natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Поради това, ако спирането на икономическите връзки с недържавни субекти бъде изключено от кръга на допустимите средства, чрез които могат да се постигнат разрешените от член 301 ЕО цели, член 308 ЕО не може да бъде използван за реинтегрирането на това средство.
Hence, if one excludes the interruption of economic relations with non-State actors from the realm of acceptable means to achieve the objectives permitted by Article 301 EC, one cannot use Article 308 EC to bring those means back in.
Дадена мярка, насочена срещу недържавни субекти, или се вписва в целите на ОВППС, които Общността може преследва по силата на член 301 ЕО, или, ако това не е така, член 308 ЕО няма да бъде от полза.
Either a measure directed against non-State actors fits the objectives of the CFSP which the Community can pursue by virtue of Article 301 EC, or, if it does not, then Article 308 EC is of no help.
В производството пред Първоинстанционния съд жалбоподателят твърди, че спорният регламент нарушава правото на справедлив процес, правото на зачитане на собствеността и на принципа на пропорционалност и правото на ефективен съдебен контрол 13.
In the proceedings before the Court of First Instance, the appellant claimed that the contested regulation breached the right to a fair hearing, the right to respect for property and the principle of proportionality, and the right to effective judicial review.
Преди обаче да разгледа тези твърдения по същество, Първоинстанционният съд разглежда обхвата на своята собствена компетентност, за да прецени съответствието на спорния регламент с основните права 14.
13 However, before assessing the substance of these claims, the Court of First Instance examined the scope of its own jurisdiction to assess the conformity of the contested regulation with fundamental rights.
За да определи точния обхват на съдебния контрол, Първоинстанционният съд разглежда отношението между общностния правен ред и правния ред, установен от Устава на Организацията на обединените нации.
14In order to ascertain the appropriate scope of judicial review, the Court of First Instance considered the relationship between the Community legal order and the legal order established under the UN Charter.
Разсъжденията на Първоинстанционния съд са задълбочени и сложни, но могат да се обобщят както следва.
The reasoning of the Court of First Instance is extensive and sophisticated, but may be summarised as follows.
На първо място, Първоинстанционният съд посочва нещо, което по съществото си е равнозначно на правило за предимство, произтичащо от Договора за ЕО, според което резолюциите на Съвета за сигурност, приети по глава VII от Устава на Организацията на обединените нации, имат предимство пред правилата на общностното право.
First, the Court of First Instance identified what essentially amounts to a rule of primacy, flowing from the EC Treaty, according to which Security Council resolutions adopted under Chapter VII of the UN Charter prevail over rules of Community law.
Първоинстанционният съд приема по същество, че общностното право признава и приема,
The Court of First Instance essentially found that Community law recognises and accepts that, in keeping with Article 103 of the UN Charter, Security Council resolutions take
13 — Точка 59 от обжалваното съдебно решение.14 — Точки 181—232 от обжалваното съдебно решение.
13 — Paragraph 59 of the judgment under appeal.14 — In paragraphs 181 to 232 of the judgment under appeal.
Следователно достигам до извода, че решението на Първоинстанционния съд е опорочено от грешка при прилагане на правото.
My conclusion, therefore, is that the judgment of the Court of First Instance is vitiated by an error in law.
Ако Съдът реши да следва моя анализ относно правното основание на спорния регламент, той би имал достатъчно основание да отхвърли обжалваното съдебно решение.
If the Court were to follow my analysis concerning the legal basis it would have enough ground to set aside the judgment under appeal.
Считам обаче, че когато са повдигнати правни основания, изведени от твърдяно нарушение на основни права, е желателно Съдът да се възползва от възможността да разгледа и тези правни основания, както по съображения от правна сигурност, така и за да предотврати възникването в общностния правен ред на евентуално нарушение на основни права, макар то да се дължи на мярка, която просто има различна форма или различно правно основание.
I none the less believe that, where pleas are raised concerning alleged breaches of fundamental rights, it is preferable for the Court to make use of the possibility of reviewing those pleas as well, both for reasons of legal certainty and in order to prevent a possible breach of fundamental rights from subsisting in the Community legal order, albeit by virtue of a measure that merely has a different form or legal basis.
Следователно ще разгледам и останалите правни основания на жалбоподателя.
I shall accordingly proceed to assess the appellant’s remaining pleas in law.
На второ място, Първоинстанционният съд приема, че по тази причина той не е компетентен да разглежда, дори косвено, резолюциите на Съвета за сигурност, за да прецени тяхното съответствие с основните права, защитени от общностния правен ред.
15 Secondly, the Court of First Instance held that, in consequence, it had no authority to review, even indirectly, Security Council resolutions in order to assess their conformity with fundamental rights as protected by the Community legal order.
Той отбелязва, че разглежданите резолюции на Съвета за сигурност не предоставят никакви дискреционни правомощия и следователно, той не би могъл да преценява спорния регламент, без да извършва инцидентен контрол.
It observed that the Security Council resolutions at issue left no margin of discretion and, therefore, that it could not assess the contested regulation without engaging in such indirect review.
Въпреки това, на трето място, Първоинстанционният съд приема, че той е компетентен да разгледа въпросната резолюция на Съвета за сигурност, за да прецени нейното съответствие със защитата на основните права, доколкото тези права са част от jus cogens.
None the less, the Court of First Instance considered, thirdly, that it was empowered to review the Security Council resolutions at issue in order to assess their conformity with the protection of fundamental rights, in so far as those rights formed part of the principle of jus cogens.
твърди, че нито член 103 от Устава на Организацията на обединените нации, нито тези резолюции могат да попречат на съдилищата да разглеждат националните мерки по прилагане с цел да преценят тяхната съвместимост с основните права.
nor those resolutions could have the effect of precluding the courts from reviewing domestic implementing measures in order to assess their conformity with fundamental rights.
В своята писмена реплика и по време на съдебното заседание жалбоподателят прецизира своите доводи и ги формулира така, че да са по-тясно съгласувани с общностното право и практиката на Съда.
In his rejoinder and at the hearing, the appellant refined his arguments and tailored them to fit more closely with Community law and the caselaw of this Court.
Жалбоподателят поддържа, че докато Организацията на обединените нации не предвиди механизъм за независим съдебен контрол, който да гарантира зачитането на основните права от решенията на Съвета за сигурност и Комитета по санкциите, с оглед прилагането на тези решения общностните съдилища би трябвало да разглеждат съвместимостта на приетите от общностните институции мерки с основните права, признати в общностния правен ред.
The appellant maintains that, so long as the United Nations do not provide a mechanism of independent judicial review that guarantees compliance with fundamental rights of decisions taken by the Security Council and the Sanctions Committee, the Community Courts should review measures adopted by the Community institutions with a view to implementing those decisions for their conformity with fundamental rights as recognised in the Community legal order.
Жалбоподателят цитира Решението по дело Bosphorus 16като прецедент.
The appellant cites the ruling of this Court in Bosphorus 16as a precedent.
Жалбоподателят оспорва тази част от обжалваното съдебно решение, като се позовава на съвкупност от доводи, изведени от международното и от общностното право.
The appellant challenges this part of the judgment under appeal with a combination of arguments derived from international law and Community law.
В жалбата си той твърди между другото, че разсъжденията на Първоинстанционния съд относно задължителното действие и тълкуването на релевантните резолюции на Съвета за сигурност са погрешни от гледна точка на международното право.
In his statement of appeal, he argues, inter alia, that the reasoning of the Court of First Instance in respect of the binding effect and the interpretation of the relevant Security Council resolutions is flawed from the perspective of international law.
Жалбоподателят
The appellant claims that neither Article 103 of the UN Charter
Обединеното кралство повдига възражение за недопустимост на довода, изведен изрично от общностното право, с мотива, че представлява ново правно основание.
The United Kingdom has raised a plea of inadmissibility as regards the line of argument based expressly on Community law on the ground that it would amount to a new plea in law.
Не споделям това мнение.
I do not take the same view.
Разсъжденията на Първоинстанционния съд водят до оправдано объркване относно начина, по който предимството на резолюциите на Съвета за сигурност може да се основе на общностното право въз основа на изискване, което е изведено от международното право.
The reasoning of the Court of First Instance gives rise to legitimate confusion as to how the primacy of Security Council resolutions can be grounded in Community law by virtue of a requirement that is an import from international law.
В това отношение доводите, изведени от международното право и тези от общностното
In that respect, the arguments derived from international law and those derived from Community law are,
15 — Член 103 от Устава на ООН гласи: „В случай на противоречие между задълженията на членовете на организацията, произтичащи от настоящия устав, и задълженията им, произтичащи от което и да е друго международно споразумение, задълженията по настоящия устав имат предимство“.
15 — Article 103 of the UN Charter provides: ‘In the event of a conflict between the obligations of the Members of the United Nations under the present Charter and their obligations under any other international agreement, their obligations under the present Charter shall prevail.’
По принцип е прието, че това задължение се отнася до задължителните решения на Съвета за сигурност. Вж.
It is generally recognised that this obligation extends to binding Security Council decisions.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н POIARES MADURO — ДЕЛO C-402/05 P което Съдът утвърждава автономността на общностния правен ред.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P
Съдът приема, че Договорът не е просто споразумение между държави, а споразумение между народите на Европа.
Treaty is not merely an agreement between States, but an agreement between the peoples of Europe.
Той приема, че Договорът установява „нов правов ред“, който произтича от съществуващия в международното публично право правен ред, но е различен от него.
It considered that the Treaty had established a ‘new legal order’, beholden to, but distinct from the existing legal order of public international law.
С други думи Договорът създава вътрешен правен ред с трансгранични размери, чиято „основна конституционна харта“ е Договорът 18.
In other words, the Treaty has created a municipal legal order of trans-national dimensions, of which it forms the ‘basic constitutional charter’.
Вярно е, че би било по-добре жалбоподателят от самото начало да подкрепи своите правни основания с двата вида доводи.
Admittedly, the appellant would have been better advised to support his plea, from the outset, with both lines of argument.
Макар обаче първоначално той да извлича повечето от своите доводи от международното право, никога не е имало противоречие между страните относно акцента в доводите на жалбоподателя, а именно че Първоинстанционният съд погрешно е представил естеството на задълженията на Общността по международното право и отношенията между тези задължения и задълженията на общностните съдилища по Договора.
Yet, even though he initially directed most of his arrows from the angle of international law, there was never a misunderstanding among the parties about the thrust of his claim, namely, that the Court of First Instance wrongly portrayed the nature of the Community’s obligations under international law and the relationship of those obligations with the duties of the Community Courts under the Treaty.
В действителност във всяко от своите писмени и устни становища пред Съда Съветът и Комисията, както и Обединеното кралство, отдават голямо значение на повдигнатия от жалбоподателя ключов въпрос: отношенията между международния правен ред и общностния правен ред.
Indeed, in each of their written and oral submissions to this Court, the Council and the Commission, as well as the United Kingdom, have given ample consideration to the key issue raised by the appellant: the relationship between the international legal order and the Community legal order.
Следователно не виждам защо Съдът трябва да разглежда част от доводите на жалбоподателя като ново правно основание.
I fail to see, therefore, why the Court should characterise part of the appellant’s arguments as an additional plea in law.
Вместо това считам, че Съдът трябва да приеме това правно основание за изцяло допустимо.
Instead, I believe the Court should consider his plea to be admissible in its entirety.
Това не означава обаче, че вътрешният общностен правен ред и международният правен ред се разминават като кораби в нощта, без да си взаимодействат.
This does not mean, however, that the Community’s municipal legal order and the international legal order pass by each other like ships in the night.
Дори напротив, по традиция Общността играе активна и конструктивна роля на международната сцена.
On the contrary, the Community has traditionally played an active and constructive part on the international stage.
Следователно прилагането и тълкуването на общностното право се ръководят от презумпцията, че Общността желае да спазва своите международни ангажименти 19.
The application and interpretation of Community law is accordingly guided by the presumption that the Community wants to honour its international commitments.
Поради това общностните съдилища внимателно разглеждат задълженията, които
19The Community Courts therefore carefully examine the obligations by which
По този начин достигаме до въпроса как трябва да бъдат описани отношенията между международния правен ред и общностния правен ред.
This brings us to the question of how the relationship between the international legal order and the Community legal order must be described.
Логичната отправна точка в тази дискусия, разбира се, трябва да бъде основополагащото решение по дело Van Gend en Loos 17, с
The logical starting point of our discussion should, of course, be the landmark ruling in Van Gend en Loos, in which the Court affirmed the autonomy of the Community legal order. 17The Court held that the
18 — Решение от 23 април 1986 г. по дело Les Verts/Парла-мент (294/83, Recueil, стр. 1339, точка 23).
18 — Case 294/83 Les Verts [1986] ECR 1339, paragraph 23.
19 — Вж. например Решение от 4 декември 1974 г. по дело van Duyn (41/74, Recueil, стр.
19 — See, for instance, Case 41/74 Van Duyn [1974] ECR 1337, paragraph 22, and Case C-286/90 Poulsen and Diva Naviga­tion [1992] ECR I-6019, paragraphs 9 to 11.
17 — Решение от 5 февруари 1963 г. (26/62, Recueil, стр. 12).
17 — Case 26/62 Van Gend en Loos [1963] ECR 1, at p. 12.
Ако дадено международно споразумение е сключено в нарушение на това задължение, може да бъде отречено неговото действие в общностния правен ред.
20 an international agreement is concluded in breach of that duty, it can be denied effect in the Community legal order.
В контекста на настоящото дело още по-показателен е фактът, че Съдът в някои случаи проверява дали актове, приети от Общността с цел да придадат вътрешно действие на международните ангажименти, съответстват на общите принципи на общностното право.
Even more apposite, in the context of the present case, is the fact that the Court has verified, on occasion, whether acts adopted by the Community for the purpose of giving municipal effect to international commitments were in compliance with general principles of Community law.
Например в Решение по дело Германия/Съвет 24Съдът отменя решението на Съвета за сключване на Споразумението за Световната търговска организация (СТО), в частта в която Съветът одобрява рамковото споразумение за бананите.
For instance, in Germany v Council the Court annulled the Council decision concerning the conclusion of the WTO Agreement to the extent that it approved the Framework Agreement on Bananas.
Съдът приема, че разпоредбите на това рамково споразумение нарушават общ принцип на общностното право — принципа за недопускане на дискриминация.
24The Court considered that provisions of that Framework Agreement infringed a general principle of Community law: the principle of non-discrimination.
Все пак в своя окончателен анализ общностните съдилища определят действието на международните задължения в общностния правен ред, като се позовават на предвидените в общностното право условия.
Yet, in the final analysis, the Community Courts determine the effect of international obligations within the Community legal order by reference to conditions set by Community law.
В това отношение съдебната практика дава множество примери.
The caselaw provides a number of examples.
Има решения, с които Съдът възпрепятства възможността дадено международно споразумение да произведе действие в общностния правен ред с мотива, че споразумението е сключено въз основа на неправилно правно основание.
There are cases in which the Court has barred an international agreement from having effect within the Community legal order on the ground that the agreement was concluded on the wrong legal basis.
Такъв е случаят с Решение по дело Парламент/Съвет и Комисия 21.
The Court did so, recently, in Parliament v Council and Commission.
Подходът на Съда е лесно разбираем, като се има предвид, че ако дадено споразумение, прието без подходящо правно основание или в съответствие с погрешна процедура по вземане на решения, произведе действие в общностния правен ред, това би довело до „фундаментални институционални последствия както за Общността, така и за държавитечленки“ 22.
21The Court’s approach is easy to understand once one realises that it would have ‘fundamental institutional implications for the Community and for the Member States’ 22if an agreement that was adopted without a proper legal basis — or according to the wrong decision-making procedure — were to produce effects within the Community legal order.
Подобни опасения са в основата на делата, в които Съдът
A similar concern underpins cases in which the Court has held that, when entering into commitments on the international stage,
Общото между всички тези дела е, че макар Съдът да полага големи грижи за спазване на задълженията, които Общността има по силата на международното право, той се опитва преди
All these cases have in common that, although the Court takes great care to respect the obligations that are incumbent on the Community by virtue of international law, it seeks, first and foremost, to preserve
23 — Вж. например Решение 1/78 от 14 ноември 1978 г. (Recueil, стр.
21 — Joined Cases C-317/04 and C-318/04 [2006] ECR I-4721.
2151, точка 33), Становище 2/91 от 19 март 1993 г. (Recueil, стр.
See also Case C-327/91 France v Commission [1994] ECR-3641.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н POIARES MADURO — ДЕЛO C-402/05 P всичко да запази създадената от Договора конституционна рамка 25.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P the constitutional framework created by the Treaty.
Поради това би било погрешно да се приеме, че след като Общността вече е обвързана от норма на международното право, общностните съдилища трябва да приемат тази норма напълно и да я приложат безусловно в общностния правен ред.
25Thus, it would be wrong to conclude that, once the Community is bound by a rule of international law, the Community Courts must bow to that rule with complete acquiescence and apply it unconditionally in the Community legal order.
Отношението между международното право и общностния правен ред се регулира от самия общностен правен ред и международното право може да си взаимодейства с този правен ред само в съответствие с условията, установени от конституционните принципи на Общността.
The relationship between international law and the Community legal order is governed by the Community legal order itself, and international law can permeate that legal order only under the conditions set by the constitutional principles of the Community.
В това решение Съдът разглежда въпроса дали регламент, приет с оглед прилагането на резолюция на Съвета за сигурност, която налага ембарго върху търговията с Федерална република Югославия, нарушава основни права и принципа на пропорционалност.
26In that ruling, the Court assessed whether a regulation that was adopted to implement a Security Council resolution which imposed a trade embargo on the Federal Republic of Yugoslavia infringed fundamental rights and the principle of proportionality.
Съдът приема, че интересът от „прекратяването на военното положение в региона и на тежките нарушения на правата на човека и на международното хуманитарно право в Република Босна и Херцеговина“ има предимство пред интереса на един напълно невинен субект да може да осъществява своята икономическа дейност, като използва средства, взети назаем от дружество със седалище във Федерална република Югославия 27.
The Court held that the interest of ‘putting an end to the state of war in the region and to the massive violations of human rights and humanitarian law in the Republic of Bosnia-Herzegovina’ outweighed the interest of a wholly innocent party to be able to pursue its economic activities using assets it had leased from a company based in the Federal Republic of Yugoslavia.
Съдът по никакъв начин не показва, че допуска възможността да не е компетентен да осъществи контрол, поради това че Регламентът е необходим за прилагането на приет от Съвета за сигурност режим на санкции 28.
27 The Court made no suggestion whatsoever that it might not have powers of review because the regulation was necessary in order to implement a sanctions regime that was drawn up by the Security Council. 28
От това следва, че изходът от настоящата жалба зависи преди всичко от следния въпрос: съществува ли в Договора основание, което позволява да се счита, че спорният регламент е изключен от конституционните ограничения, които обичайно се налагат от общностното право, тъй като с него се прилага режим на санкции, наложен от резолюции на Съвета за сигурност?
It follows that the present appeal turns fundamentally on the following question: is there any basis in the Treaty for holding that the contested regulation is exempt from the constitutional constraints normally imposed by Community law, since it implements a sanctions regime imposed by Security Council resolutions?
Или иначе казано: предоставя ли общностният правен ред надконституционен статут на мерките, необходими за прилагането на резолюциите на Съвета за сигурност?
Or, to put it differently: does the Community legal order accord supra-constitutional status to measures that are necessary for the implementation of resolutions adopted by the Security Council?
Въпреки това Съветът, Комисията и Обединеното кралство изтъкват, че Решението по дело Bosphorus няма такава тежест, каквато жалбоподателят се опитва да му придаде.
Nevertheless, the Council, the Commission and the United Kingdom claim that the judgment in Bosphorus does not provide the authority the appellant seeks to ascribe to it.