natgillin/translations-raw huggingface dataset:
При все това жалбоподателят също правилно преценява в точка 136 от жалбата си, че регистрацията на официални документи е обичайна практика на орган със съответната организация и поради това всъщност следва да се разбира от само себе си.
Nevertheless, the appellant is also correct in its view in point 136 of its appeal that the registration of official documents is a common practice for an organised authority and thus, in actual fact, a matter of course.
Както отбелязва жалбоподателят, регистрацията е и основа за надлежното изпълнение на задълженията за административна помощ.
At the same time, registration is, as the appellant notes, the basis for the proper provision of administrative assistance.
В точки 194—206 от обжалваното съдебно решение Първоинстанционният съд приема, че сътрудничеството от страна на турските органи е било напълно коректно.
In paragraphs 194 to 206 of the contested judgment, the Court of First Instance found that the cooperation given by the Turkish authorities was totally correct.
Във връзка с това Първоинстанционният съд отбелязва, че проверката на разглежданите сертификати е започната от самите турски органи и че тези органи са разгледали неколкостотин сертификата в разумен срок, предали са резултатите от своята проверка на общностните органи и освен това са дали възможност да се извършат на място няколко мисии на Комисията в Турция.
In that regard, it pointed out, in particular, that the checking of the certificates in question was instigated by the Turkish authorities themselves and that those authorities checked several hundred certificates within a reasonable period, communicated the results of their investigations to the Community authorities and also facilitated several on-the-spot missions of the Commission in Turkey.
От правна гледна точка тези констатации не подлежат на оспорване.
Those findings are unexceptionable in law.
При все това тази констатация сама по себе си не може да подкрепи твърдението на жалбоподателя, че разглежданите сертификати били истински.
Nevertheless, that finding is incapable on its own of supporting the appellant’s argument that the certificates in question are authentic certificates.
На този довод противостоят ясните заключения на турските органи.
That submission is rebutted by the clear findings of the Turkish authorities.
Напротив, по-голяма тежест имат съображенията на Първоинстанционния съд, че фалшификаторите биха имали интерес да използват за фалшифицираните сертификати регистрационен номер, съответстващ на редовен сертификат.
Instead, the reasoning of the Court of First Instance is to be preferred, namely that forgers would have every interest in using on forged certificates a registration number which corresponded with a lawful certificate.
Не е видно в това да е допусната грешка при прилагане на правото.
No error of law is apparent in that.
Твърденията на жалбоподателя за опити на турските органи да укрият факти или да осуетят разследванията, също не позволяват да се направи изводът, че Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото, когато е извършил преценка на представените му факти и обстоятелства, още повече че тези твърдения нито са достатъчно обосновани, нито са подкрепени от някакви доказателства.
Nor do the attempts at concealment or obstruction in the course of the investigations, which are imputed by the appellant to the Turkish authorities, permit the inference that the Court of First Instance assessed the facts put before it in a legally erroneous manner, particularly since those submissions are neither adequately pleaded nor supported by any evidence.
v) Неизпълнение на задължения от страна на турските органи поради съдействието им за издаването на нередовни сертификати
(v) Deficiency attributable to the Turkish authorities on account of involvement in the issuing of incorrect certificates
Доколкото жалбоподателят се позовава на споменатата от него процедура пред Zollkriminalamt Köln (митническа полиция в Кьолн) (Германия) или пред Finanzgericht Hamburg (съд по финансовоправни въпроси в Хамбург) (Германия), трябва да се отбележи, че това е процедура,
In so far as the appellant refers to the proceedings before the Customs Police Service in Cologne or the Finanzgericht Hamburg (Finance Court, Hamburg) cited by it, it should be noted that those are proceedings which obviously have nothing to do with the repayment procedure at issue here and were not notified to the Commission for the
Както вече се отбеляза, по отношение на обстоятелството, че спорните в случая сертификати са били фалшифицирани, Първоинстанционният съд правилно заключава, че като такова то не позволява да се направи извод за участие на турските органи в това фалшифициране.
As already observed, the Court of First Instance rightly concluded that the mere circumstance that the certificates at issue here were forged did not permit any inference as to the Turkish authorities’ involvement in those forgeries.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА TRSTENJAK — ДЕЛO C-204/07 P която явно няма нищо общо със спорната в случая процедура по възстановяване и Комисията не е била уведомена за нея в преписката по процедурата за възстановяване.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-204/07 P record by the appellant during the repayment procedure either.
на разговорите му със службата за икономически работи към турския министърпредседател и на прекратяването на досъдебното наказателно производство срещу неговия вносител, г-н Akman, е нерелевантно подобно на недоказаните твърдения на жалбоподателя, че турските органи осуетили разследванията на Комисията в Турция въпреки няколкото мисии на UCLAF на място.
In that respect, this submission should be rejected as irrelevant discussions with the Turkish Prime Minister’s Office of Economic Affairs and to the termination of the investigation proceedings against its exporter, Mr Akman, to be just as irrelevant as its unsubstantiated allegations that the Turkish authorities had, despite several on-the-spot UCLAF missions, obstructed the Commission’s investigations in Turkey.
Противно на становището на жалбоподателя, тези твърдения не влияят върху преценката на фактите.
Contrary to the appellant’s view, they do not affect the assessment of the facts.
Във всеки случай те не позволяват да се направи извод нито за нередовност на сертификатите, нито за неизпълнение на задължения от турските органи.
In any event, they do not allow the conclusion either that the certificates were merely incorrect or that there was a deficiency attributable to the Turkish authorities.
Също толкова нерелевантни са твърденията на жалбоподателя във връзка със сертификатите D 141591 и D 412662, тъй като никой от тях не е бил предмет на спорното решение на Комисията.
The appellant’s submissions regarding certificates D 141591 and D 412662 are equally irrelevant, since neither of them is the subject of the contested Commission decision.
В точка 199 от обжалваното съдебно решение Първоинстанционният съд отбелязва, че сертификат D 141591 не е част от спорните в конкретния случай сертификати, тъй като жалбоподателят нито е обжалвал обмитяването, последвало установяването на фалшифициране, нито е искал възстановяване на събраните мита, като така косвено е признал неистинския характер на въпросния сертификат.
In paragraph 199 of the contested judgment, the Court points out that D 141591 is not one of the certificates at issue in the present case, because the appellant neither appealed against the duties that were levied following the finding of forgery nor applied for repayment of the duties paid, thus implicitly acknowledging that the certificate in question was not authentic.
vii) Неизпълнение на задължения от страна на турските органи поради други обстоятелства и поради осуетяване на разследванията в Mersin
(vii) Deficiency attributable to the Turkish authorities by reason of other factors and the obstruction of investigations in Mersin
Жалбоподателят упреква Комисията в неизпълнение на общо четири задължения, които според него представляват „особени обстоятелства“ по смисъла на член 239 от МКО.
The appellant has alleged a total of four deficiencies against the Commission, which in its view should constitute ‘special situations’ as referred to in Article 239 of the CCC.
В обжалваното съдебно решение обаче Първоинстанционният съд заключава, че Комисията не е нарушила задълженията си.
However, in the contested judgment, the Court of First Instance concluded that the Commission did not fail to discharge any duties.
Трябва изцяло да се съгласим с тази преценка, както ще бъде посочено по-нататък.
As will be demonstrated below, that view must be concurred with absolutely.
Другите твърдения на жалбоподателя за евентуално неизпълнение на задължение от турските органи трябва да се отхвърлят.
The appellant’s other submissions concerning a supposed deficiency attributable to the Turkish authorities should be rejected.
Всъщност те целят да поставят под съмнение фактическите констатации на Първоинстанционния съд, без обаче ясно да посочват къде е допусната грешка при прилагане на правото.
Those submissions effectively call in question the Court’s findings of fact but without clearly showing in what respect an error of law is apparent.
i) Неизпълнение на задължение за надзор върху преференциалния режим по отношение на Турция
(i) Deficiency in monitoring the system of preferential treatment applicable to Turkey
Първоинстанционният съд правилно приема, че позоваването на жалбоподателя
The Court of First Instance correctly declared the appellant’s reference to its
На първо място, Първоинстанционният съд правилно е констатирал, че
First, it correctly noted that the alleged failures relating to the supervision and
C.A.S./КОМИСИЯ твърденията за неизпълнение на задълженията за надзор и контрол върху прилагането на Споразумението за асоцииране трябва да се разгледат в контекста на задължението на Комисията по силата на член 211 ЕО и на принципа на доброто управление да осигури правилното прилагане на Споразумението за асоцииране 54.
C.A.S. v COMMISSION monitoring of the implementation of the Association Agreement were to be examined in the light of the Commission’s duty pursuant to Article 211 EC and the principle of good administration to ensure the proper application of the Association Agreement. 54The Court referred to the fact that that duty also resulted from the Association Agreement and the various decisions adopted by the Association Council.
Първоинстанционният съд отбелязва, че това задължение следва също от самото Споразумение за асоцииране и от различните решения на Съвета за асоцииране 55.
55 had held that the Turkish authorities were responsible for serious deficiencies, and in particular had failed to implement provisions of the Association Agreement which applied to all exports of television sets from Turkey.
Посочените нарушения са довели до възникването на нередности, свързани с износа, като са поставили износителите в особено положение по смисъла на член 239 от МКО.
Those failings had contributed to the occurrence of irregularities in exports and had created for the exporters a special situation as referred to in Article 239 of the CCC.
За разлика от това, според Първоинстанционния съд в настоящия случай не е било доказано подобно неизпълнение на задължения, свързани със спорните сертификати.
However, in the Court’s opinion, no such deficiencies had been established in relation to the certificates at issue in the present case.
След преценка на всички обстоятелства по случая Първоинстанционният съд приема, че Комисията е направила необходимото, за да осигури правилното прилагане на Споразумението за асоцииране с Турция.
After assessing all the facts and circumstances of the case, it concluded that the Commission did what was necessary to ensure the proper implementation of the Association Agreement.
В точка 238 от обжалваното съдебно решение Първоинстанционният съд правилно подчертава обстоятелството, че Комисията е провела разследвания на турска територия веднага след появата на първите признаци на фалшифициране на сертификати за движение.
It rightly drew attention, in paragraph 238 of the contested judgment, to the fact that the Commission conducted investigations in Turkey as soon as there were initial indications that movement certificates had been forged.
Поради това не е налице неизпълнение на задължение, за което да отговаря Комисията.
In actual fact, at the time of the events which gave rise to this dispute, there were no indications of systematic breaches of the provisions of the Association Agreement which could have given the Commission grounds for increased vigilance in monitoring the system of preferential treatment applicable to Turkey.
Следователно Първоинстанционният съд не е допуснал грешка при прилагане на правото при преценката на фактите и обстоятелствата.
It could not, therefore, be accused of any deficiency. Consequently, the Court did not make any errors of law in the legal assessment of the facts.
В съответствие с общопризнатите процесуални правила Първоинстанционният съд възлага на жалбоподателя тежестта на доказване по отношение на евентуалното неизпълнение на задължения от страна на Комисията.
In accordance with the generally accepted rules of procedural law, the Court imposed on the appellant the burden of explanation and proof in respect of any deficiency attributable to the Commission.
Във връзка с това Първоинстанционният съд отхвърля както общите твърдения и подозрения на жалбоподателя, така и неговия опит да направи аналогия с фактите, във връзка с които е постановено Решение ii) Неизпълнение на задължение, изведено от пропуснато изпращане на отпечатъци от печати
In that connection, it rejected the appellant’s general allegations and suspicions as well as its attempt to draw an analogy with the facts in Kaufring and Others.
54 — Решение по дело Kaufring и др., посочено по-горе в бележка под линия 9, точка 257 и Решение по дело Eyckeler & Malt/Комисия, посочено по-горе в бележка под линия 24, точка 165, Решение на Съда от 26 февруари 1986 г. по дело Krohn/Комисия (175/84, Recueil, стр. 753, точка 17). 55 — Решение по дело Kaufring и др., посочено по-горе в бележка под линия 9, точка 258.
The Court was of the opinion that those facts were not comparable with those being examined in the present case, since in Kaufring and Others the Court
В обжалваното съдебно решение Първоинстанционният съд правилно
The Court of First Instance rightly concluded in the contested judgment that neither Turkey nor the Commission was required under the provisions applicable here to send specimens of stamps or
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА TRSTENJAK — ДЕЛO C-204/07 P заключава, че нито Турция, нито Комисията са били задължени съгласно приложимите в случая разпоредби да изпратят образци от печатите или от подписите.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-204/07 P signatures.
Следователно фактът, че Комисията е пропуснала да изпрати отпечатъците от печатите на италианските митнически органи, не може да съставлява неизпълнение на задължения.
The Commission’s failure to send impressions of stamps to the Italian customs authorities was therefore not capable of constituting a deficiency.
общностното митническо законодателство са приложими в обхвата на Споразумението за асоцииране само тогава и доколкото това е изрично предвидено в Споразумението за асоцииране, съответно в приетите въз основа на него решения.
applicable within the scope of the Association Agreement with Turkey only when and only in so far as that is expressly provided for in the Association Agreement or the decisions adopted pursuant to it.
Член 93 от Регламента за прилагане на МКО обаче никога не е бил включен в приложното поле на Споразумението за асоцииране.
However, Article 93 of the CCC implementing regulation has at no time been brought within the scope of the Association Agreement.
Съответно и жалбоподателят не може да посочи нито една норма, въз основа на която член 93 от Регламента за прилагане на МКО би трябвало да бъде приложим по аналогия в конкретния случай.
Consequently, the appellant also is unable to cite a single provision pursuant to which Article 93 of the CCC implementing regulation has been declared applicable mutatis mutandis in the present case.
Обратно на това, което поддържа жалбоподателят, по-специално от член 93 от Регламента за прилагане на МКО също не произтича задължение за изпращане на отпечатъци от печатите.
Nor, contrary to the appellant’s view, did any obligation to send impressions of stamps result, in particular, from Article 93 of the CCC implementing regulation.
Ясният текст на разпоредбата се отнася не до спорните в случая сертификати А.TR.1, а единствено до формулярите APR и сертификатите за произход „форма А“, свързани от своя страна само с вноса на стоки с произход от развиващите се страни 56.
According to its clear wording, that provision relates, not to the A.TR.1 certificates at issue here, but only to the ‘GSP’ forms and certificates of origin ‘Form A’, which in turn relate only to imports of products originating in developing countries. 56
При това положение следва да се приеме, че в конкретния случай член 93 от Регламента за прилагане на МКО не е приложим нито въз основа на своя текст, нито по силата на Споразумението за асоцииране с Турция.
It is therefore clear that in this case Article 93 of the CCC implementing regulation was neither applicable according to its wording nor even only declared applicable under the Association Agreement with Turkey.
за на iii) Неизпълнение на задължение своевременно предупреждаване вносителите
(iii) Breach of a duty to warn importers in good time
Обратно на това, което поддържа жалбоподателят, решенията, приети съгласно Споразумението за асоцииране между Общността и Турция, не обявяват член 93 от Регламента за прилагане на МКО за приложим по аналогия.
Moreover, contrary to the appellant’s view, Article 93 of the CCC implementing regulation was not declared applicable mutatis mutandis by decisions adopted pursuant to the Association Agreement between the Community and Turkey.
Същото се отнася и за член 4 от Решение № 1/96.
That is also true with regard to Article 4 of Decision No 1/96.
Обратно на това, което твърди жалбоподателят, тази разпоредба в никакъв случай не обявява член 93 от Регламента за прилагане на МКО за приложим в конкретния случай.
Contrary to the appellant’s submissions, that provision does not in any way declare Article 93 of the CCC implementing regulation applicable in the present case.
Жалбоподателят не преценява правилно, че разпоредбите на
The appellant fails to appreciate that the provisions of Community customs legislation are
Самото понятие за неизпълнение на задължение за своевременно предупреждаване на вносителите предполага да е налице такова общностноправно задължение на Комисията.
The breach of a duty to warn importers in good time presupposes a corresponding duty of the Commission under Community law.
При все това в точка 270 от обжалваното съдебно решение Първоинстанционният съд, позовавайки се на общностната съдебната практика 57, правилно констатира, че нито една разпоредба на общностното право не задължава изрично Комисията
Nevertheless, in paragraph 270 of the contested judgment, the Court of First Instance, invoking the caselaw of the Community judicature, 57correctly stated that there is no provision in Community law which expressly obliges the Commission to warn importers of doubts as to the validity
56 — Тази констатация следва от член 67, параграф 1 във връзка с член 80, буква а) от Регламента за прилагане на МКО, които се отнасят до митническите преференциални режими спрямо развиващите се страни.
56 — This follows from Article 67(1) in conjunction with Article 80(a) of the CCC implementing regulation, which relate to the preferential tariff arrangements for developing countries.
Вж. също прегледа на преференциалните сертификати за произход и сертификати за пускане в свободно обращение в: Lux, M., Das Zollrecht der EG, Köln 2003, S. 136.
See also the survey of preferential origin and free circulation certificates in Lux, M., Das Zollrecht der EG, Cologne 2003, p. 136.
Преференциалните сертификати за стоки от Турция носят съкращението „А.TR“, докато „форма А“ се употребява за стоки с произход от развиващите се страни, към които се прилага Общата система за преференции (GSP) като самостоятелен инструмент на търговията на Общността с трети държави.
Preference certificates for goods from Turkey display the abbreviation ‘A.TR’, whereas ‘Form A’ is used for goods from developing countries, which benefit from the Generalised System of Preferences (GPS) as an independent trading instrument of the Community in its trade with third States.
57 — Решение на Съда от 7 септември 1999 г. по дело De Haan Beheer (С-61/98, Recueil, стр.
57 — Case C-61/98 De Haan Beheer [1999] ECR I-5003, paragraph 36, and Hyper v Commission, cited in footnote 23, paragraph 126.
C.A.S./КОМИСИЯ да предупреждава вносителите при съмнения относно действителността на митническите операции, извършени от последните в рамките на преференциален режим.
C.A.S. v COMMISSION of customs transactions effected by those importers under a system of preferential treatment.
сертификати за движение, така че жалбоподателят отново не представя доказателство за съдействие на турските органи при фалшифицирането.
arguments, since its submissions expressly seek a new finding of facts and not exclusively a legal review of the grounds of the Court’s judgment, which does not fall within the jurisdiction of the Court of Justice as the appellate court.
Този факт обаче не изключва възможността по силата на общото си задължение да полага дължимата грижа Комисията при определени обстоятелства да е длъжна да предупреди всички вносители в Общността.
Nevertheless, the possibility remains that the Commission may be obliged, under its general duty of diligence, to issue a general warning to Community importers.
Подобно задължение за предупреждаване може обаче да възникне едва когато Комисията има сериозни съмнения относно редовността на голям брой износни операции, извършени в рамките на преференциален режим 58.
However, such a duty to warn can arise only when the Commission has serious doubts as to the legality of a large number of exports effected under a system of preferential treatment. 58
Както установява Първоинстанционният съд в точка 273, жалбоподателят не е могъл да докаже по убедителен начин наличието на тежки нарушения от страна на турските власти, които засягат целия износ на концентрати от плодов сок и допринасят за движението на фалшифицирани сертификати.
As the Court noted in paragraph 273, the appellant failed to demonstrate conclusively that the Turkish authorities made serious errors which affected all exports of fruit juice concentrates and contributed to the circulation of forged certificates.
При това положение не е била възможна никаква аналогия с фактите, във връзка с които е постановено Решението по дело Kaufring и др., посочено по-горе.
No analogy could therefore be drawn with the facts which gave rise to the judgment in Kaufring and Others.
При все това следва да се посочи, че в точка 274 от обжалваното съдебно решение Първоинстанционният съд е съобразил факта, че спорните в случая вносни операции на жалбоподателя са извършени в периода от април 1995 г. до ноември 1997 г., докато съмненията относно истинността, съответно редовността на съдържанието на турските А.TR.1 сертификати възникват едва след това, а именно от края на 1998 г.
It must nevertheless be pointed out that, in paragraph 274 of the contested judgment, the Court of First Instance took into account the fact that the appellant’s imports at issue here date from the period from April 1995 to November 1997, whereas doubts as to the authenticity and/or correctness of content of Turkish A.TR.1 certificates arose only subsequently, namely as of 1998.
Поради това Комисията е била в състояние да си даде сметка за наличието на фалшифицирани сертификати едва след откриването от италианските власти на първия фалшифициран сертификат и започването на процедурата по разследване.
Consequently, the Commission was aware of the existence of the forged certificates only after the Italian authorities had discovered the first forged certificate and an investigation procedure had been initiated.