natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Пред препращащата юрисдикция г-н Doulamis посочва, че рекламата е необходим инструмент за свободната икономическа конкуренция.
Before the national court, Mr Doulamis submitted that advertising is an indispensable instrument for free economic competition.
Като изтъква разпоредбата на член 10 ЕО във връзка с член 81 ЕО, той се позовава на Решение от 21 септември 1988 г. по дело Van Eycke (267/86, Recueil, стр. 4769), като твърди, че предвид задължението на държавитечленки да не приемат или запазват в сила мерки, които могат да премахнат полезното действие на правилата на конкуренцията, приложими за предприятията, наказателното производство срещу него относно рекламата в областта на денталната медицина е лишено от основание.
Thus, having invoked the combined provisions of Articles 10 EC and 81 EC, he relied on the judgment in Case 267/86 Van Eycke [1988] ECR 4769 to assert that, in view of the obligation upon the Member States not to introduce or maintain in force measures which may render ineffective the competition rules applicable to undertakings, that part of the criminal proceedings brought against him which relate to advertising in health care matters are unfounded.
В това отношение г-н Doulamis поддържа, че с оглед на дейността, упражнявана в денталната клиника, на която е собственик, последната отговаря на критериите на понятието „предприятие“ по смисъла член 81 ЕО, който се прилага за представителите на свободните професии.
Mr Doulamis maintained that, in view of the activities in which he is engaged, the dental clinic of which he is the proprietor meets the criteria for constituting an ‘undertaking’ for the purpose of Article 81 EC, which applies to members of the liberal professions.
Препращащата юрисдикция е склонна да приеме, че подсъдимият е действал във връзка с упражняването на свободна професия, както и в качеството на лице, което стопанисва денталната клиника и е неин собственик.
The national court is inclined to the view that the defendant was engaged in the supply of professional services and in the capacity of operator and proprietor of a dental clinic.
Споменатата юрисдикция посочва, че разглеждането на член 3, параграф 1, буква ж) ЕО във връзка с член 10, втора алинея ЕО и член 81 ЕО предполага, че държавачленка не може да приема или запазва в сила мерки, които могат да влияят неблагоприятно на полезното действие на правилата на конкуренцията, приложими за предприятията.
The Tribunal de Première Instance de Bruxelles states that Article 3(1)(g), the second paragraph of Article 10 EC and Article 81 EC, read in conjunction, would appear to suggest that a Member State cannot introduce or maintain in force measures likely to undermine the effectiveness of competition rules applicable to undertakings.
В това отношение препращащата юрисдикция установява, че не е изключено разпоредбите на Закона от 15 април 1958 г. да могат да поставят под въпрос свободата на търговията между държавитечленки, доколкото биха могли да навредят на постигането на целите на единен пазар между тези държави.
In that connection, it states that the possibility that the provisions in the Law of 15 April 1958 are liable to undermine free trade between the Member States, in so far as they may jeopardise the attainment of the objectives of a single market between those States, cannot be excluded.
Според препращащата юрисдикция, която се позовава в това отношение на точка 89 от заключението на генералния адвокат Jacobs по случая, по който е постановено Решение от 12 септември 2000 г. по дело Pavlov и др. (C-180/98—C-184/98, Recueil, стр.
According to the national court, which refers in that regard to point 89 of the Opinion of Advocate General Jacobs in the case which gave rise to the judgment in Joined Cases C-180/98 to C-184/98 Pavlov and Others [2000] ECR I-6451, owing to the heterogeneity of the professions and the specificities of the market in which they operate, it is necessary to assess, on a case by case basis, whether a restriction of conduct leads in fact on the market in issue to a restriction on competition within the meaning of Article 81 EC, when considered in the light of other Treaty provisions, such as Article 152 EC and Article 153 EC on the protection of public health and consumer protection, respectively.
На последно място, препращащата юрисдикция отбелязва, че от доклада на Комисията на Европейските общности от 9 февруари 2004 г. относно конкуренцията в сектора на свободните професии [COM(2004) 83 окончателен] е видно, че ограниченията в областта на рекламата в този сектор представляват нарушение на свободната конкуренция.
Lastly, the national court observes that it is apparent from the Report of the Commission of the European Communities of 9 February 2004 on Competition in Professional Services [COM(2004) 83 final] that restrictions on advertising in that sector constitute interference with free competition.
При тези условия Tribunal de première instance de Bruxelles решава да спре производството по делото и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
In those circumstances, the Tribunal de Première Instance de Bruxelles decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
„Следва ли член 81 ЕО във връзка с член 3, параграф 1, буква ж) ЕО и член 10, втора алинея ЕО да се тълкува в смисъл, че не допуска национален закон, в настоящия случай [Законът от 1958 г.], да забранява (на всички лица и) на лицата, предоставящи дентални услуги в рамките на упражняването на свободна професия или на работа в кабинет по дентална медицина, да правят, пряко или непряко, каквато и да е реклама в областта на денталната медицина?“
‘Must Article 81 EC, read in conjunction with Article 3(1)(g) EC and the second paragraph of Article 10 EC, be interpreted as precluding a national law — in the present case the Law of 15 April 1958 — which prohibits (any person or) dental care providers, in the context of professional services or a dental surgery, from engaging in advertising of any kind, whether directly or indirectly, in the dental care sector?’
Белгийското и италианското правителство изразяват съмнение относно допустимостта на настоящото преюдициално запитване.
The Belgian and Italian Governments express doubts as to the admissibility of the present request for a preliminary ruling.
В това отношение следва да се напомни, че съгласно постоянната съдебна практика в рамките на въведеното с член 234 ЕО сътрудничество между Съда и националните юрисдикции само националният съд, който е сезиран със спора и трябва да поеме отговорността за последващото му съдебно решаване, може да прецени, предвид особеностите на делото, както необходимостта от преюдициално заключение, за да може да постанови решението си, така и релевантността на въпросите, които поставя на Съда.
In that regard, it must be borne in mind that, in accordance with settled caselaw, in the context of the cooperation between the Court of Justice and the national courts under Article 234 EC, it is solely for the national court, before which the dispute has been brought and which must assume responsibility for the subsequent judicial decision, to determine in the light of the particular circumstances of the case both the need for a preliminary ruling in order to enable it to deliver judgment and the relevance of the questions which it submits to the Court.
При все това при изключителни обстоятелства Съдът е длъжен да разгледа условията, при които е сезиран от националния съд, за да провери собствената си компетентност.
Nevertheless, in exceptional circumstances, the Court can examine the conditions in which the case was referred to it by the national court, in order to assess whether it has jurisdiction.
Отказ на Съда да се произнесе по зададен от национална юрисдикция преюдициален въпрос е възможен само когато е съвсем очевидно, че исканото тълкуване на общностното право няма никаква връзка с действителността или с предмета на спора по главното производство, когато проблемът е от хипотетично естество или когато Съдът не разполага с необходимите фактически и правни елементи, за да бъде полезен с отговора на поставените му въпроси (вж. по-специално Решение по дело Arduino, посочено по-горе, точка 25 и Решение от 21 февруари 2008 г. по дело Part Service, C-425/06, Сборник, стр. I-00897, точка 34).
The Court may refuse to rule on a question referred for a preliminary ruling by a national court only where it is quite obvious that the interpretation of Community law that is sought bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose, where the problem is hypothetical, or where the Court does not have before it the factual or legal material necessary to give a useful answer to the questions submitted to it (see, inter alia, Arduino, paragraph 25, and Case C-425/06 Part Service [2008] ECR I-897, paragraph 34).
Никое от тези условия обаче не е изпълнено в настоящото дело.
However, none of those conditions is satisfied in this case.
Всъщност следва да се отбележи, че актът за препращане определя фактическата рамка и националната правна уредба, в която се вписва поставеният въпрос.
It must be noted that the order for reference defines the national factual and legislative context in which the question referred arises.
Освен това препращащият съд посочва точните причини, поради които е несигурен относно тълкуването на общностното право и счита за необходимо да постави преюдициален въпрос на Съда.
Moreover, the referring court has set out the precise reasons why it was unsure as to the interpretation of Community law and why it considered it necessary to refer questions to the Court for a preliminary ruling.
Следователно се налага заключението, че преюдициалното запитване на Tribunal de première instance de Bruxelles е допустимо.
The reference for a preliminary ruling from the Tribunal de Première Instance de Bruxelles is therefore admissible.
С въпроса си препращащата юрисдикция иска по същество да установи дали член 81 ЕО във връзка с член 3, параграф 1, буква ж) ЕО и член 10, втора алинея ЕО не допуска национално законодателство като Закона от 15 април 1958 г., което забранява на всички лица и на лицата, предоставящи дентални услуги в рамките на упражняването на свободна професия или на работа в кабинет по дентална медицина, да правят каквато и да е реклама в областта на денталната медицина, доколкото такава забрана може да представлява засягане на свободната конкуренция.
By its question, the national court asks, in essence, whether Article 81 EC, read in conjunction with Article 3(1)(g) EC and the second paragraph of Article 10 EC, preclude a national law, such as the Law of 15 April 1958, which prohibits any person or dental care providers, in the context of professional services or a dental surgery, from engaging in advertising of any kind in the dental care sector, in so far as such a prohibition is liable to constitute interference with free competition.
Съдът е приел, че е налице нарушение на членове 10 ЕО и 81 ЕО, когато държавачленка налага или благоприятства приемането на споразумения между предприятия, решения на сдружения на предприятия и съгласувани практики, противоречащи на член 81 ЕО, или подпомага действието на такива споразумения между предприятия, решения на сдружения на предприятия и съгласувани практики, или лишава собствената си правна уредба от държавния ѝ характер, като предоставя на частни оператори отговорността по вземане на решения за намеса от икономически интерес (вж. Решение по дело Cipolla и др., посочено по-горе, точка 47).
The Court has held that Articles 10 EC and 81 EC are infringed where a Member State requires or encourages the adoption of agreements, decisions or concerted practices contrary to Article 81 EC or reinforces their effects, or where it divests its own rules of the character of legislation by delegating to private economic operators responsibility for taking decisions affecting the economic sphere (Cipolla and Others, paragraph 47).
Следва да се посочи обаче, че закон като Закона от 15 април 1958 г., доколкото забранява на лицата, предоставящи дентални услуги, да правят реклама, не спада към никоя от хипотезите на прилагане на член 10 ЕО във връзка с член 81 ЕО.
It must be noted that a law such as the Law of 15 April 1958, in so far as it prohibits dental care providers from advertising, does not fall within any of the situations for the combined application of Articles 10 EC and 81 EC.
В действителност, както посочва генералният адвокат в точка 71 от заключението си, в делото по главното производство няма доказателства, че Законът от 15 април 1958 г. благоприятства, подпомага или урежда споразумения между предприятия, решения на сдружения на предприятия и съгласувани практики.
As the Advocate General stated at point 71 of his Opinion, there is no evidence in the case in the main proceedings to show that the Law of 15 April 1958 encourages, reinforces or codifies concerted practices or decisions by undertakings.
Още повече че от акта за препращане не следва, че разглежданата законова разпоредба е лишена от държавния ѝ характер, поради това че въпросната държавачленка е предоставила на частни оператори отговорността по вземане на решения за намеса от икономически интерес.
Nor is there anything in the order for reference to suggest that the law at issue has been divested of the character of legislation in that the Member State in question has delegated to private economic operators responsibility for taking decisions affecting the economic sphere.
Следователно на поставения въпрос трябва да се отговори в смисъл, че член 81 ЕО във връзка с член 3, параграф 1, буква ж) ЕО и член 10, втора алинея ЕО
The answer to the question referred must therefore be that Article 81 EC, read in conjunction with Article 3(1)(g) EC and the second paragraph of Article 10 EC, does
Член 81 ЕО във връзка с член 3, параграф 1, буква ж) ЕО и член 10, втора алинея ЕО допуска национално законодателство като Закона за рекламата в областта на денталната медицина от 15 април 1958 г., което забранява на всички лица и на лицата, предоставящи дентални услуги в рамките на упражняването на свободна професия или на работа в кабинет по дентална медицина, да правят каквато и да е реклама в областта на денталната медицина.
Article 81 EC, read in conjunction with Article 3(1)(g) EC and the second paragraph of Article 10 EC, does not preclude a national law, such as the Law of 15 April 1958, which prohibits any person or dental care providers, in the context of professional services or a dental surgery, from engaging in advertising of any kind in the dental care sector.
(Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Hamburg)
(Reference for a preliminary ruling from the Finanzgericht Hamburg)
„Регламент (ЕО) № 615/98 — Директива 91/628/ЕИО — Възстановявания при износ — Отказ — Неспазване на Директива 91/628/ЕИО — Накърняване на хуманното отношение към животните — Тежест на доказване — Липса на доказателства“
(Regulation (EC) No 615/98 — Directive 91/628/EEC — Export refunds — Refusal — Noncompliance with Directive 91/628/EEC — Adverse effect on animal welfare — Burden of proof — Lack of evidence)
Заключение на генералния адвокат г-н P. Mengozzi, представено на 15 ноември 2007 г. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Opinion of Advocate General Mengozzi delivered on 15 November 2007 . . Judgment of the Court (Third Chamber), 13 March 2008 . . . . . . . .
(член 4 и член 5, параграфи 2 и 3 от Регламент № 615/98 на Комисията; Директива 91/628 на Съвета, изменена с Директива 95/29)
(Commission Regulation No 615/98, Arts 4 and 5(2) and (3); Council Directive 91/628, as amended by Directive 95/29)
Земеделие — Обща организация на пазарите — Възстановявания при износ
Agriculture — Common organisation of the markets — Export refunds
(член 5, параграф 3 от Регламент № 615/98 на Комисията; Директива 91/628 на Съвета, изменена с Директива 95/29)
(Commission Regulation No 615/98, Art. 5(3); Council Directive 91/628, as amended by Directive 95/29)
Съгласно член 5, параграф 3 от Регламент № 615/98 относно особени правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ, що се отнася до хуманното отношение към живите животни от породата на говедата по време на транспорт, компетентният орган може да откаже възстановяване при износ поради неспазване на разпоредбите на Директива 91/628 за защита на животните по време на транспорт, изменена с Директива 95/29 относно здравето на животните, въпреки че нито едно доказателство не позволява да се установи, че хуманното отношение към транспортираните животни е било конкретно накърнено.
Pursuant to Article 5(3) of Regulation No 615/98 laying down specific detailed rules of application for the export refund arrangements as regards the welfare of live bovine animals during transport, the competent authority may refuse the export refund for failure to comply with the provisions of Directive 91/628 concerning the protection of animals during transport, as amended by Directive 95/29 concerning animal health, even in the absence of evidence showing that the welfare of the animals transported was, in fact, adversely affected.
Въпреки представените от износителя документи съгласно член 5, параграф 2 от Регламент № 615/98 относно особени правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ, във връзка с хуманното отношение към живите животни от породата на говедата по време на транспорт, компетентният орган може в съответствие с член 5, параграф 3 от посочения регламент да прецени, че Директива 91/628 за защита на животните по време на транспорт, изменена с Директива 95/29, не е спазена.
Despite the documents produced by the exporter in accordance with Article 5(2) of Regulation No 615/98 laying down specific detailed rules of application for the export refund arrangements as regards the welfare of live bovine animals during transport, the competent authority may consider that Directive 91/628 on the protection of animals during transport, as amended by Directive 95/29, has not been complied with pursuant to Article 5(3) of that regulation.
Компетентният орган може обаче да достигне до този извод само като се основе на посочените в член 5 от Регламент № 615/98 документи, на посочените в член 4 от същия регламент доклади относно здравето на животните или на всякакви други обективни данни, свързани с хуманното отношение към тези животни те, които са от естество да поставят под въпрос представените от износителя документи, като в тежест на последния е при необходимост да докаже в какво се състои неотносимостта на доказателствата, на които се позовава компетентният орган, за да достигне до извода, че не е спазена Директива 91/628.
However, the competent authority can arrive at that conclusion only if it bases itself on the documents referred to in Article 5 of Regulation No 615/98, on the reports referred to in Article 4 of that regulation concerning animal health, or on any other objective element with implications for the welfare of the animals such as to call into question the documents presented by the exporter, it being for the latter to show, if appropriate, that the elements relied on by the competent authority in substantiation of its finding of noncompliance with Directive 91/628, are not relevant.
Всъщност ясно е, че общностният законодател приема въз основа на научни и ветеринарномедицински изследвания, както и на направените оценки относно прилагането на общностното законодателство в областта на защитата на животните, че хуманното отношение към същите може да бъде застрашено и повече не
The Community legislature considered, on the basis of scientific and veterinary studies as well as assessments of the application of Community legislation carried out in the animal protection field, that once the provisions of Direct- ive 91/628 concerning the health of those animals are no longer complied with, the welfare of the animals is liable
(вж. точки 36, 39—42 и 44; точка 1 от диспозитива)
(see paras 36, 39-42, 44, operative part 1)
VIAMEX AGRAR HANDEL поради неспазването на посочените разпоредби.
VIAMEX AGRAR HANDEL as a result of noncompliance with those provisions.
може бъде гарантирано от момента, в който не са спазени разпоредбите на Директива 91/628 относно здравето на животните.
to be endangered and can no longer be guaranteed. Such an approach appears moreover to be fully justified by the circumstance that, in practice, it is not always possible for the competent authority to ascertain that the animals have actually suffered, or been injured,
(вж. точки 48, 49 и 52; точка 2 от диспозитива)
(see paras 48, 49, 52, operative part 2)
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н MENGOZZI — ДЕЛO C-96/06
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-96/06
Правилата за прилагане на Регламент № 805/68 са уточнени с Регламент № 615/98.
The detailed arrangements for applying Regulation No 805/68 were laid down by Commission Regulation No 615/98.
Член 13, параграф 9, втора алинея от Регламент (ЕИО) № 805/68 на Съвета от
The second subparagraph of Article 13(9) of Regulation (EEC) No 805/68 of the
27 юни 1968 година за общата организация на пазара на телешко и говеждо месо 3, изменен с Регламент (ЕО) № 2634/97 4,
Council of 27 June 1968 on the common organisation of the market in beef and veal, 3as amended by Regulation (EC) No 2634/97, 4
Член 1 от последния уточнява, че изплащането на възстановяванията при износ на живи животни от рода на едрия рогат добитък е обусловено по-специално от спазването на разпоредбите на Директива 91/628/ЕИО на Съвета 5 по време на транспорта до първия пункт за разтоварване на животните в третата страна на крайното местоназначение.
Article 1 of the latter regulation makes it clear that the payment of export refunds for live bovine animals is subject, in particular, to compliance with Council Directive 91/628/EEC 5 during transport of the animals to the first place of unloading in the third country of final destination.
2 — Регламент на Комисията от 18 март 1998 година за определяне на подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ във връзка с хуманното отношение към живите животни от рода на едрия рогат добитък по време на транспорт (ОВ L 82, стр. 19).
2 — Regulation of 18 March 1998 laying down specific detailed rules of application for the export refund arrangements as regards the welfare of live bovine animals during transport (OJ 1998 L 82, p. 19).
17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 10, стр.
5 — Directive of 19 November 1991 on the protection of animals during transport and amending Directives 90/425/EEC and 91/496/EEC (OJ 1991 L 340, p.
182), изменена с Директива 95/29/EО на Съвета от 29 юни 1995 година (ОВ L 148, стр.
17), as amended by Council Directive 95/29/EC of 29 June 1995 (OJ 1995 L 148, p. 52).
Тази директива е отменена с Регламент (ЕО) № 1/2005 на Съвета от 22 декември 2004 година относно защитата на животните по време на транспортиране и свързаните с това операции и за изменение на Директиви 64/432/ЕИО и 93/119/ЕО и Регламент (ЕО) № 1255/97 (ОВ L 3, стр.
That directive was repealed by Council Directive (EC) No 1/2005 of 22 December 2004 on the protection of animals during transport and related operations and amending Directives 64/432/EEC and 93/119/EC and Regulation (EC) No 1255/97 (OJ 2005 L 3, p. 1).
VIAMEX AGRAR на транспорта, и за животните, за които компетентният орган прецени, въз основа на документите, посочени в параграф 2, докладите за проверките, посочени в член 4 и/или всякакви други данни, с които разполага и които се отнасят до спазването на разпоредбите, посочени в член 1, че директивата за защита на животните по време на транспорт не е била спазена.“
VIAMEX AGRAR HANDEL animals for which the competent authority considers, in the light of the documents referred to in paragraph 2, the reports on the checks referred to in Article 4 and/or all other elements at its disposal concerning compliance with Article 1, that the Directive on the protection of animals during transport, was not complied with.’
Съгласно член 2 от Регламент № 615/98 трябва да бъде извършена проверка на животните при излизане от митническата територия на Общността.
Under Article 2 of Regulation No 615/98, a check on the animals must be carried out when they leave the territory of the Community.