natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В случая е уместно да се напомни на първо място, че Hoechst не оспорва противоправния предмет на картела, а именно определянето на цели по отношение на цените, разпределянето на квоти за продажби по обем, създаването на система за информация и контрол и непредоставянето на технология на желаещите да навлязат на пазара.
In the present case, first, it must be observed that Hoechst does not call in question the unlawful nature of the cartel, namely the setting of target prices, the allocation of sales quotas by volume, the definition of a system of information and control and also the refusal to supply technology to undertakings seeking to enter the market.
На второ място следва да се установи, че при оценяване на тежестта на нарушението в Решението Комисията е взела предвид действителното отражение на картела върху пазара.
Second, it must be observed that, in the Decision, the Commission took into consideration the actual impact of the cartel on the market when it assessed the gravity of the infringement.
Всъщност макар Комисията да поддържа в съображение 327 от Решението, че не е необходимо конкретните последици да се вземат предвид, когато антиконкурентният предмет на картела е установен, в съображения 333—336 от Решението обаче тя установява наличието на такива последици в конкретния случай, при все че заявява в съображение 333, че не е възможно да им направи точна количествена оценка.
While the Commission asserts, at recital 327 to the Decision, that there is no need to take into account the actual effects when a cartel is shown to have an anticompetitive object, it none the less states, at recitals 333 to 336 to the Decision, that such effects exist in the present case, even though it asserts at recital 333 that it is not possible to measure them in a precise manner.
Тези последици произтичали по-конкретно от прилагането на разглежданите споразумения.
Those effects are the consequence, in particular, of the implementation of the agreements in question.
В това отношение Комисията напомня в съображения 330—332 от Решението, които препращат към част I от него, че разглежданите споразумения са били старателно прилагани.
The Commission observes, in that regard, at recitals 330 to 332 to the Decision, referring to Part I of the Decision, that the agreements in question were carefully implemented.
Съображения 334 и 336, които са свързани с конкретните последици от картела върху пазара, също препращат към прилагането на разглежданите споразумения.
Recitals 334 and 336, which deal with the actual effects of the cartel on the market, also refer to the implementation of the agreements in question.
В съображение 337 от Решението, което съдържа извода от изложението, посветено на действителното отражение на картела върху пазара, Комисията посочва, че това „постоянно прилагане е имало последици върху пазара на сорбати“.
At recital 337 to the Decision, which contains the finding concerning the developments devoted to the actual impact of the cartel on the market, the Commission states that that ‘continuous implementation has had an impact on the sorbates market’.
Изводът на Комисията относно прилагането на картела обаче не е оспорен от Hoechst пред Първоинстанционния съд.
The Commission’s finding concerning the implementation of the cartel is not challenged by Hoechst before the Court.
В това отношение следва да се подчертае, че когато става въпрос по-специално за ценови картел, законосъобразно е Комисията да направи извод, че нарушението е имало последици, въз основа на факта, че членовете на картела са предприели мерки за прилагане на уговорените цени.
It must be emphasised, in that regard, that in the particular case of a price cartel it is permissible for the Commission to draw the inference that the infringement has had effects from the fact that the members of the cartel took measures to apply the agreed prices.
За сметка на това, когато прилагането на картела е установено, не може да се изисква от Комисията да доказва систематично, че споразуменията действително са позволили на засегнатите предприятия да достигнат равнище на цената при сделка, по-високо от това, което би преобладавало при липсата на картел (вж. в този смисъл Решение по дело Limburgse Vinyl Maatschappij и др./Комисия, точка 153 по-горе, точки 743—745).
On the other hand, when the implementation of a cartel is established, the Commission cannot be required to demonstrate systematically that the agreements actually allowed the undertakings concerned to attain a higher level of prices than that which would have prevailed in the absence of a cartel (see, to that effect, Limburgse Vinyl Maatschappij and Others v Commission, paragraph 153 above, paragraphs 743 to 745).
При това положение доводите на Hoechst не могат да поставят под съмнение извода на Комисията относно последиците от картела, произтичащи от прилагането на разглежданите споразумения.
Accordingly, Hoechst’s arguments cannot upset the Commission’s finding concerning the effects of the cartel flowing from the implementation of the agreement in issue.
Освен това следва да се отбележи, че картелът е имал за предмет именно определянето на цели по отношение на цените.
In addition, it must be observed that the cartel had as its object, inter alia, price-fixing.
Уместно е да се напомни в това отношение, че дори само примерното определяне на цена засяга действието на конкуренцията поради обстоятелството, че дава възможност на всички участ -ници в картела да предвидят с разумна степен на сигурност каква ще бъде следваната от конкурентите им ценова политика.
It must be borne in mind, in that regard, that setting a price, even one that is merely indicative, affects competition because it allows all the participants in the cartel to foresee with a reasonable degree of certainty what pricing policy will be pursued by their competitors.
По-общо казано, такива картели водят до пряка намеса в основните параметри на конкуренцията на разглеждания пазар.
More generally, such cartels entail direct interference with the essential parameters of competition on the relevant market.
Всъщност като изразяват обща воля да прилагат определено равнище на цени за продуктите си, разглежданите производители вече не определят самостоятелно политиката си на пазара и така засягат концепцията, присъща на разпоредбите от Договора относно конкуренцията (Решение на Първоинстанционния съд от 29 ноември 2005 г. по дело Heubach/Комисия, T-64/02, Recueil, стр. II-5137, точка 81).
In expressing a common intention to apply a certain level of prices to their products, the producers concerned no longer determine their policy on the market in an autonomous manner, thus adversely affecting the concept inherent in the Treaty provisions on competition (Case T-64/02 Heubach v Commission [2005] ECR II-5137, paragraph 81).
От това следва, че именно като определя целеви цени, разглежданият картел неизбежно е засегнал действието на конкуренцията.
It follows that, by fixing, inter alia, target prices, the cartel in issue necessarily affected the play of competition.
По-нататък, от таблица II в Решението е видно, че уговорените между страните в картела квоти за продажби са приведени в действие, както се посочва от Комисията в съображение 335 от същото решение.
Furthermore, Table II of the Decision shows that the sales quotas agreed between the parties to the cartel were implemented, as the Commission states at recital 335.
Посочените в тази таблица цифри не са оспорени от Hoechst, което само изтъква, че „сивите количества“ — а именно количества, които са продадени, без да са декларирани пред членовете на картела — поставяли под съмнение доброто функциониране на разглежданите споразумения.
The figures set out in the table are not disputed by Hoechst, which observes only that ‘grey material’ — that is to say, quantities sold and not declared to the members of the cartel — cast doubt on the proper functioning of the agreements in question.
От съображения 112 и 193 от Решението обаче е видно, че разискванията между членовете на картела относно евентуални „сиви количества“ са се отнасяли до обеми от продажбите на японските производители, които не са били посочени в „официалните статистики“, т.е. в публикуваните данни за износа на посочените производители.
It follows from recitals 112 and 193 to the Decision that the discussions of the members of the cartel concerning any ‘grey material’ related to sales volumes of the Japanese producers which were not included in the ‘official statistics’, that is to say the published export data of those producers.
По-конкретно в съображение 335 от Решението Комисията посочва, че такива „сиви количества“ могат
In particular, at recital 335 to the Decision, the Commission states that such ‘grey material’ can be attributed to Ueno.
При това положение дори да се предположи, че подобни „сиви количества“ са повлияли върху посочения в таблица II от Решението оборот от продажбите на Ueno или от тези на други японски производители, същите количества не се отрязват върху оборота от продажбите на Hoechst.
Therefore, even on the assumption that such ‘grey material’ did have an impact on Ueno’s sales figures, or on those of other Japanese producers, set out in Table II of the Decision, those quantities would have no impact on Hoechst’s sales figures.
При тези условия последицата от картела би била най-малко ограничаването или контрола на пазарите на конкуренти, които оперират на пазара на ЕИП.
In those circumstances, the cartel would have had, at least, the effect of limiting or controlling the outlets of a competitor present on the EEA market.
В това отношение, що се отнася до твърденията на Hoechst, че то също е продало „сиви количества“ от разглеждания продукт, е достатъчно да се отбележи, че тези твърдения изобщо не са подкрепени с обективни данни, каквито при това не са предоставени своевременно на Комисията.
In that regard, as regards Hoechst’s assertions that it also sold ‘grey material’ of the product concerned, it is sufficient to observe that they are not supported by any objective element, which, moreover, was not provided to the Commission in good time.
Предвид изложеното по-горе следва да бъдат отхвърлени доводите на Hoechst относно последиците от картела върху пазара на сорбати в ЕИП.
In the light of the foregoing, Hoechst’s arguments concerning the effect of the cartel on the sorbates market in the EEA must be rejected.
Относно участието в картела на ръководители на Hoechst на високо равнище
The participation of Hoechst’s high-level directors in the cartel
В началото следва да се отбележи, че изводът на Комисията, според който разглежданите тайни споразумения са били в основната си част създадени, ръководени и насърчавани на много високо равнище в засегнатите предприя- тия, е възпроизведен при преценката относно характера на разглежданите нарушения.
As a preliminary point, it must be noted that the Commission’s finding that the collusive agreements in issue were essentially conceived, directed and encouraged at high level in the undertakings concerned is repeated in the context of the assessment of the nature of the infringements in issue.
Въпреки това няма основание да се счита, че този извод, дори да се окаже погрешен за Hoechst, би могъл сам по себе си да постави под съмнение извода на Комисията, че по своя характер разглежданите нарушения, характеризиращи се именно с определянето на цели по отношение на цените и разпределянето на квоти за продажби по обем, са много сериозни.
However, there is no ground for concluding that that finding, if it proved incorrect for Hoechst, could in itself call in question the Commission’s conclusion that the infringements in question, which were characterised in particular by the setting of target prices and the allocation of sales quotas by volume, were by their very nature very serious.
Във всеки случай е достатъчно да се отбележи, че изводът на Комисията очевидно се опира на списъците на служителите от засегнатите предприятия, взели участие в срещите, посочени в съображения 88, 91 и 96—98 от Решението.
In any event, it is sufficient to observe that the Commission’s finding clearly relies on the lists of employees of the undertakings concerned who participated in the meetings, which are set out at recitals 88, 91 and 96 to 98 to the Decision.
Относно Hoechst в съображение 96 от Решението Комисията уточнява, че неговите представители на общите срещи били по-специално директори по продажбите или служители, отговарящи за продажбите на разглеждания продукт.
As regards Hoechst, at recital 96 to the Decision the Commission states that its representatives at the joint meetings were, in particular, the sales directors or sales managers for the product concerned.
Следователно в това отношение твърдението на Hoechst за липса на мотиви трябва да бъде отхвърлено.
Hoechst’s assertion that the Commission failed to state reasons must therefore be rejected in that regard.
Следва да се отбележи също, че посоченият в съображение 96 от Решението списък със служителите на Hoechst, вече се е съдържал в точка 62 от изложението на възраженията.
It must also be observed that the list of Hoechst’s employees set out at recital 96 to the Decision already appeared at paragraph 62 of the statement of objections.
Освен това в точка 295 от изложението на възраженията Комисията ясно е посочила, че ще вземе предвид обстоятелството, че тайните споразумения са били създадени, ръководени и насърчавани на много високо равнище в засегнатите предприятия.
Furthermore, at paragraph 295 of the statement of objections the Commission clearly stated that it would take account of the fact that the collusive agreements were conceived, directed and encouraged at top level in the undertakings concerned.
Тези фактически сведения не са оспорени от Hoechst по време на административното производство.
Those facts were not disputed by Hoechst during the administrative procedure.
Липсва обаче основание да се счита, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката, като е направила извод, че „директори по продажбите“ били на „много високо равнище“ в организацията на засегнатите предприятия.
There is no ground for the view that the Commission made a manifest error of assessment in concluding that ‘sales directors’ belonged to the ‘top level’ in the organisation of the undertakings concerned.
По-специално Hoechst се ограничава да оспори този извод, като посочва, че самите директори по продажбите са подчинени на други директори, без да представя конкретни данни в подкрепа на това твърдение, данни които във всеки случай не са предоставени своевременно на Комисията.
In particular, Hoechst merely challenges that conclusion by stating that sales directors are themselves accountable to other directors, without adducing firm evidence to support that assertion, which was not in any event presented to the Commission in good time.
При това обстоя -телството, че самите директори по продажбите са подчинени на други директори, само по себе си не означава непременно, че те не са били ръководители на „много високо равнище“.
Besides, the fact that the sales directors are themselves accountable to other directors does not necessarily mean, in itself, that they were not ‘top level’ directors.
Накрая относно позоваването от страна на Hoechst на Решение по дело ABB Asea Brown Boveri/Комисия, точка 75 по-горе (точки 33—38), е достатъчно да се установи, че в делото, по което е постановено това решение, Комисията е имала предвид ролята, изиграна от „ръководството на групата“ на засегнатото предприятие, по което това дело се различава от настоящия случай.
As regards, last, Hoechst’s reference to ABB Asea Brown Boveri v Commission, paragraph 75 above (paragraphs 33 to 38), it is sufficient to state that in that case the Commission had been referring to the role played by the ‘group directorate’ of the undertaking concerned, which distinguishes that case from the present case.
Предвид изложеното следва да бъдат отхвърлени доводите на Hoechst относно участието в картела на ръководителите му на високо равнище.
In the light of those factors, Hoechst’s arguments concerning the participation of its top level directors in the cartel must be rejected.
Относно разпределянето на засегнатите предприятия в категории
The division of the undertakings concerned into categories.
В началото е необходимо да се напомни, че направеното разграничаване, що се отнася до картела на пазара на сорбатите, се изразява в определянето съгласно точка 1 А, трета, четвърта и шеста алинея от Насоките на индивидуалния принос на всяко предприятие в успеха на картела от гледна точка на действителния икономически капацитет с оглед на класирането на предприятието в съответната категория (вж. в този смисъл Решение от 15 юни 2005 г. по дело Tokai Carbon и др./Комисия, точка 118 по-горе, точка 225).
As a preliminary point, it must be borne in mind that the differentiation made in respect of the cartel on the sorbates market consisted in determining, in accordance with Section 1 A, third, fourth and sixth paragraphs, of the Guidelines, the individual contribution of each undertaking, in terms of actual economic capacity, to the success of the cartel for the purpose of its classification in the appropriate category (see, to that effect, judgment of 15 June 2005 in Tokai Carbon and Others v Commission, paragraph 118 above, paragraph 225).
В съображение 349 от Решението Комисията уточнява в това отношение, че избраният метод дава възможност да се оцени относителният капацитет на всяко предприятие, неговият принос за цялостната вреда, нанесена върху конкуренцията в ЕИП, и приносът му за ефикасността на картела като цяло.
At recital 349 to the Decision, the Commission states, in that regard, that the method chosen makes it possible to estimate the relative capacity of each undertaking, its contribution to the overall damage caused to competition in the EEA and its contribution to the effectiveness of the cartel as a whole.
В случая Комисията е оценила индивидуалния принос на засегнатите предприя- тия, като се основала на пазарния дял на всяко от тях през 1995 г. за разглеждания продукт в световен мащаб.
In this case, the Commission assessed the individual contribution of the undertakings concerned on the basis of the market share held by each of them in 1995 for the relevant product on a worldwide scale.
Hoechst не оспорва обстоятелството, че Комисията е разпределила засегнатите предприятия в категории, нито възприетия за тази цел метод.
Hoechst does not take issue with the fact that the Commission divided the undertakings concerned into categories, or the method used in order to do so.
Hoechst изтъква основно неравното третиране в сравнение с японските предприятия, що се отнася до началните размери, установени в зависимост от категориите.
Hoechst submits principally that it received unequal treatment by comparison with the Japanese undertakings as regards the starting amounts chosen according to the categories.
В това отношение следва да се напомни, че когато Комисията извършва разпределение по категории, тя трябва да спазва принципа на равно третиране, според който е забранено сходни положения да се третират по различен начин и различни положения да се третират еднакво, освен ако такова третиране не е обективно обосновано (Решение по дело CMA CGM и др./Комисия, точка 220 по-горе, точка 406, и Решение от 29 април 2004 г. по дело Tokai Carbon и др./Комисия, точка 165 по-горе, точка 219).
It must be borne in mind, in that regard, that when the Commission divides undertakings into categories, it must observe the principle of equal treatment, which provides that it is prohibited to treat comparable situations differently and different situations in the same way, unless such treatment is objectively justified (CMA CGM and Others v Commission, paragraph 220 above, paragraph 406, and judgment of 29 April 2004 in Tokai Carbon and Others v Commission, paragraph 165 above, paragraph 219).
Hoechst е било найголемият производител на сорбати на световния пазар и го поставя в първата категория предприятия (съображение 352 от Решението).
First, it is clear from the Decision that, after concluding that the infringement in question was ‘very serious’ (recital 344 to the Decision), the Commission considered that in 1995 Hoechst was the largest producer of sorbates in the worldwide market and placed it in the first category of undertakings (recital 352 to the Decision).
Hoechst не оспорва извода, че през 1995 г. е било найголемият производител на сорбати, което впрочем се потвърждава от данните, съдържащи се в таблица I от Решението.
Hoechst does not dispute the finding that it was the largest producer of sorbates for 1995, which, moreover, is confirmed by the data in Table I of the Decision.
Що се отнася до довода на Hoechst, че е трябвало да бъде сравнено с четиримата японски производители взети заедно, следва да се напомни, че макар Решението да е изготвено под формата на едноединствено решение, то следва да се анализира като съвкупност от индивидуални решения, които определят по отношение на предприятията — адресати установените в тяхна тежест нарушения и им налагат глоби, доколкото е необходимо, както впрочем това е изложено в текста на разпоредителната му част, и по-конкретно в членове 1 и 3 (Определение по дело Hoechst/Комисия, точка 31 по-горе, точка 16).
As regards Hoechst’s argument that it ought to have been compared with the four Japanese producers taken together, it must be recalled that the Decision, although drafted in the form of a single decision, must be analysed as a bundle of individual decisions finding in respect of each of the undertakings to which it is addressed the infringements alleged and imposing fines on them, where appropriate, as supported, moreover, by the wording of the operative part, and in particular Articles 1 and 3 thereof (order in Hoechst v Commission, paragraph 31 above, paragraph 16).
При тези условия Комисията не може да бъде упрекната, че е анализирала положението на засегнатите японски предприятия поотделно.
In those circumstances, the Commission cannot be criticised for having analysed individually the situation of the Japanese undertakings concerned.
Второ, в съображение 354 от Решението Комисията уточнява, че размерът на глобата, която може да бъде наложена за много сериозни нарушения, е над 20 милиона евро.
Second, at recital 354 to the Decision, the Commission states that the likely fine for very serious infringements is above EUR 20 million.
Трето, в съображение 355 от Решението Комисията определя началния размер на глобите на 20 милиона евро за предприятията от първата категория (Hoechst) и на 6,66 милиона евро за предприятията от втората категория (Daicel, Chisso, Nippon Synthetic и Ueno).
Third, at recital 355 to the Decision, the Commission fixes the starting amount of the fines at EUR 20 million for the undertakings in the first group (Hoechst) and at EUR 6.66 million for the undertakings in the second group (Daicel, Chisso, Nippon Synthetic and Ueno).
Hoechst, което според Решението е било найголемият производител на сорбати през 1995 г.) на размера от 20 милиона евро, предвиден в Насоките.
It follows that, in order to apply differentiated treatment to the undertakings concerned, the Commission began by fixing, for the undertakings in the first category (that is to say, Hoechst, which, according to the Decision, was the largest producer of sorbates in 1995), the amount of EUR 20 million envisaged by the Guidelines.
На тази основа след това Комисията определя размера, възприет за предприятията от втората категория.
The Commission then determined, on the same basis, the amount for the undertakings in the second category.
Нищо в Решението не дава основание да се достигне до извода, че установеният по отношение на предприятията от първата категория размер е определен в зависимост от размера, установен за предприятията от втората категория.
There is nothing in the Decision to permit the conclusion that the amount set for the undertakings in the first category was fixed by reference to the amount set for the undertakings in the second category.