natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н BOT — ДЕЛO C-125/06 P мерките, предприети в съответствие с член 3а, параграф 1 от Директивата, като прилага списък на събитията от голямо значение за обществото в тази държава.
OPINION OF MR BOT — CASE C-125/06 P taken under Article 3a(1) of the Directive, including a list of events of major importance for society in that State.
На 18 ноември 2000 г. в съответствие с член 3а, параграф 2 от Директивата Комисията обнародва разглежданите мерки.
On 18 November 2000, the Commission, in accordance with Article 3a(2) of the Directive, published the measures in question.
Тези мерки включват извлечения от законодателството на Обединеното кралство, както и списък със събитията от голямо значение за обществото в тази държавачленка, сред които е и финалната фаза на Световното първенство на FIFA.
Those measures include extracts from United Kingdom legislation and the list of events of major importance for society in that Member State, including the FIFA World Cup finals.
С писмо от 22 януари 2001 г. в отговор на исканията на Infront, изложени в писма от 7 и 22 декември 2000 г., институцията посочва на дружеството, че процедурата за проверка на мерките, за които Обединеното кралство е уведомило, е приключила и списъкът със събития е преценен като съответстващ на общностното право.
By letter of 22 January 2001, the Commission, in reply to Infront’s requests by letters of 7 and 22 December 2000, informed it that the verification procedure for the measures notified by the United Kingdom had been completed and that the list of events was regarded as being compatible with Community law.
С писмо от 14 юли 2000 г., отправено до Комисията, Infront изтъква, че съставеният от Обединеното кралство списък не следва да се одобрява, тъй като не е в съответствие както с член 3а от Директивата, така и с други разпоредби на общностното право.
By letter of 14 July 2000, addressed to the Commission, Infront submitted that the list drawn up by the United Kingdom could not be approved because it was incompatible both with Article 3a of the Directive and with other provisions of Community law.
То твърди по-специално, че при съставяне на дадения списък не била проведена ясна и прозрачна процедура, че този списък съдържал събития, които не са от голямо значение за британското общество, че при провеждане на процеса на консултации на национално и общностно равнище били допуснати тежки нарушения, като възразява също и срещу обратното действие на разглежданите мерки.
It alleged that, among other things, the list in question was not drawn up pursuant to a clear and transparent procedure, that it included events which were not of major importance for United Kingdom society and that the national and Community consultation procedures were marred by serious deficiencies, and it criticised the retroactive nature of the relevant legislation.
На 28 юли 2000 г. генералният директор на генерална дирекция „Образование и култура“ на Комисията изпраща на Обединеното кралство писмо, в което се посочва, че Комисията няма възражения по мерките, за които тази държавачленка я е уведомила, във връзка с телевизионното отразяване на събитията от обществен интерес в Обединеното кралство.
On 28 July 2000, the Director-General of the Commission’s Directorate-General for Education and Culture sent a letter to the United Kingdom stating that the measures notified by that Member State concerning the television coverage of events of national interest in the United Kingdom gave rise to no objection on the Commission’s part.
С писмо от 7 ноември 2000 г. Infront уведомява Комисията, че се е запознало с това одобрение и че възразява срещу засягането на правото му на собственост.
By letter of 7 November 2000, Infront informed the Commission that it was aware of that approval and complained of the infringement of its property rights.
На 12 февруари 2001 г. Infront внася жалба в Първоинстанционния съд с искане за частична или пълна отмяна на решението на Комисията, прието на основание член 3а от Директивата, с което се установява, че мерките, за които е уведомило Обединеното кралство, са в съответствие с общностното право.
On 12 February 2001, Infront brought an action before the Court of First Instance for the annulment, in whole or in part, of the Commission’s decision under Article 3a of the Directive that the measures notified by the United Kingdom were compatible with Community law.
С молба от 11 юни 2001 г. Комисията прави възражение за недопустимост на тази жалба на основание член 114 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд.
By separate document of 11 June 2001, the Commission raised an objection, under Article 114 of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, to the admissibility of that action.
Първоинстанционният съд се произнася по възражението с решението по същество.
The Court reserved its decision on that objection for the final judgment.
Той също приема Кралство Дания, Френската република и Обединеното кралство, както и Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз да встъпят в подкрепа на исканията на Комисията.
It also granted the Kingdom of Denmark, the French Republic, the United Kingdom, the European Parliament and the Council of the European Union leave to intervene in support of the forms of order sought by the Commission.
Кралство Дания оттегля искането си за встъпване.
The Kingdom of Denmark withdrew its intervention.
Първоинстанционният съд приема, че обжалваното писмо произвежда правно действие по отношение на държавитечленки, доколкото предвижда публикуване в Официален вестник на мерките, за които е била уведомена Комисията, като това публикуване има за последица привеждането в действие на механизма за взаимно признаване, предвиден в член 3а, параграф 3 от Директивата.
The Court of First Instance held that the contested letter produced legal effects for the Member States since it envisaged publication in the Official Journal of the measures notified to the Commission and such publication triggered the mechanism for mutual recognition laid down by Article 3a(3) of the Directive.
Първоинстанционният съд посочва, че публикуването позволява на държавитечленки да се запознаят с тези мерки и да изпълнят задълженията си по споменатата разпоредба 6.
It stated that publication informed the Member States of the existence of those measures and enabled them to comply with their obligations under that provision. 6
IV — Обжалваното съдебно решение
IV — The judgment under appeal
Първоинстанционният съд приема, че предмет на жалбата е писмото от 28 юли 2000 г., с което Комисията уведомява Обединеното кралство за съвместимостта с общностното законодателство на приетите от тази държава мерки по член 3а от Директивата.
In the Court of First Instance’s view, Article 3a(2) of the Directive confers on the Commission the power to make a decision, notwithstanding the fact that the provision does not expressly refer to the adoption by the Commission of a ‘decision’. 7
Той напомня, че съобразно трайната съдебна практика независимо от формата
The Court of First Instance held that the contested measure was the letter of 28 July 2000, in which the Commission informed the United Kingdom that the measures adopted by that Member State under Article 3a of the Directive were compatible with Community law.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н BOT — ДЕЛO C-125/06 P и 2006 година на телевизионен оператор под юрисдикцията на Обединеното кралство за целите на предаването им в тази държава, и на второ място, ако преотстъпи тези права на оператор, установен в друга държавачленка.
OPINION OF MR BOT — CASE C-125/06 P jurisdiction, and that in which it wished to assign those rights to a television broadcaster established in another Member State.
На следващо място, Първоинстанционният съд разглежда процесуалната легитимация на Infront.
The Court of First Instance then examined Infront’s standing to bring the proceedings.
Той приема, че дружеството е пряко и лично засегнато от обжалваното писмо по следните съображения.
It held that Infront was directly and individually concerned by the contested letter for the following reasons.
А — По въпроса дали Infront е пряко засегнато
A — The question whether Infront was directly concerned
Що се отнася до първата хипотеза, Първоинстанционният съд приема, че Infront не е пряко засегнато от обжалвания акт, тъй като одобряването от страна на Комисията на мерките, за които я е уведомило Обединеното кралство, е без значение за тяхното прилагане в тази държавачленка 9.
As regards the first case, the Court of First Instance held that Infront was not directly concerned by the contested measure because the approval, by the Commission, of the measures notified by the United Kingdom had no bearing on their applicability in that Member State. 9
Най-напред Първоинстанционният съд напомня, че съобразно трайната съдебна практика, за да бъде пряко засегнат частноправен субект по смисъла на член 230, четвърта алинея ЕО, приетият общностен акт трябва да има преки последици върху правното положение на заинтересованата страна, изпълнението му трябва да има чисто автоматичен характер и да произтича от самата общностна правна уредба, без да се прилагат други правила с опосредяващ характер 8.
The Court of First Instance noted, first of all, that it has consistently been held that, in order to be of direct concern to an individual within the meaning of the fourth paragraph of Article 230 EC, the Community measure in question must directly affect the applicant’s legal situation and its implementation must be purely automatic and result from Community rules alone without the application of other intermediate rules. 8
В това отношение той изтъква, че мерките са влезли в сила в споменатата държава, преди Комисията да е била уведомена за тях, и следователно са могли да произведат правно действие на нейна територия преди уведомяването.
It noted, in that regard, that the measures entered into force in the United Kingdom prior to their notification to the Commission and were therefore capable of producing legal effects there before such notification.
От това той прави извода, че с обжалваното писмо Комисията не предоставя на Обединеното кралство предварително разрешение за приемане на посочените мерки, нито разрешава прилагането им с обратна сила, а само позволява на тази държава да се ползва от тяхното признаване на взаимна основа от другите държавичленки 10.
It concluded that the Commission, by the contested letter, could neither grant the United Kingdom prior authorisation to adopt those measures nor authorise their retrospective maintenance, but only enabled that State to profit from their mutual recognition by the other Member States. 10
Що се касае до втората хипотеза, Първоинстанционният съд посочва, че друга държавачленка, която е различна
As regards the second case, the Court of First Instance stated that the Member State other than the United Kingdom in which
След това той разглежда въпроса дали в съответствие с тази съдебна практика Infront е пряко засегнато в представените в жалбата му две хипотези, а именно: на първо място, ако продаде правата си за телевизионно разпространение на мачовете от финалната фаза на Световното първенство на FIFA за 2002
It then examined whether, in the light of that caselaw, Infront was directly concerned in the two cases envisaged by Infront in its action, namely that in which the television broadcasting rights for the matches of the FIFA World Cup finals, which it held for 2002 and 2006, were sold by it, for retransmission in the United Kingdom, to a television broadcaster under the United Kingdom’s
КОМИСИЯ/INFRONT WM всяка държавачленка в законодателството ѝ за транспониране на член 3а, параграф 3 от Директивата, така или иначе тези власти трябва да осигурят спазването от страна на телевизионните оператори под тяхна юрисдикция на условията за излъчване на разглежданите събития, както са определени от държаватачленка в нейните мерки, одобрени и обнародвани в Официален вестник от Комисията“ 13.
COMMISSION v INFRONT WM legislation implementing Article 3a(3) of the Directive, those authorities must ensure that broadcasters under their jurisdiction comply with the conditions for broadcasting the events in question as defined by the Member State in its measures approved and published in the Official Journal by the Commission’.
от Обединеното кралство и на чиято територия е установен телевизионният оператор — приобретател на държаните от Infront права за излъчване, е задължена да гарантира, че този оператор няма да се отклони от одобрените от Комисията мерки и че това задължение произтича от обжалваното писмо, валидиращо ex nunc тези мерки за целите на признаването им на взаимна основа от другите държавичленки 11.
13 the television broadcaster which acquired Infront’s broadcasting rights was established would be required to satisfy itself that that broadcaster did not circumvent the measures approved by the Commission and that that obligation arose from the contested letter which validated those measures, thenceforth, for the purposes of their mutual recognition by the other Member States. 11
На следващо място Първоинстанционният съд разглежда довода на Комисията, според който само телевизионните оператори, установени в Обединеното кралство, биха имали интерес да купят от Infront правата за излъчване на финалната фаза на Световното първенство на FIFA.
The Court of First Instance then considered the Commission’s argument that only television broadcasters established in the United Kingdom would be interested in purchasing from Infront the rights to broadcast the FIFA World Cup finals.
Оттук Първоинстанционният съд прави извода, че настоящият случай е различен от този, по който е постановено Решение на Първоинстанционния съд от 13 декември 2000 г. по дело DSTV/Комисия 12 и на който се позовава Комисията във връзка с член 2а, параграф 2, втора алинея от Директивата, предвиждащ контрол a posteriori за съвместимост с общностното право на мерките, предприети от дадена държавачленка за забрана на излъчването на нейна територия на емисии от други държави-членки.
The Court of First Instance concluded that the case now before the Court is different from the case which gave rise to the judgment in DSTV v Commission, 12cited by the Commission, concerning the second subparagraph of Article 2a(2) of the Directive, which requires a posteriori verification of the compatibility with Community law of the measures adopted by a Member State in order to prevent the broadcasting on its territory of programmes from other Member States.
Освен това той посочва, че след публикуването на мерките обжалваното писмо не дава на националните органи никаква свобода на действие при изпълнението на задълженията им.
It stated, furthermore, that the contested letter did not leave the national authorities any discretion, once the measures were published, as to the performance of their obligations.
В действителност Първоинстанционният съд счита, че „въпреки че процедурите за контрол, които националните власти са длъжни да прилагат в рамките на механизма за взаимно признаване, са определени от
In the Court of First Instance’s view, ‘[a]lthough the detailed rules for the control which the national authorities are required to exercise under the mechanism of mutual recognition are determined by each Member State in the framework of its
Всъщност Комисията поддържа тезата, че дори предварителната проверка на мерките, за които е уведомена, да задължава останалите държавичленки да гарантират, че телевизионните оператори под тяхна юрисдикция ще спазват списъка със събития от голямо значение за обществото, в дадения случай това било без значение.
The Commission maintained, indeed, that even if its preliminary verification of the measures notified were to cause other Member States to ensure that broadcasters in their jurisdiction respected the list of events of major importance for society, that would have no effect in the present case.
Според тази институция не би могло да се допусне, че Infront ще преотстъпи под-лицензии на правата си за разпространение в Обединеното кралство в полза на телевизионен оператор, който не е установен в Обединеното кралство, доколкото тези права се предоставят
In the Commission’s submission, it was inconceivable that Infront would sub-license its television rights for the United Kingdom to a television broadcaster not established in the United Kingdom, as those rights were granted on a national basis. It stated that, at the national level, the income of television
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н BOT — ДЕЛO C-125/06 P за определена държава.
OPINION OF MR BOT — CASE C-125/06 P broadcasters was generated from advertising directed at the national audience, national licence fees or national subscription fees for pay television.
След като интересът на посочените оператори е да излъчват програми за зрителите в дадената държава, само тези от тях, които достигат до голяма част от населението на страната, биха приели да закупят на много висока цена правата за излъчване, чийто притежател е Infront.
As their interest was in providing programmes to a national audience, only those broadcasters reaching a high proportion of the national population would be prepared to pay very large amounts for the broadcasting rights held by Infront.
Ето защо, след като потенциалните подлицензианти на тези права за Обединеното кралство са оператори под юрисдикцията на британските органи, Infront било пряко засегнато само от националните мерки 14.
Therefore, since the potential sub-licensees of such rights for the United Kingdom were entities under the jurisdiction of the United Kingdom authorities, only the national measures directly affected Infront.
интерес от закупуване [от Infront] на правата за излъчване на финалната фаза от Световното първенство на FIFA с цел предаването му в Обединеното кралство, следва да се изтъкне, че подобно предположение напълно лишава от полезно действие разпоредбата на член 3а, параграф 3 от Директивата.
14 established in the United Kingdom would be interested in purchasing from [Infront] the rights to broadcast the FIFA World Cup finals in order to broadcast them in the United Kingdom, it should be noted that such an assumption deprives Article 3a(3) of the Directive of all practical effect.
Всъщност следва да се напомни, че според осемнадесетото и деветнадесетото съображение на Директива 97/36 целта на този текст е да гарантира на зрителите свободен достъп до излъчванията на събития, считани от държавитечленки за събития с голямо значение за обществото, както и въз основа на принципа на взаимното признаване да наложи на държавитечленки да гарантират, че телевизионните оператори под тяхна юрисдикция ще спазват списъците със събития, съставени от друга държавачленка, за да не бъде лишена значителна част от зрителите в тази държава от възможността да проследи обозначените от същата събития.
According to recitals 18 and 19 to Directive 97/36, the purpose of that article is to ensure wide access by the public to television coverage of events considered to be of major importance for society by the Member States and, on the basis of the principle of mutual recognition, to require the Member States to ensure that broadcasters under their jurisdiction respect the list of events established by another Member State so as not to deprive a substantial proportion of the public in that State of the possibility of following the events designated by that State.
Във връзка с това Комисията изтъква също, че пазарът на телевизионни програми в Обединеното кралство е един от най-конкурентните в Европа и 25 % от телевизионните оператори в сектора имат лицензия за Обединеното кралство 15.
The Commission also noted, in that context, that the television broadcasting market in the United Kingdom was one of the most competitive in Europe and that 25% of the broadcasters operating in the sector were licensed in the United Kingdom. 15
Първоинстанционният съд приема за установено следното:
The Court of First Instance held as follows:
Б — По въпроса дали Infront е засегнато лично се привежда в действие.
B — The question whether Infront was indi­vidually concerned
Освен това в третия си доклад от 2001 година относно прилагането на Директивата [COM(2001) 9 окончателен] до Съвета, Европейския парламент и Икономическия и социален комитет Комисията посочва, че телевизионни оператори под юрисдикцията на Обединеното кралство трикратно са излъчвали събития, включени в списъка на Кралство Дания, като с това са лишили голяма част от датското население от възможността да проследи посочените събития.
Report from the Commission to the Council, the European Parliament and the Economic and Social Committee on the Application of [the Directive] (COM(2001) 9 final) states that in three cases, television broadcasters under the jurisdiction of the United Kingdom have broadcast events listed by the Kingdom of Denmark in a way that prevented a substantial part of the Danish population from seeing those events.
Най-напред Първоинстанционният съд напомня, че съобразно трайната съдебна практика субектите, които не са адресати на дадено решение, могат да твърдят, че са лично засегнати, само ако решението се отнася до тях поради някои техни присъщи качества или поради фактическо положение, което ги разграничава от всички останали лица и така ги индивидуализира по същия начин като адресата на решението.
The Court of First Instance noted first of all that, according to well-established caselaw, persons other than those to whom a decision is addressed may claim to be individually concerned only if that decision affects them by virtue of certain attributes which are peculiar to them or by reason of circumstances in which they are differentiated from all other persons and by virtue of these factors distinguishes them individually just as in the case of the person to whom the decision is addressed.
Понататък той посочва, че Infront е изключителен носител на правата за телевизионно разпространение на финалната фаза на Световното първенство на FIFA за 2002 и 2006 година, посочена сред събитията от голямо значение, обозначени от Обединеното кралство и одобрени от Комисията, за които телевизионните оператори под юрисдикцията на другите държавичленки задължително трябва да сключат договор с Infront, в качеството му на посредник за правата за разпространение на това събитие, за да получат лицензии за телевизионното му излъчване 16.
It stated next that Infront held the exclusive television broadcasting rights to the 2002 and 2006 FIFA World Cup finals, which were included among the events of major importance for society chosen by the United Kingdom and approved by the Commission, and that television broadcasters under the jurisdiction of the other Member States had necessarily to deal with Infront in its capacity as broker of the broadcasting rights to the World Cup finals, for the purposes of obtaining licences to broadcast them on television. 16
Той посочва, че приетите от Обединеното кралство мерки налагат на тези
It stated that the measures adopted by the United Kingdom imposed restrictions on
От гореизложеното Първоинстанционният съд достига до извода, че Infront е пряко засегнато от обжалваното писмо, доколкото то позволява привеждането в действие в другите държавичленки на механизма на взаимно признаване на мерките, за които Обединеното кралство е уведомило.
The Court of First Instance concluded from the foregoing that Infront was directly concerned by the contested letter in so far as it enabled the implementation of the mechanism of mutual recognition by the other Member States of the measures notified by the United Kingdom.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н BOT — ДЕЛO C-125/06 P оператори ограничения относно условията, при които могат да придобият изключителните права за разпространение, поради което тези мерки, макар и да не са насочени конкретно срещу Infront, препятстват възможността му свободно да се разпорежда с правата си 17.
OPINION OF MR BOT — CASE C-125/06 P those broadcasters as to the conditions under which they might acquire exclusive broadcasting rights, so that those measures, even if they did not expressly cover Infront, impeded its ability freely to dispose of its rights. 17