natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Що се отнася до i) и ii), не е възможно общностният съд да се произнесе по законосъобразността на решението, ако не може да провери дали апелативният състав е определил марката или марките, до които се отнасят данните, и дали правилно е преценил нейната или тяхната прилика със силует -ната марка с оглед на „пренасянето“ на придобитата отличителност.
As regards (i) and (ii), it is not possible for the Community judicature to review the legality of the decision without being able to verify that the Board of Appeal identified the mark or marks to which the data related and correctly assessed its or their similarity with the silhouette mark for the purpose of ‘transferring’ the acquired distinctiveness.
Що се отнася до iii) не е възможно общностният съд да провери дали апелативният състав не е възприел този подход, тъй като е счел, че приликата между марката „Aire Limpio“ и марките, ползващи се отдавна със защита в Италия, не е достатъчна, за да достигне до същия извод при пряко сравнение.
As regards (iii), it is not possible for the Community judicature to verify that the Board of Appeal did not take that approach because it considered that the similarity between the Aire Limpio mark and the marks enjoying longstanding protection in Italy was insufficient to reach the same conclusion on a direct comparison.
Ето защо ми се струва, че решението на апелативния състав не съдържа достатъчно мотиви, за да отговори на изискванията на член 73 от Регламента, а именно да позволи на общностния съд да упражни своето правомощие на контрол.
It therefore seems to me that the Board of Appeal’s decision does not contain a sufficient statement of reasons to meet the standard required by Article 73 of the Regulation, namely to allow the Community judicature to exercise its power of review.
С оглед на горното смятам, че преценката на Първоинстанционния съд в точка 117 от неговото решение, че „обжалваното решение излага по ясен и недвусмислен начин съображенията на апелативния състав“, не може да бъде надлежно изведена от решението.
In that light, I find that the Court of First Instance’s assessment, at paragraph 117 of its judgment, that ‘the contested decision shows in a clear and unequivocal manner the reasoning of the Board of Appeal’, cannot be legitimately drawn from the decision.
Освен това според мен Първоинстанционният съд не излага достатъчно съображения в подкрепа на извода си, че доказателствата, на които се основава апелативният състав, са свързани
Moreover, in my view, the Court of First Instance did not sufficiently explain its reasons for asserting that the evidence on which the Board of Appeal relied related solely to the ARBRE MAGIQUE mark, or that the Board
Без да вземам отношение по фактическия извод, мисля, че подобен начин на разсъждение е защитим.
Without forming a view on the factual assessment, I think such reasoning would be defensible.
В решението на апелативния състав обаче той не е изрично изложен в своята цялост.
However, in the Board of Appeal’s decision, it is not explicit in its entirety.
Извела съм го от различни части от решението, в някои от които е изрично изложен, а в други се подразбира.
I have pieced it together from various parts of the decision, some explicit, others implicit.
Освен това съществуват празнини, които не могат да бъдат запълнени по силата на самото решение: i) на какво се основава изводът, че марките на Sämann могат да се считат за толкова подобни една на друга, че придобитата от една от тях отличителност да ползва и останалите?; ii) до коя/и марка/и се отнасят данните относно продажбите и рекламата?; iii) какви са основанията на апелативния състав да възприеме подхода на „пренасяне“ на придобитата отличителност от марките, ползващи се отдавна със защита в Италия, към силуетната марка, чиято процедура по регистрация като марка на Общността е все още висяща към релевантния момент, а не да сравни марката „Aire Limpio“ направо с първите марки?
Moreover, there are lacunae which cannot be supplied from the decision itself: (i) on what grounds was it concluded that all Sämann’s marks could be considered so similar to each other that distinctiveness acquired by one was shared by all?; (ii) to which mark or marks did the sales and advertising data relate?; (iii) on what grounds was it justified for the Board of Appeal to take the approach of ‘transferring’ acquired distinctiveness from the marks enjoying longstanding protection in Italy to the silhouette mark, for which registration as a Community trade mark was still pending at the material time, rather than comparing the Aire Limpio mark directly with the former marks?
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА SHARPSTON — ДЕЛO C-488/06 P
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-488/06 P had considered the silhouette mark to be part of the ARBRE MAGIQUE mark — the latter assertion appearing as possibly a retrospective justification in the light of the Nestlé judgment, which had been delivered since the Board of Appeal’s decision.
Четвърто, той многократно допуска грешка, предполагайки, че апелативният състав е основал преценката си на доказателства относно марката „ARBRE MAGIQUE“, въпреки че това не е посочено в решението.
Third, at paragraph 117, it erred in its assessment of the Board of Appeal’s reasoning.
само с марката „ARBRE MAGIQUE“ или че апелативният състав приема силуетната марка за част от марката „ARBRE MAGIQUE“ — като последното становище се явява евентуална обосновка с обратно действие в светлината на решението по дело Nestlé, постановено след решението на апелативния състав.
Fourth, it erred, passim, in assuming that the Board of Appeal had based its assessment on evidence relating to the ARBRE MAGIQUE mark when that was not indicated in the decision.
Ето защо считам, че както решението на апелативния състав, така и това на Първоинстанционния съд не са достатъчно мотивирани.
I am thus of the view that both the Board of Appeal and the Court of First Instance failed to state adequate reasons for their decisions.
По тези съображения и с оглед на факта, че не остават за разглеждане повдигнати пред Първоинстанционния съд правни въпроси, смятам, че както обжалваното съдебно решение, така и решението на апелативния състав следва да бъдат отменени и делото да бъде върнато на СХВП.
In that light, and in view of the fact that no outstanding issues of law raised before the Court of First Instance remain to be dealt with, it seems to me that both the judgment under appeal and the Board of Appeal’s decision should be annulled and the case remitted to OHIM.
По силата на член 69, параграф 2 от Процедурния правилник загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е направено такова искане от спечелилата делото страна.
Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
L & D е направило искане за присъждане на съдебните разноски. Според мен жалбата му следва да бъде уважена. Поради това СХВП трябва да бъде осъдена 121.
L & D has applied for costs. Its appeal should in my view be successful. OHIM 121.
Стигнах до извода, че обжалваното съдебно решение е опорочено от четири грешки при прилагане на правото.
I have reached the view that the judgment under appeal is legally flawed in four respects.
Първо, Първоинстанционният съд допуска грешка в точка 85, като счита, че апелативният състав основателно е приел, че по-ранната марка е придобила особен отличителен характер само въз основа на цифровите данни относно обема на продажбите и рекламата и въз основа на датата на първата регистрация в Италия.
First, the Court of First Instance erred at paragraph 85 by accepting that the Board of Appeal was entitled to find that the earlier mark had acquired a particularly distinctive character on the sole basis of sales and advertising figures and the date of first registration in Italy.
Второ, той допуска грешка и в точка 105, като отхвърля довода, че формата на по-ранната марка е необходима за получаването на технически резултат, без да разгледа по същество този довод.
Second, it erred again at paragraph 105 in dismissing the argument that the shape of the earlier mark was necessary to obtain a technical result, without examining the substance of that argument.
да заплати съдебните разноски.
should therefore bear the costs.
С оглед на изложените съображения смятам, че Съдът следва:
In the light of all the foregoing considerations, I am of the opinion that the Court should:
— да отмени съдебното решение по дело T-168/04,
— annul the judgment in Case T-168/04;
— да отмени решението на апелативния състав по преписка R 326/2003-2,
— annul the decision of the Board of Appeal in Case R 326/2003-2;
— да върне делото на СХВП за произнасяне по същество,
— remit the case to OHIM for a decision on the facts;
— да осъди СХВП да заплати съдебните разноски, направени в първоинстанционното производство и в производството по обжалване.
— order OHIM to pay the costs of the proceedings at first instance and on appeal.
По дело C-488/06 P с предмет жалба на основание член 56 от Статута на Съда, подадена на 24 ноември 2006 г.,
APPEAL under Article 56 of the Statute of the Court of Justice, brought on 24 November 2006,
L & D SA, установено в Huércal de Almería (Испания), за което се явява адв. Miralles Miravet, abogado, жалбоподател, като другите страни в производството са: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП), за която се явява г-жа J. García Murillo, в качеството на представител, ответник в първоинстанционното производство,
L & D SA, established in Huércal de Almería (Spain), represented by S. Miralles Miravet, abogado, appellant, the other parties to the proceedings being: Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM), represented by J. García Murillo, acting as Agent, defendant at first instance,
L & D/СХВП Julius Sämann Ltd, установено в Zug (Швейцария), за което се явява адв.
L & D v OHIM Julius Sämann Ltd, established in Zug (Switzerland), represented by E. Armijo Chávarri, abogado, intervener at first instance,
E. Armijo Chávarri, abogado, встъпила страна в първоинстанционното производство,
THE COURT (Second Chamber), composed of C.W.A. Timmermans, President of Chamber, K. Schiemann, J. Makarczyk, J.-C. Bonichot and C. Toader (Rapporteur), Judges,
СЪДЪТ (втори състав), състоящ се от: г-н C. W. A. Timmermans, председател на състав, г-н K. Schiemann, г-н J. Makarczyk, г-н J.-C. Bonichot и г-жа C. Toader (докладчик), съдии, генерален адвокат: г-жа E. Sharpston, секретар: г-н R. Grass, предвид изложеното в писмената фаза на производството, след като изслуша заключението на генералния адвокат, представено в съдебното заседание от 13 март 2008 г.,
Advocate General: E. Sharpston, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 13 March 2008,
Със своята жалба L & D SA (наричано по-нататък „L & D“) иска отмяна на Решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 7 септември 2006 г. по дело L & D/СХВП — Sämann (Aire Limpio) (T-168/04, Recueil, стр. II-2699, наричано по-нататък „обжалваното съдебно решение“), с което Първоинстанционният съд отхвърля неговата жалба срещу решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 15 март 2004 г. (преписка R 326/2003-2, наричано по-нататък „спорното решение“). С това решение апелативният състав уважава частично жалбата на дружеството Julius Sämann Ltd (наричано по-нататък „Sämann“) и частично отхвърля заявката на L & D за регистрация на фигуративен знак, съдържащ словния елемент „Aire Limpio“. I — Правна уредба
By its appeal, L & D SA (‘L & D’) seeks to have set aside the judgment of the Court of First Instance of the European Communities of 7 September 2006 in Case T-168/04 L & D v OHIM — Sämann (Aire Limpio) [2006] ECR II-2699 (‘the judgment under appeal’), by which the Court of First Instance dismissed its action brought against the decision of the Second Board of Appeal of the Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) of 15 March 2004 (Case R 326/2003-2, ‘the contested decision’). By that decision, the Board of Appeal allowed, in part, the appeal of the company Julius Sämann Ltd (‘Sämann’) and refused, in part, L & D’s application for registration of a figurative sign including the word element ‘Aire Limpio’. I — Legal context
По силата на член 7, параграф 1, буква б) и буква д), подточка ii) от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр.
Under Article 7(1)(b) and (e)(ii) of Council Regulation (EC) No 40/94 of 20 December 1993 on the Community trade mark (OJ 1994 L 11, p.
1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146) се отказва регистрацията съответно на „марките, които са лишени от отличителни белези [другаде в текста: „отличителен характер“]“, както и на знаците, които се състоят главно от „формата на стоката, необходима за получаването на технически резултат“.
1), registration is to be refused for ‘trade marks which are devoid of any distinctive character’ and signs which consist exclusively of ‘the shape of goods which is necessary to obtain a technical result’, respectively.
Член 8 от Регламент № 40/94 гласи:
Article 8 of Regulation No 40/94 provides:
[…] б) когато поради своята идентичност или прилика с по-ранната марка и поради идентичността или приликата на стоките или услугите, които двете марки обозначават, съществува вероятност от объркване в съзнанието на хората на територията, в която по-ранната марка е защитена; вероятността от объркване включва риска от свързване с по-ранната марка.
(b) if because of its identity with or similarity to the earlier trade mark and the identity or similarity of the goods or services covered by the trade marks there exists a likelihood of confusion on the part of the public in the territory in which the earlier trade mark is protected; the likelihood of confusion includes the likelihood of association with the earlier trade mark.
За целите на параграф 1 „по-ранни марки“ означават: а) марки от следните видове, чиято дата на подаване на заявката е по-ранна от тази на подаване на заявката за регистрация на марка на Общността […]: i) марки на Общността; ii) марките, регистрирани в една държавачленка […]
(a) trade marks of the following kinds with a date of application for registration which is earlier than the date of application for registration of the Community trade mark… :
Член 73 от Регламент № 40/94 предвижда:
Article 73 of Regulation No 40/94 provides:
„Решенията на службата съдържат мотивите, на които са обосновани.
‘Decisions of the Office shall state the reasons on which they are based.
Те се основават единствено на мотиви или доказателства, по които заинтересованите страни са имали възможност да представят своите коментари.“
They shall be based only on reasons or evidence on which the parties concerned have had on opportunity to present their comments.’
II — Обстоятелства, предхождащи спора
II — Background to the dispute
L & D подава до СХВП заявка за регистрация като марка на Общността на фигуративната марка, съдържаща словния елемент „Aire Limpio“ (наричана по-нататък „марка Aire Limpio“), която е възпроизведена по-долу: I - 5762
On 30 April 1996, L & D filed an application with OHIM to register as a Community trade mark the figurative mark containing the word element ‘Aire Limpio’ (‘the Aire Limpio mark’), reproduced below: I - 5762
Стоките, за които е поискана регистрацията, спадат към класове 3, 5 и 35 по смисъла на Ницската спогодба относно международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 година, ревизирана и допълнена, и отговарят за всеки от класовете на следното описание:
The goods and services in respect of which registration was sought are in Classes 3, 5 and 35 of the Nice Agreement concerning the International Classification of Goods and Services for the Purposes of the Registration of Marks of 15 June 1957, as revised and amended, and correspond, for each of those classes, to the following description:
— клас 5: „Ароматизатори“;
— Class 5: ‘Scented air fresheners products’;
— клас 35: „Реклама; управление на търговски сделки; търговска администрация; административна дейност“.
— Class 35: ‘Advertising; commercial business handling; commercial administration; office works’.
На 29 септември 1998 г. Sämann подава възражение по член 42 от Регламент № 40/94 срещу поисканата регистрация, като се основава на известен брой по-ранни марки.
On 29 September 1998, Sämann filed a notice of opposition under Article 42 of Regulation No 40/94 to the registration applied for, on the basis of a number of earlier trade marks.
В подкрепа на неговото възражение са посочени основанията по член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент № 40/94.
The grounds relied on in support of its opposition were those referred to in Article 8(1)(b) and (5) of Regulation No 40/94.
Сред споменатите по-ранни марки е посочена фигуративната марка на Общността № 91.991, заявена на 1 април 1996 г. и регистрирана на 1 декември
Those earlier marks included Community figurative mark No 91 991, reproduced below, lodged on 1 April 1996 and registered on 1 December 1998 for goods in Class 5 (‘mark No 91 991’):
Те включват и 17 други национални и международни фигуративни марки, всички с подобни очертания, но различаващи се, с изключение на една от тях, по това, че имат бяла основа и/или надпис върху клоните на дървото.
They also included 17 other national and international figurative marks, all with a similar outline, though all but one different in having a white base and/or some wording on the body of the tree.
Двете международни фигуративни марки № 178969 и № 328915 са от особено значение за целите на настоящата жалба.
The two international figurative marks Nos 178 969 and 328 915 are particularly relevant for the purposes of this appeal.
Първата съдържа словния елемент „CARFRESHNER“ (наричана по-нататък „марка „CAR-FRESHNER““), а втората — словния елемент „ARBRE MAGIQUE“ (наричана по-нататък „марка „ARBRE MAGIQUE““).
The first includes the word element ‘CARFRESHNER’ (the ‘CAR-FRESHNER mark’) and the second, ‘ARBRE MAGIQUE’ (the ‘ARBRE MAGIQUE mark’).
Тези две марки, съответно регистрирани на 21 август 1954 г. и на 30 ноември 1966 г. за стоки от класове 3 и 5 и защитени по-специ-ално в Италия, изглеждат по следния начин:
Those two marks, registered on 21 August 1954 and 30 November 1966 respectively for goods in Classes 3 and 5 and protected, in par -ticular, in Italy, look like this:
С решение от 25 февруари 2003 г. отделът по споровете на СХВП отхвърля възражението в неговата цялост.
By decision of 25 February 2003, OHIM’s Opposition Division rejected the opposition in its entirety.
В своя анализ на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 посоченият отдел по споровете прави сравнение между марката „Aire Limpio“ и марка № 91.991.
In its analysis of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94, the Opposition Division compared the Aire Limpio mark and mark No 91 991.
В това отношение той приема по същество, че като общ елемент за двете марки формата на ела е описателна за освежители за въздух и за ароматизатори и поради това притежава слабо отличителен характер.
In this connection, it considered, essentially, that the shape of a fir tree, as the element shared by the two marks, was descriptive with regard to deodorising or air freshener goods and, therefore, was not very distinctive.
По този начин значителните графични и словни разлики между двете марки имат превес над слабо отличителните прилики, като така създаденото общо впечатление се различава достатъчно, за да се отхвърли напълно вероятността от объркване или риска от свързване.
The significant graphic and verbal differences between the two marks thus outweighed the weakly distinctive similarities, creating an overall impression that was sufficiently different to rule out any likelihood of confusion or association.
След като достига до този извод, отделът по споровете приема, че не е необходимо да разглежда другите по-ранни марки, посочени от Sämann, тъй като се различават от марката „Aire Limpio“ в още по-голяма степен от марка № 91.991.
Having reached that conclusion, the Opposition Division considered that it was not necessary to examine the other earlier marks relied on by Sämann, since those marks displayed even greater differences in relation to the Aire Limpio mark than did mark No 91 991.
Със спорното решение от 15 март 2004 г. втори апелативен състав на СХВП уважава частично жалбата на Sämann срещу решението на отдела по споровете.
By the contested decision of 15 March 2004, the Second Board of Appeal of OHIM allowed in part the appeal brought by Sämann against the Opposition Division’s decision.
Като уважава основанието на жалбата, изведено от нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94, той уважава частично възражението и
In accepting the ground of appeal alleging infringement of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94, the Board of Appeal allowed the opposition in part and refused to
От друга страна, относно услугите, посочени в клас 35, той потвърждава решението на отдела по споровете и отхвърля възражението.
As regards, by contrast, the services in Class 35, it confirmed the Opposition Division’s decision and rejected the opposition.
По „същите съображения за икономия“ като изтъкнатите от отдела по споровете, при преценката на наличието на вероятност от объркване по смисъла на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 апелативният състав съсредоточава своето сравнение върху марката „Aire Limpio“, както и върху марка № 91.991 „в качеството на представителна марка“ за другите посочени по-ранни марки.
To assess whether there was a likelihood of confusion within the meaning of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94, the Board of Appeal for the ‘same reasons of economy’ as those given by the Opposition Division, focussed its comparison on the Aire Limpio mark and on mark No 91 991 ‘as a mark representative’ of the other earlier marks relied on.
В своята преценка той обаче достига до извод, обратен на този на отдела по споровете.
In its assessment, however, it reached the opposite conclusion to that of the Opposition Division.
Така той приема, че продължителното използване и известността, с която се ползва в Италия „по-ранната марка“, ѝ придават особен отличителен характер и с оглед на това и на концептуалната прилика между двете марки съществува вероятност от объркване наймалко в съзнанието на италианските потребители.
Thus, it held that the prolonged use and wellknown nature in Italy of the ‘earlier mark’ gave it a particularly distinctive character and that there was, having regard to that distinctiveness and the conceptual similarity between the two marks, a likelihood of confusion, at least on the part of the Italian public.
За да достигне до тези изводи, той се основава, от една страна, на данните относно рекламата и продажбите на ароматизатори за автомобили от Sämann, както и, от друга страна, на факта, че марката „CARFRESHNER“ е защитена от 1954 г.
To reach that conclusion, it relied, first, on data relating to Sämann’s advertising and sales of car air fresheners and, secondly, on the fact that the CAR-FRESHNER mark had been protected since 1954.
III — Производството пред Първоинстанционния съд и обжалваното съдебно решение
III — Procedure before the Court of First Instance and the judgment under appeal
L & D подава в секретариата на Първоинстанционния съд жалба за отмяна на спорното решение. За тази цел то изтъква две правни основания, изведени от нарушение съответно на член 8, параграф 1, буква б) и на член 73 от Регламент № 40/94. С обжалваното съдебно решение Първоинстанционният съд отхвърля тази жалба. I - 5766
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 14 May 2004, L & D brought an action against the contested decision. It raised two pleas to that end, alleging infringement of Articles 8(1)(b) and 73 of Regulation No 40/94 respectively. By the judgment under appeal, the Court of First Instance dismissed that action. I - 5766