natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Затопляне на световния океан – Повишаването наатмосферната температура се отразява и върху водната маса.
Marine warming – The increase in atmospheric temperaturehas repercussions on bodies of water.
От 60-те години на миналия век досега температурата на горнияводен слой се е повишила с около 1,5°C. Данните от последнитеизследвания доказват, че водата на световния океан вече сезатопля до 3 000 метра дълбочина.
The temperature ofsurface waters has risen by around 1.5 °C since the 1960s.Recent research shows a warming of the seas up to a depth of 3 000 metres.
Температурата на Северноморе например се е повишила с 1,1°C през последните 30 години.
The temperature of the North Sea, for example,has risen by 1.1 °C over the last 30 years.
Рибарство и аквакултура I
• is h e ri es and a q u a cu lt u r F
• август 2007 г. I
u g u st 2007 A
(2) pH е единица мярка за киселинност, като неутралната вода има pH 7.
(1)See SEC(2007) 8, impact study of Communication COM(2007) 2 “Limiting global climate change to 2 degrees Celsius – The way ahead for 2020 and beyond.” (2) pH is a measure of acidity, with neutral solutions having a pH of 7.
•Повишаване на нивото на световния океан– Глобалнотозатопляне причинява топене на ледовете – както на полярнитешапки, така и на планинските ледници.
• other species previously known to live at lower latitudes arespreading beyond the 50th parallel, including anchovies, sardines,bluefin tuna, grey triggerfish, stingrays, thresher sharks, and bluesharks.
10 тона през 1985 г. до 700 тона през 2005 г.
Rise in sea level– Climate change is causing ice sheets – both polar caps and mountain glaciers – to melt.
При европейскиялаврак се забелязва същата тенденция: за 20 години неговият уловв Северно море е нараснал от 31 до 558 тона, а на запад от Британските острови – от 694 на 2 429 тона.
All that waterstored in solid form is now pouring into the oceans, whose levelinevitably rises. Sea level has risen by 19.5 cm since 1870, withserious impacts on coastal regions.
•Увеличение на неблагоприятните метеорологични явления– Понастоящем климатичните промени се изразяват взачестяване на екстремни явления като суша, проливни дъждовеи интензивни бури.
•An increasing number of extreme weather events – Climate change is being seen in increasingly frequent periods of drought, heavy precipitation and storms.
Подобно явление се среща и в южните морета.
A similar phenomenon can be seen to the south.
Видове, коитообикновено живеят край бреговете на Африка, мигрират на север.Днес тропически видове треска (Physiculus dalwigki),морски налим(Gaidropsarus granti)и змиорка (Pisodonophis semicinctus)сарегистрирани чак до Галисия.
Species thathabitually live along the African coasts are moving northwards.Tropical species of black codling (Physiculus dalwigki),rockling(Gaidropsarus granti)and snake eel (Pisodonophis semicinctus)arenow being spotted in Galician waters.
В същото време илюстрованият Атлас на екзотичните риби, издаден от CIESM3, непрекъснатообогатява списъка с тропически риби, пристигнали в Средиземноморе през Суецкия канал или през Гибралтарския пролив.
The CIESM3Atlas of exoticspecies is continually adding to its list of tropical fish that havemoved into the Mediterranean via the Suez Canal or the Straits of Gibraltar, including sharks and sole from Senegal, two specieswith considerable commercial potential.
Констатираният неблагоприятен ефект от климатичните промениима осезаеми последици за някои видове риба.
These impacts, which have already been widely established, have observable consequences on certain species.
Тези промени не са негативни сами по себе си, тъй като понякогаоткриват нови възможности за риболов.
These changes are not negative as such, since they sometimescreate new fishing activities.
Но тяхното косвеновъздействие върху крехкия баланс на морските екосистеми ивърху видовете, които ги обитават в момента, все още не са добреизучени.
However, their indirect effects on thefragile balance of marine ecosystems and on the species currentlymaking up part of such ecosystems are not yet well known.Permanent vigilance thus remains vital.
Освен миграцията на морските видове, климатичните промениоказват и друго въздействие върху морските екосистеми.
In addition to species displacement, climate change puts othertypes of pressure on aquatic ecosystems.
Ето няколко примера.
Here are a few examples:
По всяка вероятност, намалението на запасите в Северно море седължи на миграцията на популациите от планктон.
In the North Sea, this decline seems to be caused by shifts in thegeographical ranges of plankton.
Основният видпланктон, с който се хранят ларвите на треската (Calanusfinmarchicus),се е придвижил от Северно море към Севернияледовит океан, в търсене на по-студени води.
The dominant species, Calanusfinmarchicus,on which cod larvae feed, have shifted from the North Sea to the Arctic Ocean in search of colder waters.
От 1960 г. досеганеговата биомаса в Северно море е намаляла със 70 %.
Itsbiomass in the North Sea has dropped by 70% since the 1960s.Species of plankton from the south, which are replacing it, are lessabundant and do not seem suited to the larval stage of cod.
Подхранвана от селскостопанското замърсяване и отнепречистените отпадни води, водната растителност се развивапрекомерно бързо, което намалява концентрацията на кислородвъв водата.
Feeding on agricultural pollution and untreated wastewater,aquatic vegetation develops excessively, depleting water of itsoxygen.
Познат под името еутрофикация, този видзамърсяване се наблюдава от дълго време по бреговете наевропейския континент.
This phenomenon, known as eutrophication, is a type ofpollution that has long been present in all European coastalwaters.
През последните 30 години обаче,неговият обхват става все по-голям, поради затопляне на водата ипренос на биомаса от ерозията, вследствие на повишаване наморското ниво.
For the last 30 years or so, however, eutrophication hasbecome more intense because of higher water temperatures andthe release into aquatic environments of eroded earth due torising sea levels.
Еутрофикацията е причина за увеличаване наброя на зелените, червени или кафяви петна по европейскотокрайбрежие и за повишения растеж на планктона.
The phenomenon results in an increasingnumber of green, red and brown tides and excessive growth ofplankton on European coasts.
Тя е сериозназаплаха за подводните обитатели, тъй като ги лишава от кислород,а понякога освобождава и токсични вещества във водата.
These imperil marine life bydepleting the water of oxygen and occasionally by releasing toxicsubstances.
Освенпроблемите, причинени на аквакултурите, това явление води дозначителна смъртност сред младите организми, които обитаваткрайбрежните морски води.
In addition to the problems they create foraquaculture, they lead to high mortality among young marineorganisms living in coastal waters.
Меките зими, слабият приток на морска вода в пролива Скагерак,увеличената интензивност на дъждовете и на речния дебитдоведоха до прогресивно намаление на солеността на Балтийскоморе.
In the Baltic, mild winters, a reduced inflow of water from the Skagerrak and higher rainfall and river flows have resulted ingradual desalination.
Затова солената вода, която е по-тежка от сладката, трябвада се търси на по-голяма дълбочина.
Salt water, which is heavier than fresh water,is now found at deeper levels.
Ето защо, яйцата на треската,които потъват в търсене на по-високата плътност на соленатавода, която да им даде възможност да се носят свободно, трябвада слязат на по-голяма дълбочина близо до дъното, къдетолипсата на кислород затруднява тяхното оцеляване.
Cod eggs sink before reaching acertain salt density, which enables them to remain in suspension.Therefore they now sink further towards the sea bed, to depthswhere the lack of oxygen makes their survival much moredifficult.
Миграция на видовете
Species displacement o per u n E i e
Рибарство и аквакултура I
Shellfish farmers will haveto take this factor into account.
От няколко десетилетия сме свидетели и на така нареченото„обезцветяване” (избелване) на коралите.
As described above with plankton, the most visible expression of climate change today is species displacement.
Това е една от първитепоследици от повишаване на киселинността на световния океанвърху тези особено чувствителни организми.
Fish, molluscsand crustaceans are moving further north in search of colderwaters, either because their organism requires a specifictemperature range no longer provided by their natural habitat,which has become too warm, or because they are followingvegetation, plankton and other marine organisms on which theyfeed, and which are migrating north.
Както при планктона, миграцията на видовете е най-видиматапоследица от климатичните промени.
Red mullet, for example, which used to be rare north of the English Channel, has become a commercial species in the North Sea since the start of this century: catches have risen from 10 tonnes in 1985 to 700 tonnes in 2005.
август 2007 г. I
Without showing such a spectacular evolution, u g u st 2007 A
(3)Международната комисия за научни изследвания на Средиземно море – www.ciesm.org
(3)Mediterranean Science Commission – www.ciesm.org
Намаляването на запасите от прясна треска се дължи отчасти на въздействието на климатичните промени върху популациите напланктона в Северно море и върху солеността на Балтийско море.
The decline of cod stocks is partly due to the impact of climate change on plankton in the North Sea and on the salinity ofthe waters of the Baltic.
Как да реагираме?
How should we react?
Това редуване е било от първостепеннаважност за развитието на земната флора и фауна.
Successive periods of warming and glaciation have markedthe history of our planet and have even played a decisive role inthe evolution of the earth's flora and fauna.
Рибарството си взаимодейства с климата по два начина: от еднастрана, то допринася за климатичните промени, тъй като ползвагорива и, съответно, изхвърля парникови газове в атмосферата; от друга страна, самият риболов страда от климатичните промени,които променят морските екосистеми – основна база на рибнитересурси.
Fishing activity has a dual interaction with the climate: on the onehand, it contributes to climate change by burning fuel andproducing greenhouse gas emissions; on the other, it is affectedby climate change because it alters marine ecosystems, whichform the basis of fisheries resources. The action to be taken has totake on board both aspects of the problem.
Следователно мерките, които следва да бъдатнабелязани и осъществени, трябва да бъдат съобразени с дватааспекта на този проблем.
Regarding the first, the fisheries sector can help attenuate climatechange by reducing its use of fossil fuel, which would also meancontributing at its own level to the general action decided by the European Union to cut greenhouse gas emissions (see article,page 8).
Но сегашната еволюция е от съвсем друго естество.
The present evolution, however, is of a different in nature.
В наши дниклиматичните промени се дължат на човешкия фактор и наизкуствените емисии от газове с парников ефект.
Presentday climate change is driven by human activity, with its artificialgreenhouse gas emissions.
Процесите серазвиват с необичайно бързи темпове: от средата на 19. векдосега глобалната температура на земята се е повишила с 0,76°C, а последните десет години са регистрирани като най-горещи зацелия период, през който се отчита температурната амплитуда.При предишните промени на климата природата винаги е ималавъзможност да се адаптира към новите условия и да възстановисвоето биоравновесие (животните мигрират или променятхранителните си навици, растителността се развива, за даабсорбира CO2, … ).
This trend is occurring at anunprecedented speed: since the mid-19th century, the earth'stemperature has risen by 0.76 °C, and the last 10 years have beenthe warmest ever since meteorological record-keeping began.During previous climate changes, nature has always had thepossibility to adapt to the new conditions, to strike a new balance(animals migrate or change feeding habits; vegetation developsto absorb CO2, etc.). That is not the case today, though, becausehuman activity has weakened nature and prevented it fromevolving and adapting to a change that is occurring at a speednever before seen.
Днес обаче положението е различно.
As for fisheries management, maintaining sustainable fisheriesmeans helping ecosystems cope with climate change.
Човекъте дестабилизирал природата, той не й дава възможност да сеадаптира към промените, чиято динамика няма равна на себе си…
Limitingpressure on weakened species and implementing ecosystembased fisheries management, based on the principle of"maximum sustainable yield" (MSY)4, are the most appropriateactions to enable marine ecosystems to adapt to climate change.
Що се отнася до управлението на риболова, то за осигуряване наустойчив риболов е необходимо да се помогне на екосистемите,за да посрещнат и преодолеят предизвикателствата, пред коитоса изправени.
For marine environments, the different forms of water pollutionand overexploitation of certain fish stocks are creating a situationthat makes it difficult if not impossible for species to adapt to thenew conditions.
(4)Максимален устойчив добив: това е подход, който определя максимално количество рибни екземпляри (наречени равномерен максимален улов), което може да бъдевзето от даден запас в продължение на години, без да се накърнят неговите възможности за възпроизводство.
(4)Maximum sustainable yield is an approach that determines the maximum amount of fish (referred to as maximum balanced catch) that can be taken from a stock over theyears without endangering its reproductive potential.
Виж: Рибарство и аквакултури в Европа, брой 32.
See: Fisheries and aquaculture in Europe No 32.
Въздействието на климатичните промени върху морските екосистеми е вече осезаемо и води до значителни промени.
The impact of climate change on marine ecosystems is already being felt and alreadycausing major changes.
Въпросът е да предвидим какво ни чака в бъдеще...
The question is knowing what the future holds...
„Това е изключително труден въпрос”, отговаря Кийт Брандер, координатор на Международната програма Globec в Международния съвет за изследвания на морето(CIEM).„В прогнозите на GIEC е заложено глобално затопляне с 0,2° за десетилетие.
"That is an extremely difficult question," notes Keith Brander, coordinator of the GLOBECinternational programme at the International Council for Exploration of the Sea (ICES)."The ICES expects to see a global temperature increase of 0.2° per decade.
Остават обаче много неизяснени моменти,защото освен глобалното затопляне има и други фактори, които влияят върху развитието на екосистемите и усложняват още повече положението.”
But there are still a lot ofuncertainties, because along with global warming, other parameters intervene in the evolution of ecosystems and add to the complexity of the situation."
Ето защо е трудно да се съставят схеми за миграция и заместване на едни видове с други.„Трудно е да се каже дали треската в Северно море ще бъде заменена от друг вид, тъй катотя е всеядна и заема особено място в хранителната верига – продължава Кийт Брандер.–Вероятно ивичестият барбун и мерлузата биха могли да заемат нейното място, нобарбунът е много по-малка риба, а мерлузата има доста по-специален хранителенрежим… ”
It is therefore difficult to imagine species displacement and replacement patterns."It is hard tosay whether cod will be replaced in the North Sea, for example, because as a species with verygeneral feeding habits, it occupies a very specific niche," continues Keith Brander."Red mullet andhake could take its place, but mullet is a much smaller fish and hake has a more specific diet."
Според Кийт Брандер, наученработник в Международния съвет за изследвания на морето, е трудно да се предвиди какво ничака в бъдеще, „защото освенглобалното затопляне има идруги фактори, които влияятвърху развитието наекосистемите и усложняватположението”.
Keith Brander, researcher at the International Council for the Exploration of the Sea, explains thatit is hard to know what the futureholds: "In addition to global warming,other parameters come into play inthe evolution of ecosystems, makingthings very complex."
В дългосрочен план има опасност да се засилят други последици от климатичнитепромени.
For the longer term, other effects of climate change could become more extensive."Acidification is a big problem," explains the scientist.
Това явление сеизучава едва от 2–3 години и неговите последици все още не са добре изследвани.
"It is a major change, because theprojections announce a level of acidity in the oceans that has not been seen for thousands of years.The phenomenon has only been studied for two or three years and its consequences are still verypoorly known.
Знае сесъщо така, че калмарите, които имат ниска способност за адаптация, са особеночувствителни към високата киселинност.
Animals with a calcareous skeleton will suffer the consequences. We also know thatsquid are sensitive to high acidity and present a limited capacity to adapt.
Очаква се последиците от това да сепочувстват само след няколко десетилетия.” la g eu l
The consequencesshould not begin to be felt for a few decades." la g eu l
Изместването на териториалното разпределение на отделни рибни видове е видима последица отвъздействието на климатичните промени.
The most spectacular effect of climate change on fisheries is the shift in the geographical range of certainspecies.
Така например, ивичестият барбун и лавракът са вече обектна стопански риболов в Северно море и в акваторията на запад от Британските острови.
Red mullet and seabass, for example, are now being fished commercially in the North Sea and westof the British Iles.
„Според прогнознитепроучвания, повишението насредната температура сповече от 1,5–2,5°C ипропорционалното увеличаванена концентрацията на CO2ватмосферата ще доведат дозначителни изменения вструктурата и функциите наекосистемите, както и допромени в екологичнотовзаимодействие – както междуотделните видове, така и врамките на зоните наместообитание на тези видове – с изключителнонегативни последици забиоразнообразието и задобиваните от тезиекосистеми ценни продукти и услуги като вода и хранителни продукти”. –Междуправителственаекспертна група по промяна наклимата, “Климатичнитепромени през 2007 г. – влияние,адаптиране и уязвимост –Резюме, предназначено заръководните институции”,Брюксел, 6 април 2007 г.
"For increases in global averagetemperature exceeding 1.5-2.5° C and in concomitantatmospheric carbon dioxideconcentrations, there areprojected to be major changesin ecosystem structure andfunction, species' ecologicalinteractions and species'geographic ranges, withpredominantly negativeconsequences for biodiversity ,and ecosystem goods andservices e.g., water and foodsupply." – Intergovernmental Panel on Climate Change,Climate Change 2007: Impacts,Adaptation and Vulnerability –Summary for Policymakers,Brussels, 6 April 2007.
Междуправителствената експертна група попромяна на климата (GIEC) е разработила множество сценарии заразвитието на климатичните промени през ХХI век2.
The fact remains that the Kyoto Protocol will not be enough to keepclimate change under control.The Intergovernmental Panel on Climate Change (IPCC) has drawn up a number of scenarios detailing theclimate's evolution during the 21st century2.
Вече се знае, чеглобалното затопляне трябва да се ограничи до 1,5–2,5°C, за да сеизбегне отключване на необратими, дори катастрофални последици.
It is now known thatglobal warming must be kept within the limit of 1.5-2.5 °C to preventirreversible or even catastrophic upheavals.
За тази цел емисиите на газове с парников ефект трябва да бъдатнамалени с 30 % в сравнение с равнището от 1990 г.
Doing so requires a 30% reduction in greenhouse gas emissions from 1990 levels.
През февруари тази година, по предложение на Европейската комисия, 27-те държавичленки на Общността утвърдиха една доста амбициознапрограма: да се намалят с 20 % до 2020 г. емисиите нагазове с парников ефект и да се увеличи с 20 % делът наелектроенергията, получавана от възобновяемиизточници.
Last February, the 27 Member States, acting on a Commission recommendation, set out an ambitiousprogramme: to reduce our greenhouse gas emissions by 20%by the year 2020 and to increase the share of renewable energyto 20%.
Поставените задачи надвишават по своятамащабност целите, вписани в Протокола от Киото.
These targets go well beyond the Kyoto objective,exemplifying Europe's intention to create a strong dynamicwhich can mobilize the rest of the world.
По тозиначин Европа иска да ускори развитието на нещата и дамобилизира останалия свят.
Achieving thisobjective will mean that economic sectors as well as citizens will have to rethink their energy consumption patterns.
На Световната среща за Земята, състояла се през м. юни 1992 г. в Риоде Жанейро, над сто държавни и правителствени ръководители приеха
Atthe Earth Summit in June 1992 in Rio de Janeiro, some hundred Heads of State or Government adopted the United Nations Convention
В началото на 2007 г. ЕС прие резолюция за ограничаванеповишаването на средната температура на планетата до 2°C всравнение с нивата от прединдустриалния период.
At the start of 2007, the EU sets its objective of limiting the increase inthe planet's average temperatures to 2 °C from pre-industrial age levels.Obviously, achieving that objective will not depend on Europe alone,but will require efforts from every country in the world.
Тази цел не зависиестествено само от Европа; тя изисква обединение на усилията навсички страни по света.
Yet by placingitself in that perspective and setting an example to prove that theobjective can be reached, the EU intends to bring a good manygovernments along in this dynamic.
принципен ангажимент бе конкретизиран през 1997 г. в Киото, къдетоиндустриализираните държави си поставиха за цел до 2012 г. данамалят емисиите на въглеродния диоксид (CO2) с 5 % в сравнение сравнището от 1990 г.
on Climate Change1,in which they agreed to reduce their greenhousegas emissions. That commitment in principle became concrete in 1997,in Kyoto, when the industrialised nations set an objective for 2012: to reduce emissions of carbon dioxide (CO2) by 5% from 1990 levels.
Европейският съюз (ЕС), който произвежда 15 % от световните емисии, се ангажира да ги сведе до 8 %.
The European Union, which accounts for 15% of global emissions,undertook to reduce its emissions by 8%.
Европейските ръководители се ангажират конкретно до 2020 г. данамалят с 20 % емисиите на газовете с парников ефект и 20 % отконсумираната енергия да се произвежда от възобновяеми източници.Намалението на емисиите на парникови газове може да бъдефиксирано на 30 % за всички развити страни, ако се постигне всеобщоспоразумение за периода след 2012 г.
Concretely, European leaders have agreed to reduce the Union'sgreenhouse gas emissions by 20% by 2020 and to generate 20% of itsenergy from renewable sources. The drive to decrease greenhouse gasemissions will even have to be raised to a 30% target for all developedcountries if a global-level agreement is reached for the post-2012period.
А рибарството?
And what about fisheries?
Първата битка на ЕС бе за спасяване на Протокола от Киото, койторискуваше да остане мъртва буква след оттеглянето на САЩ и Австралия през 2002 г.
The EU's first combat was to save the Kyoto Protocol, which barelyescaped becoming a dead letter due to the defection of the United States and Australia in 2002.
След интензивни дипломатически преговори Европейската комисия успя да задържи останалите партньори, коетодаде възможност за влизане в сила на Протокола на 16 февруари 2005 г.
At the price of a considerable diplomaticeffort, the European Commission succeeded in maintaining theaccession of all the other partners, which enabled the Protocol to enterinto force on 16 February 2005.
По този начин ЕС се превърна в лидер на борбата за спасяванена климата на планетата.
The EU thus became the de factorleader of the struggle to save the climate.
Най-важното обаче е, че ЕС премина от думи към дела, като предприемерки за намаляване на използването на изкопаеми горива.
Most importantly, though, the EU matched its words with actions,taking measures to reduce the use of fossil fuels.Those measures todayconcern society as a whole.