natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Следва да се подчертае най-напред, че както е видно от точка 60 от настоящото решение, с предвиденото в член 4, параграф 5, втора алинея от Шеста директива третиране на публичноправните субекти като данъчнозадължени лица за дейностите от икономическо естество, които те упражняват в качеството си на органи на публична власт, се възстановява общото правило за данъчно облагане на всяка дейност от икономическо естество, за да се избегне третирането на тези правни субекти като данъчно незадължени лица да доведе до значително нарушаване на конкуренцията и следователно тази разпоредба да не може да се тълкува стеснително.
It must be emphasised, first of all, as is clear from paragraph 60 of the present judgment, that the treatment of bodies governed by public law as taxable persons for the activities of an economic nature which they carry on as public authorities, required by the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, restores the general rule that any activity of an economic nature be subject to VAT, in order to avoid the treatment of those bodies as nontaxable persons leading to significant distortions of competition, and that that provision cannot therefore be construed narrowly.
Поради това думата „значително“ трябва да се разбира като целяща да ограничи приложното поле на третирането на публичноправните субекти като
Accordingly, the word ‘significant’ is to be understood as intended to restrict the scope of the treatment, under the first subparagraph of Article 4(5) of the Sixth
РЕШЕНИЕ ОТ 16.9.2008 г. — ДЕЛО C-288/07 данъчно незадължени лица до посочените дейности съгласно първа алинея от член 4, параграф 5, първа алинея от Шеста директива.
Directive, of bodies governed by public law as nontaxable persons for those activities.
Следователно трябва да се припомни, че съгласно член 4, параграф 5, трета алинея от Шеста директива публичноправните субекти имат качеството на данъчнозадължени лица за изброените дейности в приложение Г към нея, доколкото те не са „незначителни“.
Moreover, under the third subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, bodies governed by public law are taxable persons for the activities listed in Annex D thereto, provided they are not carried out on such a small scale as to be ‘negligible’.
С други думи, третирането на публичноправните субекти като данъчно незадължени лица е допустимо, при положение че тези дейности са незначителни, като се презумира, че и нарушаването на конкуренцията, което би произтекло от тях, би било също незначително.
In other words, the treatment of those bodies as nontaxable persons is permitted provided that those activities are negligible, assuming thus that the distortions of competition which would result would also be negligible.
Тъй като обаче, както е видно от точка 38 от настоящото решение, втора и трета алинея от член 4, параграф 5 от Шеста директива са тясно свързани, доколкото са насочени към една и съща цел и следват една и съща логика, думата „значително“ следва да се тълкува в смисъл, че третирането на публичноправните субекти като данъчно незадължени лица може да се допусне единствено в случая, при който това третиране би довело само до незначително нарушаване на конкуренцията.
Since, as is clear from paragraph 38 of the present judgment, the second and third subparagraphs of Article 4(5) of the Sixth Directive are closely linked since they pursue the same objective and since they are subject to the same logic, the word ‘significant’ is to be interpreted as meaning that the treatment of public bodies as nontaxable persons can be permitted only in cases where it would lead only to negligible distortions of competition.
Накрая спазването на принципа на данъчен неутралитет затвърждава това тълкуване.
Finally, compliance with the principle of fiscal neutrality supports that interpretation.
В действителност защитаваната от съответните органи на местна власт теза, според която публичноправните субекти трябва да бъдат данъчнозадължени лица по ДДС единствено в случая, в който нарушаването на конкуренцията, което произтича от третирането като данъчно незадължени лица, е съществено, дори изключително, би създало данъчно положение, при което значителен брой частни оператори, осъществяващи същите дейности като извършваните от публичноправните субекти, ще бъдат третирани по различен начин в сравнение с тях в областта на събиране на ДДС, което съставлява важно накърняване на принципа на данъчен неутралитет.
The argument put forward by the local authorities concerned that bodies governed by public law should be subjected to VAT only in cases where the distortions of competition resulting from their treatment as nontaxable persons are material, or even exceptional, would create a fiscal situation in which a significant number of private operators effecting the same transactions as those carried out by those bodies would be treated differently from them in respect of the levying of VAT, which would constitute a significant impairment of the principle of fiscal neutrality.
Напротив, третирането на посочените правни субекти като данъчно незадължени лица по ДДС в хипотезите, при които то не би довело до никакво нарушаване на конкуренцията или би довело до незначително нарушаване, би причинила възможно най-слабо накърняване на принципа на данъчен неутралитет.
By contrast, the treatment of those bodies as nontaxable persons, in circumstances where it would not lead to any distortion of competition or lead only to negligible distortions, would bring about the least possible damage to the principle of fiscal neutrality.
Ето защо на третия въпрос следва да се отговори, че думата „значителен“ по смисъла на член 4, параграф 5, втора алинея от Шеста директива трябва да се разбира в смисъл, че ефективното или потенциалното нарушаване на конкуренция трябва да бъде повече от незначително.
Therefore the reply to the third question must be that the word ‘significant’ is, for the purposes of the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, to be understood as meaning that the actual or potential distortions of competition must be more than negligible.
По изложените съображения Съдът (разширен състав) реши:
On those grounds, the Court (Grand Chamber) hereby rules:
(Преюдициално запитване, отправено от Bundesarbeitsgericht)
(Reference for a preliminary ruling from the Bundesarbeitsgericht)
„Равно третиране в областта на заетостта и професиите — Член 13 ЕО — Директива 2000/78/ЕО — Професионална пенсионна схема, изключваща правото на пенсия за осигурителен стаж в полза на преживелия съпруг, който е по-млад с повече от 15 години от починалия бивш служител — Дискриминация, основана на възраст — Връзка с общностното право“
(Equal treatment in employment and occupation — Article 13 EC — Directive 2000/78/EC — Occupational pension scheme excluding the right to a pension of a spouse more than 15 years younger than the deceased former employee — Age discrimination — Link with Community law)
Резюме на решението
Judgment of the Court (Grand Chamber), 23 September 2008 . . . . . . . .
(член 13 ЕО; Директива 2000/78 на Съвета)
Community law — Principles — Equal treatment — Age discrimination(Art. 13 EC; Council Directive 2000/78)
РЕЗЮМЕ — ДЕЛО C-427/06 равно третиране в областта на заетостта и професиите, още преди изтичането на срока, предоставен за транспонирането ѝ на съответната държавачленка.
SUMMARY — CASE C-427/06 establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation, before the timelimit allowed to the Member State concerned for its transposition has expired.
Общностното право не съдържа забрана на всяка дискриминация, основана на възраст, чието прилагане юрисдикциите на държавитечленки следва да гарантират, когато евентуално дискриминационното поведение не разкрива никаква връзка с общностното право.
The application, which the courts of Member States must ensure, of the prohibition under Community law of discrimination on the ground of age is not mandatory where the allegedly discriminatory treatment contains no link with Community law.
Такава връзка не се създава от член 13 ЕО, нито — при обстоятелства като тези по главното производство — от Директива 2000/78 за създаване на основна рамка за
No such link arises either from Article 13 EC, or, in circumstances such as those at issue in the main proceedings, from Directive 2000/78
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА ГЕНЕРАЛНИЯ АДВОКАТГ-ЖА E. SHARPSTON представено на 22 май 2008 година 1
OPINION OF ADVOCATE GENERALSHARPSTON delivered on 22 May 2008 1
Съюзът се основава на принципите на свобода, демокрация, зачитане на правата на човека и основните свободи, както и на принципа на правовата държава, които представляват общи за държавитечленки принципи.
The Union is founded on the principles of liberty, democracy, respect for human rights and fundamental freedoms, and the rule of law, principles which are common to the Member States.
Настоящото преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht (Федерален съд по трудовоправни спорове), Германия, се отнася до разпоредба в професионална пенсионна схема, съгласно която вдовец или вдовица на зает в частния сектор работник или служител, чиято смърт настъпва, докато той се намира в трудово правоотношение, е лишен от право на наследствена пенсия, ако вдовецът или вдовицата е по-млад(а) с повече от 15 години от починалия работник или служител.
The present reference from the Bundesarbeitsgericht (Federal Labour Court), Germany, concerns a clause in an occupational pension scheme whereby a widow(er) of a private-sector employee who dies in service is excluded from entitlement to a survivor’s pension if that widow(er) is more than 15 years younger than the deceased employee.
Bundesarbeitsgericht пита Съда дали такава разпоредба противоречи на общия принцип, който забранява дискриминацията, основана на възраст, определен от Съда в Решение по дело Mangold 2, и моли Съда да даде допълнителни разяснения за обстоятелствата, при които този принцип може да се прилага.
The Bundesarbeitsgericht asks the Court whether such a clause is contrary to the general principle prohibiting age discrimination identified by the Court in Mangold 2and invites the Court to provide further clarification as to the circumstances in which that principle may apply.
Член 6 от Договора за създаване на Европейския съюз гласи:
The Treaty on European Union
Член 13 ЕО, въведен с Договора от Амстердам, предвижда:
Article 13 EC, introduced by the Treaty of Amsterdam, provides:
1 — Език на оригиналния текст: английски.
1 — Original language: English
Без да се засягат останалите разпоредби от настоящия договор и в рамките
Without prejudice to the other provisions of this Treaty and within the limits of
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА Е. SHARPSTON — ДЕЛO C-427/06 че Хартата на Общността за основните социални права на работниците 6 цели да интегрира социално и икономически възрастните хора и че Насоките по заетостта 2000, одобрени от Европейския съвет в Хелзинки на 10 и 11 декември 1999 г., подчертават необходимостта да се обърне специално внимание на подкрепата на по-възрастните работници 7.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-427/06 the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers 6aims to integrate elderly people socially and economically and that the Employment Guidelines for 2000 agreed by the Helsinki European Council on 10 and 11 December 1999 emphasise the need to pay particular attention to supporting older workers.
на правомощията, които той поверява на Общността, Съветът, като се произнася с единодушие по предложение на Комисията и след консултиране с Европейския парламент, може да приеме необходимите действия за борба с всяка дискриминация, основана на пола, на расовия или етнически произход, на религията или убежденията, на увреждане, възраст или сексуална ориентация.
7 the powers conferred by it on the Community, the Council, acting unanimously on a proposal from the Commission and after consulting the European Parliament, may take appropriate action to combat discrimination based on sex, racial or ethnic origin, religion or belief, disability, age or sexual orientation.
Съображение 25 се отнася специално до възможността разликите в третирането въз основа на възрастта да бъдат оправдани. То гласи:
Recital 25 deals specifically with the possibility of justifying differences of treatment in connection with age.
Директива 2000/78 3
Directive 2000/78 3
В преамбюла на Директива 2000/78 се цитира член 6, параграфи 1 и 2 от Договора за създаване Европейския съюз 4 и се изброяват няколко международни акта, които признават всеобщото право на всички хора за равенство пред закона и защита срещу дискриминация 5.
The preamble to Directive 2000/78 cites Article 6(1) and (2) of the Treaty on European Union 4and lists a number of international instruments recognising the universal right of all persons to equality before the law and protection against discrimination.
„Забраната за дискриминация въз основа на възраст е важна част от изпълнението на целите, заложени в Насоките по Заетостта, и насърчава многообразието на работната сила.
‘The prohibition of age discrimination is an essential part of meeting the aims set out in the Employment Guidelines and encouraging diversity in the workforce.
Все пак разликите в третирането въз основа на възраст могат да бъдат оправдани при определени условия и следователно се изискват специфични разпоредби, които могат да се различават в съответствие със ситуацията в държавите-членки.
However, differences in treatment in connection with age may be justified under certain circumstances and therefore require specific provisions which may vary in accordance with the situation in Member States.
Следователно е важно да се разграничат разликите в третирането, които са оправдани, в частност от законова политика по заетостта, трудовия пазар и целите на професионалното обучение и дискриминацията, която трябва да бъде забранена.“
It is therefore essential to distinguish between differences in treatment which are justified, in particular by legitimate employment policy, labour market and vocational training objectives, and discrimination which must be prohibited.’
3 — Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр.
3 — Council Directive 2000/78/EC of 27 November 2000 establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation (OJ 2000 L 303, p. 16).
22) („Директива относно дискриминация, основана на расата“).
22) (‘the Race Discrimination Directive’).
Член 1 гласи, че целта на Директивата е да регламентира основната рамка за борба с дискриминацията на обхванатите основания по отношение на заетостта и
Article 1 states that the purpose of the directive is to lay down a general framework for combating discrimination on the grounds covered as regards employment and
6 — Приета на Европейския Съвет в Страсбург на 9 декември 1989 г.
6 — Adopted at the Strasbourg European Council on 9 December 1989.
5 — Съображение 4, което цитира Всеобщата декларация за правата на човека, приета и провъзгласена с Резолюция 217 A (III) на Общото събрание на Организацията на обединените нации от 10 декември 1948 г., Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи („Европейската конвенция за правата на човека“) и Конвенция № 111 на Международната организация по труда относно дискриминацията в областта на труда и професиите, приета на 25 юни 1958 г.
5 — Recital 4, citing the Universal Declaration of Human Rights adopted and proclaimed by United Nations General Assembly resolution 217 A (III) of 10 December 1948, the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (‘the European Convention on Human Rights’) and Convention No 111 of the International Labour Organisation on Discrimination (Employment and Occupation), adopted on 25 June 1958.
BARTSCH в) условия за наемане и условия на труд, включително […] заплащане“.
BARTSCH occupation, with a view to putting into effect the principle of equal treatment.
Член 6, параграф 1 съдържа възможности за оправдаване на разлики в третирането на основание възраст:
Article 6(1) addresses justifications for differences of treatment on grounds of age:
Член 2, параграф 1 предвижда: „За целите на настоящата директива „принципът за равно третиране“ означава, че няма да има пряка или непряка дискриминация въз основа на който и да е от признаците, посочени в член 1.“
Article 2(1) provides: ‘For the purposes of this Directive, the “principle of equal treatment” shall mean that there shall be no direct or indirect discrimination whatsoever on any of the grounds referred to in Article 1.’
„Независимо от член 2, параграф 2, държавитечленки могат да регламентират, че разлики в третирането на основание възраст не представлява дискриминация, ако в контекста на национално право те са обективно и обосновано оправдани от законосъобразна цел, включително законосъобразна политика по заетостта, трудов пазар и цели на професионалното обучение и ако средствата за постигане на тази цел са подходящи и необходими“.
‘Notwithstanding Article 2(2), Member States may provide that differences of treatment on grounds of age shall not constitute discrimination, if, within the context of national law, they are objectively and reasonably justified by a legitimate aim, including legitimate employment policy, labour market and vocational training objectives, and if the means of achieving that aim are appropriate and necessary.’
Съгласно член 2, параграф 2, буква а) „проява на пряка дискриминация има, когато едно лице е, било е, или би било третирано по-малко благоприятно от друго в сравнима ситуация […]“.
According to Article 2(2)(a), ‘direct discrimination shall be taken to occur where one person is treated less favourably than another is, has been or would be treated in a comparable situation …’.
Според член 2, параграф 2, буква б) „проява на непряка дискриминация има, когато видимо неутрална разпоредба, критерий или практика биха поставили лицата от […] [inter alia] определена възраст […] в сравнение с други лица в неблагоприятно положение, освен ако: (i) тази разпоредба, критерий или практика е обективно оправдана от законната си цел и средствата за постигане на тази цел са подходящи и необходими […]“.
Under Article 2(2)(b), ‘indirect discrimination shall be taken to occur where an apparently neutral provision, criterion or practice would put persons having … [inter alia] a particular age … at a particular disadvantage compared with other persons, unless: (i) that provision, criterion or practice is objectively justified by a legitimate aim and the means of achieving that aim are appropriate and necessary …’.
Съгласно член 3, параграф 1 Директивата се прилага „към всички лица от публичния и частния сектор, включително публични органи, във връзка с […]
Article 3(1) applies the directive to ‘all persons, as regards both the public and private sectors, including public bodies, in
В букви а)—в) се дават примери за такива разлики в третирането.
Subparagraphs (a) to (c) give examples of such differences in treatment.
Те включват, при определени обстоятелства, установяването на специални условия за млади хора и възрастни работници, определянето на минимални условия за възраст, професионален опит или старшинство, и определянето на максимална възраст за наемане.
They include, in specified circumstances, the setting of special conditions for young people and older workers, the fixing of minimum conditions of age, professional experience or seniority, and the fixing of a maximum age for recruitment.
Член 6, параграф 2 позволява държавитечленки независимо от член 2, параграф 2 да предвидят, че определянето за социалноосигурителните схеми на някои условия, свързани с възрастта, и използването в контекста на такива схеми на критерий за възраст при статистическите изчисления не представляват дискриминация на основание възраст, като се гарантира, че това не води до дискриминация на основание пол.
Article 6(2) permits Member States, notwithstanding Article 2(2), to provide that the fixing of certain age-related conditions for occupational social security schemes and the use, in the context of such schemes, of age criteria in actuarial calculations does not constitute age discrimination, provided it does not result in sex discrimination.
GmbH („BSH“) 9. § 6 от насоките на схемата („Насоките“) установява условията за изплащане на пенсията. § 6, алинея 4 предвижда пенсия да се изплаща на вдовеца или вдовицата на работник или служител, който е починал, докато е бил в трудово правоотношение, ако са изпълнени определени условия.
Guidelines’) sets out the conditions governing retirement pensions. Paragraph 6(4) provides for a pension to be paid to the widow(er) of an employee who has died during his or her employment relationship, if certain conditions have been met.
Плащания обаче не се правят, ако „вдовицата или вдовецът е по-млад с повече от 15 години от бившия работник или служител […]“ („клаузата за разлика във възрастта“).
However, payments will not be made if ‘the widow/widower is more than 15 years younger than the former employee …’ (‘the age-gap clause’).
Член 18 предвижда, че държавитечленки ще транспонират Директива 2000/78 до 2 декември 2003 г.
Article 18 stipulates that Member States should transpose Directive 2000/78 by 2 December 2003.
На държавитечленки обаче е било позволено да удължат този срок с три години, що се отнася до разпоредбите на Директивата относно дискриминация на основание възраст и увреждане.
However, Member States were permitted to extend that period by three years in respect of the provisions in the directive covering age and disability discrimination.
Германия е упражнила това право и следователно е трябвало до 2 декември 2006 г. да транспонира тези разпоредби в националното право.
Germany exercised that option and therefore had until 2 December 2006 to transpose those provisions into national law.
Г-жа Bartsch, ищецът в главното производство, е родена през 1965 г.
Mrs Bartsch, the applicant in the main proceedings, was born in 1965.
Тя е вдовицата на г-н Bartsch, който е роден през 1944 г. и е починал през 2004 г., когато е работел за BSH.
She is the widow of Mr Bartsch, who was born in 1944 and who died in 2004 whilst employed by BSH.
Условията на § 6, алинея 4 от Насоките тя да получи наследствена пенсия са били изпълнени, с изключение на клаузата за разлика във възрастта.
Apart from the age-gap clause, the conditions in Paragraph 6(4) of the Guidelines for her to receive a widow’s pension were met.
Оспорваните насоки 8
The contested guidelines
Г-жа Bartsch без успех подава искане за пенсия до BSH.
Mrs Bartsch applied unsuccessfully to BSH for a pension.
Искът ѝ пред Arbeitsgericht
Her claim to the Arbeits-
Ответникът в главното производство управлява пенсионната схема на предприятието Bosch-Siemens Hausgeräte
The defendant in the main proceedings runs the occupational pension scheme of
8 — Насоки на Bosch-Siemens Hausgeräte Altersfürsorge GmbH от 1 януари 1984 г., в редакцията им от 1 април 1992 г.
8 — Guidelines of Bosch-Siemens Hausgeräte Altersfürsorge GmbH dated 1 January 1984 in the version of 1 April 1992.
9 — В това заключение използвам абревиатурата „BSH“ за означаване както на ответника в главното производство (Bosch-Siemens Hausgeräte Altersfürsorge GmbH), така и на дружеството Bosch-Siemens Hausgeräte GmbH .
9 — In this Opinion I use the abbreviation ‘BSH’ to refer both to the defendant in the main proceedings (Bosch-Siemens Hausgeräte Altersfürsorge GmbH) and to the company Bosch-Siemens Hausgeräte GmbH .
(Съд по трудовоправни спорове) е отхвърлен и Landesarbeitsgericht (Окръжен съд по трудовоправни спорове) оставя без уважение жалбата ѝ.
gericht (Labour Court) was rejected, and the Landesarbeitsgericht (Regional Labour Court) dismissed her appeal.
Като обжалва пред запитващата юрисдикция, г-жа Bartsch твърди, inter alia, че клаузата за разлика във възрастта нарушава принципа за равно третиране и следователно е нищожна.
Appealing to the referring court, Mrs Bartsch claimed, inter alia, that the age-gap clause breached the principle of equal treatment and was therefore invalid.