natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I-8835) и Заключение от 27 април 2004 г., в чиято точка 42 анализирам Решение по дело Simmenthal, където Съдът е потвърдил върховенството както на Договора, така и на актовете на институциите, които имат непосредствено приложение, и считам, че когато общностна разпоредба не допуска норма на някоя държавачленка, се потвърждава признатото около четиридесет години по-рано върховенство, независимо от източника на общностното право: Договорът, регламент или директива.
At point 42 of the Opinion of 27 April 2004, I analysed the judgment in Simmenthal, in which the Court confirmed the primacy of both the Treaty and the directly applicable measures of the institutions, and I took the view that when a Community provision precludes a provision of a Member State, the principle of primacy established nearly 40 years ago must be reiterated, irre -spective of the Community source: the Treaty, a regulation or a directive.
Еднаквото прилагане на общностното право изисква както нормите на първичното право, така и нормите на вторичното право да имат едно и също значение
The uniformity of Community law requires that its primary and secondary provisions must have the same meaning, the same compulsory application, and the
Непосредственото действие на Директивата за конкуренцията и Директивата за взаимно свързване
The direct effects of the Competition and Interconnection Directives
По този начин частноправните субекти засилват правната си сфера и общностното право утвърждава полезното си действие, което не е изопачено от евентуално неизпълнение или неправилно транспониране на неговите директиви.
Accordingly, individuals are able to strengthen their legal rights, while the ef -fectiveness of Community law is protected and is not impaired by any failure to implement a directive or by its incorrect transposition.
Съдът започва да създава теорията за непосредственото действие в Решение по дело van Gend & Loos 65, като впоследствие я прилага към директивите в Решение по дело Van Duyn 66, показвайки загриженост „за правата, които те пораждат за частноправните субекти“ 67, и я систематизира в Решение по дело Ratti 68 и в Решение по дело Ursula Becker 69.
The Court began devising the theory of direct effect in Van Gend & Loos. 65 The Court extended the theory to directives in Van Duyn, 66with regard to the rights directives confer on individuals, 67and systematised it in Ratti 68 and Becker. 69
Съчетанието на тези елементи е канавата на доводите в подкрепа на непосредственото прилагане на член 4в от Директива 90/388 и на член 12, параграф 7 от Директива 97/33, на които противоречи § 43, алинея 6 от TKG от 1996. г. 72
Those factors combined create the framework for the argument in support of the direct application of Article 4c of Directive 90/388 and Article 12(7) of Dir -ective 97/33, with which Paragraph 43(6) of the TKG of 1996 is incompatible. 72
Когато националното право не може да се тълкува в съответствие с общностното право, предизвикването на съдебна намеса с цел постигане на хармония предполага заличаване на тънката граница между нормотворчеството и тълкуването 73.
The Court wisely placed the emphasis on the function of a directive, holding that, in order to be relied on, it must be unconditional and sufficiently precise, 70 and that no measures must have been adopted within the prescribed period or the national legislation must be incompatible as a result of defective or inadequate transposition. 71
66 — Решение от 4 декември 1974 г. по дело Van Duyn (41/74, Recueil, стр. 1337).
65 — Case 26/62 [1963] ECR 1.66 — Case 41/74 [1974] ECR 1337.
68 — Решение от 5 април 1979 г. (148/78, Recueil, стр.
68 — Case 148/78 [1979] ECR 1629.69 — Case 8/81 [1982] ECR 53.
Спорните разпоредби разкриват, че получаването на такса, която е допълнителна по отношение на разхода за свързване, е незаконно в Германия от 1 януари 1998 г. (член 4в от Директива 90/388) според критерия за ориентиране спрямо разходите (член 7, параграф 2 и член 12, параграф 7 от Директива 97/33).
It is clear from the disputed provisions that it was illegal to impose the additional connection cost contribution in Germany after 1 January 1998 (Article 4c of Dir -ective 90/388), in accordance with the cost orientation rule (Articles 7(2) and 12(7) of Directive 97/33).
72 — В този смисъл съм съгласен с акта за запитване (в точка 44 и сл.), в който със сигурност не изглежда да е изразено съмнение относно това, че посочените директиви предоставят конкретни и безусловни права.
72 — In that regard I agree with the order for reference (paragraph 44 et seq.) which certainly does not appear to call into question the fact that those directives create precise and unconditional rights.
Тук не боравя с абстрактни принципи, а с конкретни норми, които пораждат за далекосъобщителния оператор правото цената на взаимното свързване да включва само разходите за свързването с абонатната линия.
The present case does not concern abstract principles but rather specific legislative provisions which confer on telecommunications operators the right to include only the costs of connection to the local loop in the interconnection charge.
Следователно националният регулаторен орган определя тарифата, опирайки се на толкова точно и безусловно правно основание (забрана на допълнителни суми, които не са необходими за покриване на разходите), че не е необходимо никакво общностно или национално нормативно допълване.
Accordingly, the national regulatory authority sets the amount of the charge using a legal basis which is so precise and unconditional (the prohibition of unnecessary additional charges to cover the cost) that it does not need to be supplemented by any further Community or national legislation.
Освен това правният постулат на тези разпоредби се основава на принципа на свободната конкуренция 74, за който Съдът приема 75, че може надлежно
Furthermore, the legal proposition in those provisions is founded on the principle of free competition, 74 which the Court has held 75is capable of creating directly effect- as Advocate General Mázak points out in his
При всички случаи следва да се вземе предвид обстоятелството, както посочва да предостави права с непосредствено действие, включително в отношенията между частноправните субекти (хоризонтални отношения), като възлага на националните съдилища да осигурят тяхната защита.
Opinion in Palacios de la Villa, that, in ive rights, including in (horizontal) relations between individuals, which the national courts are responsible for safeguarding.
генералният адвокат Mázak в заключението си 76 по дело Palacios de la Villa 77, че съдебната практика също не отрича непосредственото действие на разпоредбите на директива, от установеното в която са предвидени изключения или която се нуждае от обосновка.
accordance with caselaw, the fact that provisions of a directive are subject to exceptions or provide for justifications does not mean that the directive lacks direct effect.
Конкретизирането на понятието за „ориентиране на тарифите спрямо разходите“ отразява крайното определяне на цената, макар че не замъглява естеството на разглежданото право.
The specific definition of the concept of ‘cost orientation for tariffs’ is held up as a mirror when the final price is set, although it does not cloud the substance of the right concerned.
Доводите, приведени от германското правителство и от Deutsche Telekom с цел да направят тези норми неясни, страдат от сериозно объркване при тяхното формулиране, което се разсейва, когато се установи, че те съдържат грешка, състояща се в приравняване „дефинирането“ на неопределено понятие с „изпълнението“ на директива.
The forceful argument put forward by the German Government and Deutsche Telekom in an attempt to conceal the fact that those provisions are precise is vitiated by serious confusion in its drafting, which is dispelled by the realisation that it contains the error of likening the task of ‘incorporating’ an indeterminate concept to that of ‘implementing’ a directive.
Доктрината за непосредственото действие се движи еднопосочно във вертикален план (от частноправния субект към държавата), забранявайки както движението в обратна посока (обратни вертикални отношения) 78, така и перпендикулярните пътища, позволяващи позоваването на директива между частноправни субекти (хоризонтално действие) 79.
The doctrine of direct effect operates on a vertical, one-way plane (from an individual to the State), in that traffic in the opposite direction (reverse vertical relationships) 78and perpendicular routes which would enable a directive to be relied on between individuals (horizontal direct effect) are both prohibited. 79
74 — Член 82 ЕО.
74 — Article 82 EC.
76 — Представено на 15 февруари 2007 г., което препраща към точка 105 от Решение по дело Pfeiffer и др., посочено по-горе, като във второто заключение по това дело (в точка 36) подчертавам, че е важно да не се остъпва от направения прогрес относно непосредственото действие.
76 — In which he referred to paragraph 105 of the judgment in Pfeiffer and Others. In the second opinion in Pfeiffer (paragraph 36), I emphasised that it is important not to undo the progress made in relation to direct effect.
79 — Решение от 26 февруари 1986 г. по дело Marshall (152/84, Recueil, стр. 723).
78 — Joined Cases C-74/95 and C-129/95 X [1996] ECR I-6609.79 — Case 152/84 Marshall I [1986] ECR 723.
Според Съда прилагането на съдебната практика относно непосредственото действие на директивите и към отношенията между частноправните субекти означава на Общността да се признае правомощието да установява задължения в тежест на гражданите, докато тази компетентност се ограничава до приемането на регламенти или на решения 80.
According to the Court, extending the doctrine of the direct effect of directives to the sphere of relations between individuals would be tantamount to conferring on the Community a power to enact obligations for individuals, whereas that competence is limited to the adoption of regulations or decisions. 80
При все това с Решение по дело Wells 88в област като тази на околната среда 89, където са неясни заложе-
However, in Wells, 88a case which concerned the environment, 89a field in
С годините обаче не замлъкват поддръжниците на признаването на хоризонталното непосредствено действие, като например генералният адвокат Lenz 81 в заключението му по дело Faccini Dori 82, основавайки се на свой ред върху доводите, развити по-рано от генералните
Nevertheless, time has not succeeded in silencing the calls for horizontal direct effect to be recognised. Advocate General Lenz 81 made such a call in the opinion in Faccini Dori, 82relying in turn on the arguments previously put forward by advocates general
ните интереси, съдебната практика дава по-стабилни насоки, тъй като макар да обяснява, че „частноправният субект не може да се позовава на директива срещу държавачленка, когато става въпрос за задължение на държавата, пряко свързано с изпълнението на друго задължение, което по силата на тази директива е в тежест на трето лице“ (точка 56), по-нататък Съдът уточнява за първи път, че „отрицателните последици за правата на трети лица, дори когато настъпването им е сигурно, не са основание да се отнеме възможността на частноправните субекти да се позовават на разпоредбите на директива срещу съответната държава-членка“ (точка 57).
which the interests at stake are vague, the Court provided firmer guidance. Despite pointing out that ‘an individual may not rely on a directive against a Member State where it is a matter of a State obligation directly linked to the performance of another obligation falling, pursuant to that directive, on a third party’ (paragraph 56), the Court went on to state, for the first time, that ‘adverse repercussions on the rights of third parties, even if the repercussions are certain, do not justify preventing an individual from invoking the provisions of a directive against the Member State concerned’ (paragraph 57).
Установяването на несъвместимостта на TKG
The finding that the TKG is incompatible with Community law
Общностната съдебна практика не допуска дисонанси, макар в случаи като настоящия да се подчинява на
There is no room for disharmony in the repertoire of Community caselaw, although,
82 — Решение от 14 юли 1994 г. по дело Faccini Dori (C-91/92, Recueil, стр. I-3325).
80 — Judgment in Case C-192/94 El Corte Inglés [1996] ECR I-1281.
83 — Заключение от 26 януари 1993 г. във връзка с Решение от 2 август 1993 г. по дело Marshall (C-271/91, Recueil, стр. I-4367).
81 — Advocate General Lenz called for the law based on the Treaty to develop in the interests of the uniform, effective application of Community law so as to extend the doctrine to relationships between private individuals and thus respond to the legitimate expectations nurtured by citizens of the Union.
88 — Решение от 7 януари 2004 г. по дело Wells (C-201/02, Recueil, стр. I-723).
87 — In the field of public procurement, see the judgment in Fratelli Costanzo; on the marketing of proprietary medicinal products, see Case C-201/94 Smith & Nephew and Primecrown [1996] ECR I-5819; and, with regard to technical regulations, see Case C-194/94 CIA Security International [1996] ECR I-2201 and Case C-443/98 Unilever [2000] ECR I-7535. 88 — Case C-201/02 Wells [2004] ECR I-723.
85 — Освен в посочения по-горе труд на Emmert, F. това разбиране се изразява и от Tridimas, T., „Horizontal effect of directives: a missed opportunity?”, European Law Review, № 6 (1194), стр. 621 и 636.
85 — In addition to the work cited by Emmert, F., that view is also put forward in Tridimas, T., ‘Horizontal effect of directives: a missed opportunity?’, European Law Review, No 6 (1994), pp. 621 to 636.
86 — Така подчертах в точка 41 от второто ми заключение по дело Pfeiffer и др.
86 — I made that point in paragraph 41 of my second opinion in Pfeiffer and Others.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н RUIZ-JARABO — СЪЕДИНЕНИ ДЕЛА C-152/07—C-154/07 мелодията на отношенията с триъгълна конфигурация.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-152/07 TO C-154/07 in cases such as the present one, it will yield to the melody of triangular relationships.
поражда договорни отношения) и придобива основни характеристики, за да се превърне в самостоятелен проблем.
relationship) and it acquires substantive connotations such that it becomes a separate problem.
Не виждам нищо, което да пречи на това установяване.
I see no grounds precluding such a finding.
Следва да се напомни, че фактическите и правни отношения, които са в основата на тези преюдициални запитвания, включват частноправни субекти (Arcor, TELE2 GmbH и Telekom GmbH), които действат не срещу друг частноправен субект, а пряко срещу държавата (Regulierungsbehörde für Telekommunikation und Post).
It is important to recall that the factual and legal relationships underlying the present references for a preliminary ruling involve private persons (Arcor, TELE2 and Telekom GmbH) who have taken action not against another private person but against the State (Regulierungsbehörde für Telekommunikation und Post).
Няма причини за униние за Bundesverwaltungsgericht, тъй като в конкретния случай не се изтъква право, което няма никаква връзка с публичната власт и може да причини вреди на други лица, какъвто е случаят по дело Busseni 90, а както при дела Wells и Costanzo — вредата произтича от действие на държавата.
There is no reason for the Bundesverwaltungsgericht to be disheartened because the right invoked in the present case is not one which is free of any link to the public authorities and liable to cause damage to another individual, as occurred in Busseni; 90instead, like in Wells and Fratelli Constanzo, the damage flows from the action of the State.
В това се заключава основната разлика с другите дела, и по-специално с дело Telefónica O2 Czech Republic, което се отнася до спор между двама далекосъобщителни оператори за достъп до мрежа, довел до граждански процес между двете страни, като на регулаторния орган е предоставена роля на медиатор.
Therein lies the essential difference between this and other cases, particularly Telefónica O2 Czech Republic, which concerned a dispute between two telecommunications operators over access to the network, resulting in civil proceedings between them, while the regulatory authority was confined to the role of mediator.
Поради това няма преки хоризонтални последици, нито действителни вреди за дружеството с господстващо положение.
Accordingly, the dominant undertaking suffers no horizontal direct effects or genuine damage.
Освен това правото, от което това дружество иска да се ползва, му е предоставено от противоречаща на общностното право норма и положението му може да бъде засегнато само непряко поради това, че то не получава незаконни суми.
Moreover, the right that undertaking seeks to enforce was created by a provision which is contrary to Community law and its position is affected only indirectly, in that it is unable to impose unlawful charges.
В латентния съдебен конфликт по настоящото дело обаче няма място за автономия на волята и поради това — за частното право, що се отнася до определянето на тарифите, тъй като изключителната компетентност в това отношение принадлежи на държавата по силата на общностния и германския правен ред.
However, in the dispute which gave rise to the present case, there is no latitude for freedom of action or, therefore, for private law when it comes to setting the charge in question because, in accordance with Community and German law, exclusive competence in that regard rests with the State.
Утвърдителният отговор на втория въпрос изглежда неизбежен предвид върховенството на общностното право, което изисква националният съд да гарантира на правните субекти правата, които произтичат от общностните директиви, когато националната правна уредба възпрепятства тяхното удовлетворяване.
An affirmative reply to the second question appears unavoidable in the light of the primacy of Community law, pursuant to which the national court must guarantee to individuals the rights flowing from directives where national law precludes respect for those rights.
В този контекст определянето на допълнителната такса се различава от предварителното разрешение за взаимно свързване (което със сигурност
In those circumstances, the setting of the additional charge is independent of the prior approval of the interconnection charge (which certainly gave rise to a contractual
Предвид гореизложените съображения предлагам на Съда да отговори на поставените от Bundesverwaltungsgericht преюдициални въпроси, като приеме, че:
In the light of the foregoing considerations, I propose that the Court should reply to the questions referred for a preliminary ruling by the Bundesverwaltungsgericht, declaring that:
„1) Член 4в от Директива 90/388/ЕИО на Комисията от 28 юни 1990 година относно конкуренцията на пазарите за далекосъобщителни услуги, както и член 7, параграфи 2 и 4 и член 12, параграф 7 от Директива 97/33/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 1997 година относно взаимното свързване в далекосъобщенията с цел осигуряването на универсалната услуга и интероперативността посредством прилагането на принципите на предоставяне на отворени далекосъобщителни мрежи (ONP) не допускат национален регулаторен орган да задължава оператор на свързваща мрежа, взаимно свързана с обществена абонатна мрежа, да заплаща на оператора с господстващо положение на пазара такса, предназначена да компенсира възникналия за последния дефицит в резултат от предоставянето на абонатна линия.
(1) Article 4c of Commission Directive 90/388/EEC of 28 June 1990 on competition in the markets for telecommunications services and Articles 7(2) and (4) and 12(7) of Directive 97/33/EC of the European Parliament and of the Council of 30 June 1997 on interconnection in telecommunications with regard to ensuring universal service and interoperability through application of the principles of Open Network Provision preclude a national regulatory authority from requiring the operator of a network interconnected with a public subscriber network to pay a contribution to the dominant operator to compensate that operator for the deficit incurred as a result of providing the local loop.
2) Националният съд трябва да прецени тази несъвместимост с общностното право на норма от неговото вътрешно право в рамките на производството, в което операторът с господстващо положение на пазара иска изпълнението на посоченото задължение.“
(2) The national court must take into account the incompatibility with Community law of a provision of national law in proceedings in which the dominant operator seeks compliance with the aforementioned requirement.
17 юли 2008 година *
JUDGMENT OF 17. 7.
По съединени дела C-152/07—C-154/07 с предмет три преюдициални запитвания, отправени на основание член 234 ЕО от Bundesverwaltungsgericht (Германия) с актове от 13 декември 2006 г., постъпили в Съда на 20 март 2007 г., в рамките на производства по дела:
THREE REFERENCES for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Bundesverwaltungsgericht (Germany), made by decisions of 13 December 2006, received at the Court on 20 March 2007, in the proceedings
СЪДЪТ (голям състав), състоящ се от: г-н V. Skouris, председател, г-н P. Jann, г-н C. W. A. Timmermans, г-н A. Rosas, г-н K. Lenaerts и г-н L. Bay Larsen, председатели на състави, г-н K. Schiemann, г-н J. Makarczyk, г-н P. Kūris (докладчик), г-н E. Juhász, г-н A. Ó Caoimh, г-жа P. Lindh и г-н J.-C. Bonichot, съдии, генерален адвокат: г-н D. Ruiz-Jarabo Colomer, секретар: г-жа K. Sztranc-Sławiczek, администратор, предвид изложеното в писмената фаза на производството и в съдебното заседание от 19 февруари 2008 г., като има предвид становищата, представени:
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts and L. Bay Larsen, Presidents of Chambers, K. Schiemann, J. Makarczyk, P. Kūris (Rapporteur), E. Juhász, A. Ó Caoimh, P. Lindh and J.-C. Bonichot, Judges,
— за германското правителство, от адв. J. Scherer и адв. J. Hagelberg, Rechtsanwälte,
— the German Government, by J. Scherer and J. Hagelberg, Rechtsanwälte,
— за правителството на Обединеното кралство, от г-жа V. Jackson и г-н M. Hoskins, в качеството на представители, г-н
— the United Kingdom Government, by V. Jackson and M. Hoskins, acting as Agents,
— за Комисията на Европейските общности, от г-жа K. Mojzesowicz, в качеството на представители, след като изслуша заключението на генералния адвокат, представено в съдебното заседание от 1 април 2008 г., постанови настоящото
— the Commission of the European Communities, by G. Braun and K. Mojzesowicz, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 1 April 2008, gives the following
Преюдициалните запитвания се отнасят до тълкуването, от една страна, на Директива 90/388/ЕИО на Комисията от 28 юни 1990 година относно конкуренцията на пазарите за далекосъобщителни услуги (ОВ L 192, стp.
These references for a preliminary ruling relate to the interpretation of, first, Commission Directive 90/388/EEC of 28 June 1990 on competition in the markets for telecommunications services (OJ 1990 L 192, p.
10), изменена с Директива 96/19/ЕО на Комисията от 13 март 1996 година (ОВ L 74, стp.
10), as amended by Commission Directive 96/19/EC of 13 March 1996 (OJ 1996 L 74, p.
13, наричана по-нататък „Директива 90/388“), и от друга страна, на Директива 97/33/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 1997 година относно взаимното свързване в далекосъобщенията с цел осигуряването на универсалната услуга и интероперативността посредством прилагането на принципите на предоставяне на отворени далекосъобщителни мрежи (ONP) (ОВ L 199, стp.
13) (‘Directive 90/388’), and, secondly, Directive 97/33/EC of the European Parliament and of the Council of 30 June 1997 on interconnection in telecommunications with regard to ensuring universal service and interoperability through application of the principles of open network provision (ONP) (OJ 1997 L 199, p.
32), изменена с Директива 98/61/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 септември 1998 година (ОВ L 268, стp.
32), as amended by Directive 98/61/EC of the European Parliament and of the Council of 24 September 1998 (OJ 1998 L 268, p.
37, наричана по-нататък „Директива 97/33“).
37) (‘Directive 97/33’).