natgillin/translations-raw huggingface dataset:
По второто правно основание на основните жалби, по насрещните жалби и по исканията за промяна на мотивите
The second plea in the main appeals, the crossappeals and the claims seeking the substitution of grounds
В рамките на второто правно основание FIAMM и Fedon поддържат, че приемайки причинената им вреда за такава без необичаен характер в рамките на разглеждането на молбите им, формулирани на основание безвиновна отговорност на Общността, Първоинстанционният съд поддържал нелогични съображения и нарушил определени принципи на установената съдебна практика.
By a second plea, FIAMM and Fedon submit that, in holding when it examined their claims expressed in terms of no-fault Community liability that the damage suffered by them was not unusual in nature, the Court of First Instance adopted illogical reasoning and infringed certain principles that are well established in the case-law.
С обжалваните съдебни решения Първоинстанционният съд по-специално нарушил двойното изискване, според което за да бъде характеризирана дадена вреда като обичайна, от една страна тя трябва да бъде предвидима, а от друга присъща на дейностите във въпросния сектор.
According to FIAMM and Fedon, in the judgments under appeal the Court of First Instance in particular misapplied the dual requirement that damage must be, first, foreseeable and, second, inherent in operating in the sector concerned if it is to be classifiable as usual.
Всъщност според FIAMM и Fedon вреда, причинена от митническите санкции, приети от трета държава в сектора на промишлените акумулатори или в този на калъфите за очила вследствие от спор в сектора на бананите, не била присъща на първите два посочени сектора, за което свидетелствал по-специално член 22, параграф 3, буква а) от ДППУС.
Damage caused by customs penalties imposed by a nonmember State in the indus-trial-battery or spectacle-case sector following a dispute in the banana sector is not inherent in the first two of those sectors, as is attested in particular by Article 22(3)(a) of the DSU.
Подобна вреда била още по-малко предвидима, тъй като имала необичаен санкционен характер и била безпрецедентна в историята на ГАТТ и на СТО, както и в отношенията между Общността и Съединените американски щати.
Such damage is all the less foreseeable because of its novel punitive nature and because it is unprecedented in GATT and WTO history and in relations between the Community and the United States of America.
Доводът на Първоинстанционния съд, че тъй като член 22, параграф 3 от ДППУС допуска приемане на ответни мерки, претърпяната вреда не била необичайна, бил противоречив.
The Court of First Instance’s reasoning that, as Article 22(3) of the DSU authorises the adoption of retaliatory measures, the damage incurred is not unusual is contradictory.
Да се приеме дадена вреда за обичайна, тъй като е следствие от разрешен от приложимото право акт, означавало всъщност
To take the view that damage is usual because it is the consequence of an act permitted by the applicable law is tantamount to denying that damage caused by a
FIAMM И ДР./СЪВЕТ И КОМИСИЯ да се отрече възможността вреда, причинена от законен акт, да обоснове отговорност, което обаче се допускало от обжалваните съдебни решения.
FIAMM AND OTHERS v COUNCIL AND COMMISSION lawful act can give rise to liability, but this possibility is accepted by the judgments under appeal.
Според Съвета Първоинстанционният съд правилно е приел, че твърдените вреди спадат към нормалните рискове, които даден износител трябва да поеме при настоящото положение на Световната търговска организация.
The Council contends that the Court of First Instance was right in holding that the alleged damage falls within the normal risks which an exporter must assume given the current arrangements for world trade.
Той обаче оспорва определени мотиви на обжалваните съдебни решения и иска от Съда или да промени някои мотиви по тези точки, или като се произнесе по подадените от Съвета насрещни жалби в това отношение, частично да отмени посочените съдебни решения.
However, it contests some of the grounds of the judgments under appeal and asks the Court either to substitute various grounds in those respects or, ruling on the crossappeals brought by it in this regard, to set aside those judgments in part.
На първо място, тъй като едва половината от правните системи на държавитечленки предвиждали възможността, която освен това била много строго ограничена, за поправяне на вреда вследствие от определени законни актове на публичната власт, Съветът оспорва съдържащото се в точка 160 от Решението по дело FIAMM и в точка 153 от Решение по дело Fedon твърдение, според което съществувал общ за държавитечленки основен принцип, позволяващ ангажирането на отговорността на Общността при липса на неправомерно поведение на нейните органи.
First, since barely half of the Member States’ legal systems provide for the possibility — which moreover is subject to very strict conditions — of obtaining compensation for damage resulting from certain lawful acts of public authorities, the Council contests the statement, appearing in paragraph 160 of the FIAMM judgment and paragraph 153 of the Fedon judgment, according to which a general principle common to the Member States exists that enables the liability of the Community to be put in issue even in the absence of unlawful conduct on the part of its institutions.
Ако се предположи, че такъв принцип може да бъде установен, Първоинстанционният съд при всички случаи приел погрешно, че този принцип може да се приложи в случай като този в настоящото дело, по-специално по следните причини:
Even assuming that such a principle can be established, the Court of First Instance was in any event wrong in its view that it is capable of applying in a situation such as that here since, in particular:
— отговорността за липсата на нормотворческа дейност би засегнала свободния избор, присъщ на правото на инициатива на Комисията и на свободата на преценка на законодателя, поставяйки под въпрос целените от Договора разделение на властите и институционно равновесие,
— liability for legislative omission would limit both the freedom of choice inherent in the Commission’s right of initiative and the legislature’s discretion, calling into question the separation of powers and institutional balance intended by the Treaty;
— липсата на пропорционалност между отговорността на Общността, произтичаща от неправомерен нормативен акт, която е подчинена на много строги условия по отношение на неправомерността на действията, и отговорността за правомерна липса на нормотворческа дейност, която била обусловена единствено от възникването на особена и необичайна вреда и поради това била по-лесно изискуема, показвала несъгласуваност,
— the lack of proportionality between Community liability for an unlawful legislative measure, which is subject to very strict conditions as regards the unlawfulness of the conduct, and liability for a lawful legislative omission, which would require only special and unusual damage and therefore be more easily brought into play, betrays an inconsistency;
— така приетата от Първоинстанционния съд позиция била в противоречие със следваните от него съображения, за да достигне до извода за невъзможност за позоваване на нормите на СТО в рамките на иск за поправяне на вреди, основан на неправомерно поведение на Общността, и по-конкретно с необходимостта органите на Общността да не бъдат лишени от свободата на действие, с която разполагат органите на търговските партньори на Общността.
— the position thus adopted by the Court of First Instance conflicts with the reasoning followed by it in concluding that it is not possible to rely on WTO rules in an action for compensation founded on unlawful Community conduct, in particular with the need not to deprive the Community organs of the scope for manoeuvre enjoyed by the organs of the Community’s trading partners.
На второ място в обжалваните съдебни решения бил направен неправилен извод за наличието на сигурна вреда, тъй като всъщност FIAMM и Fedon не доказали нито съществуването, нито обхвата, нито точния размер на подобна вреда.
Second, the judgments under appeal wrongly concluded that there was damage that was certain, since FIAMM and Fedon had not proved the existence, extent or the precise amount of such damage.
На трето място, и що се отнася до причинноследствената връзка, Първоинстанционният съд нарушил изискването, според което вредата трябва да следва по достатъчно пряк начин от поведението на съответната институция.
Third, with regard to the causal link, the Court of First Instance failed to observe the requirement that the damage must be a sufficiently direct consequence of the conduct of the institution concerned.
Всъщност не бил налице никакъв автоматизъм между Решението на ОУС от 25 септември 1997 г. и установяването на въпросното допълнително мито, като властите на Съединените американски щати решили по дискреционен начин относно принципа на увеличаването на митото, относно това кои са засегнатите стоки и относно ставките на облагане, въпреки че по-специално те са можели да приемат предложените от Общността компенсации.
There is no automatic link between the DSB’s decision of 25 September 1997 and the introduction of the increased customs duty at issue, since the United States authorities, in the exercise of their discretion, decided in principle to impose the duty and determined the products upon which it would be charged and its rate when, in particular, they could have accepted the compensation offered by the Community.
Комисията също счита, че в обжалваните съдебни решения Първоинстанционният съд е направил правилен извод за липсата на необичайна вреда.
The Commission too submits that the Court of First Instance rightly concluded in the judgments under appeal that there was no unusual damage.
За да бъде дадена вреда обичайна, не се изисквало по-специално рискът от нейното настъпване да е присъщ за сектора на действие на икономическия оператор.
In order for damage to be usual, it is in particular not necessary for the risk of it occurring to be inherent in the sector in which the business operates.
За участието в международната търговия, независимо от разглеждания пазар на стоки, бил характерен рискът от това държава вносител да приеме решения, които влияят върху търговията по най-различни причини.
Involvement in international trade is, whatever the product market concerned, accompanied by the risk that an importing country will adopt decisions affecting trade for the most diverse reasons.
Едновременно с представеното по този начин искане за отхвърляне на второто правно основание на жалбите, подобно на Съвета Комисията счита, че Първоинстанционният съд е допуснал различни грешки при прилагане на правото по отношение на проблематиката, свързана с отговорността на Общността при липса на неправомерно поведение на нейните органи.
While thus concluding that the second plea in the appeals should be dismissed, the Commission submits however, like the Council, that the Court of First Instance made various errors of law as regards the question of Community liability in the absence of unlawful conduct on the part of its institutions.
Тъй като диспозитивът на обжалваните съдебни решения обаче бил обоснован, тя иска от Съда да измени някои от мотивите си в това отношение.
Since the operative parts of the judgments under appeal are nevertheless justified, it asks the Court of Justice to substitute various grounds in this regard.
На първо място, и що се отнася до твърдението относно самото съществуване на принципа за такава отговорност, според Комисията Първоинстанционният съд не можел да направи толкова съществено нововъведение, ограничавайки се до неясните доводи, които се съдържат в точка 159 от Решението по дело FIAMM и в точка 152 от Решението по дело Fedon.
First, so far as concerns the affirmation as to the very existence of the principle of such liability, the Court of First Instance could not, according to the Commission, make so significant an innovation on the basis of merely the vague reasoning contained in paragraph 159 of the FIAMM judgment and paragraph 152 of the Fedon judgment.
Всъщност този принцип не бил признат досега от съдебната практика, която систематично се въздържала от произнасяне по този въпрос, ограничавайки се в това отношение до формулиране на изцяло хипотетична референтна рамка, без по никакъв начин да определи условията, областите и случаите, в които евентуално тази отговорност би могла да бъде ангажирана.
This principle has never been accepted by the caselaw, which has systematically left the question to one side, merely setting out a purely hypothetical reference framework in this regard without in any way laying down the conditions under which and fields and situations in which such liability could where appropriate be incurred.
Освен това, посочвайки в точка 160 от Решението по дело FIAMM и в точка 153 от Решение по дело Fedon условията, на които се подчинява подобна отговорност, Първоинстанционният съд мълчаливо, но безусловно приел, че посоченият принцип се прилага в случай, какъвто е налице по настоящото дело, без обаче да провери дали подобно заключение е обосновано по отношение на общите принципи на правните системи на държавитечленки.
Furthermore, by setting out in paragraph 160 of the FIAMM judgment and paragraph 153 of the Fedon judgment the conditions to which liability is subject, the Court of First Instance implicitly but necessarily held that this principle applies in the type of situation covered by the present case, without establishing, however, whether such a conclusion is justified in the light of principles common to the legal systems of the Member States.
По-конкретно Първоинстанционният съд не насочил изследването си върху отговорността на органите на публичната власт, която произтича от законодателна дейност, като обратно на това в точка 159 от Решението по дело FIAMM и в точка 152 от Решението по дело Fedon се позовавал по най-общ начин на възможността вредата да бъде поправена от причинителя ѝ при липсата на вина на последния.
In particular, the Court of First Instance did not focus its examination on instances of liability of the public authorities resulting from legislative activity, referring on the contrary, in paragraph 159 of the FIAMM judgment and paragraph 152 of the Fedon judgment, in the most general manner to the possibility of obtaining compensation from the perpetrator of damage in the absence of fault on his part.
Разглеждането на 25-те правни системи на държавитечленки обаче показвало, че за разлика от случаите например на отчуждаване за обществена полза или на обезщетение от държавата за вреди, причинени от рискова дейност на последната, или поради конкретно отношение, което я свързва с пострадалото лице, които в дадения случай са ирелевантни, правните системи на голяма част от държавитечленки не познавали по-специално каквото и да е задължение за обезщетение поради правомерен държавен акт, представляващ израз на широко право на преценка, например по съображения като солидарност или справедливост.
However, examination of the 25 legal orders of the Member States indicates that, in contrast to cases such as expropriation in the public interest or compensation paid by the State for damage caused by dangerous activity on its part or on account of a specific relationship between it and the victim, which are irrelevant here, any obligation to pay compensation as a result of a lawful State act reflecting a broad discretion, on account for example of considerations of solidarity or fairness, is unknown to the law of a large number of Member States.
Когато подобен вид отговорност се среща при изключителни обстоятелства в правните системи на някои други държавичленки, тя се ограничавала като общо правило само до административните актове, с известното изключение на френското право, което единствено допускало ясно този тип отговорност при наличието на законодателна дейност, доколкото вредата е необичайна, особена, сериозна и пряка, законодателят не преследва общи интереси и не е изключил принципа на поправяне на вредата.
While liability of such a type can be found, in exceptional circumstances, in the legal orders of certain other Member States, it is, as a general rule, limited solely to administrative acts, with the notable exception of French law which alone clearly accepts this type of liability in the case of legislative activity, provided that the damage is unusual, special, serious and direct, that the legislature is not pursuing the common good and that the legislature has not ruled out compensation as a matter of principle.
Освен това характерният за френското право принцип не можел да се транспонира в общностния правов ред.
Furthermore, the principle specific to French law cannot be transferred to the Community legal order.
Всъщност докато основата на този принцип се заключавала в обстоятелството, че във Франция е изключен съдебен контрол за конституционосъобразност на законите от страна на Conseil d’État, общностният правов ред предвиждал от своя страна контрол за законосъобразност на актовете на законодателя по отношение на Договора и на основните принципи, както и възможност да се ангажира отговорността на Общността в случай на нарушение на тези норми от по-висок ранг.
While the basis of that principle is the fact that, in France, judicial review by the Conseil d’État (Council of State) of the constitutionality of laws is precluded, Community law provides for review of the legality of measures of the legislature by reference to the Treaty and fundamental principles and for the possibility of the liability of the Community to be put in issue if those higherranking norms are infringed.
На второ място, Комисията счита, че правейки извод в обжалваните съдебни решения за наличието на действителна и сигурна вреда, Първоинстанционният съд по-специално изопачил доводите си, не проверил конкретно действителния и сигурен характер на тази вреда и нарушил принципите относно възлагането на доказателствената тежест.
Second, the Commission submits that, in concluding in the judgments under appeal that there was real and certain damage, the Court of First Instance in particular distorted the Commission’s arguments, failed to verify specifically that the damage was real and certain and infringed the principles for determining who has the burden of proof.
На трето място, по аналогични причини като изложените от Съвета Комисията счита, че Първоинстанционният съд е допуснал грешка в правната квалификация на фактите, като е направил извод, че в случая е изпълнено условието за причинноследствената връзка.
Third, the Commission contends, for reasons analogous to those set out by the Council, that the Court of First Instance erred in the legal characterisation of the facts in concluding that the condition relating to the causal link was met in the case in point.
Кралство Испания също иска отхвърляне на второто правно основание на жалбите.
The Kingdom of Spain also contends that the second plea in the appeals should be dismissed.
Налагането на ответни мерки в рамките на СТО, включително в сектори, различни от този, който е предмет на спора, според практиката не било нито непредвидимо, нито изключително.
As practice shows, there is nothing unforeseeable or exceptional in the imposition of retaliatory measures within the framework of the WTO, including in sectors other than those concerned by a dispute.
С насрещната жалба, която подава по дело C-120/06 P и в становището си при встъпване по дело C-121/06 P, Кралство Испания освен това иска отмяна на обжалваните решения, доколкото Първоинстанционният съд е приел, че общностното право съдържа система за отговорност за правомерно действие като общ за всички държавичленки принцип.
By the cross-appeal which it has brought in Case C-120/06 P and in its statement in intervention in Case C-121/06 P, the Kingdom of Spain further requests that the judgments under appeal be set aside in so far as the Court of First Instance held that Community law includes, by way of a general principle common to the Member States, a system of liability for lawful acts.
Освен това, предоставяйки на този принцип толкова голям обхват като този, който произтича от посочените в точка 160 от Решението по дело FIAMM и в точка 153 от Решение по дело Fedon условия, Първоинстанционният съд е нарушил направения от него извод в точка 159 от Решението по дело FIAMM и в точка 152 от Решението по дело Fedon.
Moreover, in conferring upon that principle a scope as wide as that resulting from the conditions set out in paragraph 160 of the FIAMM judgment and paragraph 153 of the Fedon judgment, the Court of First Instance failed to have regard to the finding which it itself made in paragraph 159 of the FIAMM judgment and paragraph 152 of the Fedon judgment.
Допускането на възможността за отговорност на Общността за липса на нормотворческа дейност, когато засегнатото лице не може да се позове на нито една норма, задължаваща Общността да действа, освен това можело да наруши принципа на реципрочност, който Първоинстанционният съд е изтъкнал, за да отхвърли възможността за отговорност за неправомерно поведение.
Acceptance of the possibility of Community liability for a legislative omission although no rule obliging the Community to act can be invoked by the person harmed disregards the principle of reciprocity which the Court of First Instance relied on in rejecting the possibility of liability for unlawful conduct.
Fedon посочва в становището си относно писменото становище при встъпването на Кралство Испания, че Първоинстанционният съд правилно е приел принципът на отговорността поради законосъобразно поведение на общностните органи за установен и очертан в постоянната съдебна практика, както Съдът припомнил в решението си по дело Dorsch Consult/Съвет и Комисия, посочено по-горе.
In its observations on the statement in intervention of the Kingdom of Spain, Fedon contends that the Court of First Instance was right in holding that a principle of liability for lawful conduct of the Community institutions has been laid down and delimited by settled caselaw, as the Court of Justice noted in Dorsch Consult v Council and Commission.
Целейки да гарантира основния принцип на правовата държава, който защитава частноправните субекти, и по-конкретно правото им на собственост и стопанска инициатива, член 288, втора алинея, ЕО трябвало предвид либералната ориентация на общностния правен ред да се тълкува по начин, който благоприятства най-либералните принципи, характеризиращи правните системи на държавитечленки.
Since the second paragraph of Article 288 EC is intended to safeguard the fundamental principle of a State based on the rule of law that protects individuals and, in particular, their rights to property and pursuit of an economic activity, it must, having regard to the liberal orientation of the Community legal system, be interpreted in such a way as to favour the most liberal principles characterising the legal systems of the Member States.
Освен това в съюз, състоящ се от 25 държавичленки,
In addition, in a Union composed of 25 Member States this
В настоящото дело не следвало обаче да се вземат предвид правните системи на новите държавичленки, тъй като съответното разширяване настъпило след осъществяване на фактите по делото.
In the case in point, the legal systems of the new Member States should nevertheless not be taken into account, since the relevant enlargement occurred after the material time.
Твърдението на Кралство Испания за нарушение, изведено по-специално от обстоятелството, че укоримото поведение се състояло в бездействие, било недопустимо, поради това че не е изтъкнато в първоинстанционното производство.
Fedon further submits that the objection put forward by the Kingdom of Spain relating in particular to the fact that the conduct complained of consists of an omission is inadmissible as it was not raised at first instance.
Във всеки случай отговорността на Общността можела да бъде ангажирана както поради бездействия, така и поради действия на институциите.
In any event, the Community can incur liability for both omissions and acts of the institutions.