natgillin/translations-raw huggingface dataset:
За разлика от посоченото от Promusicae дело Moldovan и др. с/у Румъния 62, тук става въпрос не за това дали изобщо е налице способ за съдебна защита, а за средствата, с които разполагат притежателите на права, за да докажат нарушението.
The present case, however, unlike the case of Moldovan and Others v Romania 62cited by Promusicae, is not concerned with whether access to the courts is actually available, but with the means made available to rightholders in order to establish the infringement.
В настоящото дело Директива 2006/24 не налага друг извод.
Directive 2006/24 does not lead to a different conclusion so far as the present case is concerned.
Макар несъмнено да е вярно, че съгласно тази директива член 15, параграф 1 от Директива 2002/58 не се прилага към запазените данни по Директива 2006/24, данните, предмет на настоящия спор, не са били съхранени съгласно новата директива.
Although, under that directive, Article 15(1) of Directive 2002/58 does not apply to data retained in accordance with Directive 2006/24, the data at issue here were not stored pursuant to the new directive.
Както е видно и от твърденията на Promusicae, по тази причина директивата не е приложима ratione temporis.
As Promusicae also submits, the Directive is therefore, ratione temporis, not applicable.
В този смисъл задълженията на държавата за защита не са толкова широкообхватни, че да изискват на притежателя на правата да се предоставят неограничени средства за установяване на нарушения на неговите права.
In that respect, the State’s duties of protection are not so far-reaching that unlimited means should be made available to the rightholder for the purpose of detecting infringements of rights.
Напротив, няма пречка определени права за разследване
Rather, it is not objectionable for certain rights of detection
Дори ако беше приложима, Директива 2006/24 нямаше да открие възможност за пряко предоставяне на лични данни за трафик на Promusicae.
Even if Directive 2006/24 were applicable, it would not allow direct communication of personal traffic data to Promusicae.
Съгласно член 1 от нея запазването на данни се извършва единствено за целите на разследването, разкриването и преследването на тежки престъпления.
Under Article 1, retention is solely for the purpose of the investigation, detection and prosecution of serious crime.
В съответствие с това съгласно член 4 тези данни могат да се предоставят само на компетентните органи.
Accordingly, pursuant to Article 4, those data may be provided only to the competent authorities.
Доколкото изобщо Директива 2006/24 може да предостави полезни насоки за решаването на настоящото дело, това е преценката на общностния законодател, че засега съхраняването и използването на данни за трафик на територията на Общността се изисква само за целите на противодействието на тежката престъпност.
If anything at all can be inferred from Directive 2006/24 with respect to the present case, it is the value judgment of the Community legislature that up to now only serious crime has necessitated Community-wide retention of traffic data and their use.
ще трябва да се изменят разпоредбите за защита на данните.
an amendment of the provisions on data protection.
До този момент законодателят още не е предприел тази стъпка.
Up to now, however, the legislature has not yet taken that step.
Напротив, при приемането на Директиви 2000/31, 2001/29 и 2004/48 той запазва в сила без изменения разпоредбите за защита на данните, като при приемането на специалните в тази област Директиви 2002/58 и 2006/24 също не открива повод да въведе органичения на защитата на данните в полза на защитата на интелектуалната собственост.
On the contrary, in adopting Directives 2000/31, 2001/29 and 2004/48, it provided for the unaltered continued applicability of data protection and saw no reason, when adopting the sector-specific Directives 2002/58 and 2006/24, to introduce restrictions of data protection in favour of the protection of intellectual property.
Заключение данните
Conclusion with regard to data protection
Ето защо в светлината на Директива 2002/58, и в частност на Директива 2000/31, Директива 2001/29 и Директива 2004/48, общностното право допуска държавитечленки да изключат възможността за предоставяне на лични данни за трафик за целите на защитата по гражданскоправен ред от нарушения на авторското право.
Consequently, in the light of Directive 2002/58, it is compatible with Community law, in particular Directive 2000/31, Directive 2001/29 and Directive 2004/48, for Member States to exclude the communication of personal traffic data for the purpose of bringing civil proceedings against copyright infringements.
Напротив, възможна последица от Директива 2006/24 е укрепването на общностноправната защита на данните при спорове относно нарушения на авторското право.
Directive 2006/24 could, on the contrary, lead to a strengthening of data protection under Community law with regard to disputes concerning infringements of copyright.
Тогава дори в досъдебното наказателно производство възниква въпросът доколко е съвместимо с основното право на защита на данните, закрепено в общностната правна уредба, на притежателите на права, които са претърпели вреди, да се разрешава достъп до резултатите от разследването, когато тези резултати се основават на оценка на запазени данни по смисъла на Директива 2006/24.
The question then arises, even in criminal investigations, as to the extent to which it is compatible with the fundamental right to data protection under Community law to grant aggrieved rightholders access to the results of the investigation if the latter are based on the evaluation of retained traffic data within the meaning of Directive 2006/24.
Засега този въпрос не се разглежда в общностното право, тъй като директивите за защита на данните не се прилагат към наказателното преследване 63.
Up to now that question is not affected by Community law since the Data Protection Directives do not apply to the prosecution of criminal offences. 63
Решение по дело Парламент/Съвет и Комисия (посочено в бележка под линия 54, точка 58).
63 — See Parliament v Council and Commission, cited in footnote 54, paragraph 58.
Когато Общността сметне за необходимо да се разшири обхватът на защитата на притежателите на авторски права,
Should the Community consider that more far-reaching protection of the holders of copyrights is necessary, that would require
По тези причини предлагам на Съда да отговори на преюдициалния въпрос по следния начин:
I therefore propose that the Court should reply to the request for a preliminary ruling as follows:
„Общностното право допуска държавитечленки да изключат възможността за предоставяне на лични данни за трафик за целите на защитата по гражданскоправен ред от нарушения на авторското право.“
‘It is compatible with Community law for Member States to exclude the commu- nication of personal traffic data for the purpose of bringing civil proceedings against copyright infringements.’
РЕШЕНИЕ НА СЪДА (голям състав)
JUDGMENT OF THE COURT (Grand Chamber)
29 януари 2008 година *
29 January 2008
По дело C-275/06 с предмет преюдициално запитване, отправено на основание член 234 ЕО от Juzgado de lo Mercantil no 5 de Madrid [Съд по търговски дела № 5, гр. Мадрид]
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC by the Juzgado de lo Mercantil no 5 de Madrid (Spain), made by decision of 13 June 2006, received at the
(Испания) с акт от 13 юни 2006 г., постъпил в Съда на 26 юни 2006 г. в рамките на производство по дело
Court on 26 June 2006, in the proceedings
СЪДЪТ (голям състав), състоящ се от: г-н V. Skouris, председател, г-н C. W. A. Timmermans, г-н A. Rosas, г-н K. Lenaerts, г-н G. Arestis и г-н U. Lõhmus, председатели на състави, г-н A. Borg Barthet, г-н M. Ilešič, г-н J. Malenovský (докладчик), г-н J. Klučka, г-н E. Levits, г-н Aл. Арабаджиев и г-жа C. Toader, съдии,
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, G. Arestis and U. Lõhmus, Presidents of Chambers, A. Borg Barthet, M. Ilešič, J. Malenovský (Rapporteur), J. Klučka, E. Levits, A. Arabadjiev and C. Toader, Judges,
РЕШЕНИЕ ОТ 29.1.2008 г. — ДЕЛО C-275/06 генерален адвокат: г-жа J. Kokott, секретар: г-жа M. Ferreira, главен администратор, предвид изложеното в писмената фаза на производството и в съдебното заседание от 5 юни 2007 г., като има предвид становищата, представени:
Advocate General: J. Kokott, Registrar: M. Ferreira, Principal Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 5 June 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
— за италианското правителство, от г-н I. M. Braguglia, в качеството на представител, подпомаган от г-н S. Fiorentino, avvocato dello Stato,
— the Italian Government, by I.M. Braguglia, acting as Agent, assisted by S. Fiorentino, avvocato dello Stato,
— за словенското правителство, от г-жа M. Remic и г-жа U. Steblovnik, в качеството на представители,
— the Slovenian Government, by M. Remic and U. Steblovnik, acting as Agents,
— за финландското правителство, от г-н J. Heliskoski и г-жа A. Guimaraes-Purokoski, в качеството на представители,
— the Finnish Government, by J. Heliskoski and A. Guimaraes-Purokoski, acting as Agents,
— за правителството на Обединеното кралство, от г-жа Z. Bryanston-Cross, в качеството на представител, подпомагана от г-н S. Malynicz, barrister,
— the United Kingdom Government, by Z. Bryanston-Cross, acting as Agent, and S. Malynicz, Barrister,
— за Комисията на Европейските общности, от г-н R. Vidal Puig и г-н C. Docksey, в качеството на представители, след като изслуша заключението на генералния адвокат, представено в заседанието от 18 юли 2007 г., постанови настоящото
— the Commission of the European Communities, by R. Vidal Puig and C. Docksey, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 18 July 2007, gives the following
Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар (Директива за електронната търговия) (ОВ L 178, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 29, стр.
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Directive 2000/31/EC of the European Parliament and of the Council of 8 June 2000 on certain legal aspects of information society services, in particular electronic commerce, in the Internal Market (‘Directive on electronic commerce’) (OJ 2000 L 178, p.
257), Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стр.
1), Directive 2001/29/EC of the European Parliament and of the Council of 22 May 2001 on the harmonisation of certain aspects of copyright and related rights in the information society (OJ 2001 L 167, p.
230) и Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост (ОВ L 157, стр. 45 и поправка — ОВ L 195, 2004 г., стр.
10), Directive 2004/48/EC of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the enforcement of intellectual property rights (OJ 2004 L 157, p.
56), както и член 17, параграф 2 и член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, провъзгласена в Ница на 7 декември 2000 г. (ОВ C 364, стр.
16), and Articles 17(2) and 47 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union proclaimed in Nice on 7 December 2000 (OJ 2000 C 364, p.
1, наричана по-нататък „Хартата“).
1, ‘the Charter’).
Запитването е отправено в рамките на спор между сдружението с нестопанска цел Productores de Música de España (Promusicae) (наричано по-нататък „Promusicae“) и Telefónica de España SAU (наричано по-нататък „Telefónica“) относно отказа на последното да разкрие на Promusicae, действащо за сметка на участващите в него притежатели на права на интелектуална собственост, лични данни относно използването на Интернет посредством предоставени от Telefónica връзки.
The reference was made in the course of proceedings between Productores de Música de España (Promusicae) (‘Promusicae’), a non-profit-making organisation, and Telefónica de España SAU (‘Telefónica’) concerning Telefónica’s refusal to disclose to Promusicae, acting on behalf of its members who are holders of intellectual property rights, personal data relating to use of the internet by means of connections provided by Telefónica.
3), е озаглавена „Прилагане на правата върху интелектуалната собственост“.
1), is headed ‘Enforcement of intellectual property rights’.
В тази част се намира член 41, параграфи 1 и 2, който предвижда:
That part includes Article 41(1) and (2), according to which:
Страните членки осигуряват процедурите по прилагане, както са определени в настоящата част, да бъдат предвидени в тяхното законодателство така, че да позволява ефективни действия срещу всяко нарушение на правата върху интелектуалната собственост в рамките на това споразумение, включително и експедитивна защита на правата за предотвратяване на нарушенията и защита
Members shall ensure that enforcement procedures as specified in this Part are available under their law so as to permit effective action against any act of infringement of intellectual property rights covered by this Agreement, including expeditious remedies to prevent infringements and remedies which constitute a deterrent
PROMUSICAE чрез превантивни средства за по-нататъшни нарушения.
These procedures shall be applied in such a manner as to avoid the creation of barriers to legitimate trade and to provide for safeguards against their abuse.
Процедурите по прилагане на правата върху интелектуалната собственост следва да бъдат честни и равнопоставени.
Procedures concerning the enforcement of intellectual property rights shall be fair and equitable.
Те не следва да са ненужно сложни или скъпо струващи, или водещи до неразумни ограничения във времето или неоправдани забавяния.“
They shall not be unnecessarily complicated or costly, or entail unreasonable time-limits or unwarranted delays.’
В раздел 2 от посочената част III, озаглавен „Граждански и административни процедури и правна защита“ се намира член 42, озаглавен „Честни и равноправни процедури“, който гласи следното:
In Section 2 of Part III, ‘Civil and administrative procedures and remedies’, Article 42, headed ‘Fair and Equitable Procedures’, provides:
„Страните членки осигуряват достъп на притежател на правата до гражданскоправните процедури във връзка с прилагане на всички права върху интелектуалната собственост в рамките на това споразумение […]“.
‘Members shall make available to right holders civil judicial procedures concerning the enforcement of any intellectual property right covered by this Agreement …’
Член 47 от Споразумението ТРИПС, озаглавен „Право на информация“, предвижда:
Article 47 of the TRIPs Agreement, headed ‘Right of Information’, provides:
„Страните членки могат да постановят, че съдебните власти са упълномощени, освен ако това не е в разрез със сериозността на нарушението, да накарат нарушителя да информира притежателя на правото за самоличността на трети лица, замесени в производството и разпространението на стоките или услугите, които са в нарушение, и техните канали на разпространение.“
‘Members may provide that the judicial authorities shall have the authority, unless this would be out of proportion to the seriousness of the infringement, to order the infringer to inform the right holder of the identity of third persons involved in the production and distribution of the infringing goods or services and of their channels of distribution.’
Разпоредби, свързани с информационното общество и защитата на интелектуалната собственост, по-специално на авторското право
Provisions relating to the information society and the protection of intellectual property, especially copyright
— Директива 2000/31
— Directive 2000/31
Член 1 от Директива 2000/31 гласи следното:
Article 1 of Directive 2000/31 states:
Настоящата директива има за цел да допринесе за нормалното функциониране на вътрешния пазар, като осигурява свободното движение на услуги на информационното общество между държавите-членки.
This Directive seeks to contribute to the proper functioning of the internal market by ensuring the free movement of information society services between the Member States.
Настоящата директива сближава, до степен, необходима за постигането на целта, посочена в параграф 1, определени национални разпоредби за услугите на информационното общество по отношение на вътрешния пазар, установяване на доставчиците на услуги, търговските съобщения, електронните договори, отговорността на посредниците, кодекси за поведение, извънсъдебно уреждане на спорове, средства за правна защита и сътрудничество между държавите-членки.
This Directive approximates, to the extent necessary for the achievement of the objective set out in paragraph 1, certain national provisions on information society services relating to the internal market, the establishment of service providers, commercial communications, electronic contracts, the liability of intermediaries, codes of conduct, out-of-court dispute settlements, court actions and cooperation between Member States.
Настоящата директива допълва правото на Общността, което е приложимо към услугите на информационното общество, без да се засяга степента
This Directive complements Community law applicable to information society services without prejudice to the level of protection for, in particular, public health
PROMUSICAE на защита, и по-специално на общественото здраве и интересите на потребителите, както е установено от актовете на Общността и от националното законодателство [да се чете: „от актовете на Общността и от националното законодателство, с което те се въвеждат“], доколкото това не ограничава свободата за предоставяне на услуги на информационното общество.
PROMUSICAE and consumer interests, as established by Community acts and national legislation implementing them in so far as this does not restrict the freedom to provide information society services.
[…] б) въпроси, които се отнасят до услуги на информационното общество, които са предмет на Директиви 95/46/ЕО и 97/66/ЕО;
(b) questions relating to information society services covered by Directives 95/46/EC and 97/66/EC;
Съгласно член 15 от Директива 2000/31:
According to Article 15 of Directive 2000/31:
Държавитечленки не налагат общо задължение на доставчиците при предоставянето на услугите по членове 12, 13 и 14 да контролират информацията, която пренасят или съхраняват, нито общо задължение да търсят активно факти или обстоятелства за незаконна дейност.
Member States shall not impose a general obligation on providers, when providing the services covered by Articles 12, 13 and 14, to monitor the information which they transmit or store, nor a general obligation actively to seek facts or circumstances indicating illegal activity.
Държавитечленки могат да установят задължения за доставчиците на услуги на информационното общество за бързо информиране на компетентните публични органи за предполагаеми незаконни действия или информация, предоставена на получателите на техните услуги, или задължения за предаване на компетентните органи, по тяхно искане, на информация, която позволява идентифицирането на получатели на техните услуги, с които те имат договори за съхраняване на данни.“
Member States may establish obligations for information society service providers promptly to inform the competent public authorities of alleged illegal activities undertaken or information provided by recipients of their service or obligations to communicate to the competent authorities, at their request, information enabling the identification of recipients of their service with whom they have storage agreements.’
Член 18 от Директива 2000/31 предвижда:
Article 18 of Directive 2000/31 provides:
Държавитечленки гарантират, че средствата за правна защита, осигурени от националното законодателство във връзка с дейностите по предоставяне на услуги на информационното общество, позволяват бързото приемане на мерки, включително и временни, за прекратяване на предполагаемо нарушение и предотвратяване на по-нататъшно накърняване на съответните интереси.
Member States shall ensure that court actions available under national law concerning information society services’ activities allow for the rapid adoption of measures, including interim measures, designed to terminate any alleged infringement and to prevent any further impairment of the interests involved.
— Директива 2001/29
— Directive 2001/29
Съгласно член 1, параграф 1 от Директива 2001/29 последната се отнася до правната закрила на авторското право и на сродните му права в рамките на вътрешния пазар, като се отдава особено значение на информационното общество.
According to Article 1(1) of Directive 2001/29, the directive concerns the legal protection of copyright and related rights in the framework of the internal market, with particular emphasis on the information society.
Съгласно член 8 от Директива 2001/29:
Under Article 8 of Directive 2001/29:
Държавитечленки гарантират притежателите на права да могат да поискат налагането на съдебна забрана срещу посредници, чиито услуги се използват от трети лица за нарушаване на авторското право или на сродно на него право.“
Member States shall ensure that rightholders are in a position to apply for an injunction against intermediaries whose services are used by a third party to infringe a copyright or related right.’
Член 9 от Директива 2001/29 гласи следното:
Article 9 of Directive 2001/29 reads:
„Настоящата директива не засяга разпоредбите, отнасящи се по-специално до патентното право, търговските марки, правата върху дизайна, полезните модели, топографиите на полупроводникови изделия, печатарските шрифтове, условния достъп, достъпа до кабела на радио- и телевизионните
‘This Directive shall be without prejudice to provisions concerning in particular patent rights, trade marks, design rights, utility models, topographies of semiconductor products, type faces, conditional access, access to cable of broadcasting
— Директива 2004/48
— Directive 2004/48
Член 1 от Директива 2004/48 гласи:
Article 1 of Directive 2004/48 states:
„Настоящата директива се отнася за мерките, процедурите и средствата за защита, които са необходими за гарантиране спазването на правата върху интелектуална собственост.[…]“
‘This Directive concerns the measures, procedures and remedies necessary to ensure the enforcement of intellectual property rights …’
Съгласно член 2 от Директива 2004/48:
According to Article 2(3) of Directive 2004/48:
PROMUSICAE б) международните задължения на държавитечленки, а именно тези по Споразумението TRIPs, включително тези, които се отнасят за наказателните процедури и наказания; в) националните разпоредби в държавитечленки, които се отнасят за наказателните процедури и наказания за нарушаване на права върху интелектуална собственост.“
(b) Member States’ international obligations and notably the TRIPS Agreement, including those relating to criminal procedures and penalties;
Член 3 от Директива 2004/48 предвижда:
Article 3 of Directive 2004/48 provides:
Държавитечленки предвиждат мерки, процедури и средства, които са необходими за гарантиране на изпълнението на права върху интелектуалната собственост, обхванати от настоящата директива.
Member States shall provide for the measures, procedures and remedies necessary to ensure the enforcement of the intellectual property rights covered by this Directive.
Тези мерки, процедури и средства за защита са лоялни и справедливи и не могат да бъдат ненужно сложни или скъпи, нито да са свързани с неразумни срокове или с неоправдани забавяния.
Those measures, procedures and remedies shall be fair and equitable and shall not be unnecessarily complicated or costly, or entail unreasonable time-limits or unwarranted delays.