natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Като обосноваване съображение 13 от Регламент № 723/2004 посочва:
By way of explanation, recital 30 in the preamble to Regulation No 723/2004 states as follows:
В резултат на това член 82, параграф 1, втора алинея и параграф 3 от Правилника, в редакцията му в сила от 1 май 2004 г. (наричан по-нататък „новият правилник“), предвижда, че не се прилага корекционен коефициент нито към пенсиите, нито към обезщетенията за инвалидност.
Consequently, the second subparagraph of Article 82(1) and Article 82(3) of the Staff Regulations, in the version in force from 1 May 2004 (‘the new Staff Regulations’), provide that no correction coefficient is to be applicable to pensions or invalidity allowances.
Това премахване на корекционните коефициенти не засяга длъжностните лица, които са се пенсионирали преди 1 май 2004 г.
The abolition of the correction coefficients does not affect officials who retired before 1 May 2004.
Така член 20, параграф 1, първа алинея от приложение XIII към новия правилник посочва, че към пенсиите на тези длъжностни лица се прилага корекционният коефициент, определен за държаватачленка, където те доказано са установили своето пребиваване.
Thus, the first subparagraph of Article 20(1) of Annex XIII to the new Staff Regulations states that the pensions of those officials are to remain subject to the correction coefficient for the Member State in which they have established proven main residence.
Същевременно член 20, параграф 1, втора алинея от приложение XIII към новия правилник въвежда правило, според което минималният приложим корекционен коефициент за пенсиите e 100 %.
At the same time, the second subparagraph of Article 20(1) of Annex XIII to the new Staff Regulations introduces the rule that the minimum correction coefficient applicable to pensions is 100%.
Съгласно член 20, параграф 4 от приложение XIII към новия правилник преходният режим относно корекционните коефициенти се прилага и за обезщетенията за инвалидност.
According to Article 20(4) of Annex XIII to the new Staff Regulations, the transitional arrangements concerning correction coefficients are also to apply to invalidity allowances.
Приложимите по силата на този преходен режим корекционни коефициенти се определят съгласно член 1, параграф 3, буква a) и член 3, параграф 5, буква б) от приложение XI към новия правилник въз основа на средната разлика между жизнения стандарт в държаватачленка на пребиваване на съответния пенсионер и жизнения стандарт в Белгия (наричан по-нататък „методът „страна““), докато методът „столица“ винаги се прилага за заплатите на активно заетите длъжностни лица.
According to Article 1(3)(a) and Article 3(5)(b) of Annex XI to the new Staff Regulations, the correction coefficients applicable under the transitional arrangements are to be determined on the basis of the average difference between the cost of living in the Member State in which the pensioner in question resides and the cost of living in Belgium (the ‘country method’), whereas the ‘capital method’ is still applied to the salaries of officials in active employment.
С цел за засегнатите пенсионери да се улесни преходът от метода „столица“ към новия метод „страна“, последният се въвежда постепенно в продължение на преходен период от четири години.
In order to facilitate the transfer, for the pensioners concerned, from the ‘capital method’ to the new ‘country method’, the latter was introduced gradually over a four-year transitional period.
В тази връзка член 20, параграф 2 от приложение XIII към новия правилник разпределя според следния календарен план пропорционалното съставяне на размера на пенсиите:
For that purpose, Article 20(2) of Annex XIII to the new Staff Regulations provided that the relative composition of the pensions was to be varied in accordance with the following timetable:
— от 1 май 2004 г.: 80 % по метода „столица“ и 20 % по метода „страна“,
— From 1 May 2004: 80% ‘capital method’ and 20% ‘country method’;
— от 1 май 2005 г.: 60 % по метода „столица“ и 40 % по метода „страна“,
— From 1 May 2005: 60% ‘capital method’ and 40% ‘country method’;
— от 1 май 2006 г.: 40 % по метода „столица“ и 60 % по метода „страна“,
— From 1 May 2006: 40% ‘capital method’ and 60% ‘country method’;
— от 1 май 2007 г.: 20 % по метода „столица“ и 80 % по метода „страна“,
— From 1 May 2007: 20% ‘capital method’ and 80% ‘country method’;
— от 1 май 2008 г.: 100 % по метода „страна“.
— From 1 May 2008: 100% ‘country method’.
Освен това член 24, параграф 2, втора алинея от приложение XIII към новия правилник предвижда гарантиране на номиналния размер на нетната пенсия, получавана преди 1 май 2004 г.
In addition, the second subparagraph of Article 24(2) of Annex XIII to the new Staff Regulations guarantees payment of the nominal amount of net pension payable before 1 May 2004.
II — Обстоятелствата, предхождащи спора
II — Background to the dispute
От пенсионирането си през февруари 2003 г. жалбоподателят получава пенсия за инвалидност на основание членове 53 и 78 от стария правилник, към която по силата на член 82 от последния е приложен корекционен коефициент, определен за страната, в която заинтересованото лице е доказало пребиваването си, а именно Обединеното кралство, като същото се е установило в Лондон, където е закупило къща.
From his retirement in February 2003, the appellant received an invalidity allowance pursuant to Articles 53 and 78 of the old Staff Regulations which, in accordance with Article 82 thereof, was weighted at the rate fixed for the country in which the recipient proved he had his residence, namely, the United Kingdom, since he had settled in London and bought a house there.
Считано от 1 януари 2004 г. към пенсията за инвалидност на жалбоподателя е приложен корекционен коефициент, определен на 139,6 % за Обединеното кралство.
From 1 January 2004, the appellant’s invalidity allowance was therefore weighted at the rate of 139.6% set for the United Kingdom.
Този корекционен коефициент е изчислен според метода „столица“ така, че да отразява разликата в жизнения стандарт между Лондон и Брюксел.
The correction coefficient was calculated in accordance with the ‘capital method’, so as to reflect the difference in the cost of living between London and Brussels.
С писмо от 13 май 2004 г. служба „Управление и плащане по индивидуални права“ на Комисията на Европейските общности уведомява жалбоподателя за последиците от влизането в сила на новия правилник върху пенсионните му права.
By letter of 13 May 2004, the Office for the Administration and Payment of Individual Entitlements of the Commission of the European Communities informed the appellant of the effects on his pension rights of the entry into force of the new Staff Regulations.
Това писмо посочва по-специално, че пенсионните права на жалбоподателя не се променят, ако размерът на пенсията му е определен преди май 2004 г.
That letter indicated, inter alia, that the appellant’s pension rights would not be altered if his pension had been determined before May 2004.
Жалбоподателят обаче забелязва, че получаваната от него парична сума е намалена съгласно новия правилник, тъй като корекционният коефициент,
However, the appellant noticed that the amount he received was being reduced under the new Staff Regulations, since the correction coefficient applied to pensions paid to
CAMPOLI/КОМИСИЯ приложим към пенсиите, изплащани на бившите длъжностни лица, пребиваващи в Лондон, бил постепенно премахнат и заменен с нов по-нисък от предходния корекционен коефициент.
CAMPOLI v COMMISSION former officials residing in London was being gradually abolished and replaced by a new, lower, correction coefficient.
В резултат на това на 20 август 2004 г. жалбоподателят подава жалба съгласно член 90 от Правилника до органа по назначаването (наричан по-нататък „ОН“) срещу решението на Комисията, състоящо се от извлечения от пенсионните партиди от май до юли 2004 г.
Consequently, on 20 August 2004, the appellant submitted a complaint to the Appointing Authority under Article 90 of the new Staff Regulations against the Commission decision constituted by the pension statements for the months of May, June and July 2004.
Той изтъква, че според него неоправданото намаляване на пенсионните му права, и по-специално на корекционния коефициент, нарушават няколко общи правни принципи.
He claimed that the reduction of his pension rights, unjustified in his opinion, and in particular of the correction coefficient, infringed a number of general principles of law.
С Решение от 13 декември 2004 г. Комисията отхвърля тази жалба (наричано по-нататък „спорното решение“).
By decision of 13 December 2004, the Commission rejected the complaint (the ‘contested decision’).
III — Обжалваното съдебно решение
III — The judgment under appeal
С обжалваното съдебно решение Първоинстанционният съд отхвърля жалбата на жалбоподателя за отмяна на спорното решение заедно с решението на ОН, от една страна, което е оспорено в жалбата на заинтересованото лице и изменя от 1 май 2004 г. корекционния коефициент, надбавката за жилищни нужди и еднократната обща сума като надбавка за образование, приложими към пенсията му, както и от друга страна, извлеченията от пенсионните му партиди, доколкото с тях се прилага това последно решение, считано от май 2004 г.
In the judgment under appeal, the Court of First Instance dismissed the appellant’s action for the annulment of the contested decision, together with, first, the decision of the Appointing Authority which was challenged in the appellant’s complaint and altered the correction coefficient, the household allowance and the education allowance applicable to his pension on 1 May 2004 and, second, his pension statements to the extent that they applied that decision from May 2004.
На първо място, Първоинстанционният съд е приел за недопустими исканията относно надбавката за жилищни нужди и надбавката за образование поради факта, че те не се съдържат в жалбата на жалбоподателя, както и исканията за отмяна на решението, съдържащо се в извлеченията от пенсионните му партиди от май и от юни 2004 г., поради липсата на правен интерес.
The Court of First Instance considered, first, that the head of claim relating to the household allowance and the education allowance was inadmissible, since it did not appear in the appellant’s complaint, and the same was true of the heads of claim seeking annulment of the decision constituted by the pension statements for May and June 2004 in the absence of a legal interest in bringing proceedings.
За сметка на това Първоинстанционният съд е признал наличието на правен интерес за обжалване на извлеченията от пенсиионната му партида за юли 2004 г., предвид това че корекционният коефициент, приложим към заплатите на активно заетите длъжностни лица в Обединеното кралство, е бил определен на 142,7 % според метода „столица“ със задна дата за този месец, докато размерът на пенсията на жалбоподателя съгласно гарантирането на номиналния размер на пенсията, останал на същото равнище като полученото от прилагането на корекционния коефициент от 139,6 % към същата тази дата.
On the other hand, the Court of First Instance accepted that the appellant had such an interest in challenging the pension statement for July 2004, since the correction coefficient applicable to the remuneration of officials in active employment in the United Kingdom had been set, in accordance with the ‘capital method’, at 142.7%, with retroactive effect for that month, whereas the amount of the appellant’s pension remained fixed, by virtue of the guarantee of the nominal amount, at a level obtained by application of the correction coefficient of 139.6% at the same date.
На следващо място, Първоинстанционният съд счита за неоснователни седемте части от възражението за незаконосъобразност на член 20 от приложение XIII към новия правилник, представляващо единственото правно основание, изтъкнато от жалбоподателя, изведени съответно от нарушаване на принципите на защита на оправданите правни очаквания, на правната сигурност, на неприлагане със задна дата и на придобитите права, от нарушаване на принципите на равно третиране, на пропорционалност и на добро управление, както и от злоупотреба с власт и недостатъчно мотивиране.
The Court of First Instance then held to be unfounded the seven limbs of the objection of illegality concerning Article 20 of Annex XIII to the new Staff Regulations, constituting the sole plea in law put forward by the appellant, alleging, respectively, infringement of the principles of the protection of legitimate expectations, legal certainty, non-retroactivity and acquired rights, equal treatment, proportionality and good administration, and alleging misuse of powers and an inadequate statement of reasons.
Относно частта от посоченото правно основание, изведена от нарушаване на принципа на равно третиране, във връзка с която съображенията на Първоинстанционния съд се оспорват в рамките на настоящата жалба, в подкрепа на същата са изтъкнати четири довода.
Four arguments were relied upon in support of the part of that plea alleging breach of the principle of equal treatment, the Court of First Instance’s findings on which are challenged in the present appeal.
В точки 99—109 от обжалваното съдебно решение Първоинстанционният съд отхвърля първия довод на жалбоподателя, съгласно който прилагането на метода „страна“ при изчисляването на преходните корекционни коефициенти, приложими към пенсиите на длъжностните лица, пенсионирали се преди 1 май 2004 г., нарушавал принципа на равно третиране, тъй като изчислените според този нов метод корекционни коефициенти не гарантирали запазването на еквивалентна покупателна способност за всички пенсионери.
At paragraphs 99 to 109 of the judgment under appeal, the Court of First Instance rejected the appellant’s first argument that the application of the ‘country method’ to the calculation of the transitional correction coefficients for the pensions of officials who retired before 1 May 2004 infringed the principle of equal treatment, since the correction coefficients calculated in accordance with the new method did not guarantee equality of purchasing power for all pensioners.
На първо място, Първоинстанционният съд напомня заключението си в Решение от 26 февруари 2003 г. по дело Drouvis/Комисия (T-184/00, Recueil FP, стp. I-A-51 и стр.
It referred, first of all, to its conclusion in Case T-184/00 Drouvis v Commission [2003] ECR-SC I-A-51 and II-297, paragraph 60, that a single correction coefficient per country could constitute an appropriate indicator to reflect, in a necessarily approximate manner, the cost of living in a Member State and appropriately serve the purpose of ensuring equal treatment between pensioners.
Първоинстанционният съд също счита, че като заменя метода „столица“ с метода „страна“, законодателят не превишава определените граници за упражняване на правото си на преценка в посочената област.
The Court of First Instance also considered that, by replacing the ‘capital method’ with the ‘country method’, the legislature had not exceeded the limits imposed on its discretion in that matter.
В точка 105 от обжалваното съдебно решение Първоинстанционният съд по-конкретно посочва, че законодателят е свободен да приема по-малко благоприятни разпоредби от предходните за съответните длъжностни лица, при условие че бъде определен преходен период с достатъчна продължителност.
At paragraph 105 of the judgment under appeal, it pointed out, inter alia, that the legislature is free to adopt provisions that are less advantageous for the officials concerned than the previous ones, on condition that it sets a sufficiently long transitional period.
Тази свобода не може да бъде възпрепятствана от позоваване на принципа на равенство на покупателната способност, още повече че преходният режим гарантира на пенсионерите запазване на номиналния размер на нетната пенсия, получавана преди влизането в сила на новия правилник.
Nor can that freedom be obstructed by invoking the principle of equality of purchasing power, particularly since the transitional arrangements guarantee pensioners that the nominal amount of net pension received before the new Staff Regulations came into force was to be maintained.
В точки 110—115 от обжалваното съдебно решение Първоинстанционният съд отхвърля втория довод на жалбоподателя, изведен от дискриминация между активно заетите длъжностни лица, за които винаги се прилага метода „столица“, и пенсионираните длъжностни лица, като посочва, че тези две категории длъжностни лица се намират в обективно различно положение.
At paragraphs 110 to 115 of the judgment under appeal, the Court of First Instance rejected the appellant’s second argument, alleging discrimination between officials in active employment, to whom the ‘capital method’ is still applied, and retired officials, by pointing out that the two categories of officials are in objectively different situations.
Третият довод на жалбоподателя, който има за цел да докаже съществуването на дискриминация спрямо пенсионерите, пребиваващи в Белгия, поради факта че пенсиите на последните са определени, като се отчита жизненият стандарт в Брюксел, в качеството му на столица, е отхвърлен в точки 116—130 от обжалваното съдебно решение.
The appellant’s third argument, to the effect that there is discrimination if a com -parison is made with pensioners living in Belgium, by virtue of the fact that the pensions paid to the latter were determined on the basis of the cost of living in Brussels as a capital city, was rejected by the Court of First Instance at paragraphs 116 to 130 of the judgment under appeal.
В тази връзка, на първо място, Първоинстанционният съд установява, че съгласно разпоредбите на член 1, параграф 3, буква a), подточка ii) във връзка с член 3, параграф 5, буква б) от приложение XI към новия правилник корекционните коефициенти, приложими към пенсиите, изплащани в държавичленки, различни от Кралство Белгия, се определят „спрямо Белгия“ и че нищо в новата пенсионна схема не позволява да се заключи, че законодателят е искал да създаде възможност за пребиваващите в Белгия пенсионери да се ползват от корекционен коефициент, отчитащ жизнения стандарт в Брюксел, в качеството му на столица.
The Court of First Instance, first, stated that, in accordance with the provisions of Article 1(3)(a)(ii) of Annex XI to the new Staff Regulations in conjunction with Article 3(5)(b) thereof, the correction coefficients applicable to pensions paid in Member States other than the Kingdom of Belgium are to be determined ‘with reference to Belgium’ and there is nothing in the new pension rules to lead to the conclusion that the legislature intended that pensioners residing in Belgium should have the advantage of a correction coefficient which took account of the cost of living in Brussels as a capital city.
В точки 120—123 от обжалваното съдебно решение Първоинстанционният съд допълва, че е вярно, че при преминаването от метода „столица“ към метода „страна“ нито размерът на пенсиите с „белгийска“ основа, нито приложеният към този размер корекционен коефициент от 100 %, са били предмет на намаление, за да се вземе предвид новата методология.
It added, at paragraphs 120 to 123 of the judgment under appeal, that it is true that, when the transition was made from the ‘capital method’ to the ‘country method’, neither the basic amount of ‘Belgian’ pensions nor the 100% correction coefficient applied to that amount was reduced in a manner which took account of the new method.
В тази връзка Комисията била изложила в хода на съдебното заседание, че на практика статистиците са стигнали до заключението, че методът, състоящ се в измерване на разликата между цените в Брюксел и цените в друга столица, например Лондон, представлява напълно валидна оценка на разликата между цените в Белгия и цените в Обединеното кралство по отношение на всички стоки, с едно изключение, а именно наемите.
The Commission stated at the hearing that, in practice, the statisticians had reached the conclusion that the method consisting of measuring the difference between prices in Brussels and prices in another capital, such as London, provided a perfectly valid estimate of the difference between prices in Belgium and prices in the United Kingdom for all products but one, namely rents.
Комисията била уточнила, че за да определят корекционните коефициенти, приложими към пенсиите, статистиците сравняват средните наеми в съответната страна със средните наеми в Белгия.
The Commission stated that, in order to determine the correction coefficients to be applied to pensions, the statisticians compared average rents in the country in question with average rents in Belgium.
На тази основа можело да се счита, че „разликата между Брюксел и усреднената стойност за Белгия е от порядъка на 2 %“.
On that basis, it could be concluded that ‘the difference between Brussels and the Belgian average is around 2%’.
Въпреки това за Белгия не бил определен корекционен коефициент от 98 %.
Nevertheless, a correction coefficient of 98% was not fixed for Belgium.
В тази връзка в точка 124 от обжалваното съдебно решение Първоинстанционният съд установява, че предоставените от Комисията обяснения се отнасят
At paragraph 124 of the judgment under appeal, the Court of First Instance pointed out that the explanations provided by the Commission related to the implementation
Законосъобразността на нормативен общностен акт обаче не може да зависи от начина, по който този акт се прилага на практика.
However, the lawfulness of a Community legislative act cannot depend on the manner in which it is applied in practice.
Първоинстанционният съд допълва в точка 125 от обжалваното съдебно решение, че при всички положения, доколкото описаната от Комисията практика би облагодетелствала пребиваващите в Белгия пенсионери, отклонявайки се от новия метод „страна“, е необходимо да се напомни, че спазването на принципа на равно третиране трябва да се съчетава със спазването на принципа на законност, съгласно който никой не може да се позовава в своя полза на незаконосъобразност, допусната в полза на другиго.
It added, at paragraph 125 of the judgment under appeal, that, in any event, in so far as the practice described by the Commission conferred an advantage upon pensioners residing in Belgium by departing from the new ‘country method’, it should be pointed out that respect for the principle of equal treatment must be reconciled with respect for the principle of legality, according to which a person may not rely, in support of his claim, on an unlawful act committed in favour of a third party.
На последно място, в точки 131—140 от обжалваното съдебно решение Първоинстанционният съд отхвърля четвъртия довод, с който жалбоподателят се позовава на дискриминация спрямо пенсионерите, пребиваващи в една от „по-малко скъпите“ държавичленки, за които преди 1 май 2004 г. се е прилагал корекционен коефициент, по-нисък от 100 % и за които новата пенсионна схема въвежда минимален корекционен коефициент от 100 %, в резултат на което пенсионерите се ползвали от корекционен коефициент, явно по-висок от действителния жизнен стандарт по местопребиваването им.
Finally, at paragraphs 131 to 140 of the judgment under appeal, the Court of First Instance rejected the fourth argument, in which the appellant alleged discrimination in comparison with pensioners residing in one of the ‘less expensive’ Member States, who had had a correction coefficient of less than 100% applied to them before 1 May 2004 and for whom the new pension rules introduced a minimum correction coefficient of 100%, with the result that those pensioners had the benefit of a correction coefficient manifestly greater than the actual cost of living in their place of residence.