, in theory, provided for.
Тя трябвало освен тава да провери тяхното ефективно прилагане.
It must also verify their actual application.
Жалбоподателят упреква Комисията за това, че не е дала ход на неговите молби португалските власти да представят договорните доклади от външен одит или да укажат, че тези доклади не съществуват.
The applicant criticises the Commission for failing to act on its request for the disclosure by the Portuguese authorities of the contractual external audit reports or for a statement that no such reports exist.
Освен това той упреква Комисията за липсата на доказателства в обжалваното решение за ефективното спазване от RTP на поверените ѝ мисии за обществена услуга.
It further criticises the Commission for the lack of evidence, in the contested decision, of actual compliance by RTP with the public service remit with which it was entrusted.
Релевантните съображения на обжалваното решение са съображения 56—59 и 177—181.
The relevant recitals of the contested decision are recitals 56 to 59 and 177 to 181.
С оглед произнасяне по основателността на тези твърдения на жалбоподателя за нарушения следва да се разгледа въпросът за контрола относно това как радиотелевизионният оператор, извършващ обществена услуга, изпълнява възложената му задача за обществена услуга.
In order to rule on whether the applicant’s heads of claim are well founded, it is necessary to examine the question of the monitoring of the public service broadcaster’s compliance with its public service remit.
Това разглеждане предполага анализ от две части.
That examination necessitates a two-part analysis.
В първата част следва да се разгледа въпросът за контрола върху спазването от RTP на критериите за качество — или още стандартите за качество — приложими по общ начин към цялата му дейност, свързана с обществената услуга за радиоразпръскване.
In the first part, it is necessary to examine the monitoring of RTP’s compliance with the qualitative criteria — or quality standards — which were generally applicable to all its public service broadcasting activity.
Във втората част следва да се разгледа въпросът за контрола върху реалното
In the second part, it is necessary to examine the monitoring of the
SIC/КОМИСИЯ предоставяне от RTP на очакваните от нея конкретни престации по обществената услуга и за контрола върху съответствието между тези престации и техните обявени разходи.
SIC v COMMISSION actual provision by RTP of the public services expected of it and the correspondence between those services and the costs declared.
Докато първата част от анализа визира белязаната със субективност преценка на нивото на качество на обществената телевизионна услуга, то втората част се отнася до обективния въпрос за административната и счетоводна достоверност на отчетите на RTP относно съдържащите се в тях разходни позиции и по отношение на разходите, които те посочват.
Although the first part of the analysis relates to an assessment, tinged with subjectivity, of the qualitative level of public service television, the second part concerns the objective question of the administrative and accounting fairness of RTP’s accounts in relation to the cost items of which they are comprised and the costs which they exhibit.