natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Освен това би било много трудно да се установява систематично във всеки отделен случай, дори когато държавата по пребиваване е предоставила данъчно облекчение или данъчен кредит, дали неблагоприятните последици от облагането в държаватачленка, в която е разположен имотът, са напълно компенсирани.
Moreover, it would be very difficult to establish systematically in each case, even if the State of residence provided for a concession or credit to be granted, whether the disadvantageous effect of the taxation in the Member State where the property was situated would be fully offset.
Що се отнася по-специално до довода на нидерландското правителство, че отчитането на задълженията, свързани с превишаване на полученото, може да доведе до двойно приспадане, установена практика на Съда е, че гражданин на Общността не може да бъде лишен от възможността да се позове на разпоредби на Договора на основание, че се ползва от данъчни предимства, законно предвидени от действащите норми в държавачленка, различна от тази, в която той пребивава 39.
As regards, more particularly, the argument put forward by the Netherlands Government that the taking into account of the overendowment debts at issue might lead to double-deduction, it is settled caselaw that a Community national cannot be deprived of the right to rely on the provisions of the Treaty on the ground that he is profiting from tax advantages which are legally provided by the rules in a Member State other than his State of residence. 39
Още повече, дори ако — както в настоящия случай — претърпените от наследника неблагоприятни последици в държаватачленка, в която е разположен
What is more, even if, as regards the present case, the disadvantage suffered by the heir in the Member State where the property is situated would be fully offset by a credit
38 — Така Съдът не приема довода, че друга държава трябва да коригира последиците от ограничението, дори когато съществува споразумение за избягване на двойното данъчно облагане (вж. в този смисъл Решение по дело Denkavit, посочено по-горе в бележка под линия 13, точки 51 и 52 и Решение от 8 ноември 2007 г. по дело Amurta, C-379/05, Сборник, стр. I-9569, точка 55).
38 — Thus, the Court has not accepted the argument that it is for another State, even if there is a double taxation convention, to rectify the effects of a restriction: see, to that effect, Denkavit, cited in footnote 13, paragraphs 51 and 52, and Case C-379/05 Amurta [2007] ECR I-9569, paragraph 55.
От това следва, че разпоредбите на Договора относно свободното движение на капитали не допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, съгласно която — за целите на определяне на данъчната основа на данъка, дължим за придобиването по наследство на недвижим имот, разположен на територията на тази държавачленка — могат да се вземат предвид свързаните с превишаване на полученото задължения, породени от делба чрез завещание от възходящ inter vivos, ако лицето, от което имотът е бил наследен, към момента на смъртта си е пребивавало в тази държавачленка, но не и ако това лице е пребивавало в друга държавачленка.
It follows that the provisions of the Treaty on the free movement of capital preclude national legislation such as that at issue in the main proceedings, under which — for the purposes of determining the basis of assessment of the tax due on the inheritance of an immovable property situated in the territory of the Member State concerned — account may be taken of overendowment debts arising from a testamentary parental partition inter vivos, if the person from whom the property has been inherited was resident, at the time of death, in that Member State, but not if that person was resident in another Member State.
Въпросът дали или до каква степен държаватачленка по пребиваване на наследодателя може да предостави данъчно облекчение е без значение в това отношение.
It is not relevant in that regard whether or to what extent the Member State of residence of the deceased may grant a tax concession.
По гореизложените съображения предлагам да се отговори по следния начин на поставените от Hoge Raad der Nederlanden въпроси:
For the reasons given above, I propose that the questions referred by the Hoge Raad der Nederlanden should be answered as follows:
„Разпоредбите на Договора относно свободното движение на капитали не допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, съгласно която — за целите на определяне на данъчната основа на данъка, дължим за придобиването по наследство на недвижим имот, разположен на територията на тази държавачленка — могат да се вземат предвид свързаните с превишаване на полученото задължения, породени от делба чрез завещание от възходящ inter vivos, ако лицето, от което имотът е бил наследен, към момента на смъртта си е пребивавало в тази държавачленка, но не и ако това лице е пребивавало в друга държавачленка.
The provisions of the Treaty on the free movement of capital preclude national legislation such as that at issue in the main proceedings, under which — for the purposes of determining the basis of assessment of the tax due on the inheritance of an immovable property situated in the territory of the Member State concerned — account may be taken of overendowment debts arising from a testamentary parental partition inter vivos, if the person from whom the property has been inherited was resident, at the time of death, in that Member State, but not if that person was resident in another Member State.
Въпросът дали или до каква степен държаватачленка по пребиваване на наследодателя може да предостави данъчно облекчение е без значение в това отношение.“
It is not relevant in that regard whether or to what extent the Member State of residence of the deceased may grant a tax concession.
По дело C-43/07 с предмет преюдициално запитване, отправено на основание член 234 ЕО от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) с акт от 12 януари 2007 г., постъпил в Съда на 2 февруари 2007 г., в рамките на производство по дело
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Hoge Raad der Nederlanden (Netherlands), made by decision of 12 January 2007, received at the Court on 2 February 2007, in the proceedings
ARENS-SIKKEN генерален адвокат: г-н J. Mazák, секретар: г-жа M. Ferreira, главен администратор, предвид изложеното в писмената фаза на производството и в съдебното заседание от 13 декември 2007 г., като има предвид становищата, представени:
Advocate General: J. Mazák, Registrar: M. Ferreira, Principal Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 13 December 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
— за нидерландското правителство, от г-жа C. Wissels и г-жа M. de Mol, в качеството на представители,
— the Netherlands Government, by C. Wissels and M. de Mol, acting as Agents,
— за белгийското правителство, от г-жа L. Van den Broeck, в качеството на представител, подпомагана от адв. A. Haelterman, advocaat,
— the Belgian Government, by L. Van den Broeck, acting as Agent, and by A. Hael-terman, advocaat,
— за Комисията на Европейските общности, от г-н R. Lyal, г-н A. Weimar и г-н R. Troosters, в качеството на представители, след като изслуша заключението на генералния адвокат, представено в съдебното заседание от 13 март 2008 г.,
— the Commission of the European Communities, by R. Lyal, A. Weimar and R. Troosters, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 13 March 2008,
Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на членове 73б и 73г от Договора за ЕО (понастоящем съответно членове 56 ЕО и 58 ЕО), свързани със свободното движение на капитали.
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Articles 73b and 73d of the EC Treaty (now Articles 56 EC and 58 EC respectively) relating to the free movement of capital.
Запитването е отправено в рамките на спор между г-жа Arens-Sikken, съпруга на нидерландски гражданин, починал в Италия, и Staatssecretaris van Financiën (Държавен секретар на финансите) относно изчисляването на дължим при прехвърлянето данък за недвижим имот, който наследодателят е притежавал в Нидерландия.
The reference has been made in the course of proceedings between Ms Arens-Sikken, the wife of a Netherlands citizen who died in Italy, and the Staatssecretaris van Financiën (State Secretary for Finance) concerning the assessment of transfer duties payable in respect of an immovable property which the deceased owned in the Netherlands.
Съгласно член 1 от Директива 88/361/ЕИО на Съвета от 24 юни 1988 година за прилагане на член 67 от Договора [понастоящем член 67 от Договора ЕО, отменен с Договора от Амстердам] (ОВ L 178, стр.
Article 1 of Council Directive 88/361/EEC of 24 June 1988 for the implementation of Article 67 of the Treaty (subsequently, Article 67 of the EC Treaty, repealed by the Treaty of Amsterdam) (OJ 1988 L 178, p.
Без да се засягат следните разпоредби, държавитечленки премахват ограниченията относно движението на капитали между лица, които живеят в държавите-членки.
Without prejudice to the following provisions, Member States shall abolish restrictions on movements of capital taking place between persons resident in Member States.
Сред движенията на капитали, изброени в приложение I към Директива 88/361, в рубрика XI се съдържат „Движения на капитали за лични цели“, които обхващат наследствата по закон и по завещание.
Among the capital movements listed in Annex I to Directive 88/361 are, under heading XI, ‘Personal capital movements’, which include inheritances and legacies.
Член 1, параграф 1 от Закона за наследството (Successiewet) от 28 юни 1956 г. (Stb.
Article 1(1) of the Law on Succession (Successiewet) of 28 June 1956 (Stb.
За периода от 1 януари 1992 г. до 31 декември 2001 г. тази разпоредба е гласяла следното:
From 1 January 1992 to 31 December 2001, that provision was worded as follows:
„Съгласно този закон се събират следните данъци:
‘In accordance with this law, the following taxes shall be levied:
Данък върху наследството върху стойността на всички имущества, прехвърлени по силата на правото на наследяване вследствие смъртта на лице, което е пребивавало в Нидерландия към момента на смъртта си. […]
Inheritance duty on the value of all the assets transferred by virtue of the right to inherit following the death of a person who resided in the Netherlands at the time of death….
Данък при прехвърляне върху стойността на имуществата, посочени в член 5, параграф 2, придобити по дарение или по наследство вследствие смъртта на лице, което не е живеело в Нидерландия към момента на това дарение или тази смърт;
Transfer duty on the value of the assets set out in Article 5(2) obtained as a gift or inheritance following the death of a person who did not reside in the Netherlands at the time of that gift or that death;
В редакцията си, приложима от 8 декември 1995 г. до 31 декември 2000 г., член 5, параграф 2 от SW 1956 е гласял:
Article 5(2) of the SW 1956, in the version applicable from 8 December 1995 to 31 December 2000, provided:
„Данъкът при прехвърляне се събира върху стойността:
‘Transfer duty is levied on the value of:
1. на намиращата се на територията на държавата собственост, посочена в член 13 от Закона за данък върху имуществото [Wet op de vermogensbelasting]
1. the domestic possessions referred to in Article 13 of the Law on the taxation of wealth [Wet op de vermogensbelasting] of 16 December 1964 [Stb. 1964, No 520; ‘the WB 1964’], after deducting any debts referred to in that article;
В редакцията си, приложима от 1 януари 1992 г. до 31 декември 2000 г., член 13, параграф 1, първо тире от WB 1964 е определял „намиращата се на територията на държавата собственост“ като включваща „недвижими вещи, разположени в Нидерландия, или свързаните с тях права“ (доколкото те не принадлежат на нидерландско предприятие).
The first indent of Article 13(1) of the WB 1964, in the version applicable from 1 January 1992 to 31 December 2000, defined ‘domestic possessions’ as including ‘immovable property situated in the Netherlands or rights relating thereto’ (in so far as they do not belong to a Netherlands undertaking).
Член 13, параграф 2, буква б) от WB 1964 допуска приспадането само на задължения, обезпечени чрез ипотека върху недвижим имот, разположен в Нидерландия, доколкото разходите и лихвите, свързани с тези задължения, са взети предвид при изчисляването на брутния вътрешен доход по смисъла на член 49 от Закона за данъка върху общия доход (Wet op de inkomstenbelasting) от 16 декември 1964 г. (Stb. 1964, № 519).
Article 13(2)(b) of the WB 1964 allows the deduction of debts secured by a mortgage on immovable property situated in the Netherlands only in so far as the charges and the interest relating to those debts are taken into consideration in calculating gross domestic income under Article 49 of the Law on income tax (Wet op de inkomstenbelasting) of 16 December 1964 (Stb.
Не съществува спогодба за избягване на двойното данъчно облагане между Кралство Нидерландия и Италианската република относно данъка върху наследството.
There is no agreement between the Kingdom of the Netherlands and the Italian Republic for the prevention of double taxation in relation to inheritance duties.
От становището на нидерландското правителство е видно, че ставката на данъка върху наследството е прогресивна в две отношения.
It is apparent from the observations of the Netherlands Government that the rate of inheritance duties is progressive in two respects: (i) it depends on the link between the taxpayer and the deceased; and (ii) it varies according to the value of the acquisition.
От споменатото становище е видно също, че от 1 януари 1985 г. пропорционалната ставка от 6 % при данъка при прехвърляне е била отменена и заменена с прогресивната ставка при данък върху наследството и при данък дарение.
It is also apparent from those observations that, from 1 January 1985, the proportional rate of 6% applicable to transfer duties was replaced with the progressive rate applied to inheritance and gift duties.
Данъкът при прехвърлянето следователно се прилага също съгласно двойно прогресивна ставка, която е определена с оглед на съществуващата връзка между данъкоплатеца и наследодателя и — считано от тази дата — според стойността на придобиване.
As a consequence, the rate at which transfer duties are applied is also dually progressive, being determined on the basis of the link between the taxpayer and the deceased and, from that date, in accordance with the value of the acquisition.
Съпругът на г-жа Arens-Sikken умира на 8 ноември 1998 г.
Ms Arens-Sikken’s husband died on 8 November 1998.
Към момента на своята смърт той в продължение на повече от десет години не е жия в Нидерландия, а е пребивавал в Италия.
At the time of his death, he had been living outside the Netherlands for more than 10 years and was residing in Italy.
Тъй като наследодателят се е разпоредил със своите имущества чрез завещание, неговото наследство е разделено на равни части между ищцата в главното производство и четирите родени от брака му с нея деца.
As the deceased had made a will, his estate was divided in equal shares between Ms Arens-Sikken and the four children of their marriage.
По силата обаче на делба чрез завещание от възходящ по смисъла на стария член 1167 от Нидерландския граждански кодекс всички активи и пасиви от наследствената маса се предоставят на преживелия съпруг, а именно г-жа Arens-Sikken.
However, as a result of a testamentary parental partition inter vivos, as provided for under the former Article 1167 of the Netherlands Civil Code, all assets and liabilities of the estate passed to Ms Arens-Sikken, as the surviving spouse.
Според акта за препращане и становището на нидерландското правителство ищцата по главното производство е получила вследствие на тази подялба активи и пасиви, чиято стойност превишава тази на нейния наследствен дял, определен съгласно закона.
According to the order for reference and the observations of the Netherlands Government, Ms Arens-Sikken received, as a result of that partition, assets and liabilities to a value exceeding the value of her legal share of the estate.
Следователно тя се е възползвала от превишение.
In other words, she received an overendowment.
Що се отнася до децата ѝ, те търпят недостиг, поради това че не са получили нито една вещ, съдържаща се в наследствената маса.
Her children, on the other hand, incurred a deficit, as they did not receive any of the assets included in the estate.
Следователно тя поема задължение, свързано с превишаване на полученото спрямо всяко от нейните деца, и същите стават взискатели по вземания спрямо ищцата, в резултат на недостиг на полученото.
She therefore assumed an overendowment debt in respect of each of her children, and they had claims against her as a result of their underendowment.
Наследствената маса е включвала по-конкретно дял на наследодателя от недвижим имот, разположен в Нидерландия, който дял бил на стойност 475 000 NLG.
The estate included the deceased’s share in an immovable property situated in the Netherlands; that share was worth NLG 475 000.
Наследниците на наследодателя попълват декларация за данък при прехвърлянето, като за основа вземат стойност на придобиване за всеки от тях в размер на 95 000 NLG, а именно една пета от стойността на недвижимия имот, възлизаща на 475 000 NLG.
The deceased’s heirs made a declaration for the purpose of transfer duties, taking as a basis the value of NLG 95 000 acquired by each of them, that is, one-fifth of the value of the immovable property of NLG 475 000.
Данъчната администрация обаче приема, че ищцата по главното производство е придобила целия дял от получения в наследство недвижим имот и я приканва да заплати сума за данък при прехвърляне, изчислена въз основа на стойност от 475 000 NLG.
However, the tax authority took the view that Ms Arens-Sikken had acquired the whole of the share of that immovable property included in the estate, and issued her with an assessment to transfer duty based on a value of NLG 475 000.
Никакъв данък при прехвърляне не е изискван от децата на г-жа Arens-Sikken.
Ms Arens-Sikken’s children were not asked to pay any transfer duty.
След възражение на ищцата по главното производство решението на данъчна администрация е потвърдено.
The tax authority’s decision was confirmed following an objection lodged by Ms Arens-Sikken.
Г-жа Arens-Sikken подава жалба пред Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch (Апелативен съд на ’s-Hertogenbosch) срещу приетото от посочената администрация решение за потвърждаване.
Ms Arens-Sikken appealed to the Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch (the ’s-Hertogen-bosch Regional Court of Appeal) against the confirmation decision taken by the tax authority.
Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch постановява, че що се отнася до ищцата по главното производство, данъкът при прехвърляне е бил свързан с придобиването на недвижим имот по силата на наследственото право.
The Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch held that, as far as Ms Arens-Sikken was concerned, the transfer duty attached to the inheritance of the immovable property under inheritance law.
В рамките на делба чрез завещание от възходящ той приема, че предоставеният на ищцата имот е представлявал делът на наследодателя в съответния недвижим имот.
It ruled that the asset attributed to Ms Arens-Sikken by virtue of the testamentary parental partition inter vivos was the deceased’s share in the immovable property in question.
Ищцата подава касационна жалба срещу решението на Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch пред Hoge Raad der Nederlanden (Върховен съд на Нидерландия).
Ms Arens-Sikken brought an appeal in cassation against the judgment of the Gerechts- hof te ’s-Hertogenbosch before the Hoge Raad der Nederlanden (Supreme Court of the Netherlands).
В акта си за препращане последният констатира, че Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch основателно приема, че за целите на събирането на данъка при прехвърлянето се счита, че съгласно нидерландското наследствено право ищцата по главното производство е получила изцяло дела от недвижимия имот, който ѝ е бил предоставен.
In the order for reference, the Hoge Raad der Nederlanden held that the Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch was right to rule that, for the purposes of collecting transfer duty, Ms Arens-Sikken was deemed to have acquired, in its entirety, the share in the immovable property assigned to her by virtue of Netherlands inheritance law.
Тази юрисдикция констатира, че според нидерландския режим на данъка при прехвърлянето заинтересованото лице не може за определяне на данъчната основа да приспада задълженията, свързани с превишаване на полученото (също както не може да приспада пропорционална част от всички задължения, които са част от наследствената маса).
It held that, under the Netherlands rules on transfer duty, Ms Arens-Sikken may not deduct overendowment debts for the purposes of determining the basis of assessment (just as she may not deduct a proportion of all debts included in the estate).
Напротив, ако съпругът на г-жа Arens-Sikken беше пребивавал в Нидерландия към момента на смъртта си, тя би могла да вземе предвид задълженията, свързани с превишаване на полученото (подобно на всички задължения, включени в наследствената маса), при изчисляването на основата на данъка върху наследството, който би бил дължим при тази хипотеза.
By contrast, if Ms Arens-Sikken’s husband had been residing in the Netherlands at the time of his death, she would have been able to have the overendowment debts (and all debts attaching to the estate) taken into account in the determination of the basis of assessment for the inheritance duties which would have been payable in that situation.
При тези обстоятелства препращащата юрисдикция иска да установи дали в рамките на определянето на данъчната основа на данъка при прехвърлянето неприспадането на задълженията, свързани с превишаване на полученото, представлява незаконосъобразно ограничение на свободното движение на капитали.
In those circumstances, the Hoge Raad der Nederlanden was uncertain whether the non-deductibility of overendowment debts in the determination of the basis of assessment for transfer duty amounts to an unlawful restriction on the free movement of capital.
Като счита, че спорът повдига въпроси, свързани с тълкуването на общностното право, Hoge Raad der Nederlanden решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
Since it considered that the dispute raised questions of interpretation of Community law, the Hoge Raad der Nederlanden decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
„1) Трябва ли членове 73б и 73г от Договора […] да се тълкуват в смисъл, че не допускат дадена държавачленка да събира във връзка с недвижим имот, разположен в тази държавачленка и представляващ част от наследствената маса на лице, което пребивава към момента на смъртта си в друга държавачленка, данък при придобиване на този имот по наследствен път върху стойността му, без да се отчитат задълженията, свързани с превишаване на полученото, поети от бенефициера по силата на делба чрез завещание?
‘(1) Must Articles 73b and 73d of the … Treaty … be interpreted as precluding a Member State from taxing the inheritance under inheritance law of immovable property situated in that Member State and forming part of the estate of a person resident in another Member State at the time of his death on the basis of the value of the immovable property without account being taken of overendowment debts owed by the inheritor by reason of a testamentary parental partition inter vivos?