natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Въпреки това става въпрос за оборима презумпция, която жалбоподателят може да оспори с всички средства въз основа на относими и непротиворечиви улики.
That, however, is a simple presumption that the applicant may rebut in any way by relevant and consistent evidence.
Ограниченията относно достъпа до документи, които се намират в държане на ЕЦБ, произтичащи между другото от член 23.3 от процедурния ѝ правилник, който предвижда по-специално 30-годишен период на поверителност за документите, съхранявани в архивите на Комитета на управителите, са свързани със задачите, възложени на ЕЦБ с Договора, чиито автори ясно изразяват воля тя да изпълнява функциите си по независим начин.
Restrictions on access to ECB docments under, for example, Article 23.3 of its Rules of Procedure, which provides, in particular, for a 30-year period of confidentiality for documents held in the archives of the Committee of Governors, are related to the tasks conferred on the ECB by the Treaty, the authors of which clearly intended to ensure that the ECB is in a position to carry out those tasks in an independent manner.
Това тълкуване се потвърждава от съвместния прочит на член 110 ЕО и на член 255 ЕО, от които следва че ЕЦБ е изключена от приложното поле на последната разпоредба и следователно се ползва с особен режим по отношение на Европейския парламент, Съвета и Комисията относно достъпа до документи.
That interpretation is confirmed by a combined reading of Articles 110 EC and 255 EC, the effect of which is to exclude the ECB from the scope of the latter provision, thereby evidencing that, as regards access to documents, the ECB benefits from special treatment as compared with the European Parliament, the Council or the Commission .
Основните права не могат да се възприемат като абсолютни изключителни права, а и е легитимно да се запази във връзка с тези права прилагането на някои ограничения, оправдани с оглед на преследваните от Общността цели от общ интерес, когато същността на тези права не е засегната.
Fundamental rights cannot be understood as unfettered prerogatives, and it is legitimate that such rights should, if necessary, be subject to certain limits justified by the overall objectives pursued by the Community, on condition that the substance of those rights is left untouched.
Що се отнася до правото на достъп до държани от публичните органи на Общността документи, включително на Европейската централна банка (ЕЦБ), дори да се предположи, че това право може да се счита за основно право, защитавано от общностния
Concerning the right of access to documents held by the Community public authorities, including the European Central Bank (ECB), even if that right may be regarded as a fundamental right protected by the Community legal order as a general principle of law, reasons
Така защитата на обществения интерес, свързана с паричната политика в Общността, представлява легитимно правно основание за ограничаване на правото на достъп до
Thus protection of the public interest related to monetary policy in the Community constitutes a legitimate reason for restricting the right of access to documents held by the Community
РЕЗЮМЕ — СЪЕДИНЕНИ ДЕЛА T-3/00 И T-337/04 документи, държани от общностните публични органи, което е замислено като основно право.
SUMMARY — JOINED CASEST-3/00 AND T-337/04 public authorities, viewed as a fundamental right .
(вж. точки 221—223, 228, 229, 231 и 232) въпросните документи, нито пък се предоставя a fortiori някакво обяснение, дори кратко, което да обоснове отказа да се оповести съдържанието на документите, като позволява да се разбере и да се провери действителността на нуждата от защита.
(see paras 221-223, 228, 229, 231, 232) a fortiori, provide any explanation, however brief, justifying its refusal to disclose the content of the documents, so that it is possible to understand, and to verify, the need for their protection .
Единствено уточнението относно естеството на документите, до които се иска достъп, не може да се приеме за преценка на данните, съдържащи се във въпросните документи.
The mere fact that the nature of the documents sought was specified cannot be assimilated to an assessment of the information contained in those documents.
Освен това мотивите трябва да са част от самия текст на решението и ако в него се представя само началото на мотивите, последните не може да се развият и изяснят за първи път и a posteriori пред общностния съд, освен ако не са налице изключителни обстоятелства, в случай на липса на всякаква неотложност и когато актът, който трябва да се приеме от въпросната институция, е единствен по характера си.
Moreover, the reasons for a decision have to appear in the actual body of the decision and, if that decision contains a statement of reasons of some kind, that reasoning cannot be developed and explained for the first time expost facto before the Community Court, save in exceptional circumstances which are not present in this case given that there is no urgency and in the light of the unique character of the act which had to be adopted by the ECB .
Изискваните от член 253 ЕО мотиви трябва да са съобразени с естеството на съответния акт и трябва по ясен и недвусмислен начин да излагат съображенията на институцията, която издава акта, така че да дадат възможност на заинтересованите лица да се запознаят с основанията за взетата мярка, а на компетентната юрисдикция — да упражни своя контрол.
The statement of reasons required by Article 253 EC must be appropriate to the act at issue and must disclose in a clear and unequivocal fashion the reasoning followed by the institution which adopted the measure in question in such a way as to enable the persons concerned to ascertain the reasons for the measure and to enable the competent Community Court to exercise its power of review.
Не се изисква мотивите да уточняват всички относими фактически и правни обстоятелства, доколкото въпросът дали мотивите на определен акт отговарят на изискванията на посочения член 253 следва да се преценява с оглед не само на текста, но и на контекста, както и на съвкупността от правни норми, уреждащи съответната материя.
It is not necessary for the reasoning to go into all the relevant facts and points of law, since the question whether the statement of reasons meets the requirements of Article 253 EC must be assessed with regard not only to its wording but also to its context and to all the legal rules governing the matter in question.
Институцията, към която е отправено заявление за достъп до документи, трябва да посочи при мотивирането на решението, че е извършила конкретна преценка на документите, до които се иска достъп.
The institution to which the application for access to documents is made must make clear in the grounds stated for its decision that it has carried out an assessment of the documents to which access is sought.
Не отговаря на посочените изисквания и поради това трябва да бъда отменено решение, в което не се посочва никаква нужда или особен мотив за защита по отношение на
A decision does not meet those requirements, and must therefore be annulled, if it does not base its position on any specific need or reason to protect those documents or,
Искът за установяване на отговорност е самостоятелен способ за съдебна защита, чиято особена задача в рамките на системата от способи за защита е подчинена на условия за упражняването му, установени с оглед на особения му предмет.
The action to establish liability is an independent form of action, with a particular purpose to fulfil within the system of legal remedies and subject to conditions of use dictated by its specific purpose.
Докато жалбата за отмяна и искът за
Whereas actions for annulment and for failure to act seek a declaration that a legally binding measure is unlaw-
PITSIORLAS/СЪВЕТ И ЕЦБ установяване на неправомерно поведение имат за цел да санкционират незаконосъобразността на правнообвързващ акт или на липсата на такъв акт, то искът за установяване на отговорност има за предмет поправяне на вредата, причинена с акт или с неправомерно поведение, които могат да бъдат вменени на институция или на орган на Общността.
PITSIORLAS v COUNCIL AND ECB ful or that such a measure has not been taken, an action to establish liability seeks compensation for damage resulting from a measure or from unlawful conduct, attributable to a Community institution or body.
и на иска за обезщетение, предвид различните последици от решенията, с които се уважават посочените иск и жалба.
damages, in view of the different consequences flowing from decisions upholding such actions.
Така уважаването на жалба за отмяна води до заличаването на спорния акт от общностния правен ред, докато успешно доведеният до края иск за обезщетение позволява единствено поправянето на причинените с акта вреди, без автоматично заличаване на последния.
The success of an action for annulment results in the disappearance of the act impugned from the Community legal order, whereas the success of an action for damages enables the damage caused thereby to be made good, but does not result in the automatic extinction of the act impugned.
Съединяването на делата за целите на устната фаза на производството и на решението не е от естество да опорочи този извод, тъй като решението за съединяване не засяга независимостта и самостоятелността на засегнатите дела, като решение в обратния смисъл винаги е възможно.
The joinder of cases for the purposes of the oral procedure and the judgment is not capable of rebutting that conclusion, given that the order for joinder does not affect the independence and autonomy of the cases which it covers, since they may always subsequently be disjoined.
Когато след подаване на жалба за отмяна жалбоподателят предяви иск за обезщетение, от който ясно следва, че неправомерното поведение, в което са упрекнати институциите ответници, се състои именно в приемането на решения, чиято отмяна жалбоподателят иска, и в рамките на този иск за обезщетение и за да докаже неправомерното поведение на ответниците, развие доводи, отчасти подобни на вече представените с цел обявяване на разглежданите актовете за недействителни, принципът на самостоятелност на способите за съдебна защита забранява обща преценка на всички правни основания за незаконосъобразност, изтъкнати в хода на жалбата за отмяна
Where an applicant follows an annulment action with an action for damages, from which it is apparent that the allegedly unlawful conduct of the defendant institutions consists precisely in the adoption of the decisions of which the applicant seeks annulment, and, in the context of that action for damages and in order to show the unlawful conduct of the defendants, he develops arguments partially identical to those formulated for the purpose of obtaining annulment of the acts at issue, the principle of independent legal remedies precludes a collective assessment of all the pleas of illegality raised in the context of the action for annulment and the action for
По съединени дела T-3/00 и T-337/04,
In Joined CasesT-3/00 and T-337/04,
Athanasios Pitsiorlas, с местожителство в Солун (Гърция), за когото се явява адв.
Athanasios Pitsiorlas, residing in Thessaloniki (Greece), represented by D. Papafilippou, lawyer, applicant, v
Съвет на Европейския съюз, за когото първоначално се явяват г-н M. Bauer, г-жа S. Kyriakopoulou и г-жа D. Zachariou, впоследствие от г-н Bauer и г-жа Zachariou, в качеството на представители, и
Council of the European Union, represented initially by M. Bauer, S. Kyriakopoulou and D. Zachariou, and subsequently by M. Bauer and D. Zachariou, acting as Agents, and
Европейска централна банка (ЕЦБ), за която по дело T-3/00 се явяват първоначално г-жа C. Zilioli, г-н C. Kroppenstedt и г-жа P. Vospernik, впоследствие г-жа Zilioli, г-н Kroppenstedt, г-н F. Athanasiou и г-н S. Vuorensola,
European Central Bank (ECB), represented, in Case T-3/00, initially by C. Zilioli, C. Kroppenstedt and P. Vospernik, and subsequently by C. Zilioli, C. Kroppenstedt,
PITSIORLAS/СЪВЕТ И ЕЦБ впоследствие г-жа Zilioli, г-н Kroppenstedt и г-н Athanasiou и по дело T-337/04 — г-н Kroppenstedt, г-н Athanasiou и г-н P. Papapaschalis в качеството на представители, ответници, с предмет, от една страна, искане за отмяна на решенията на Съвета и на Европейската централна банка, с които се отхвърлят заявленията на жалбоподателя за достъп до документи, свързани със Споразумението Базел—Ниборг от септември 1987 г., и от друга страна, искане за обезщетение,
F. Athanasiou and S. Vuorensola, and finally by C. Zilioli, C. Kroppenstedt and F. Athanasiou and, in Case T-337/04, by C. Kroppenstedt, F. Athanasiou and P. Papapaschalis, acting as Agents, defendants,
ПЪРВОИНСТАНЦИОННИЯТ СЪД НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ (пети състав), състоящ се от: г-н Vilaras, председател, г-жа M. E. Martins Ribeiro и г-жа K. Jürimäe, съдии, секретар: г-жа C. Kantza, администратор, предвид изложеното в писмената фаза на производството и в съдебното заседание от 29 март 2007 г.,
Registrar: C. Kantza, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 29March 2007,
Правна уредба
Relevant legal provisions
Членове 104 и 105 от Договора за ЕИО първоначално гласят:
Articles 104 and 105 of the EEC Treaty were initially drafted as follows:
„Член 104
‘Article 104
Всяка държавачленка провежда икономическата политика, необходима за осигуряване на равновесието на цялостния баланс на плащанията и поддържане на доверието в нейната валута, като се полагат грижи за осигуряване на високо ниво на заетост и стабилно ниво на цените.
Each Member State shall pursue the economic policy needed to ensure the equilibrium of its overall balance of payments and to maintain confidence in its currency, while taking care to ensure a high level of employment and as table level of prices.
За улесняване на постигането на целите, предвидени в член 104, държавитечленки координират икономическите си политики.
In order to facilitate attainment of the objectives set out in Article 104, Member States shall coordinate their economic policies.
За тази цел те осигуряват сътрудничество между своите административни структури и централни банки.
They shall for this purpose provide for cooperation between their appropriate administrative departments and between their central banks.
За насърчаване координацията на политиките на държавитечленки в паричната сфера в пълната степен, необходима за функционирането на общия пазар, се създава Паричен комитет с консултативни функции.
In order to promote coordination of the policies of Member States in the monetary field to the full extent needed for the functioning of the common market, a Monetary Committee with advisory status is hereby set up .
Той има следните задачи:
It shall have the following tasks:
— да следи паричното и финансово положение на държавитечленки и на Общността, както и общата платежна система на държавитечленки и редовно да докладва за това на Съвета и на Комисията,
— to keep under review the monetary and financial situation of the Member States and of the Community and the general payments system of the Member States and to report regularly thereon to the Council and to the Commission;
— по искане на Съвета или на Комисията, или по собствена инициатива да дава становища за разглеждане от тези институции.
— to deliver opinions at the request of the Council or of the Commission or on its own initiative, for submission to these institutions.
Държавитечленки и Комисията назначават по двама членове на Паричния комитет.“
The Member States and the Commission shall each appoint two members of the Monetary Committee.’
Като се позовава на посочения по-горе член 105, параграф 2 и на член 153 от Договора за ЕИО (впоследствие член 153 от Договора за ЕО, по-късно член 209 ЕО), съгласно който Съветът приема предвидените от Договора за ЕИО устави, Съветът приема Устава на Паричния комитет (ОВ 17, 1958 г., стр. 390/58) с решение от 18 март 1958 г.
Having regard to Article 105(2) cited above and Article 153 of the EEC Treaty (which became Article 153 of the EC Treaty, now Article 209 EC), pursuant to which the Council was to determine the rules governing the committees provided for in the EEC Treaty, the Council adopted by decision of 18 March 1958 the Rules governing the Monetary Committee (OJ, English Special Edition, Series I Chapter 1952-1958, p. 60).
На 8 май 1964 г. Съветът приема Решение 64/300/ЕИО относно сътрудничеството между централните банки на държавитечленки на Европейската икономическа общност (ОВ 77, 1964 г., стр. 1206/64).
On 8May 1964, the Council adopted Decision 64/300/EEC on cooperation between the Central Banks of the Member States of the European Economic Community (OJ, English Special Edition, Series I Chapter 1963-1964, p. 141).
В съответствие с член 1 от това решение с цел развитие на сътрудничеството между централните банки на държавитечленки се учредява Комитет на управителите на централните банки на държавитечленки на Европейската икономическа общност (наричан по-нататък „Комитет на управителите“).
Under Article 1 of the decision, for the purpose of promoting cooperation between the Central Banks of the Member States, a Committee of the Governors of the Central Banks of the Member States of the European Economic Community (‘the Committee of Governors’) was set up .
Член 2 от това решение предвижда по-специално, че членовете на Комитета на управителите са управителите на централните банки на държавитечленки и че Комисията по правило е поканена на сесиите на Комитета на управителите, като се представлява от един от членовете ѝ.
Article 2 of the decision states, inter alia, that the Committee of Governors is to be composed of the Governors of the Central Banks of the Member States and that the Commission is, as a general rule, to be invited to send one of its members as a representative to the meetings of the Committee of Governors.
По-нататък, в съответствие с член 3 от същото решение Комитетът на управителите по-специално има за задача да извършва „консултации във връзка с общите принципи и основни насоки на политиката на централните банки по-специално в областта на кредитирането, на паричния и на валутния пазар“ и „обмен на информация във връзка с основните мерки от компетентността на централните банки и разглеждане на тези мерки“. [неофициален превод]
Finally, under Article 3 of the decision, the tasks of the Committee of Governors are, inter alia, ‘to hold consultations concerning the general principles and the broad lines of policy of the Central Banks, in particular as regards credit and the money and foreign exchange markets’ and ‘to exchange information at regular intervals about the most important measures that fall within the competence of the Central Banks, and to examine those measures’.
На 3 април 1973 г. Съветът приема Регламент (ЕИО) № 907/73 за създаване на Европейски фонд за парично сътрудничество (ОВ L 89, стр. 2).
On 3 April 1973, the Council adopted Regulation (EEC) No 907/73 establishing a European Monetary Cooperation Fund (OJ 1973 L 89, p. 2).
В съответствие с член 2 от този регламент Европейският фонд за парично сътрудничество (ЕФПС) има за цел в границите на правомощията си да насърчава „доброто функциониране на прогресивното стесняване на колебанията между общностните валути“, „намесата с общностни валути на валутния пазар“ и „регламентите между централните банки за съгласувана политика на резерва“. [неофициален превод]
Under Article 2 of the regulation, the European Monetary Cooperation Fund (EMCF) is to promote, within the limits of its powers, ‘the proper functioning of the progressive narrowing of the margins of fluctuation of the Community currencies against each other’, ‘interventions in Community currencies on the exchange markets’ and ‘settlements between Central Banks leading to a concerted policy on reserves’.
Член 1, първа алинея от Статута на ЕФПС, който е приложение към посочения по-горе регламент, гласи, че ЕФПС се администрира и управлява от административен съвет и че членовете на този административен съвет са членовете на Комитета на управителите.
The first paragraph of Article 1 of the Statute of the EMCF, which is annexed to Regulation No 907/73, states that the EMCF is to be directed and managed by a Board of Governors and that the members of the Board of Governors are to be the members of the Committee of Governors.
Задачите на Комитета на управителите се разширяват с Решение 90/142/ЕИО на Съвета от 12 март 1990 г. за изменение на Решение 64/300 (ОВ L 78 стр. 25).
The tasks of the Committee of Governors were extended by Council Decision 90/142/EEC of 12March 1990 amending Decision 64/300 (OJ 1990 L 78, p. 25).
В него е предвидено, че Комитетът може да отправя становища до различните правителства и до Съвета „относно политиките, които са в състояние да засегнат вътрешното и външно парично положение в Общността, и по-специал-но функционирането на европейската парична система“. [неофициален превод]
Under that decision, the Committee may express opinions to individual governments and the Council of Ministers ‘on policies which might affect the internal and external monetary situation in the Community and, in particular, the functioning of the European Monetary System’.
Първият етап от създаването на ИПС официално започва на 1 юли 1990 г.
The first stage in the establishment of the EMU officially began on 1 July 1990.
От член 109д от Договора за ЕО (понастоящем след изменението член 116 ЕО) следва, че вторият етап от постигането на ИПС започва на 1 януари 1994 г.
It is apparent from Article 109e of the EC Treaty (now, after amendment, Article 116 EC) that the second phase of the establishment of the EMU began on 1 January 1994.
Според член 109е, параграф 1, първа алинея от Договора за ЕО (понастоящем след изменението член 117 ЕО) „в началото на втория етап се създава и изпълнява задачите си Европейският паричен институт, наричан по-нататък „ЕПИ““.
Under the first subparagraph of Article 109f(1) of the EC Treaty (now, after amendment, Article 117 EC), ‘[a]t the start of the second stage, a European Monetary Institute (hereinafter referred to as “EMI”) shall be established and take up its duties’.
Съгласно четвърта алинея от тази разпоредба, понастоящем отменена, „Комитетът на управителите се разпуска след началото на втория етап“.
The fourth subparagraph of that provision, which has now been repealed, stated that ‘[t]he Committee of Governors shall be dissolved at the start of the second stage’.
Член 1, параграф 3 от Протокола за устава на Европейския паричен институт (ЕПИ), приложен към Договора за ЕС, предвижда, че „в съответствие с член 109e от Договора [за ЕО] Комитетът на управителите и [ЕФПС] се разпускат“, както и че правата и задълженията на ЕФПС преминават автоматично върху ЕПИ.
Article 1.3 of the Protocol on the Statute of the European Monetary Institute (EMI), annexed to the EU Treaty, provides that ‘[p]ursuant to Article 109f of [the EC] Treaty, both the Committee of Governors and the [EMCF] shall be dissolved’ and that all assets and liabilities of the EMCF are to pass automatically to the EMI.
Според член 4, параграф 1, първо тире от въпросния протокол ЕПИ „засилва сътрудничеството между националните централни банки“, а по смисъла на петото тире от същата разпоредба ЕПИ „поема функциите на ЕФПС“.
Pursuant to the first indent of Article 4.1 of the Protocol, the EMI is to ‘strengthen cooperation between the national central banks’ and the fifth indent of that provision states that the EMI is to ‘take over the tasks of the EMCF’.
По смисъла на член 123, параграф 1 ЕО „след назначаването на Изпълнителния съвет се учредяват [Европейската система на централни банки] и [Европейската централна банка]“ и те „упражняват в пълна степен правомощията си, считано от първия ден на третия етап“.
Under Article 123(1) EC, ‘[a]s soon as the Executive Board is appointed, the [European System of Central Banks] and the [European Central Bank] shall be established’ and ‘the full exercise of their powers shall start from the first day of the third stage’.