natgillin/translations-raw huggingface dataset:
36 — Решение от 25 юни 2002 г. по дело Dante Bigi (С-66/00, Recueil, стр. I-5917), Заключение на генералния адвокат Léger, представено на 9 октомври 2001 г. по това дело, точка 50, на което се позовава заключението на генералния адвокат Mazák, представено на 28 юни 2007 г. по дело Комисия/Германия (С-132/05, Сборник, стр. I-957, точка 42).
36 — Judgment in Case C-66/00 Dante Bigi [2002] ECR I-5917, Opinion of Advocate General Léger in that case, point 50, to which the reference is made in the Opinion of Advocate General Mazák in Case C-132/05 Commission v Germany, pending before the Court, point 42.
1), отменен и заместен с Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета от 20 март 2006 година относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (ОВ L 93, стр.
1), repealed and replaced by Council Regulation (EC) No 510/2006 of 20 March 2006 on the protection of geographical indications and designations of origin for agricultural products and foodstuffs (OJ 2006 L 93, p.
114), който съдържа изрична забрана за употреба в превод.
12), which contains an express prohibition on translations.
37 — Становище на Комисията, точки 24 и 27—29.
37 — Commission’s observations, paragraphs 24, 27-29.
Вж. също Решение от 3 март 2005 г. по дело Италия/Комисия (С-283/02, точка 40).
See also Case C-283/02 Italy v Commission, not published in the ECR, paragraph 40.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА TRSTENJAK — ДЕЛO C-285/06 установените от регламента критерии за забрана не трябва да се тълкуват разширително извън тяхната формулировка, в противоречие с отмяната на принципа за забрана.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-285/06 preclude expressly prohibited particulars, it is clear that the prohibition criteria contained therein may not be interpreted broadly, going beyond their wording, contrary to the reversal of the prohibition principle.
Член 48 от Регламент № 1493/1999 съдържа общата забрана за въвеждане в заблуждение по отношение на всички указания, които са възможни по силата на регламента.
No 1493/1999 contains the general prohibition on misleading consumers as regards all possible particulars under the regulation.
За сметка на това член 24 от Регламент № 753/2002 конкретизира по ограничителен начин забраната за въвеждане в заблуждение специално само спрямо една категория указания — допълнителните традиционни наименования.
Article 24 of Regulation No 753/2002, on the other hand, specifies the prohibition on misleading consumers restrictively for just one category of particulars — other traditional terms.
Това тълкуване на Регламент № 753/2002 на Комисията за прилагане е съвместимо и с основния Регламент № 1493/1999.
Such an interpretation of the implementing Commission Regulation No 753/2002 is also consistent with the basic Regulation No 1493/1999.
В подкрепа на направения извод е и тълкуването, съобразено със смисъла и целта на правната норма.
That conclusion is also supported by an interpretation in the light of the spirit and purpose of the rule.
Смисълът и целта на въвеждането на такива нерегламентирани „други указания“ като допълнителните традиционни наименования е да се либерализират правилата относно обозначаването на вина за целите на забраната на злоупотреби 39.
The spirit and purpose of introducing unregulated ‘other particulars’ like other traditional terms is to liberalise the legislation on wine designations for the purposes of the prohibition on misuse.
39 — По този начин регламентът възприема и доразвива общ структурен принцип на публичното право, в съответствие с който частноправните субекти по принцип се ползват със свобода на действие, ако конкретното действие не е изрично забранено.
39 — The regulation thus takes up a general structural principle of public law under which the individual enjoys freedom to act in principle provided the specific act is not expressly prohibited or forbidden.
С оглед на това може да се търси връзка с общия принцип на правото „nullum crimen sine lege certa, praevia, scripta et stricta“, тъй като в наказателното право и освен това и в публичното право този принцип е съобразен с идеята за ограничаване на действията, която произтича от общата свобода на действие на частноправните субекти.
In this respect a link can be found with the general legal principle of ‘nullum crimen sine lege certa, praevia, scripta et stricta’ because in criminal law and also in public law that principle takes account of the idea of limitation stemming from the general freedom to act enjoyed by the individual.
Телеологичното тълкуване трябва да бъде съобразено по-скоро със смяната на модела в посока към принципа за забрана на злоупотребата в смисъл, че абстрактната забрана на преводите е оправдана единствено когато тя per se създава риск от въвеждане в заблуждение.
Rather, the paradigm shift to the misuse principle is to be taken into consideration on a teleological interpretation to the effect that an abstract prohibition on translations is justified only where they give rise per se to a risk of misleading consumers.
На тази предпоставка се основава например забраната на превода на защитените наименования за произход и други географски указания, тъй като повечето защитени по този начин указания, и по-специално указанията за произход на други езици, за потребителя означават същото както на оригиналния език.
This premise is, for example, the basis for the prohibition on the translation of protected designations of origin and other geographical indications since most particulars thus protected, in particular indications, of origin, mean the same to consumers in other languages as in the original language.
В повечето случаи преводите на тези наименования също без съмнение указват защитена стока или услуга и затова per se са от естество да предизвикат въвеждане в заблуждение.
Translations of those terms undoubtedly generally indicate the protected goods or services and are therefore liable per se to mislead.
Така например у потребителя веднага се създава представа за сирене, произведено в определен италиански регион, когато чуе наименованието „Parmigiano“, но същата асоциация ще направи и по отношение на превода „Parmesan“.
For example, consumers will immediately think of a cheese produced in a certain Italian region if they hear the term ‘Parmigiano’, but they will also have the same association for the translation ‘Parmesan’.
Именно тази еквивалентност на превода със защитеното наименование е ratio legis на общата забрана за превод
Precisely this equivalence of the translation with the protected term is the ratio legis of the general prohibition
SCHNEIDER в правилата относно обозначаването на вина 40.
SCHNEIDER on translations in the legislation on wine designations. 40 the regulation) the regulation protects those terms only in a certain language.
с географско указание в приложение II към регламента) регламентът защитава посочените наименования единствено на определен език.
Whilst the indication of a variety or a certain geographical origin means the same in each language, as has been stated above, a traditional term has quite different connotations in different languages because it is based on or refers to different local traditions.
Вероятността от объркване и с това от въвеждане в заблуждение, присъща на превода на други указания, не съществува в случая на традиционни наименования.
The risk of confusion and thus the risk of misleading consumers inherent in the translation of other particulars do not exist in the case of traditional terms.
Не е възможно да се приеме такава еквивалентност на обхвата на защитата по-специално по отношение на традиционните наименования, за разлика от защитените наименования за произход 41, поради което тук забраната за превод не е оправдана.
It is not possible to assume such equivalence of protective scope specifically in the case of traditional terms, in contrast with protected designations of origin, 41and for that reason a prohibition on translations is not justified here.
Традиционните наименования се отличават именно с това, че като такива те са солидно установени на определен език в традициите на страната по произход и че също единствено на този език имат за потребителите специално значение и предизвикват свързани с това значение асоциации.
Traditional terms are distinctive precisely because they are firmly established as such in a certain language in the tradition of the country of origin and also have a special significance for consumers and create the associations linked with them only in that language.
Това е причината, поради която (за разлика например от наименованията на сортовете лози
That is the reason why (unlike, for example, the wine varieties with geographical indication in Annex II to
40 — Това много добре е пояснил генералният адвокат Léger в заключението си, представено на 9 октомври 2001 г. по дело Dante Bigi (С-66/00, Recueil, стр. I-5917).
40 — This was made very clear by Advocate General Léger in his Opinion in Case C-66/00 Dante Bigi [2002] ECR I-5917.
Напротив, той обосновава, че преведеното наименование е точният превод на защитеното наименование „Parmigiano Reggiano“, тъй като то „изразява историческите, културните, правните и икономическите дадености, които са свързани с регистрираното наименование и с продукта, обхванат от тази регистрация“(точка 50) и по този начин установява пряка връзка с асоциативния ефект на превода.
Rather he explains that the translated term is a faithful translation of the protected term ‘Parmigiano Reggiano’, in that it ‘expresses the historic, cultural, legal and economic reality that attaches to the registered name and to the product covered by that registration’ (point 50) and thus links directly to the associative effect of the translation.
Това става веднага ясно, ако се запитаме с кое от различните защитени наименования наименованието „Grande Réserve“ на френски език например поражда конкретна вероятност от объркване: с наименованието „Ειδικά Επιλεγμένος (Grande réserve)“ на гръцки език, с наименованието „Gran Reserva“ на испански език или с наименованието „grande serva“ или „Super reserva“ на португалски език.
This becomes immediately clear if we ask with which of the different protected terms the French term ‘Grande Réserve’, for example, creates a specific risk of confusion: with the Greek term ‘Ειδικά Επιλεγμένος (Grand réserve)’, the Spanish term ‘Gran Reserva’ or the Portuguese term ‘grande reserva’ or ‘Super reserva’?
Този размисъл нагледно потвърждава, че традиционното наименование е уникално и различимо единствено въз основа на езика, на който то е защитено 42.
That intellectual game clearly confirms that the traditional term is unique and distinguishable only on the basis of the language in which it is protected.
Забраната за превод на тези наименования би противоречала на духа на регламента, който освен това допуска възможността за всяка страна да предоставя отделно
42A prohibition on translations for those terms would run counter to the spirit of the regulation which, furthermore, allows each country to be able to have the
42 — Относно разликите между наименованията „Ruby“ и „Rubino“ за вино „Порто“ вж. Решение от 3 март 2005 г. по дело Италия/Комисия (С-283/02, точка 77 и сл.).
42 — On the differences between the designations ‘Ruby’ and ‘Rubino’ for port see Case C-283/02 Italy v Commission (cited above in footnote 37), paragraph 77 et seq.
41 — Те се ползват от особено голяма защита и затова трябва стриктно да се разграничават от други указания, които обозначават дадено вино.
41 — These enjoy a particularly high level of protection and must therefore be strictly distinguished from other particulars which mark a wine.
Вж. във връзка с това ограничителното тълкуване на Съда Решение от 12 май 2005 г. по дело Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia (С-347/03, Recueil, стр. I-3785, точка 96 и сл.).
See the restrictive interpretation by the Court of Justice in Case C-347/03 Regione autonoma Friuli­Venezia Giulia [2005] ECR 3785, paragraph 96 et seq.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА TRSTENJAK — ДЕЛO C-285/06 на практически същото наименование защита на собствения ѝ език 43.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-285/06 same term protected separately in its own language.
Поради това не могат да се приемат доводите на испанското правителство по отношение на превода.
43 For that reason it is not possible to concur with the argument put forward by the Spanish Government regarding translation.
Накрая бих желала още да подчертая, че с оглед на приложение III към Регламент № 753/2002, който регистрира посоченото наименование за австрийски вина, употребата на израза „Reserve“ на немски език за германски вина действително би представлявало злоупотреба, която трябва да бъде санкционирана и в Германия.
Lastly I would like to stress that the use of the German expression ‘Reserve’ for German wines with regard to Annex III of Regulation No 753/2002, which registered that term for Austrian wines, would nevertheless constitute wrongful appropriation which would also have to be penalised in Germany.
Член 24, параграф 4, втора алинея от от Регламент № 753/2002 обаче не забранява употребата на производни наименования (като например „Privatreserve“) и на превода (например „Réserve“ на френски език).
However, the use of derived terms (such as ‘Privatreserve’) and translations (such as ‘Réserve’ in French) is not prohibited by the second subparagraph of Article 24(4) of Regulation No 753/2002.
Следователно на втория преюдициален въпрос трябва да се отговори, че имитация или посочване по смисъла на член 24, параграф 2, буква а) от Регламент № 753/2002 е налице, ако използваният език е този на защитените традиционни наименования.
The answer to the second question must therefore be that there is imitation or evocation within the meaning of Article 24(2)(a) of Regulation No 753/2002 if it is in the language of the protected traditional term.
Следователно ако се направи констатацията, че общностният законодател съзнателно е решил да не забранява преводите по отношение на вина, които не са от същата категория вина, и по такъв начин е ограничил обхвата на защита на традиционните наименования до употребата им на техния собствен език, тази констатация не може да се прилага единствено спрямо злоупотребите, а трябва да важи в еднаква степен за всички положения, обхванати от член 24, параграф 2 от Регламент № 753/2002, тоест и за имитация или посочване.
Whilst it is therefore clear that the Community legislature deliberately decided not to prohibit translations for wines which are not wines in the same category and thus restricted the scope of the protection for the traditional terms to their own language, that cannot apply only to misuse, but must apply equally to all situations under Article 24(2) of Regulation No 753/2002, that is to say also to imitation and evocation.
В противен случай съзнателният отказ от забрана на преводите би бил изцяло безсмислен.
Otherwise the deliberate decision not to prohibit translations would be entirely meaningless.
Г — По третия преюдициален въпрос
D — The third question
43 — Освен това бих желала да отбележа, че във Франция френските наименования „Réserve“ и „Grande réserve“ са защитени от 19 август 1921 г. насам.
43 — I would also like to point out that the French terms ‘Réserve’ and ‘Grande réserve’ have been protected in France since 19 August 1921.
Отмененият Code de vin (вж. член 284, параграф 2, втора алинея от Code du vin) съдържа специални разпоредби за наименованията „Réserve“ и „Grande réserve“ (вж.
The repealed Code du vin (see Article 284(4)(2) of the Code du vin) contains special provisions governing the terms ‘Réserve’ and ‘Grande réserve’ (see Lamborelle, J.-C., Pillot J., loc. cit. [footnote 25], p. 241 et seq.).
Този Code de vin не е в сила от 6 септември 2003 г.
That Code du vin has not been in force since 6 September 2003.
В новото френско законодателство за вината (ordonnance no 2006-1547, du 7 décembre 2006, relative à la valorisation des produits agricoles, forestiers ou alimentaires et des produits de la mer) употребата на наименованията „Réserve“ и „Grande réserve“ изглежда се разрешава на основание на общата клауза на член L 644-2 от Code Rural.
The new French legislation on wine (Ordonnance No 2006-1547 du 7 décembre 2006 relative à la valorisation des produits agricoles, forestiers ou alimentaires et des produits de la mer) appears to regulate the lawfulness of using the terms ‘Réserve’ and ‘Grande réserve’ by means of the general clause laid down in Article L 644-2 of the Code Rural.
В Испания член 3, параграф 2 от Закон 24/2002 (Ley 24/2003, de 10 de julio 2003, de la Viña y del Vino, http://noticias.juridicas.com/base_datos/Admin/l24-2003. t1.html) урежда наименованията „Réserve“ и „Grande réserve“ и определя много точни условия за процедурите и методите на отлежаване.
In Spain Article 3(2) of Law 24/2002 (Ley 24/2003, de 10 de julio 2002, de la Viña y del Vino, http://noticias.juridicas.com/base_datos/Admin/ l24-2003.t1.html) regulates the terms ‘Reserva’ and ‘Gran reserva’ and lays down very precise conditions for ageing methods and processes.
В сравнение с отмененото и с новото френско законодателство испанското законодателство много точно определя по отношение на кои методи на отлежаване могат да се употребяват наименованията „Réserve“ и „Grande réserve“.
In comparison with the old and the new French legislation, Spanish law provides very precisely for the ageing methods for which the terms ‘Reserva’ and ‘Gran reserva’ may be used.
Във Франция се внимава употребата на наименованията „Réserve“ и „Grande réserve“ да не създава никаква вероятност от объркването им с наименования за произход на вината.
In France it is pointed out that the use of the terms ‘Réserve’ and ‘Grande réserve’ should not create any risk of confusion with designations of origin for wines.
С третия си преюдициален въпрос BVerwG иска да установи дали член 24, параграф 2 от Регламент № 753/2002 следва да се тълкува в смисъл, че традиционните наименования, включени в приложение III, са защитени единствено спрямо вина, произхождащи от същата държавачленка производител като тази на защитеното традиционно наименование.
With its third question the Bundesverwaltungsgericht is seeking to ascertain whether Article 24(2) of Regulation No 753/2002 is to be interpreted as meaning that the traditional terms listed in Annex III are protected only with regard to wines from the same producer Member State as the protected traditional term.
SCHNEIDER правото на Общността, би била безсмислена, а това би поставило под въпрос цялото полезно действие на общностното право (тълкуване в съответствие с effet utile).
SCHNEIDER must apply throughout the Community and thus a fortiori in respect of wines from other Member States, otherwise the protection of traditional terms guaranteed by Community law would be meaningless, which would undermine the full effectiveness of Community law (interpretation according to the effet utile).
Във връзка с това трябва да се присъединим към мнението на Комисията, че по същество може да става дума единствено за вина от същата категория (тоест от категорията на „качествено вино, произведено в определен район“), тъй като традиционното наименование е свързано единствено с тях 44.
The Commission is correct in its view that essentially only wines in the same category (the category ‘quality wine psr’) can be affected, as the traditional term is linked only with them.
Обратното, свеждането на преюдициалния въпрос до употребата на наименованията „Reserve“ или „PrivatReserve“ би било погрешно, тъй като в главното производство се разглеждат и наименованията „Réserve“ и „Grande Réserve“ на френски език.
44On the other hand, it would be wrong to restrict the question referred to the use of the terms ‘Reserve’ or ‘PrivatReserve’ as the case in the main proceedings also concerns the French terms ‘Réserve’ and ‘Grande Réserve’.
Не виждам също така повод преюдициалният въпрос да се сведе единствено до употребата на наименованията спрямо вина от Германия.
Nor do I see any reason to restrict the question referred solely to use for wines from Germany.
В настоящия случай държавитечленки, представили становища, и Комисията имат право, че гарантираната в член 24, параграф 2 от регламента за прилагане защита не може да бъде ограничена до защитата спрямо вина от държавата по произход на наименованието.
Essentially the Member States which submitted observations and the Commission are correct in their view that the protection guaranteed under Article 24(2) of the implementing regulation may not be restricted to protection in respect of wines from the State of origin of the designation.
Накрая, именно в това се състои смисълът на общностноправна уредба, която има за цел да установи еднакви стандарти на защита в цялата Общност.
Lastly, this is the precise purpose of rules of Community law which seek to define uniform standards of protection throughout the Community.
Защитата на наименованието — на неговия собствен език — срещу употреба в други държавичленки за произведените там вина представлява допълнителната ценност на общностноправната уредба в сравнение с чисто националните правни норми за защита.
The protection of the term — in its own language — against use in other Member States for the wines produced there is precisely the added value of the rule of Community law compared with purely national protective rules.
В становището си Комисията правилно посочва връзката на общностноправната защита на традиционно наименование с факта, че наименованието има значение, което излиза извън границите на националния пазар 45.
In its observations the Commission rightly points out that the protective of a traditional term under Community law is linked to the fact that the term has an importance which goes beyond the national market. 45
За разлика от случая, когато става дума за езика на наименованието, от самия текст на Регламенти № 1493/1999 и № 753/2002 не може да се направи извод за каквито и да било ограничения по отношение на произхода на вината, които са обозначени със защитени наименования.
Unlike with regard to the language of the term, it is not possible to infer from the wording of Regulations No 1493/1999 and No 753/2002 any restrictions as regards the origin of the wines designated with protected terms.
Следователно на третия преюдициален въпрос следва да се отговори, че традиционни наименования са защитени не само срещу употребата им за вина, произхождащи от същата държавачленка производител като тази на защитеното традиционно наименование.
The answer to the third question must therefore be that traditional terms are protected not only with regard to use for wines from the same producer Member State as the protected traditional term.
Защитата се разпрострира в целия Европейски съюз.
The protection extends throughout the European Union.
44 — Вж. също Решение от 3 март 2005 г. по дело Италия/Комисия (С-283/02, точка 32 и сл.).
44 — See also Case C-283/02 Italy v Commission (cited above in footnote 37), paragraph 32 et seq.
45 — Становище на Комисията, точка 32.
45 — Commission’s observations, paragraph 32.
С оглед на гореизложените съображения се предлага на Съда да отговори на въпросите на Bundesverwaltungsgericht по следния начин:
In the light of the foregoing, it is suggested that the Court answer the questions asked by the Bundesverwaltungsgericht as follows:
По дело C-285/06 с предмет преюдициално запитване, отправено на основание член 234 ЕО от Bundesverwaltungsgericht (Германия) с акт от 16 март 2006 г., постъпил в Съда на 3 юли 2006 г., в рамките на производство по дело
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Bundesverwaltungsgericht (Germany), made by decision of 16 March 2006, received at the Court on 3 July 2006, in the proceedings
СЪДЪТ (четвърти състав), състоящ се от: г-н K. Lenaerts, председател на състав, г-н G. Arestis, г-жа R. Silva de Lapuerta (докладчик), г-н E. Juhász и г-н T. von Danwitz, съдии, генерален адвокат: г-жа V. Trstenjak, секретар: г-н J. Swedenborg, администратор, предвид изложеното в писмената фаза на производството и в съдебното заседание от 13 септември 2007 г., като има предвид становищата, представени:
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of the Chamber, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta (Rapporteur), E. Juhász and T. von Danwitz, Judges,