natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Разпоредбата позволява на избран кандидат, чиито пълномощия все още не са били предмет на проверка, да заеме мястото си в Парламента като негов член и да се ползва с всички произтичащи от това права, включително тези по член 6 от Акта от 1976 г., но само временно, без да се засяга последващо решение на Парламента за проверка на пълномощията му.
That provision allows a candidate who has been elected but whose credentials have not yet been verified to sit as a Member of the Parliament enjoying full rights, including those under Article 6 of the 1976 Act, but only provisionally and subject to the Parliament’s subsequent decision regarding the verification of his credentials.
Следва да се посочи все пак, че мотивирането на обжалваното решение съдържа воля на Парламента да наподоби положението на избран кандидат на това на член на Парламента, за което говори прочитането на член 6 от Акта от 1976 г., направено въз основа на текста на член 2 от Устава на членовете, който влиза в сила едва през 2009 г. и предвижда, че членовете му са свободни и независими (параграф 1) и че съглашенията, свързани с подаване на оставка преди изтичането или края на легислатурата, са нищожни и недействителни (параграф 2) (вж. точка F от съображенията от обжалваното решение).
It should be pointed out, however, that the statement of reasons of the contested decision reveals that the Parliament intended to assimilate the situation of an elected candidate to that of a Member of the Parliament, based on an interpretation of Article 6 of the 1976 Act carried out in the light of Article 2 of the Statute for Members, which does not enter into force until 2009 and which provides that Members are to be free and independent (paragraph 1) and that agreements concerning the resignation from office of a Member before or at the end of a parliamentary term are to be null and void (paragraph 2) (see recital F of the contested decision).
Парламентът приема също така в точка K от съображенията от обжалваното решение, че „правният обхват на член 6 от Акта [от 1976 г.] води до това в неговото приложно поле да бъдат включени кандидатите, които официално фигурират в следизборния ред на класиране, и то в интерес на Парламента […], като се знае, че тези кандидати потенциално ще образуват Парламента“.
The Parliament accordingly considers, in recital K of the contested decision, that ‘the legal scope of Article 6 of the [1976 Act] includes candidates who are officially on a post-electoral list, this being in Parliament’s interest since such candidates are potential Members of the European Parliament’.
Освен факта, че г-н Occhetto не фигурира по-специално в следизборния ред на класиране на кандидатите, установен от италианските органи след изборите през юни 2004 г., възможно е да се смята prima facie, че посоченото по-горе твърдение на Парламента изхожда от contra legem тълкуване на член 6 от Акта от 1976 г., което не може да се приеме.
Apart from the fact that Mr Occhetto was not actually included in the post-electoral list of candidates drawn up by the Italian authorities after the June 2004 elections, it may be considered, prima facie, that the Parliament’s aforementioned assertion is based on an interpretation contra legem of Article 6 of the 1976 Act which cannot be upheld.
Повдигнатите с оспорването на г-н Occhetto въпроси a priori не засягат по никакъв начин действителното изпълнение на мандата му на парламентарист, а се отнасят до по-предишно положение, а именно това за редовността на официалното обявяване от компетентните национални органи на кандидат от изборите.
The issues raised by Mr Occhetto’s contestation have nothing to do, a priori, with the actual exercise of a Member’s mandate but relate to a situation at an earlier stage, concerning the regularity of the official proclamation of the election of a candidate by the competent national authorities.
Това положение и свързаните с него спорове са предмет на националната избирателна уредба и са от компетентността на административните органи и на компетентните национални правораздавателни такива.
That situation and the disputes relating there to fall within the scope of the national electoral legislation and of the competent national administrative and legal authorities.
Важно е да се подчертае, че точно в този смисъл Парламентът приема решението си от 3 юли 2006 г., което не е споменато в обжалваното решение и в което съгласно член 12 от Акта от 1976 г. счита, че оспорването от жалбоподателя след официалното обявяване на избора на г-н Occhetto, установен преди това в положението му на първи неизбран в избирателния район на Южна Италия, е недопустимо, поради факта че се основава на италианския избирателен закон.
It is important to point out that it was specifically to that effect that the Parliament adopted its decision of 3 July 2006, to which it did not refer in the contested decision and in which it held, pursuant to Article 12 of the 1976 Act, that the applicant’s contestation, following the official proclamation of the election of Mr Occhetto, who had previously been restored to his position as the first on the list of candidates who had not been elected in the Italy South constituency, was inadmissible because it was based on Italian electoral law.
При тези обстоятелства твърдението на жалбоподателя, според което като приема обжалваното решение, Парламентът нарушава член 12 от Акта от 1976 г., не е лишено от всякакво основание.
Therefore, the applicant’s claim that, by adopting the contested decision, the Parliament infringed Article 12 of the 1976 Act is not without substance.
Този извод не може да бъде обезсилен от текста на член 3, параграф 5 от Правилника за дейността на Парламента, изрично посочен в точка В от съображенията от обжалваното решение.
That conclusion is unaffected by the wording of Rule 3(5) of the Parliament’s Rules of Procedure, expressly referred to in recital C of the contested decision.
Позоваването на тази разпоредба на пръв
The reference to that provision does not prima facie allow the Parliament to alter the
ОПРЕДЕЛЕНИЕ ОТ 15.11.2007 г. — ДЕЛО T-215/07 R поглед не може да позволи на Парламента да промени компетентността си във връзка с пълномощията на своите членове, призната му от член 12 от Акта от 1976 г.
ORDER OF 15.11.2007 — CASE T-215/07 R sphere of competence in respect of the powers of its Members conferred on it by Article 12 of the 1976 Act.
Всъщност дадена разпоредба от Правилника за дейността на Парламента не може в съответствие с принципа за йерархия на правните норми да позволи да се дерогират разпоредбите от Акта от 1976 г. и да се предоставят на Парламента по-широки правомащия от тези, които той притежава според последния (Решение от 10 април 2003 г. по дело Le Pen/Парламент, точка 42 по-горе, точка 93).
Indeed, pursuant to the principle of the hierarchy of norms, a provision of the Rules of Procedure cannot allow derogation from the provisions of the 1976 Act and confer on the Parliament wider powers than it holds under that act (Case T-353/00 Le Pen v Parliament, cited in paragraph 42 above, paragraph 93).
Ако член 3, параграф 5 от Правилника за дейността на Парламента следва да се разбира по този начин, той би бил, както правилно посочва жалбоподателят, незаконосъобразен.
Therefore, if that is the way Rule 3(5) of the Parliament’s Rules of Procedure is to be construed, it is, as the applicant rightly points out, unlawful.
Парламентът предлага друг прочит на член 3, параграф 5 от Правилника за дейността, според който „от момента, в който Европейският парламент потвърждава парламентарен мандат като този на г-н Occhetto през юли 2006 г., негово задължение е да провери — в случая, когато този член се отзовава от националните органи въз основа на декларация за подаване на оставка от въпросния член, какъвто е случаят със съобщаването [от италианското избирателно бюро] от 29 март 2007 г. — дали оттеглянето спазва принципите, посочени в Акта от 1976 г.“
The Parliament suggests another interpretation of Rule 3(5) of the Rules of Procedure, according to which, ‘from the moment that the European Parliament validated a parliamentary mandate, such as that of Mr Occhetto in July 2006, it [would have] the task — in the event that that nomination is withdrawn by the national authorities on the basis of a withdrawal declared by the European Parliament Member in question, as was the case in the communication [from the National Electoral Office] of 29March 2007 — of verifying whether that withdrawal complie[d] with the rules laid down in the 1976 Act’.
Във връзка с това достатъчно е да се установи, че жалбоподателят не е бил избран за член на Парламента в резултат на подаване на оставка от „члена“ г-н Occhetto.
In that regard, it need only be said that the applicant was not appointed a Member following the withdrawal of the ‘Member’ Mr Occhetto.
Доводът на Парламента, според който по същество тълкуване на правомощието за проверка по член 12 от Акта от 1976 г., различно от това в обжалваното решение, би имало за последица да се лиши тази разпоредба от полезно действие, не е обоснована.
The Parliament’s argument that, in essence, an interpretation of the power of verification laid down in Article 12 of the 1976 Act other than that contained in the contested decision would wholly negate the effectiveness of that provision is unfounded.
Всъщност установено е, че Парламентът има пълната компетентност да се произнесе в рамките на член 12 от Акта от 1976 г. по положението на избран кандидат, който притежава едно от качествата, несъвместими с това на член на Парламента, както те са изброени в член 7 от Акта от 1976 г.
It is not disputed that the Parliament has full power to rule, pursuant to Article 12 of the 1976 Act, on the position of an elected candidate possessing one of the qualities incompatible with being a Member of the Parliament, as listed in Article 7 of the 1976 Act.
Що се отнася до аргумента на Парламента, че решението му за проверка на пълномощията само по себе си би било опорочено като незаконосъобразно, ако се основава на незаконосъобразен национален акт, в случая националния акт за официално обявяване на изборните резултати, също не изглежда да е необоснован.
So far as concerns the Parliament’s argument that its decision on the verification of credentials would itself be unlawful if it were based on an unlawful national measure, in the present case the national measure officially proclaiming the election results, this argument is also unfounded.
Всъщност според съдебната практика, когато както в конкретния случай, национален акт е включен в рамките на общностен процес за вземане на решение и поради приложимото разделение на компетентностите в съответната област обвързва общностната инстанция за вземане на решение и следователно определя съдържанието на бъдещото общностно решение, нередовността, с която евентуално този национален акт е опорочен, не може в никакъв случай да засегне редовността на решението на общностната инстанция (вж. в този смисъл Решение на Съда от 3 декември 1992 г. по дело Oleificio Borelli/Комисия, C-97/91, Recueil, стр. I-6313, точки 10—12 и Определение на председателя на Пъроинстанционния съд от 21 май 2007 г. по дело Kronberger/Парламент T-18/07 R, все още непубликувано в Сборника, точки 38—40).
Indeed, according to the case-law, where, as in the present case, a national measure forms part of a Community decisionmaking procedure and, by virtue of the division of powers in the field in question, is binding on the Community decisiontaking authority and therefore determines the terms of the Community decision to be adopted, any irregularity that might affect the national measure cannot affect the validity of the decision of the Community authority (see, to this effect, Case C-97/91 Oleificio Borelli v Commission [1992] ECR I-6313, paragraphs 10 to 12, and the order of 21 May 2007 in Case T-18/07 R Kronberger v Parliament, not published in the ECR, paragraphs 38 to 40).
Следователно евентуална нередовност, с която би било опорочено официалното обявяване на изборните резултати от компетентния национален орган в конкретната област, не може по никакъв начин да засегне законосъобразността на решението на Парламента за проверка на пълномощията на избраните кандидати.
Therefore, any irregularity that might affect the official proclamation of the election results by the national authority with competence in the matter cannot in any way affect the legality of the Parliament’s decision concerning the verification of the credentials of the elected candidates.
Във връзка с това е важно да се напомни, че задължение на националните юрисдикции е да се произнесат, когато е необходимо след преюдициално запитване, отправено до Съда, по смисъла на член 234 ЕО относно законосъобразността на националните разпоредби и избирателни процедури (вж. в този смисъл Определение по дело Kronberger/Парламент, точка 91 по-горе, точка 41).
In that regard, it is important to point out that it is for the national courts, where appropriate after obtaining a preliminary ruling from the Court of Justice, pursuant to Article 234 EC, to rule on the lawfulness of the national electoral provisions and procedures (see, to this effect, Kronberger v Parliament, cited in paragraph 91 above, paragraph 41).
В конкретния случай такъв правораздавателен контрол действително се е състоял пред компетентните италиански органи по силата на италианския закон № 18. Всъщност найнапред Tribunale amministrativo regionale del Lazio и
In the present case, such a judicial review actually took place before the competent Italian courts, under Italian Law No 18 .
ОПРЕДЕЛЕНИЕ ОТ 15.11.2007 г. — ДЕЛО T-215/07 R впоследствие Consiglio di Stato се произнасят относно законосъобразността на италианската избирателна процедура, която води до официалното обявяване на жалбоподателя за член на Парламента.
ORDER OF 15.11.2007 — CASE T-215/07 R
Ако тези италиански юрисдикции не са отправили преюдициално запитване до Съда в рамките на това производство, то следователно повдигнатите пред тях въпроси не се отнасят до тълкуване на общностното право, а до тълкуване на националното право, и по-специ-ално до редовността на първоначалния отказ от избор на г-н Occhetto, както и на последващото оттегляне на този отказ.
Italian electoral procedure, which led to the proclamation of the applicant as the representative elected to the Parliament . Although the Italian courts did not refer to the Court of Justice for a preliminary ruling in connection with those proceedings, that appears to be due to the fact that the issues raised before them related not to the interpretation of Community law but to national law and, more particularly, to the validity of Mr Occhetto’s initial withdrawal from the election and the subsequent revocation of that withdrawal.
От всички предходни съображения следва, че аргументацията на жалбоподателя относно некомпетентността на Парламента да приеме обжалваното решение има сериозен характер и не може да се отхвърли без по-задълбочено изследване, което е задължение само на съдията, който ще се произнесе по същество.
It is apparent from all the foregoing considerations that the applicant’s argument that the Parliament does not have competence to adopt the contested decision is weighty and cannot be discounted without a more in_depth examination, which is a matter only for the Court giving judgment in the main action.
Следователно необходимо е да се установи, че условието, свързано с fumus boni juris, е изпълнено в конкретния случай, и то без да е необходимо да се изследват другите аргументи, представени от жалбоподателя.
Therefore, it must be held that the condition for establishing a prima facie case is satisfied in this instance without it being necessary to examine the other arguments put forward by the applicant .
По неотложността и претеглянето на интересите
Urgency and balancing of interests
Жалбоподателят изтъква, че отхвърлянето на настоящата молба ще му причини сериозна и непоправима вреда, доколкото обжалваното решение го е лишило от мандата му в Европейския парламент и следователно му е попречило да изпълнява поверените му от избирателите задачи.
The applicant claims that the dismissal of this application will cause him serious and irreparable harm, since the contested decision deprived him of his mandate to the European Parliament and, therefore, prevented him from carrying out the tasks entrusted to him by the voters.
Осъществяването на вредата вече било започнало с изчезването на името и профила на жалбоподателя от интернет страницата на Парламента.
That harm has already begun to be suffered, since the applicant’s name and profile have disappeared from the Parliament’s Internet site.
Първоинстанционният съд вече бил приел, че такава вреда е непоправима и че в такъв случай условието за неотложност е удовлетворено (Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 26 януари 2001 г. по дело Le Pen/Парламент, T-353/00 R, Recueil, стр. II-125, точки 96—98).
The Court of First Instance has already admitted that such harm was irreparable and that, in such a case, the condition of urgency was satisfied (order in Case T-353/00 R Le Pen v Parliament [2001] ECR II-125, paragraphs 96 to 98).
Колкото до претеглянето на интересите по спора, жалбоподателят поддържа, че като следва същия подход като този от Определение на председателя на от 25 ноември 1999 г.(по дело Martinez и de Gaulle/Парламент T-222/99 R, Recueil, стр.
As regards the balancing of the interests involved, the applicant maintains that the judge hearing the application for interimmeasures should take the same approach as taken by the President of the Court in the orders in Case T-222/99 R Martinez and de Gaulle v Parliament [1999] ECR II-3397, paragraph 80, and Case T-353/00 R Le Pen v Parliament, cited in paragraph 96 above, paragraphs 101 and 103, and give priority to the specific interest of the applicant, who has been deprived by the contested decision of exercising the mandate lawfully entrusted to him.
Парламентът смята, че жалбоподателят не е доказал съществуването на неотложност.
The Parliament considers that the applicant has not established urgency.
Аргументът, според който обжалваното решение е лишило жалбоподателя от мандата, който му е възложен от неговите избиратели, не може да бъде приет, тъй като г-н Occhetto е бил преди жалбоподателя в кандидатската листа.
The argument that the contested decision deprived the applicant of the mandate conferred on him by his voters cannot be upheld, since Mr Occhetto had been above the applicant on the electoral list .
Според Парламента в случай на парламентарен мандат неотложността не може да бъде преценена единствено във връзка с правата на избраните, но също и във връзка с правата на избирателите.
According to the Parliament, in the case of a parliamentary mandate, urgency cannot be evaluated only in relation to the rights of the elected candidates, but must also be assessed in relation to the rights of the electors.
Впрочем г-н Occhetto вече изпълнявал мандата си повече от година.
Moreover, Mr Occhetto has already exercised his mandate for more than a year.
Парламентът смята също така, че претеглянето на интересите на страните по спора не е в полза на жалбоподателя.
The Parliament also considers that a balancing of the interests of the parties in the dispute does not lean in favour of the applicant .
В конкретния случай не ставало въпрос за временно продължаване на мандата на член на Парламента, както по делото, довело до постановяване на Определение от 26 януари 2001 г. по дело Le Pen/Парламент, точка 96 по-горе.
In the present case, it is not a question of the provisional continuation of the mandate of a Member of the Parliament, as in Case T-353/00 R Le Pen v Parliament, cited in paragraph 96 above.
Жалбоподателят целял по-скоро да се удължи временното положение, от което се възползва по силата на член 3, параграф 2 от Правилника за дейността на Парламента от 29 март 2007 г. и на което обжалваното решение слага край.
The applicant seeks rather to obtain the continuation of the provisional situation he had enjoyed pursuant to Rule 3(2) of the Parliament’s Rules of Procedure since 29March 2007 and which was terminated by the contested decision.
Следователно това положение на жалбоподателя би било по-деликатно от положението на жалбоподателя по дело Le Pen/Парла-мент, точка 96 по-горе, довело до постановяване на Определение от 26 януари 2001 г., който иска да защити окончателно утвърден от Парламента мандат.
The applicant’s position is weaker than that of the applicant in Case T-353/00 R Le Pen v Parliament, cited in paragraph 96 above, who sought to keep a mandate definitively validated by the Parliament .
Освен това спирането на изпълнението на обжалваното решение включвало правни последици не само за Парламента, но също и за г-н Occhetto, тъй като се отразявало върху изпълнението на мандата му, окончателно потвърден от Парламента в решението от 3 юли 2006 г.
Moreover, the suspension of the operation of the contested decision would have legal consequences not only for the Parliament but also for Mr Occhetto, since it would interfere with the exercise of his mandate, which was definitively validated by the Parliament in its decision of 3 July 2006.
При тези обстоятелства Парламентът смята, че исканото спиране на изпълнението би причинило много сериозна вреда на обществения интерес.
In those circumstances, the Parliament considers that granting the suspension of operation requested would create very serious harm for the public interest .
Що се отнася до въпроса за основните принципи, които уреждат мандата на член на Парламента, единствено решение по същество би могло да доведе до промяна в настоящото положение и не можело да се приеме, че интересите на жалбоподателя могат да имат предимство, тъй като в най-добрия случай той би разполагал само с fumus boni juris на своя страна.
Since this is a matter relating to the fundamental rules governing the mandate of a Member of the Parliament, only the judgment in the main action can alter the present situation and the applicant’s interests cannot be allowed to prevail, since he has, at most, only a prima facie case .
Г-н Occhetto изтъква, че единствено решаването на спора по същество може да доведе до нова ротация в парламентарните функции, след като първата промяна вече се е състояла поради обявяването на жалбоподателя за избран на 29 март 2007 г.
Mr Occhetto submits that only an assessment of the substance of the case can bring about another alteration in the parliamentary duties, a first change having already taken place owing to the proclamation of the applicant on 29March 2007 .
Тъй като г-н Occhetto изпълнявал парламентарните си функции от обявяването му за избран на 8 май 2006 г. и бил също председател на делегацията на Парламента за отношенията с Организацията на Северноатлантическия договор (НАТО), евентуално прекъсване на изпълнението на функциите му щяло да причини непоправима вреда и да засегне самото функциониране на Парламента.
Since Mr Occhetto has been exercising his parliamentary duties since 8May 2006 and is also Chairman of the Parliament’s Delegation for Relations with the North Atlantic Treaty Organisation (NATO), any interruption in the exercise of his parliamentary duties would cause him irreparable harm and would even have an adverse effect on the workings of the Parliament .
Следователно аргументите на жалбоподателя, свързани с неотложността били лишени от основание.
Therefore, the applicant’s arguments relating to urgency are unfounded.
Във всеки случай предвид факта, че г-н Occhetto е получил повече гласове, отколкото жалбоподателя, съвсем неуместно е в рамките на претегляне на интересите да се уважи настоящата молба за обезпечителна мярка въз основа на преценка, която поради естеството на нещата не е пълна.
In any event, in view of the fact that Mr Occhetto obtained a higher number of votes than the applicant, it appears wholly inappropriate, when balancing the interests involved, to grant this application for interimmeasures on the basis of an assessment which, through force of circumstance, is only cursory.
Според постоянната съдебна практика целта на обезпечителното производство е да гарантира пълната ефикасност на решението по същество.
According to settled case-law, the purpose of proceedings for interim relief is to ensure that the judgment on the substance has full effect.