natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Следователно в съответствие с определението за обхвата на административния и съдебен контрол, припомнено в точки 220 и 221 по-горе, контролът, който Комисията е призована да упражнява в това отношение на основание член 87 ЕО във връзка с член 86, параграфи 2 и 3 ЕО, в частност що се отнася до необходимостта от системата, за която е направено уведомление, по необходимост е ограничен до проверка на това дали, от една страна, тази система се основава на явно погрешни икономически и фактически предпоставки и дали, от друга страна, тя е явно неподходяща за достигане на преследваните цели.
It follows that, in accordance with the definition of the scope of administrative and judicial review set out at paragraphs 220 and 221 above, the Commission’s review in that regard, which has the joint basis of Article 87 EC and Article 86(2) and (3) EC, in particular as regards the necessity of the notified system, is necessarily limited to ascertaining whether, first, the system is founded on economic and factual premisses which are manifestly erroneous and whether, second, the system is manifestly inappropriate for achieving the objectives pursued.
Именно в този контекст Първоинстанционният съд от своя страна трябва по-специално да разгледа дали преценката на Комисията в това отношение е достатъчно правдоподобна, за да подкрепи необходимостта от разглежданата система.
It is in that context that the Court, for its part, must examine whether the Commission’s assessment in that regard is sufficiently plausible to support the necessity for the system in question.
В рамките на този контрол най-напред следва, от една страна, да се разгледа дали неправилното функциониране на пазара, на което държаватачленка се позовава, за да оправдае установяването и защитата на разглежданата задача за УОИИ, е достатъчно правдоподобно и, от друга страна, да прецени дали Комисията е могла основателно да приеме, че по своето естество система като RES е била необходима и подходяща, за да реши посочените проблеми.
Within the framework of that review, it is appropriate first of all to examine whether the market dysfunctions on which the Member State relies in order to justify the establishment and protection of the SGEI mission in question were sufficiently plausible and also to assess whether the Commission could reasonably consider that a system such as the RES was by nature necessary and appropriate in order to resolve the problems referred to.
След това Първоинстанционният съд е компетентен да провери дали в настоящия случай преценката на Комисията по тези два въпроса е обоснована с оглед на актуалните условия и на възможната промяна на ирландския пазар на ЧЗО, каквито изглеждат те към момента на приемането на обжалваното решение предвид цялата информация, с която Комисията разполага или нормално е трябвало да разполага.
It is then for the Court to ascertain whether, in this case, the Commission’s assessment on those points is well founded by reference to current conditions and probable developments in the Irish PMI market as they appeared at the time of adoption of the contested decision in the light of all the information which the Commission had, or ought reasonably to have had, at its disposal.
Що се отнася по-специално до обхвата на контрола от страна на Комисията, в съответствие с изложеното в точки 220—222 по-горе тя не би могла да замени
As regards, in particular, the extent of the Commission’s review, in accordance with what is set out at paragraphs 220 to 222 above, the Commission cannot take the
BUPA И ДР./КОМИСИЯ държаватачленка при упражняване на присъщото за нея широко право на преценка.
BUPA AND OTHERS v COMMISSION place of the Member State in the exercise of the wide discretion which the latter enjoys.
Така обратно на това, което изглежда твърдят жалбоподателите, в контекста на контрола на необходимостта Комисията не е овластена да проверява въз основа на наличните данни дали, от една страна, пазарът действително е в състояние да се развие по определен начин и дали, от друга страна, прилагането на инструментите за регулиране, предвидени в системата, за която е направено уведомление, поради този факт в един момент ще стане необходимо за осъществяването на разглежданата задача за УОИИ.
Thus, contrary to what the applicants appear to suggest, in assessing whether the measure in question is necessary, the Commission has no power to ascertain, on the basis of the available data, whether the market might actually develop in a certain way and whether the application of the regulatory instruments envisaged by the notified system will thereby become indispensable, at a given moment, to ensure the achievement of the SGEI mission in question.
Всъщност контролът за необходимостта не изисква Комисията да е убедена, че предвид актуални или бъдещи условия на пазара държаватачленка не може да се откаже от мерките, за които е направено уведомление, а е ограничен до търсенето на явна грешка при упражняването на широкото право на преценка на държаватачленка относно начина да се гарантира, че задачата за УОИИ може да бъде осъществявана при икономически приемливи условия (вж. в този смисъл Решение по дело Комисия/Нидерландия, точка 99 по-горе, точка 58 и Решение по дело Albany, точка 101 по-горе, точки 107 и 111).
In effect, the review of necessity does not require that the Commission be convinced that the Member State, in the light of present or future market conditions, cannot abandon the notified measures, but is limited to ascertaining whether there has been a manifest error in the exercise of the wide discretion of the Member State as regards the way of ensuring that the SGEI mission may be achieved under economically acceptable conditions (see, to that effect, Commission v Netherlands, paragraph 99 above, paragraph 58, and Albany, paragraph 101 above, paragraphs 107 and 111).
На последно място, ако този упражняван от Комисията контрол е ограничен, това обстоятелство следва да се има предвид и в рамките на контрола за законосъобразност, упражняван от общностния съд по отношение на преценката на Комисията.
Last, if that review on the part of the Commission is restricted, that circumstance must also be taken into account in the context of the review of the legality of the Commission’s assessment carried out by the Community judicature.
Този контрол на Първоинстанционния съд трябва да бъде дори по-ограничен, тъй като преценката на Комисията засяга комплексни икономически факти (вж. точки 220 и 221 по-горе).
That review by the Court must be even more restricted because the Commission’s assessment relates to complex economic facts (see paragraphs 220 and 221 above).
Това се отнася особено до контрола, упражняван въз основа на принципа за пропорционалност, по-специ-ално когато обжалваният акт предвижда държавни мерки с общо приложение.
That applies especially to the review based on the principle of proportionality, in particular where the contested act concerns State measures of general scope.
Всъщност такъв контрол от Първоинстанционния съд трябва да се ограничава до проверка на това дали тези мерки са явно неподходящи по отношение на преследваната цел (вж. по аналогия Решение по дело Boehringer/Съвет и Комисия, точка 118 по-горе, точки 73 и 74).
In effect, such review by the Court must be limited to determining whether those measures are manifestly inappropriate by reference to the objective pursued (see, by analogy, Boehringer v Council and Commission, paragraph 118 above, paragraphs 73 and 74).
От гореизложеното следва, че Комисията не е допуснала явна грешка в преценката, като не е изискала Ирландия да докаже абсолютно необходимия характер на RES, за да гарантира спазването на задълженията за ЧЗО.
It follows from the foregoing that the Commission did not make a manifest error of assessment by not requiring that Ireland demonstrate that the RES was indispensable in order to ensure compliance with the PMI obligations.
Следователно трябва да се отхвърли доводът на жалбоподателите, според който RES трябва да бъде абсолютно необходима и Комисията не е преценила правилно обхвата на контрола, който следва да упражнява в това отношение.
The Court must therefore reject the applicants’ argument that the RES must be indispensable and that the Commission misunderstood the scope of the review which it must carry out in that regard.
3) По наличието на подбор на рисковете на ирландския пазар на ЧЗО
(3) The presence of risk selection on the Irish PMI market
Предварителна бележка
Preliminary observation
В светлината на гореизложеното следва да се разгледа — отначало най-общо и впоследствие с оглед на конкретните условия на ирландския пазар на ЧЗО — дали Комисията е могла с право да приеме, че RES е необходим коректив на пазара на ЧЗО, обвързан от задължения за отворено присъединяване, за единна тарифна система, за пожизнено покритие и за минимални осигурителни плащания.
In the light of the foregoing, the Court must examine — first of all from a general viewpoint and then by reference to the particular conditions on the Irish PMI market — whether the Commission was entitled to consider that the RES constituted a necessary corrective in a PMI market subject to obligations of open enrolment, community rating, lifetime cover and minimum benefits.
В това отношение в частност следва да се провери дали Комисията се е основала на елементи, които позволяват да се докаже в достатъчна степен, че даден пазар на ЧЗО с единна тарифна система е изложен на опасност от подбор на рисковете, и дали е могла разумно да счете, че това положение може да дестабилизира равновесието на посочения пазар.
In that regard, it is appropriate to ascertain in particular whether the Commission relied on evidence which enabled it to demonstrate to the requisite standard that a PMI market with community rating was in danger of risk selection and whether it could reasonably consider that that situation might upset the balance of that market.
По активния подбор на рисковете
Active risk selection
— По общите икономически предпоставки
— General economic premisses
Що се отнася до наличието на опасност от активен подбор на рисковете, страните не спорят, че един нов участник на пазара на ЧЗО като BUPA Ireland през 1997 г. има интерес да търси клиенти, носещи ограничен риск, за да минимизира икономическите си рискове и да засили своята все още нестабилна позиция на пазара.
As regards the existence of a danger of active risk selection, the parties are agreed that a new entrant on to the PMI market, such as BUPA Ireland in 1997, has an interest in seeking a low-risk customer base in order to minimise its economic risks and to reinforce what is still a fragile position on the market.
Това е така особено когато става дума за пазар, чиято конкурентна структура е все още силно белязана от положението преди неговата либерализация и от определена инерция на потребителите, голяма част от които се осигуряват при стария оператор-монополист, в настоящия случай VHI.
That is particularly so in the case of a market whose competitive structure still shows significant traces of the situation preceding its liberalisation and of a certain inertia on the part of consumers, the majority of whom are affiliated to the former monopoly operator, such as the
Както самите жалбоподатели отбелязват, при тези обстоятелства по-специ-ално младите клиенти и тези в добро здраве представляват важна група нови клиенти, към които най-вече може да се насочи един нов участник на пазара на ЧЗО, като им предложи тарифи, по-ниски от предлаганите от другите ЧЗ осигурители.
VHI in this case. As the applicants themselves observe, young, healthy customers, in particular, constitute a significant group of new customers that is particularly likely to be targeted by a new entrant to the PMI market offering them lower rates than those offered by the other PMI insurers.
В това отношение жалбоподателите не оспорват достатъчно точно и подробно тезата, според която тази тенденция да се търсят ограничените рискове се подсилва от задължението за единна тарифна система.
In that regard, the applicants have not disputed, with sufficient accuracy and in sufficient detail, the theory that that tendency to seek lower risks is reinforced by the community rating obligation.
Безспорно е обаче, че предвид това задължение ЧЗ осигурителят не е напълно свободен да уравновесява посредством по-високи вноски по-големия икономически риск, който включва ЧЗО покритието на възрастни или болни хора, което този осигурител не може да откаже поради задължението за отворено присъединяване.
It is common ground that, because of that obligation, a PMI insurer is not entirely free to balance, by charging of higher premiums, the greater economic risk in providing PMI cover to an elderly or sick person whom the insurer cannot refuse owing to the open enrolment obligation.
От една страна, при липса на възможност за тарифна система, основана на осигурения риск, ЧЗ осигурителят е принуден да предлага едни и същи ЧЗО покрития при едни и същи тарифни условия на всички осигурени лица, независимо от тяхната възраст, пол и здравословно състояние (член 7 от изменения 1994 Health Insurance Act) и да така да извършва кръстосано субсидиране между вноските на различните осигурени рискове.
First, as the PMI insurer is unable to set its premiums on the basis of the risk insured, it is required to offer the same PMI cover, on the same conditions as regards rates, to all insured persons, independently of their age, sex and state of health (section 7 of the Health Insurance Act, 1994, as amended) and thus to cross-subsidise premiums between the different risks insured.
От друга страна, ЧЗ осигурителят не може и да предлага ЧЗО покрития при вноски, определени според по-високия риск, който трябва да поеме, предвид опасността да не може повече на привлича младите клиенти и тези в добро здраве, въпреки че те са от съществено значение за неговото икономическо равновесие в система на кръстосано субсидиране между вноските.
Second, the PMI insurer is also unable to offer PMI cover at premiums fixed according to the highest risk that it is required to cover, as otherwise it will no longer be capable of attracting young, healthy customers, when they are essential for its economic equilibrium in a system of cross-subsidised premiums.
Жалбоподателите не посочват конкретни елементи, които могат да оборят това описание на явлението за активен подбор на рисковете в пазар на ЧЗО с единна тарифна система.
The applicants have not relied on any specific evidence capable of invalidating that description of the phenomenon of active risk selection in a PMI market with community rating.
В това отношение жалбоподателите се ограничават главно до това да се позоват на възможността ЧЗ осигурителите да разделят пазара на части в зависимост от риска, определяйки съдържаните на ЧЗО покритията и фиксирайки размера на вноските, за да могат да компенсират „лошите“ рискове с по-високи вноски.
In that regard, the applicants essentially confined themselves to invoking the possibility for PMI insurers to segment the market according to risk by defining the terms of PMI insurance and fixing the amount of the premiums in order to be able to offset the ‘bad’ risks by higher premiums.
Следва обаче да се напомни, че поради мотивите, изложени в точки 229 и 231 по-горе, не може да бъде подкрепен доводът, свързан с договорната свобода на ЧЗ осигурителите.
However, it must be borne in mind that, for the reasons set out at paragraphs 229 and 231 above, the argument relating to the contractual freedom of PMI insurers cannot be upheld.
Освен това Първоинстанционният съд счита, че, напротив, този довод цели по-скоро да потвърди наличието на увеличен риск от подбор на „добрите“ рискове в пазар на ЧЗО с единна тарифна система, тъй като на практика предполага, че ЧЗ осигурителите се стремят да компенсират по законосъобразен начин последиците от забраната за определяне на тарифи в зависимост от осигурителния риск посредством специфично определяне на ЧЗО покритието и установяване на съответните вноски според нуждите на отделни групи осигурени лица.
Furthermore, the Court considers that, on the contrary, that argument tends rather to confirm the existence of an increased risk of the selection of ‘good’ risks in a PMI market with community rating, in that it implies that, in practice, PMI insurers will seek to offset, by lawful means, the effects of the prohibition on risk-based rating by offering a specially-defined definition of PMI cover and fixing the corresponding premiums according to the needs of distinct groups of insured persons.
Всъщност жалбоподателите изтъкват, че даден ЧЗ осигурител може да привлича млади и с „добър риск“ клиенти посредством покрития, специално приспособени за техните нужди и привлекателни вноски, като пряка последица от това е, че другите групи осигурени лица, включващи тези с „лошите“ рискове, не се насърчават, а дори се разубеждават да ползват такова покритие, което не е подходящо за тях.
In effect, the applicants claim that a PMI insurer may attract young ‘good risk’ customers by providing cover specially adapted to their needs, at attractive premiums, with the corollary that other groups of insured persons, the ‘bad risk’ customers, have no incentive to subscribe to such unsuitable cover, and are even deterred from doing so.
Независимо обаче от въпроса дали е осъществима една такава стратегия на непряка дискриминация между осигурените лица — непредвидена от единната тарифна система, която забранява само пряката ценова дискриминация — нещо, което Ирландия по-специално отрича, тази стратегия изглежда толкова по-правдоподобна, когато конкуренцията между ЧЗ осигурителите за новите най-млади клиенти е особено силна, какъвто е настоящият случай между BUPA Ireland и VHI, според съвпадащите твърдения на страните.
Irrespective of whether such a strategy of indirect discrimination between insured persons — a point not addressed by community rating, which prohibits only direct price discrimination — is practicable, which Ireland, in particular, denies, that strategy seems to be all the more plausible when competition between PMI insurers is particularly strong for the new, youngest, customers, as is the case here, as the parties are agreed in their submissions, between BUPA Ireland and the VHI.
При тези обстоятелства обаче, противно на мнението на жалбоподателите, тази стратегия не противоречи на съществуването на явлението „активен подбор на рисковете“, а по-скоро го потвърждава и дори засилва.
However, in those circumstances, contrary to the applicants’ opinion, that strategy does not contradict the existence of the phenomenon of active risk selection, but tends rather to confirm it, indeed to exacerbate it.
При това положение доводът на жалбоподателите, основан на договорната свобода на ЧЗ осигурителите, не е годен да докаже отсъствието на активен подбор на рисковете.
Accordingly, the applicants’ argument based on the contractual freedom of PMI insurers is not capable of demonstrating the absence of active risk selection.
Следователно не е опорочена от явна грешка направената в точка 50 от обжалваното решение констатация на Комисията, свързана с наличието на опасност от активен подбор на рисковете, според която ЧЗ осигурителите биха могли да се стремят да подобрят рисковия си профил, по-специално посредством подбрани маркетингови стратегии, определяне на съдържанието на покритията или диференциация на качеството на услугата.
Consequently, there is no manifest error of assessment in the Commission’s finding, at recital 50 to the contested decision, concerning the danger of active risk selection, that PMI insurers could seek to achieve a better risk profile by, for example, selective marketing techniques, benefit design or selective quality of service.
В това отношение Първоинстанционният съд приема за правдоподобна хипотезата, според която има реална и голяма опасност от активен подбор на рисковете и следователно риск от нестабилност на пазара, когато ЧЗ осигурителят с благоприятен рисков профил предприема стратегия на „хищнически“ цени, като описаната в точка 6 от насоките за RES.
In that regard, the Court considers that the theory that a danger of active risk selection and, accordingly, a risk of market instability is real and strong when the PMI insurer with a favourable risk profile embarks upon a strategy of price ‘predation’, as described at paragraph 6 of the RES guide, is plausible.
В замяна на това тази опасност изглежда по-малка, макар все още да е достатъчно значителна, когато този осигурител приема — както твърдят ответникът, Ирландия и VHI относно поведението на BUPA Ireland — стратегия на „последовател“ на цените, която се състои в установяване на тарифи за собствените си ЧЗ услуги само малко
On the other hand, that danger appears to be less strong, but still sufficiently significant, when that insurer adopts — as the defendant, Ireland and the VHI claim with respect to BUPA Ireland’s conduct — a ‘price follower’ strategy, consisting in fixing the rates for its own PMI services at just below the rates charged by its main competitors for the same services. In those circumstances, the customer would appear to have less financial incentive
BUPA И ДР./КОМИСИЯ под тарифите на основните конкуренти за същите услуги.
BUPA AND OTHERS v COMMISSION to change PMI insurers than in the case of ‘price predation’.
В това отношение обаче ответникът и Ирландия твърдят, без това да е оспорено от жалбоподателите, че такава стратегия позволява все пак да се подбират „добрите“ рискове и че тя засяга най-вече правилното функциониране на пазара на ЧЗО и нарушава целта на единната тарифна система, като във вреда на клиентите поддържа много високи вноски по отношение на разходите за възстановяване, които ЧЗ осигурителят с благоприятен рисков профил трябва в действителност да понася.
However, in that regard, the defendant and Ireland assert, without being contradicted by the applicants, that such a strategy none the less allows an insurer to select the ‘good’ risks and that, especially, it affects the proper functioning of the PMI market and runs counter to the objective of community rating by maintaining premiums that are too high, to the detriment of customers, by comparison with the costs of claims which a PMI insurer with a favourable risk profile must actually bear.
Правдоподобно изглежда също стратегията на „последовател“ на цените да доведе до това даден ЧЗ осигурител, въпреки по-ниските си разходи, да откаже да намали размера на вноските — което обаче би било в интерес на потребителите и в съответствие с целта на единната тарифна система — само с оглед на увеличаване на печалбите си.
It also seems plausible that the ‘price follower’ strategy will have the effect that, notwithstanding its lower costs, the PMI insurer will decline to reduce its premiums, which would none the less be in the interest of consumers and consistent with the objective of community rating, with the sole aim of increasing its profits.
По същия начин не изглежда изключено даден ЧЗ осигурител с изгоден рисков профил да провежда активен подбор на рисковете, приемайки стратегия на „последовател“ на цените, доколкото разликата в рисковете е достатъчно значителна, за да привлече потребителите „с добър риск“.
Likewise, it does not appear to be precluded that a PMI insurer with an advantageous risk profile will pursue active risk selection by adopting the ‘price follower’ strategy so long as the price differential is sufficiently large to attract ‘good risk’ consumers.