natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Следователно Първоинстанционният съд счита, че след като не е разгледала въпроса дали въпреки своята специфичност освобождаването от нотариални такси не представлява държавна помощ поради мотива, че прибягването до законодателен инструмент, което води до това освобождаване, не е избрано с цел публичните предприятия да избегнат разходи, а просто се вписва в логиката на португалската правна система, Комисията не е обосновала законосъобразно
The Court of First Instance finds, therefore, that the Commission — since it did not examine whether, despite its selective nature, the exemption from notarial charges did not constitute State aid on the ground that the recourse to a legislative instrument which entailed that exemption was not chosen with the aim of enabling public undertakings to escape those charges, but was merely part of the logic of the
SIC/КОМИСИЯ своя извод, според който освобождаването от нотариални такси не представлява държавна помощ.
Portuguese legal system — failed to state grounds in law for its finding to the effect that the exemption from notarial charges did not constitute State aid.
Относно втория аспект на еднократното предимство, т.е. освобождаването от разходите за регистрация и за публикуване, свързани с преобразуването на RTP в акционерно дружество, Първоинстанционният съд отбелязва, че в съображение 129 от обжалваното решение Комисията изтъква, че трябва да се приложи същото разсъждение като изложеното в съображение 128 от това решение.
As regards the second aspect of the ad hoc advantage — in other words, the exemption from the registration charges and the costs of publication relating to RTP’s transformation into a public limited company — the Court notes that the Commission stated in recital 129 of the contested decision that the same reasoning as that put forward in recital 128 of that decision is to apply.
Тя добавя по същество, че поради обнародването на Закон № 21/92 (съдържащ в приложение устава на RTP) в Diário da República би било ненужно да се налагат на RTP задълженията за публикуване по общото право.
The Commission adds, essentially, that, in view of the fact that Law No 21/92 (which includes RTP’s statutes in an annex) was published in the Diário da República, it would have been superfluous to impose on RTP the publication requirements of the general law.
Обнародването в Diário da República пораждало същите правни последици като регистрацията.
The publication in the Diário da República produced the same effects as registration.
Дори и да се предположи, че са верни твърденията относно правните последици от обнародването в Diário da República — което впрочем е съмнително, тъй като буквата на португалския закон (цитирана в точка 55 по-горе) предполага, напротив, че формалните изисквания по регистрацията продължават да са необходими дори когато преобразуването на RTP в акционерно дружество е извършено със законодателен акт, — това не променя факта, че тук отново стои въпросът дали е съобразено с логиката на португалската правна система преобразуването на RTP в акционерно дружество да се извършва не по обикновено предвидения начин за частноправните дружества, т.е. с нотариален акт (с всички произтичащи от него последици по общото право като свързани с регистрацията и публикуването формални изисквания), а със закон.
Even if those assertions, concerning the effects of publication in the Diário da República, are correct — which is, moreover, doubtful since the wording of the Portuguese law (cited in paragraph 55 above) suggests, on the contrary, that registration formalities continue to be necessary even though RTP’s transformation into a public limited company was brought about by a legislative act — nevertheless, the question remains, there again, whether it is consistent with the logic of the Portuguese legal system for RTP’s transformation into a public limited company to occur not in the normal way laid down for private companies, in other words, by a notarial deed (with all the consequences that entails under the general law concerning registration requirements and publication), but by legislation.
По-нататък, относно постоянното предимство, предоставено на RTP, жалбоподателят изтъква, че RTP се ползвало от освобождаване без ограничение от
As the Commission did not reply to that question in the contested decision, it is necessary to find that, as with the exemption from notarial charges, that institution has failed to prove to the requisite legal standard that, in respect of the exemption from registration and publication charges connected with RTP’s transformation into a public limited company, that exemption did not confer on RTP a specific advantage and that, accordingly, it did not constitute State aid.
РЕШЕНИЕ ОТ 26.6.2008 г. — ДЕЛО T-442/03 всички такси и хонорари за всяко действие по вписване, регистриране или отбелязване пред всички администрации.
Concerning, next, the permanent advantage granted to RTP, the applicant claims that RTP benefits from an unlimited exemption from payment to all authorities of any charges and fees in respect of any act of inscription, registration or annotation.
В писмената си защита Комисията репликира, че член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 (вж. точка 56 по-горе) само потвърждавал приложимостта към RTP на разпоредба с общо приложение — член 1 от Decreto-Lei № 404/90 от 21 декември 1990 г. (португалски декрет-закон № 404/90) (Diário da República I, серия I, № 293 от 21 декември 1990 г., наричан по-нататък „Декрет-закон № 404/90“) относно прилагане на режима на освобождаване на предприятията от такси за прехвърляне („regime de isenção de sisa“) при обединяване или концентрация (вж. също така съображение 130 от обжалваното решение).
The Commission counters by stating, in its defence, that Article 11(2) of Law No 21/92 (see paragraph 56 above) merely confirms the applicability to RTP of a provision of general application, Article 1 of Decreto-Lei no 404/90 of 21 December 1990 (Portuguese Decree-Law No 404/90) (Diário da República I, Series I, No 293, of 21 December 1990; ‘Decree-Law No 404/90’) approving the system exempting from transfer tax (‘regime de isenção de sisa’) undertakings that carried out acts of cooperation or concentration (see, also, recital 130 of the contested decision).
Освен това Комисията отхвърля твърдението, че предоставеното по член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 освобождаване е „общо“ в смисъл на трайно във времето.
Moreover, the Commission disputes that the exemption accorded by Article 11(2) of Law No 21/92 is ‘general’ in the sense of permanent in time.
На няколко пъти тя изтъква, че RTP платило нотариални такси и разходи за регистрация, свързани с промените, настъпили след неговото преобразуване в акционерно дружество (вж. също така съображение 126 от обжалваното решение).
The Commission contends that, on several occasions, RTP paid notarial and registration charges related to changes in the company after its transformation into a public limited company (see, also, recital 126 of the contested decision).
Първоинстанционният съд отбелязва, че с този довод Комисията изтъква главно, че член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 представлява само прилагане на обща норма към специфичен случай и следователно в конкретния случай не е изпълнено условието за специфичност, което член 87, параграф 1 ЕО изисква за квалифициране като държавна помощ.
The Court notes that the Commission’s argument consists, essentially, of the contention that Article 11(2) of Law No 21/92 is merely the application to a specific case of a general rule and that the requirement imposed by Article 87(1) EC that the aid should relate to a specific undertaking in order for it to be classified as State aid is thus not fulfilled in this case.
Този довод на Комисията не е убедителен, ако се направи позоваване на съдържанието на Декрет-закон № 404/90, чиито членове 1 и 2 гласят:
That argument of the Commission is not convincing, in the light of the wording of Decree-Law No 404/90, Articles 1 and 2 of which state:
За предприятията, които до 31 декември 1993 г. пристъпят към обединяване или концентрация, е възможно да се предостави освобождаване от таксите по прехвърлянето, свързани с прехвърляне на недвижимото имущество, необходимо за тази концентрация или обединяване, както и нотариалните такси и други изисквани от закона такси, дължими при осъществяването на тези действия.
It is possible to grant to undertakings that, up to 31 December 1993, carry out acts of cooperation or concentration, an exemption from transfer tax on the transfer of fixed assets necessary for that concentration or that cooperation as well as emoluments and other statutory charges payable in the context of the performance of those acts.
По смисъла на настоящия декрет-закон концентрация означава: а) Сливането на две или повече отделни предприятия и/или дружества в ново дружество с акции или квоти [АД или ООД], обединяващо цялото имущество на посочените предприятия или дружества.
(a) The merger of two or more individual undertakings and/or corporations into a new company limited by shares [public limited company or private limited company], including the total assets of the undertakings or companies.
б) Вливането в едно предприятие посредством прехвърляне в негова полза на цялото или на част от имуществото на друго предприятие дори без прекратяване на последното предприятие.
(b) The incorporation by an undertaking, by a transfer in its favour, of all or part of the assets of another undertaking even if that other undertaking is not wound up.
По смисъла на настоящия декрет-закон обединяване означава: а) Създаването на допълващи се обединения от предприятия в съответствие с действащото законодателство, които имат за предмет съвместно предоставяне на услуги, съвместно или в сътрудничество извършване на покупки или продажби, производствена специализация или рационализация, пазарни проучвания, насърчаване на продажбите, придобиване и предаване
(a) The creation of additional groups of undertakings in accordance with legislation in force for the provision of joint services, joint or cooperative purchase or sale, specialisation or rationalisation of production, market research, sales promotion, the acquisition and transfer of technical knowledge or practical arrangements,
б) Създаването на частноправни юридически лица с нестопанска цел посредством сдружаване на публични предприятия, на дружества с изцяло или преобладаващо държавно участие в капитала, на дружества и други частноправни лица с цел поддържане в техния съответен сектор на услуги за оказване на техническа помощ, за организиране на информационна система, за насърчаване на стандартизацията, качеството на продуктите и правилната технология на производствените процеси, както и, по принцип, изследване на перспективите за развитие на сектора.“
(b) The creation of legal persons governed by private law which are non-profit making through the association of public undertakings, of companies with public capital or mostly public capital or of companies and other persons governed by private law, with the object, in their respective sectors, of maintaining a technical assistance service, organising an information system, promoting standards and the quality of products and good technology of manufacturing processes and researching the prospects for the development of the sector.’
Всъщност този декрет-закон, който действително на пръв поглед е норма с общо приложение, не изглежда по никакъв начин да урежда настоящия конкретен случай, а именно преобразуването на публичноправно дружество в акционерно дружество.
That decree-law, which is indeed, on first analysis, a rule of general application, does not appear to cover the present case at all, namely the transformation of a company governed by public law into a public limited company.
Той се отнася за случаите на концентрация или обединяване между две или повече предприятия.
It concerns the case of a concentration or cooperation between two or more undertakings.
В съдебното заседание в отговор на въпрос на Първоинстанционния съд жалбоподателят впрочем обясни, без сериозно оспорване от Комисията, че този декрет-закон изобщо не бил предназначен да се прилага в конкретния случай.
At the hearing, in answer to a question from the Court, the applicant moreover explained, without being seriously challenged by the Commission, that that decree-law was in no way intended to apply to the present case.
Следователно не изглежда, че частно предприятие, което само променя своята правна форма в акционерно дружество, би могло да се позове на този текст, за да получи освобождаване от законоустановените данъци и такси, свързани с това преобразуване.
It does not therefore appear that a private undertaking which limits itself to changing its corporate form to that of a public limited company can rely on that text in order to obtain exemption from the statutory fees and charges relating to that transformation.
От това следва, че в съображение 130 обжалваното решение не доказва според изискуемите правни стандарти, че установеното в член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 освобождаване представлява само особено прилагане на едно общо правило към RTP.
It follows that the contested decision, in recital 130, does not prove to the requisite legal standard that the exemption introduced by Article 11(2) of Law No 21/92 is merely the specific application to RTP of a general rule.
Тук отново, както в случая с еднократно предоставеното предимство, Първоинстанционният съд констатира, че Комисията не е доказала според изискуемите правни стандарти, че разглежданата мярка не предоставя специфично предимство на RTP и следователно не представлява държавна помощ.
Once again, as in the case of the ad hoc advantage, the Court notes that the Commission has not proved to the requisite legal standard that the measure at issue did not confer a specific advantage on RTP and that, accordingly, it did not constitute State aid.
Колкото до довода на Комисията, свързан с непостоянния характер на освобождаването (вж. точка 73 по-горе), то той вероятно е основателен, но с нищо не променя констатацията, че общият характер на това освобождаване не е доказан според изискуемите правни стандарти и при това положение следователно не е възможно да се стигне до извода, че това освобождаване не представлява държавна помощ.
With regard to the Commission’s argument that the exemption is not permanent (see paragraph 73 above), it is probably well founded, but in no way alters the finding that the general nature of that exemption had not been proved to the requisite legal standard and, that being so, that it was thus not possible to conclude that that exemption did not constitute State aid.
В писмената защита Комисията изтъква довод, според който дори Първоинстанционният съд да приеме, че RTP би трябвало да понесе приложимите за частните предприятия нотариални такси, разходи за регистрация и за публикуване, то самата държава би понесла произтичащите от това разходи, без да може тези „помощи“ да се считат незаконосъобразни поради това, че като абсолютно необходими за създаването на предприятието, те ще бъдат пряко свързани с изпълнението на задачата за обществена услуга.
In the defence, the Commission puts forward the argument that, even if the Court were to find that RTP should bear the notarial, registration and publication charges which apply to private undertakings, the costs arising will be paid by the State itself and that it will not be possible for that ‘aid’ to be found to be unlawful, since, as it is indispensable for the creation of the undertaking, it is directly linked to the fulfilment of the public service remit.
Ако е вярно твърдението на Комисията, според което преобразуването на RTP в акционерно дружество е извършено, тъй като португалското правителство счита, че то е необходимо за доброто изпълнение от RTP на неговата задача за обществена услуга, то тогава е логично — след като за това преобразуване се изискват нотариален акт и обичайните формални изисквания и само по себе си то не предоставя предимство на RTP — свързаните с него разходи дa се поемат изцяло от държавата.
If the Commission’s contention is correct — that RTP was transformed into a public limited company because the Portuguese Government considered that to be necessary for the proper performance, by RTP, of its public service remit — then it is logical, inasmuch as a notarial deed and the classic formalities may be necessary for that transformation and that transformation was not in itself advantageous for RTP, for the costs relating thereto to be borne in full by the State.
Това твърдение на Комисията, което не е посочено в обжалваното решение, не е придружено обаче от никакво доказателство.
Nevertheless, that contention by the Commission, which does not appear in the contested decision, is not accompanied by any evidence.
Впрочем не е изключено португалското правителство да е преобразувало RTP в акционерно дружество поради причини, различни от тези, свързани с доброто изпълнение на задачата за обществена услуга.
It cannot be ruled out that the Portuguese Government transformed RTP into a public limited company for reasons other than those connected with the proper performance of the public service remit.
В писмената защита самата Комисия счита, че това преобразуване не било необходимо.
The Commission itself states in the defence that that transformation was not necessary.
При тези условия този последен довод на Комисията следва да се отхвърли.
Accordingly, that argument of the Commission should be dismissed.
С оглед на гореизложените съображения Първоинстанционният съд счита, че първата част на настоящото правно основание, свързана с данъчното освобождаване, е правно обосновано и трябва да се уважи.
Having regard to all of the foregoing considerations, the Court of First Instance finds that the first part of this plea, concerning tax exemptions, is well founded in law and must, therefore, be upheld.
По втората част, изведена от липсата на квалифициране на улесненията при плащането на таксата като държавни помощи
The second part, alleging the failure to classify the payment facilities for the licence as State aid
Жалбоподателят изтъква, че според член 13, параграф 1, буква е) от Lei № 58/90 regime da actividade de televisão от 7 септември 1990 г. (португалски закон № 58/90 относно режима на телевизионна дейност) (Diário da República, серия I, № 207 от 7 септември 1990 г., наричан по-нататък „Закон № 58/90“) закъснението при плащането на таксата от частен оператор на Portugal Telecom представлява основание за отнемане на лицензията.
The applicant claims that, according to Article 13(1)(f) of Lei no 58/90 regime da actividade de televisão of 7 September 1990 (Portuguese Law No 58/90 on the regime for television activities) (Diário da República, Series I, No 207, of 7 September 1990; ‘Law No 58/90’), late payment of the network fee to Portugal Telecom by a private operator constitutes a ground for withdrawal of its licence.
Поради тежестта на налаганата санкция това противоречало на добронамереността, с която се третирало RTP.
The seriousness of the penalty applicable contrasts with the leniency with which RTP was treated.
Това опровергавало довода на Комисията, според който нямало никаква разлика между таксите, които Portugal Telecom налагало на RTP и на частните оператори, тъй като от решаващо значение било изтичането на разумния срок, след който се изисква плащане.
That contradicts the Commission’s argument that there was no difference between the network fees which Portugal Telecom charged to RTP and those it charged to the private operators, to the extent that the decisive element was the reasonable timelimit for requiring payment.
Следователно съгласието на Portugal Telecom, в което от 1991 г. до 1997 г.
The acceptance by Portugal Telecom, whose majority shareholder from 1991 to 1997 was the Portuguese Republic, of late payments of the network fee by RTP thus constitutes State aid.
Изтъкнатият факт, според който Portugal Telecom не се е отказало от събиране на вземанията си и от търсене на лихви за забава, сам по себе си не бил достатъчен за да се оспори тази преценка.
The allegation that Portugal Telecom did not waive recovery of those debts or its claim for default interest is not in itself sufficient to call that assessment into question.
В репликата жалбоподателят посочва, че Португалската република контролира Portugal Telecom поне до 1997 г. и че сключените между Portugal Telecom и RTP договори се отнасят до март 1996 г. и декември 1997 г.
In the reply, the applicant claims that the Portuguese Republic was in control of Portugal Telecom until at least 1997 and that the agreements concluded between Portugal Telecom and RTP relate to March 1996 and December 1997.
RTP е била в състояние на техническа неплатежоспособност.
RTP was in a state of technical insolvency.
Комисията потвърдила, че е разгледала този въпрос, но жалбоподателят констатира, че обжалваното решение не дава отговор на въпросите, които той е поставил в рамките на административната процедура, свързани с датата, на която дългът към Portugal Telecom евентуално е бил изплатен, с размера на действително платените мораторни лихви, както и с размера на дълга на RTP към Portugal Telecom към датата на предявяване на искането.
The Commission states that it examined that point, but the applicant notes that the contested decision does not answer the questions which it asked in the administrative procedure concerning the date on which the debt to Portugal Telecom was settled, if at all, the amounts of default interest actually settled and the amount of RTP’s debt to Portugal Telecom as at the date of the request.
Комисията оспорва позицията на жалбоподателя, според която Португалската република има принос към това Portugal Telecom да приеме плащането със забава и следователно към твърдяното предоставяне на условия за плащане, недостъпни за конкурентите на RTP.
The Commission contests the applicant’s position that the Portuguese Republic was not unconnected with Portugal Telecom’s acceptance of late payments and thus with the grant, allegedly, of terms of payment which were not available to RTP’s competitors.
Комисията поначало не изключвала участието на публични средства.
The Commission did not exclude a priori the involvement of public resources.
След като обаче констатирала липсата на доказателства за ефективно участие на португалските власти в сключването на споразумения за разсрочване на плащането, тя не могла да достигне до извода за участие на подобни ресурси по смисъла на член 87 ЕО.
However, having noted the absence of evidence of actual participation by the Portuguese authorities in the adoption of the agreements concerning the acceptance of payment deferrals, it was unable to find that such resources were implicated for the purposes of Article 87 EC.
Освен това поведението на Portugal Telecom не се променило преди и след неговата приватизация през 1997 г.
In addition, Portugal Telecom’s behaviour before and after its privatisation in 1997 did not change.
И след неговата приватизация Portugal Telecom продължило да сключва споразумения с RTP, с които се договаря забавено плащане на таксата от RTP.
Portugal Telecom continued, after its privatisation, to conclude agreements with RTP accepting late payments of RTP’s network fee.
Основна причина за тези споразумения бил спор относно размера на годишната такса, свързан с взаимната зависимост между двете предприятия.
The main reason for these agreements was a disagreement as to the level of the annual network fee, connected with the interdependence of the two undertakings.
Впрочем този факт бил подчертан в решение на Anacom, прието през 2003 г., според което Portugal Telecom трябвало да намали значително своите тарифи.
That fact was moreover underlined by Anacom’s decision of 2003 pursuant to which Portugal Telecom was obliged to reduce its tariffs considerably.
Това доказвало, че Portugal Telecom се държало с RTP като частен кредитор.
That shows that Portugal Telecom’s behaviour towards RTP was that of a private creditor.