natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Първото основно оспорване, съответстващо на третото отменително правно основание, визира извода на Комисията, посочен в член 2 от обжалваното решение, според който някои приети от Португалската република мерки не представляват държавни помощи по смисъла на член 87, параграф 1 ЕО.
The first main dispute, corresponding to the third plea in support of annulment, relates to the Commission finding, appearing in Article 2 of the contested decision, that certain of the measures adopted by the Portuguese Republic do not constitute State aid within the meaning of Article 87(1) EC.
Второто основно оспорване, съответстващо на четвъртото отменително правно основание, визира извода на Комисията, според който другите мерки, за които е установено, че представляват държавни помощи по смисъла на член 87, параграф 1 ЕО, могат да се ползват от предвидената в член 86, параграф 2 ЕО дерогация (член 1 от обжалваното решение).
The second main dispute, corresponding to the fourth plea in support of annulment, relates to the Commission finding that other measures, which, it is not disputed, constitute State aid within the meaning of Article 87(1) EC, might benefit from the derogation laid down in Article 86(2) EC (Article 1 of the contested decision).
В първото правно основание, както и в някои елементи от второто правно основание във връзка, по-конкретно, с второто оспорване, жалбоподателят се позовава на нарушение от Комисията на нейното задължение за надлежно и безпристрастно разглеждане.
In connection with the second dispute in particular, the applicant relies, both in the first plea as well as in respect of certain parts of the second plea, on the Commission’s breach of its obligation to undertake a diligent and impartial investigation.
Най-напред следва да се разгледа първото основно оспорване и следователно третото правно основание за отмяна.
It is necessary, initially, to examine the first main dispute and, accordingly, the third plea in support of annulment.
По третото правно основание, изведено от грешка при прилагане на правото, произтичаща от липсата на квалифициране на някои мерки като държавни помощи
The third plea in law, alleging that the Commission erred in law in failing to classify certain measures as State aid
По първата част, изведена от липсата на квалифициране на данъчните освобождавания като държавни помощи
The first part, alleging the failure to classify the tax exemptions as State aid
Според жалбоподателя мярката, предвидена в член 11, параграф 1 от Lei № 21/92 transforma a Radiotelevisão Portuguesa, E.P., em sociedade anónima от 14 август 1992 г. (португалски закон № 21/92 относно преобразуването на Radiotelevisão Portuguesa, E.P. в акционерно дружество) (Diário da República I, серия I-A, № 187 от 14 август 1992 г., наричан по-нататък „закон № 21/92“), за разрешаване на официалната регистрация, без нотариален акт, на преобразуването на RTP в акционерно дружество, предоставила на RTP предимство, от което другите представени на пазара икономически оператори не се ползвали.
According to the applicant, the measure, provided for in Article 11(1) of Lei no 21/92, transforma a Radiotelevisão Portuguesa, E.P., em sociedade anónima, of 14 August 1992 (Portuguese Law No 21/92 on the transformation of Radiotelevisão Portuguesa, E.P., into a public limited company) (Diário da República I, Series I-A, No 187, of 14 August 1992; ‘Law No 21/92’) authorising the official registration without notarial deed of RTP’s transformation into a public limited company, accorded an advantage to RTP which was denied to other economic operators on the market.
Всъщност тя се изразявала в освобождаване на RTP от плащане на свързаните с това преобразуване регистрационни такси и хонорари.
It consisted in RTP’s exemption from payment of the registration charges and fees connected with that transformation.
Това освобождаване възлизало на 33 милиона PTE.
It is alleged that that exemption was worth PTE 33 million.
Освен това член 11, параграф 2 от закон № 21/92 предвиждал също така, че RTP се освобождава без никакво ограничение от плащането на каквито и да било такси и хонорари за всички действия по вписване, регистриране или отбелязване пред всички служби по вписванията, администрации и публични органи.
In addition, Article 11(2) of Law No 21/92 also provides that RTP is to be accorded an unlimited exemption from payment of any charges and fees to all registration departments and to all authorities and public bodies in respect of any act of inscription, registration or annotation.
Тези въведени от държавата разпоредби, които предоставят предимства на предприятието получател и имат селективен характер, тъй като се прилагат само за обществения оператор, представлявали държавни помощи, противно на приетото от Комисията в обжалваното решение (съображение 125 и сл. от обжалваното решение).
Those State provisions, which confer advantages on the recipient undertaking and are selective in nature, since they apply only to public companies, constitute State aid, contrary to the Commission’s finding in the contested decision (recital 125 et seq. of the contested decision).
Според жалбоподателя не е ясно как основните принципи и общата структура на приложимия в Португалия правен режим биха могли да оправдаят, както изглежда Комисията поддържа, предоставянето на подобни привилегии на RTP.
It is not evident how the grant of such privileges to RTP can be justified by the general principles and overall logic of the legal system applicable in Portugal, as the Commission appears to contend.
Комисията отговаря като напомня своето разсъждение, изложено в съображение 125 и сл. от обжалваното решение.
In reply, the Commission repeats the reasoning it employed in recital 125 et seq. of the contested decision.
Тя отбелязва, че преобразуването на RTP в акционерно дружество не е необходимо и още че то не може да се разглежда като предимство.
It notes that RTP’s transformation into a public limited company was not necessary and could not be considered to be an advantage.
То целяло единствено да доближи дейността на обществения оператор до тази на частните оператори.
Its aim was merely to bring the way in which the public operator functioned closer to that of private operators.
Тя добавя, че дори позицията на жалбоподателя да бе правилна и ако RTP трябваше да понесе всички нотариални такси и разходи за регистрация, свързани с изменението на неговия устав, самата Португалска република би понесла произтичащите от това разходи, без тези „помощи“ да се считат незаконни поради това, че тъй като са необходими за създаването на предприятието, те ще бъдат пряко свързани с изпълнението от RTP на задачата за обществена услуга.
It adds that, even if the applicant’s position were valid and in the event that RTP had to bear all the notarial and registration charges connected with its change of status, the costs arising would have been borne by the Portuguese Republic itself, without it being possible for such ‘aid’ to be considered unlawful, since, as it is indispensable to the creation of the undertaking, it is directly linked to the fulfilment of RTP’s public service remit.
Според постоянната съдебна практика, за да се квалифицира една мярка като помощ, следва да са изпълнени всички условия, посочени в член 87,
According to settled case-law, classification as State aid requires that all the conditions set out in Article 87(1) EC are fulfilled (Case C-142/87 Belgium v Commission
I-959, точка 25, Решение на Съда от 14 септември 1994 г. по дело Испания/Комисия, C-278/92—C-280/92, Recueil, стр.
[1990] ECR I-959, paragraph 25; Joined Cases C-278/92 to C-280/92 Spain v Commission [1994] ECR I-4103, paragraph 20; and Case C-482/99 France v Commission [2002] ECR I-4397, paragraph 68).
Прогласеният в член 87, параграф 1 ЕО принцип за забрана на държавните помощи съдържа следните условия.
The principle that State aid is prohibited, laid down in Article 87(1) EC, includes the following requirements.
Първо, трябва да е налице намеса от страна на държавата или чрез държавни ресурси.
First, there must be an intervention by the State or through State resources.
Второ, тази намеса трябва да предоставя предимство на получателя, към когото е насочена.
Second, that intervention must confer an advantage on its recipient.
Трето, тя трябва да е в състояние да засегне търговията между държавите-членки.
Third, it must be liable to affect trade between Member States.
Четвърто, тя трябва да нарушава конкуренцията или да заплашва да наруши конкуренцията.
Fourth, it must distort or threaten to distort competition.
В конкретния случай не се обсъжда първото от тези условия, свързано с използването на държавни ресурси.
The first of those requirements, concerning the involvement of State resources, is not in dispute in this case.
Установено е, че това условие е изпълнено.
It is not contested that it was fulfilled.
Доводите на жалбоподателя са съсредоточени върху второто от тези условия.
The applicant’s arguments concentrate on the second of those requirements.
Данъчните освобождавания предоставяли и продължавали да предоставят по селективен начин икономическо предимство на RTP, от което другите икономически оператори били лишени.
The tax exemptions granted and continue to grant selectively to RTP an economic advantage which other economic operators are denied.
Първоинстанционният съд констатира, че жалбоподателят разграничава по същество две предимства.
The Court notes that the applicant identifies, essentially, two advantages.
На първо място, RTP се ползвало от еднократно предимство, което се изразява в освобождаване от плащането на регистрационните такси и хонорарите, свързани с неговото преобразуване в акционерно дружество.
First, RTP benefited from an ad hoc advantage, consisting of the exemption from payment of registration charges and fees relating to its transformation into a public limited company.
На второ място, RTP се ползвало от постоянно предимство, представляващо освобождаване без ограничение от всички такси и хонорари за всяко действие по вписване, регистриране или отбелязване пред всички администрации.
Second, RTP benefited from a permanent advantage, consisting of an unlimited exemption from payment to all authorities of any charges and fees in respect of any act of inscription, registration or annotation.
Следва най-напред да се разгледа еднократното предимство, от което според жалбоподателя RTP се е ползва.
It is appropriate, first, to examine the ad hoc advantage from which, according to the applicant, RTP benefited.
От друга страна, то било освободено от съответните разноски за регистрация и за публикуване, тъй като свързаните с преобразуването на RTP в акционерно дружество формални изисквания за регистриране били извършени служебно, а според Комисията, поради обнародването на Закон № 21/92 в Diário da República, не било необходимо спазването на формалните изисквания за публикуване (точка 36 по-горе).
That advantage, in fact, comprises two parts: first, RTP was exempted from the usual requirement of a notarial deed and, accordingly, from the notarial fees (also referred to as ‘notarial charges’) connected thereto; second, it was exempted from the registration charges and the costs linked to its publication, since the registration formalities relating to RTP’s transformation into a public limited company occurred automatically and compliance with the publication formalities was, according to the Commission, rendered unnecessary by the publication of Law No 21/92 in the Diário da República (paragraph 36 above).
В обжалваното решение относно тези два аспекта на еднократното предимство Комисията изтъква, че член 11, параграф 1 от Закон № 21/92, въз основа на който RTP е освободено от плащането на нотариалните такси и разходите за регистрация, не предоставя специфично предимство на RTP.
In the contested decision, the Commission contended, in relation to those two parts of the ad hoc advantage, that Article 11(1) of Law No 21/92, pursuant to which RTP was exempted from payment of notarial and registration charges, did not confer a specific advantage on RTP.
Този текст само препотвърждавал приложимостта на Lei № 84/88 transformação das empresas públicas em sociedades anónimas от 20 юли 1988 г. (португалски закон № 84/88 относно преобразуването на публични предприятия в акционерни дружества) (Diário da República I, серия I, № 166 от 20 юли 1988 г., наричан по-нататък „Закон № 84/88“) към конкретния случай на RTP, като този закон предвиждал, че публичните предприятия могат да бъдат преобразувани в акционерни дружества с декрет-закон, който представлява акт за утвърждаване на устава на акционерното дружество и който се счита за достатъчен за изпълнението на всички свързани с регистрацията задължения (съображение 127 от обжалваното решение).
That text merely reaffirms the applicability to the specific case of RTP of Lei no 84/88 transformação das empresas públicas em sociedades anónimas of 20 July 1988 (Portuguese Law No 84/88 on the transformation of public undertakings into public limited companies) (Diário da República I, Series I, No 166, of 20 July 1988; ‘Law No 84/88’), under which public undertakings can be transformed into public limited companies by a decree-law which is to constitute the act approving the statutes of the limited company and is to be treated as a sufficient document for all registration requirements (recital 127 of the contested decision).
Различното третиране, на което са подложени публичните предприятия, чийто правен статут е изменен при преобразуването им в акционерни дружества, било последица от вътрешната логика на системата и не предоставяло на тези предприятия специфично предимство, доколкото факторите, предизвикващи разходи, не били налице (съображение 128 от обжалваното решение).
The different treatment for public undertakings whose legal status is changed for the purpose of transforming them into public limited companies arises from the internal logic of the system and does not confer on them a specific advantage to the extent that relevant chargeable events do not exist (recital 128 of the contested decision).
Преди да бъдат разгледани тези мотиви на Комисията, следва да се цитират релевантните текстове от португалското законодателство:
Before going on to examine those reasons stated by the Commission, it is appropriate to cite the relevant passages of the Portuguese legislation.
Член 1 от Закон № 84/88 гласи:
Article 1 of Law No 84/88 states:
„С декрет-закон публичните предприятия […] могат да бъдат преобразувани в акционерни дружества с изцяло или преобладаващо държавно участие в съответствие с Конституцията и този закон.“
‘Public undertakings … can be transformed by decree-law into public limited companies with public capital or a majority of public capital, in accordance with the terms of the Constitution and of this Law.’
Член 3, параграф 3 от Закон № 84/88 гласи, че „[декретът-закон, с който се извършва това преобразуване,] изчерпва всички необходими действия, свързани с регистрацията.“
Article 3(3) of Law No 84/88 states that ‘the [decree-law effecting that transformation] constitutes a sufficient document for all registration requirements’.
Член 11, параграфи 1 и 2 от Закон № 21/92 гласи:
Article 11(1) and (2) of Law No 21/92 states:
Одобрява се уставът на RTP, SA, приложен към този закон, без да е необходимо нотариално удостоверяване, като свързаните с този устав вписвания се извършват служебно, без да се дължат данъци или такси, въз основа на Diário da República, в който същият е публикуван.
The statutes of RTP, SA, annexed to this Law are hereby approved; they do not need to be transformed into a deed, but shall be automatically registered, free of duties and expenses, on the basis of their publication in the Diário da República.
Всички действия по вписване, регистриране, отбелязване пред всички служби по вписвания, администрации или публични органи, по-конкретно националния регистър на юридическите лица, службите по вписване на ипотеки и службата за прехвърляне на собственост на превозните средства, се извършват въз основа на обикновена молба, подписана от двама от членовете на управителния съвет на дружеството и при освобождаване от всички данъци и такси.“
All acts of inscription, registration or annotation before all registration departments, all authorities and all public bodies, in particular the national register of legal persons, the register of mortgages and the vehicle registration department shall be carried out on the basis of a simple request signed by two members of the undertaking’s Board of Administration and shall be free of any charges and fees.’
Най-напред, както от заглавието на Закон № 84/88 (вж. точка 52 по-горе), така и от член 1 от този закон (вж. точка 54 по-горе) е видно, че с него не се установява една обща мярка, приложима за всички икономически оператори.
First, it is apparent both from the title of Law No 84/88 (see paragraph 52 above) and from Article 1 thereof (see paragraph 54 above) that that law does not introduce a general measure, applicable to all economic operators.
Този закон се прилага само при преобразуване на публични предприятия в акционерни дружества.
It only applies to transformations of public undertakings into public limited companies.
Следователно от това преимущество са изключени частните предприятия.
Private undertakings are, consequently, excluded from benefiting thereunder.
Впрочем в своята жалба жалбоподателят изтъква конкретно, че при промяна на своята правна форма частно предприятие, подчинено на правилата на пазара, не се ползва от данъчните освобождавания, от които се ползва RTP.
Moreover, the applicant specifically claims in its application that a private undertaking governed by market rules does not benefit from the tax exemptions from which RTP benefited when it changes its legal form.
Колкото до Комисията, макар тя да признава в съображение 125 от обжалваното решение, че е длъжна да „прецени дали мярката […] се прилага изключително за RTP (или поне само за публичните предприятия), но не и за частните предприятия“, то тя не дава никакъв отговор на този проблем по-нататък в обжалваното решение, най-малкото по отношение на еднократното предимство.
Although the Commission recognises in recital 125 of the contested decision that it is for it ‘to assess whether the measure … applied specifically to RTP (and alternatively, to only public companies) and not to private companies’, it does not deal with that issue in the rest of the contested decision, at least with regard to the ad hoc advantage.
Така съображения 126—129 от обжалваното решение с нищо не поставят под въпрос направената в точка 57 по-горе констатация, според която разпоредбите на Закон № 84/88 се прилагат по специфичен начин за публичните предприятия.
Thus, recitals 126 to 129 of the contested decision in no way challenge the claim made in paragraph 57 above to the effect that the provisions of Law No 84/88 are applicable specifically to public undertakings.
Наистина, съображение 126 от обжалваното решение гласи, че RTP не се ползва от общо освобождаване от разходите за регистрация.
Recital 126 of the contested decision states that RTP does not enjoy a general exemption from registration charges.
Това обаче не поставя под въпрос факта, че това освобождаване, макар да не е общо, е предоставено със Закон № 84/88 само на публичните предприятия, а не на всички оператори.
However, this does not alter the fact that even if that exemption is not general, it is granted by Law No 84/88 solely to public undertakings and not to all operators.
Колкото до съображение 127 от обжалваното решение, макар в него да се обявява, че член 11 от Закон № 21/92 само потвърждава приложимостта на Закон № 84/88 за RTP и следователно Закон № 21/92 не предоставя специфично предимство на RTP, а само прилага спрямо него общия режим на Закон № 84/88, това отново не променя факта, че този режим е „общ“ само за публичните предприятия.
With regard to recital 127 of the contested decision, although it states that Article 11 of Law No 21/92 merely confirms that Law No 84/88 applies to RTP and, thus, that Law No 21/92 does not confer on it a specific advantage, but only applies the general scheme of Law No 84/88, the fact remains, once again, that that scheme is ‘general’ solely in respect of public undertakings.
Той не се прилага спрямо другите икономически оператори.
It does not apply to other economic operators.
Следователно по смисъла на приложимите за държавните помощи правила е налице предимство, предоставено по специфичен начин на определени предприятия.
Thus, there really is a specific advantage conferred on certain undertakings within the meaning of the rules applicable to State aid.
В съображение 128 от обжалваното решение Комисията твърди обаче, че „[р]азличното третиране, на което са подложени публичните предприятия, чийто правен статут е променен при преобразуването им в акционерни дружества, е последица от вътрешната логика на системата и не предоставя на тези предприятия специфично предимство, доколкото не са налице факторите, предизвикващи разходи“.
In recital 128 of the contested decision, the Commission contends, however, that ‘the different treatment for public undertakings when transforming their legal status into a public limited company arises from the internal logic of the system and does not confer on them a specific advantage since relevant chargeable events do not exist’.
I-2099 и I-2103, точка 130 и заключение на генералния адвокат Léger към Решение на Съда от 29 април 2004 г. по дело Нидерландия/Комисия, C-159/01, Recueil, стр.
It is true that a State measure which, despite conferring an advantage on a specific category of economic operators, instead of derogating from the normal application of the system becomes a part of it, constituting, in so doing, a measure inherent to that system, does not fall within the definition of a selective measure.
При все това за да може при необходимост да се направи изводът, че освобождаването от нотариални такси — първата част на еднократното предимство — не представлява държавна помощ, а е оправдано от характера и от общата структура на системата, в която то се вписва, не е достатъчно да се констатира, както прави Комисията, че поради прилагането на закона за преобразуване на публичните предприятия в акционерни дружества правопораждащият за нотариалните такси факт не съществува.
Nevertheless, in order to be able to find, in that event, that the exemption from notarial charges — the first part of the ad hoc advantage — did not constitute State aid, but was justified by the nature and the general logic of the system of which it was a part, it was not sufficient to find, as the Commission did, that the recourse to legislation for the purpose of transforming public undertakings into public limited companies meant that the chargeable event for the notarial charges did not occur.
Всъщност с подобна констатация се обявява нещо очевидно.
Such a finding was, essentially, a statement of evidence.
Въпросът, който Комисията е следвало да разгледа, е дали съответства на логиката на португалската правна система преобразуването на публични предприя- тия в акционерни дружества да се извършва със закон, или използването на закон за подобни операции представлява дерогация, която на практика има за цел — поради произтичащите от нея последици (липса на необходимост от нотариален акт и следователно на свързаните с него разноски) — да предостави на публичните предприятия предимство по отношение на другите предприятия.
The question for the Commission to examine was whether it was compatible with the logic of the Portuguese legal system for the transformation of public undertakings into public limited companies to occur by legislation, or whether the recourse to legislation for such operations constituted a derogation which, in view of the consequences which resulted therefrom (rendering a notarial deed unnecessary with the result that no charges were incurred in respect thereof), was intended to confer an advantage on public undertakings in relation to other undertakings.