natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Безопасността на храните се възприема по-широко от ЕС. Вместо
The EU is also taking a broader view ofwhat food safety is.
Хранителната и ветеринарна инспекция (ХВИ) към Европейскатакомисия, със седалище Грейндж,Ирландия, играе важна роля приконтрола по спазване на влезлитев сила изисквания. Екипът на ХВИ,състоящ се от около 100 инспектори, пътува не само в рамкитена ЕС, но и по цял свят, за да проверява дали са налице механизмиза контрол и прилагане на нормите, както и дали те се изпълняватв практиката.
The Food and Veterinary Office (FVO),which is an arm of the European Commission based at Grange in Ireland,plays an important role in verifyingwhether the rules are being enforced.The FVO’s team of some 100 inspectorstravels the length and breadth not onlyof the EU but also of the world, tocheck whether adequate control andenforcement mechanisms are in place.As part of these on-the-spot checks, theinspectors may visit producers or processing plants to establish that thesemechanisms are effective in practice.
При необходимост ХВИ може да изпрати инспектори,за да реагира на избухнала епидемия както в рамките на ЕС, така иизвън него.
Ifnecessary, the FVO can send out inspectors in response to disease outbreaksboth within and outside the EU.
Системата за бързо предупреждаванеза храните и фуражите (СБПХФ) предоставя спешнаин-формация за нови идентифицирани рискове за потребителите.
The rapid alert system for food and feed (RASFF) provides rapid information on newly identified risks tothe consumer.
Когато правителство от ЕСзабележи храни или фуражи, които могат да изложат потребителите на риск, то използватази мрежа, за да информира за потенциалния риск и за действията си за спиране на продукта от влизане в хранителната верига.
When an EU government spots a food or feed item which it thinks could put consumers atrisk, it uses this network to spread information on the potential risk and the action it has taken to stop theitem entering the food chain.
Така се гарантира, че рискът спешноще бъде публично оповестен из целия ЕС и че властите в други страни могат да предприемат незабавнидействия, в случай че собствените им граждани също са изложени на риск.
This ensures that the risk is publicised throughout the EU very quickly andthat authorities in other countries can take swift action if they think their own citizens are also at risk.
Сигналите се подават по най-различни поводи – от салмонела в месото до използването наопасни оцветители в подправките, от наличието на живак в рибата до храни, внасяни от не-лицензиранипреработватели.
Alerts are issued for reasons ranging from discovery of salmonella in meat to the use of dangerous colourings in spices, from mercury in fish to food imports from unauthorised processing plants.
Европейската комисия е центърът на мрежа, включваща националните власти и ЕАБХ.
The European Commission is the hub of a network which includes national authorities and EFSA.
Сигналите могат да се подадат и чрезинтернет.
It publishes the alerts onthe internet.
Информиране на потребителите: етикети за гарантиране на безопасност
Keeping consumers informed:labelling for safety
Изискванията към етикетите сеосъвременяват редовно в отговор на последните тенденции внауката и променящите се очаквания на потребителите.
The labelling requirements are regularly updated to reflect advances inscience and changing consumer expectations.
Неотдавнашните промени отразяватбезпокойствата на потребителите, например по отношение на СЕГ (болестта „луда крава“) – потребителите търсят възможнонай-пълна информация за говеждото месо, което купуват.
Recent changes reflect publicconcern over, for example, BSE (‘madcow’ disease): consumers want thefullest possible information about thebeef they buy.
Хората искат и имат право дазнаят с какво се хранят.
People want, and have a right, to knowwhat they are eating.
Изискванията към етикетите на хранитеса в отговор на това тяхно право.
Food labellingrules recognise that right.
Главният принцип вправилатана ЕС за поставяне на етикети е,че потребителите трябва да получат съществена информация засъстава на продукта, производителя, начините за съхранение иприготовление.
The fundamental principle of EU food labellingrules is that consumers should be givenall essential information on the composition of the product, the manufacturer, methods of storage and preparation.
Производителитеи търговците могат да предоставят допълнителна информация,ако пожелаят, но тя трябва да бъде изключително точна, да не подвежда потребителя или да твърди, че някой хранителен продуктможе да предотвратява или лекува заболявания.
Producers and manufacturers arefree to provide additional informationif they wish, but this must be accurate,not mislead the consumer and notclaim that any foodstuff can prevent,treat or cure illness.
Как да разчитамеетикетите
Understanding health claims
Потребителите искат също така да знаят дали хранитеим съ-държатгенномодифицирани продукти и да разберат от етикетадали някоя съставка може да предизвика алергия.
Consumers also want to know whethera food contains a genetically modifiedproduct and to see from the labelwhether a food ingredient might trigger an allergy – other reasons forrecent changes.
Това бешеощеедна причина за неотдавнашните промени в изискванията.
If a food contains a GM product, or if a product derivedfrom GM material was involved in producing it, then the label must say so.
ЕС съзнава, че потребителите искат не само безопасни, но и пълно-ценнихрани.
The EU recognises that consumers donot just want safe food, they also wantfood which is nutritious.
Още повече че пълноценното хранене е с нарастващозначение в политиката на ЕС.
Moreover,good nutrition is of growing importance to EU public health policy.
Специални правила се прилагатприопределени хранителни продукти, например съдържанието нахинин и кофеин трябва да бъде ясно обозначено.
The EU has no intention ofmicro-managing what people eat ordictating their lifestyle, but it doeshave a role in helping the Europeanpublic take informed decisions andensuring that claims are truthful andscientifically based.
Задачата на Европейската комисия в тази насока включва дефинирането на допустими надписи захранителния състав (като например „ниско съдържание на мазнини“ или „високо съдържание на фибри“) и установяването на система за тяхното одобряване.
The challenge in designing modernfood labelling rules is to strike a balance between giving consumers asmuch information as possible and notoverloading the label with informationthat makes it difficult to read andunderstand.
При разработката на съвременниизисквания към етикетите трябва да се намери балансът междувъзможно най-пълната за потребителя информация, и тази, която е излишна и може дагоза-трудни.
The European Commission’s work inthis area includes defining permissiblenutrition claims (such as the use ofterms like ‘low fat’ or ‘high fibre’) andsetting up an authorisation system forhealth claims.
Защита от хранителни алергии и непоносимост към храни
Protection from food allergies and food intolerance
Делът на населението, страдащо от хранителни алергии и непоносимост (към фъстъци илилактоза например), се увеличава.
The proportion of the population suffering from food allergies or food intolerance (to peanuts or lactose,for example) is increasing.
Около 8% от децата и 3% от възрастните в момента страдат от хранителни алергии или непоносимост към храни.
Some 8% of children and 3% of adults now suffer from a food allergy or foodintolerance.
Точната информация в етикетитепомага на тези хора да избягват хранителните продукти и съставки, които предизвикват нежелана реакция.
Better labelling helps these people avoid those foodstuffs or ingredients which provoke a reaction.
В миналото не беше задължително етикетите да указват съдържанието насъставките, които представляват по-малко от 25% от крайния продукт.
In the past, it was not compulsory to label components of any compound ingredient making up lessthan 25% of the final product.
От 2005 г. всичкисъставки трябва да бъдат изброени.
From 2005, all ingredients must be listed.
Изключения от това правило има, но съставка, за коятое известно, че е потенциален източник на алергии или непоносимост, задължително сепосочва върху етикета.
There will be a very limited number of exceptions to this rule, but an ingredient known to be a potential source of allergy or intolerancemust always be listed.
Общата селскостопанска политика (ОСП) винаги се е стремяла да гарантира безопасносттана храните, които консумираме.
The Common Agricultural Policy (CAP) has always sought to guarantee the safety of the food we eat.However, in the early years, there was a greater emphasis on ensuring that the EU had sufficient food, inbad years as well as good.
ОСП също така целеше да осигури стабилнидоходина фермерите, като им гарантираше, чеза техните продукти винаги ще има пазар, дори и ако това означава излишното количествода се изкупува и съхранява на склад.
The CAP also aimed to provide a steady income for farmers by guaranteeing that there would always bea market for their products, even if that meant buying up and storing any surplus.
С течение на времето този подход стана безкрайно скъп,произвеждаха се „морета“ от излишно мляко и вино, и „планини“ от говеждо месо и масло, които бяха изкупувани, складирани и до известна степен унищожавани за сметка на ЕС.
As the years went by,this approach became excessively costly, producing ‘lakes’ of surplus milk and wine, and ‘mountains’ ofsurplus beef and butter that were purchased, stored and to some extent disposed of at the EU’s expense.
Един от начините, по които ЕС се освобождаваше от тези излишни количества, бечрез из-носна субсидирани цени, за да може да ги продаде на (по-ниска) световна пазарна цена.
One of the ways in which the EU disposed of these surpluses was to export them at subsidised prices inorder to sell them at the (lower) world market price.
Много страни, големи износителки, приеха това за невзаимоизгодна търговия, която пречи насветовнитетърговски отношения.
Many major exporting countries felt this competitionwas unfair and was distorting world trade.
Вземайки под внимание тези проблеми и разширяването на ЕС, бяха проведени редица реформи.
To take account of these pressures and of EU enlargement, a series of reforms have been introduced.
Принципите и размерите на дългосрочните разходи бяха описани в документ, известенкато „План 2000“.
Theprinciples and long-term spending limits were set out in a policy document known as ‘Agenda 2000’.
Изключително важен пакет от реформи беше договорен през 2003 г. и субсидиите за износ бяха намалени.
Amajor package of reforms was also agreed in 2003. Export subsidies are being scaled back.
В резултат фермерите от ЕС се чувстват по-уверени на пазара и са мотивирани да работятпо природосъобразен начин.
The overall effect is to make EU farmers more reliant on the market and to give them greater incentivesfor farming in an environmentally friendly way.
Фермерите в момента имат много по-голяма свобода да произвеждат каквото пожелаят, защото финансовата помощ, която получават, е свързана не собема на производството, а с отношението им към околната среда, здравните норми и условията за отглеждане на животните, както и с индивидуалните финансови нужди на стопаните.
Farmers also now have greater freedom to produce whatthey want, because the financial support they receive is linked not to production but to respect for environmental, animal health and welfare standards and to their individual financial needs.
„План 2000“ стана и повратна точка в развитието на земеделските райони като интегрална част от селскостопанската политика.
Agenda 2000 was also a turning point in making rural development an integral part of agricultural policy.
В бъдеще бюджетът на ОСП все повече ще бъдеизползван за устойчивото развитие на селото – например като се създават нови работниместа в селските райони и се опазва природата, сред която гражданите живеят.
In future, the CAP budget will increasingly be used to help make sure the rural way of life is sustainable – for example, by creating other jobs in rural areas and maintaining the countryside for people toenjoy.
Безопасността на хранитетръгва от стопанствата лучаваха те.
Food safety begins on our farms received.
С течение на времето тази политика създаде излишък на висока цена за данъкоплатеца и понякога резултатът бе насочване на средства към фермери,които всъщност не се нуждаехаот тях.
Over time, this policy createdsome over-supply at a high cost to thetaxpayer and sometimes had the effectof channelling funding to farmers whodid not really need it.
В ЕС има повече от 10 милионафермери.
There are more than 10 million farmersin the EU.
Това представлява 5,4%от всички работни места.
This represents 5.4% of allemployment.
Селското стопанство създава многоповече работни места в близките райони и припреработванетона храни и фуражи.
Farming generates manymore jobs in surrounding communitiesand in feed and food processing.
Значителначаст от хранаите,които консумираме, произхожда от ЕС.
A significant amount of the food we eatcomes from EU farms.
Осъзнаването на този проблемсъвпадна с нарастващото безпокойство за това дали ОСП не насърчава методи на интензивноземеделие, които, от своя страна,създават проблеми приопазванена околната среда и безопасността на храните.
A recognition of this problem coincidedwith growing worries about whetherthe CAP was encouraging intensivefarming methods which had implications for the environment and foodsafety.
Това доведе до реформа на ОСП, която представлява отказ от заплащането за произведена продукция в полза на пряко заплащане на фермерите, за
This prompted a reform of the CAP, which is moving away from payment for production and towards directpayments to farmers to support theirincomes. The additional advantage of
Процъфтяването на селските райони е важна цел
Thriving rural communitiesare important.
Справедливи цени и безопаснихранис високо качество за потребителите стабилизиране на доходите им.
•an acceptable cost to the taxpayer, this approach is that payments can beused as an incentive to farmers to:
Допълнителното преимущество натози подход е, че заплащането потози начин може да бъде използвано като стимул за фермерите:
•allowing other countries fair access to EU markets for their produce andfood,
Приемлива цена за данъкоплатеца да произвеждат безопасни хранипри хигиенични условия
•produce safe food in hygienic conditions,
Този нов подход се възприема катонай-доброто средство, комбиниращо редица цели:
•use environmentally sound production methods,
Приемливи доходи за фермерите
•promote a sustainable rural economy.
Днес ЕС не акцентира върху количеството произведени храни, както в миналото, а отделя по-голя-мо внимание на качеството и наролята на фермерите и технитедоходи.
The EU now places less emphasis onquantity than in the past and more onmaintaining quality and on the roleand incomes of individual farmers.
Например ЕС предлага подкрепа за фермери, които участват в схеми за подобряване и осигуряване на качеството на селскостопанските продукти инапроизводствените процеси.
Forexample, the EU provides support forfarmers who take part in schemesdesigned to improve and assure thequality of agricultural products andproduction processes.
ЕС е най-големият вносител на храна в света и най-големият пазар захрани, внесени от развиващите сестрани – внасят се фуражи, храни,растения и животни от над 200страни.
The EU is the world’s largest importerof food and the largest market forimports of food from developing countries.
Производителите на фуражи и храни от страните извън ЕС,които изнасят за ЕС, трябва даспазват същите принципи за безопасност, които важат в ЕС.
It imports feed, food, plants andanimals from over 200 countries.
За дасе предотврати вносът на опаснихрани, по границите на ЕС се извършват щателни проверки.
Farmsand food producers in non-EU countries who export to the EU must respectthe same safety principles as apply inthe EU. Checks are run at EU frontiersto stop unsafe food slipping in.
ЕС разбира, че за развиващите сестрани може да се окаже трудно искъпоструващо да отговарят натези условия, затова, за да повишат те собствените си изисквания, той им предоставя техническа помощ.
The EU realises that meeting thesestandards can be difficult and costly fordeveloping countries, so it providestechnical assistance to help them meetits own standards.
Тази помощ може покосвен начин да облагодетелствастраните, загрижени за повишаването на собствените си здравни и хранителни изисквания, катопо този начин намалят броя насмъртните случаи от заразенихрании вода.
This assistance canindirectly benefit the countries concerned by improving their own foodstandards and health, thus reducingthe number of deaths from contaminated food and water.
Всяка година в развиващите се страни по такива причини умират почти два милионадеца.
Every year,nearly two million children in developing countries die from these causes.
ЕС понякога е обвиняван, че използва високите си изисквания катоначин да задържа вноса.
The EU is sometimes accused of usingits ever higher food standards as ameans of keeping imports out.
Това обачене е вярно – ЕС е направил политически избор да не допуска компромиси с нормите за безопасностна храните.
This isnot true: the EU has made a politicalchoice not to compromise over foodsafety rules.
Безопасността на храните започва отстопанството, независимо отпроизхода им.
That applies as much to itsown member states as it does to othercountries wanting to export to the EU.Food safety begins on the farm wherever the food comes from
ЕС също така дава своя принос вкампаниите за повишаване на информираността на гражданите,които насърчават потребителите в ЕС да купуват продукти при„взаимоизгоден търговски обмен“или иначе казано, хранителни продукти, които са не само безопасни, но и произхождат от коректни производители и са произведени и преработени от работници вкоректни фирми.
The EU also contributes to awarenessraising campaigns that encourage EUconsumers to buy ‘fair trade’ products– in other words foodstuffs which arenot only safe but which, in addition,come from producers who have beenpaid a fair price and which have beenhandled and processed by workers whoreceive fair treatment.
Нещо повече, ЕС работи с другистрани в международни организации за създаването на адекватнимеждународни норми за безопасност на храните, тъй като найсправедливото решение е еднакво високо ниво наизискваниятавцелия свят.
In addition, the EU works with othercountries in international organisationson drawing up adequate internationalfood safety rules, since the fairest solution is for standards to be at the samehigh level worldwide.
Това улеснява страните, които изнасят за ЕС, и самите страни от ЕС, които искат даизнасят в други части на света.
This makes it easier for countries exporting to the EU,and indeed for the EU’s own foodindustry exporting to the rest of theworld.
Втази си дейност ЕС винаги оказванатиск за възможно най-високиизискванияне само къмбезопас-ността на храните, но и къмопазването на околната среда,развитието на селските райони,
In this work, the EU alwayspushes for the highest possible standards, not just of food safety, but ofenvironmental protection, rural development, sustainable production andanimal welfare.
Потребителите в ЕС желаят несамо безопасни, но и качественихрани.
EU consumers want safe food: theyalso want quality food.
Нещо повече, те искат ЕСда зачита различните националникултури и кухни в своите граници.ЕС уважава това право и е разработил четири вида „лого за качество“.
In addition,they want the EU to respect the diversecultures and cuisines within its borders.The EU recognises this and has developed four ‘quality logos’.
Или иначе казано, само зехтин от признатата област в покрайнините на Нион във Франция, сирене от областта Сера да Ещрела в Португалия и агнешко от Шетландските острови край Шотландия, които отговарят на точно определени изисквания, могат да бъдатокачествени с това лого.
In other words, onlyolive oil from a recognised area in thevicinity of Nyons in France, cheese fromthe designated area of Serra da Estrellain Portugal, and lamb from Scotland’s Shetland Islands meeting exactingrequirements can qualify to use thelogo.
Двата вида лого PDO (Защитенонаименование на произхода) и PGI (Защитено географско указание) се прилагат за селскостопански или хранителни продукти, пряко свързани с конкретнаобластили район.
The logos for protected designationsof originand protected geographicalindications(PDOs and PGIs) bothapply to agricultural products or foodstuffs with a strong link to a specificregion or place.
Логото TSG (Гарантирано традиционен специалитет)се използва за продукти с отличителни черти, коитосъдържат традиционни съставкиили са направени по традиционниметоди.
Thetraditional speciality guaranteed(TSG) logo is used forproducts with distinctive features and whicheither have traditional ingredientsorare made using traditional methods.Among the products in this groupare‘Kalakukko’ bread, ‘Jamón Serrano’and ‘Kriek’ beer.
Сред тези продукти сахлябът Kalakukko, шунката Jamón Serrano и бирата Kriek, регистрирани съответно от Финландия,Испания и Белгия.
These have been registered by Finland, Spain and Belgium respectively.
Продукт, носещ логото PGI, има специфична характеристика или репутация,свързана с определена област, ипоне един от етапите на производството, обработката или подготовката му се извършва в тазиобласт. Например Clare Island Salmon, Arancia Rossa di Sicilia и Dortmunder Bier.
Where a product carriesthe PGIlogo, it has aspecific characteristicor reputation associating it with a given area,and at least one stage in theproduc-tion, processing and preparation process is carried out in that area.Examples are ‘Clare Island Salmon’,‘Arancia Rossa di Sicilia’ and ‘Dortmunder Bier’.
Това означава, че единствените продукти, които могатда носят тези имена, са сьомга от Клеър Айланд в Ирландия, червенипортокали от Сицилия и бира отрайона около Дортмунд в Германия,които отговарят на конкретнитеспецификации за качество.
This means that the onlyfoodstuffs which can use those namesare salmon from Clare Island in Ireland,blood oranges from Sicily and beerfrom the Dortmund area of Germanythat meet particular quality specifications.
Другоячеказано,фермерите там избягват употребата на синтетични пестициди и химически торове.
A product bearing the PDO logo has provencharacteristics whichcan only result fromthe natural environmentand abilities of producers in the regionof production with which it is associ-
Сигурна база за разнообразие и качество на продуктите лични на европейския пазар хранителни продукти, а да се приложат основнитеизискванияза безопасност, които да служат катобаза, на която да се развиват иподобряват качеството и отличителните характеристики напродукцията.
A safe basis for diversity and excellence vast array of foodstuffs available on the European market, but to lay down thefundamental standards of safety toserve as a basis on which quality andexcellence can grow and thrive.
Безопасността на хранитеозна-чава намаляване на риска.
Food safety is about minimising risk.The Union takes very seriously itsresponsibility for managing and controlling risk in a constantly changingglobal food market.
Той взема решения на базата на сериознинаучни изследвания, достъпни завсички – учени, фермери, производители на храни и потребители.
It makes decisionsbased on sound science that is transparent for everyone, whether scientists,farmers, food producers or consumers.
В същото време ЕС вярва, честандартите за безопасност нахраните трябва да насърчават, ане да ограничават избора и качеството.
Risk can never be totally eliminated.However, by setting high standards, byconstantly evaluating risk and by drawing on the best available independentscientific advice, the EU can boast astate-of-the-art food safety policy.
Рискът никога не може да бъде изцяло елиминиран.
At the same time, the EU believes foodsafety standards should promote, notlimit, choice and quality.
Разширен ЕС означавапо-голямо разнообразиена един и същ високстандарт
An enlarged EU meansgreater diversity at thesame high standard.
Бяла книга за безопасността на храните:http://europa.eu.int/comm/dgs/health_consumer/library/pub/pub06_en.pdf
White Paper on food safety: europa.eu.int/comm/dgs/health_consumer/library/pub/pub06_en.pdf