natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В това отношение трябва да се напомни, че макар предметът на предявения на основание на член 226 ЕО иск да се предопределя от предвидената в тази разпоредба досъдебна процедура, поради което официалното уведомително писмо, мотивираното становище и искът трябва да се основават на същите твърдения за нарушения, това изискване все пак не налага във всяка хипотеза пълно съвпадане на формулировката на тези актове, стига предметът на спора да не е разширен или изменен (вж. в този смисъл Решение от 18 юли 2007 г. по дело Комисия/Германия, C-490/04, Сборник, стр. I-6095, точки 36 и 37).
In this regard, it is to be borne in mind that although it is true that the subject-matter of proceedings brought under Article 226 EC is circumscribed by the pre-litigation procedure provided for in that provision and that, consequently, the formal notice, the reasoned opinion and the application must be based on the same objections, that requirement cannot go so far as to mean that in every case exactly the same wording must be used in each, where the subject-matter of the proceedings has not been extended or altered (see, to that effect, Case C-490/04 Commission v Germany [2007] ECR I-6095, paragraphs 36 and 37).
Освен това мотивираното становище трябва да съдържа последователно и подробно изложение на съображенията, довели Комисията до убеждението, че заинтересованата държавачленка не е изпълнила едно от задълженията си по Договора за ЕО.
In addition, the reasoned opinion must contain a coherent and detailed statement of the reasons which led the Commission to conclude that the State in question has failed to fulfil one of its obligations under the EC Treaty.
Следователно нищо не пречи на Комисията да изложи подробно в мотивираното становище твърденията за нарушения, които тя вече е изтъкнала по общ начин в официалното уведомително писмо (вж.
On the other hand, the letter of formal notice cannot be subject to such strict requirements of precision, since it cannot, of necessity, contain anything more than an initial brief summary of the complaints.
Решение от 9 ноември 1999 г. по дело Комисия/Италия, C-365/97, Recueil, стр. I-7773, точка 26).
There is therefore nothing to prevent the Commission from setting out in detail in the reasoned opinion the complaints which it has already made more generally in the letter of formal notice (Case C-365/97 Commission v Italy [1999] ECR I-7773, paragraph 26).
В случая обратно на това, което твърди Федерална република Германия, от официалното уведомително писмо не следва, че Комисията желае да ограничи предмета на спора до положението на германските граждани.
In this instance, contrary to the claims of the Federal Republic of Germany, it is not apparent from the letter of formal notice that the Commission intended to limit the subject-matter of the dispute to the situation of German nationals.
Всъщност, от една страна, в точка 3 от горепосоченото писмо Комисията се позовава по-специално на § 1, алинея 3 от EStG, който за целите на облагането с данък върху доходите засяга физическите лица, които нямат нито местожителство, нито обичайно пребиваване в Германия и които получават доходи в тази държавачленка, независимо от своето гражданство. От друга страна, в точка 5
As a matter of fact, first, in the third paragraph of that letter the Commission makes particular reference to Paragraph 1(3) of the EStG which, for the purposes of liability to income tax, refers to natural persons having neither domicile nor habitual residence in Germany and who receive income in that State, irrespective of their nation-
КОМИСИЯ/ГЕРМАНИЯ от писмото Комисията уточнява, че според нея изключването на лицата, които се намират в условия на трансгранична мобилност, от ползването на субсидия за недвижима собственост е несъвместимо с принципа на свободното движение на хора съгласно членове 18 ЕО, 39 ЕО и 43 ЕО.
COMMISSION v GERMANY ality. Second, in the fifth paragraph of that letter the Commission states that, in its view, exclusion of persons making use of crossborder mobility from eligibility for the property subsidy is, under Articles 18 EC, 39 EC and 43 EC, incompatible with the principle of freedom of movement of persons.
Тъй като предметът на спора не е изменен или разширен, а от официалното уведомително писмо за Федерална република Германия са видни елементите, необходими за подготовката на защитата ѝ, нейното възражение за недопустимост следва да се отхвърли и искът, предявен от Комисията, следва да се приеме за допустим.
The subject-matter of the dispute not having been altered or extended and the letter of formal notice having enabled the Federal Republic of Germany to be informed of the factors needed for the preparation of its defence, the objection to admissibility raised by that Member State must be rejected and the action introduced by the Commission declared admissible.
Федерална република Германия уведомява Съда за приемането на 22 декември 2005 г. на Закон за отмяна на субсидията за недвижима собственост (Gesetz zur Abschaffung der Eigenheimzulage, BGBl. 2005 I, стр. 76).
A preliminary point to be noted here is that by letter of 4 January 2006 the Federal Republic of Germany informed the Court of the adoption on 22 December 2005 of the Law abolishing the subsidy for owneroccupied dwellings (Gesetz zur Abschaffung der Eigenheimzulage, BGBl. 2005 I, p. 76).
В това отношение следва да се напомни, че съгласно постоянната съдебна практика, наличието на неизпълнение на задължения от държавачленка трябва да се преценява с оглед на положението на държаватачленка към момента на изтичането на срока, даден в мотивираното становище, и че последващи промени не могат да се вземат предвид от Съда (вж по-специално Решение от 19 юни 2003 г. по дело Комисия/Франция, C-161/02, Recueil, стр. I-6567, точка 6 и Решение от 18 юли 2007 г. по дело Комисия/Гърция, C-26/07, непубликувано в Сборника, точка 6).
In this regard it is sufficient to observe that, according to settled caselaw, the question whether a Member State has failed to fulfil its obligations must be determined by reference to the situation prevailing in the Member State at the end of the period laid down in the reasoned opinion and that the Court cannot take account of any subsequent changes (see, in particular, Case C-161/02 Commission v France [2003] ECR I-6567, paragraph 6, and judgment of 18 July 2007 in Case C-26/07 Commission v Greece, not published in the ECR, paragraph 6).
След като е установено, че Законът за отмяна на субсидията за недвижима собственост е приет след изтичането на посочения срок, той не следва да бъде взет предвид при разглеждането на настоящия иск.
Since it is established that the law abolishing the subsidy was adopted after the expiry of that period, it is not to be taken into consideration in these proceedings.
От постоянната съдебна практика произтича, че макар прякото данъчно облагане да е от компетентността на държавитечленки, последните трябва да упражняват тази компетентност при спазване на общностното право (вж.
It is settled caselaw that, although direct taxation falls within their competence, the Member States must none the less exercise that competence consistently with Community law (Case C-446/03 Marks & Spencer [2005] ECR I-10837, paragraph 29; Case C-345/05 Commission v Portugal [2006] ECR I-10633, paragraph 10; and Case C-104/06 Commission v Sweden [2007] ECR I-671, paragraph 12). 17
Следователно трябва да се разгледа дали, както поддържа Комисията, EigZulG, и по-конкретно § 2, алинея 1, първо изречение от този закон, представляват ограничение на свободата на движение и на свободата на установяване на лицата, гарантирани от членове 18 ЕО, 39 ЕО и 43 ЕО.
It is therefore necessary to consider whether, as the Commission maintains, the EigZulG, in particular the first sentence of Paragraph 2(1) thereof, constitutes a restriction of the freedom of movement and freedom of establishment enshrined in Articles 18 EC, 39 EC and 43 EC.
Решение по дело Комисия/Португалия, посочено по-горе, точка 13; Решение по дело Комисия/Швеция, посочено по-горе, точка 15 и Решение от 11 септември 2007 г. по дело Комисия/Германия, C-318/05, Сборника, стр. I-6957, точка 35).
Article 18 EC, which sets out in general terms the right of every citizen of the European Union to move and reside freely within the territory of the Member States, finds specific expression in Article 39 EC with regard to freedom of movement for workers and in Article 43 EC with regard to freedom of establishment (Commission v Portugal, paragraph 13; Commission v Sweden, paragraph 15; and Case C-318/05 Commission v Germany [2007] ECR I-6957, paragraph 35).
Следователно уместно е да се разгледа, на първо място, дали членове 39 ЕО и 43 ЕО допускат национална правна уредба като § 2, алинея 1, първо изречение от EigZulG, която обвързва предоставянето на субсидията за недвижима собственост, на която имат право по силата на § 1 от този закон неограничено данъчнозадължените лица за данъка върху доходите в Германия, с условието жилищата, построени или придобити от тези лица за лични жилищни цели, да се намират на германска територия.
The first question for consideration is therefore whether a provision of national law, such as the first sentence of Paragraph 2(1) of the EigZulG, that makes the grant of the subsidy for owneroccupied dwellings, to which persons liable to unlimited taxation of income in Germany are entitled by virtue of Paragraph 1 of that law, subject to the condition that the dwellings built or purchased by those persons for their own occupation should be situated in Germany, is contrary to Articles 39 EC and 43 EC.
Решение от 15 септември 2005 г. по дело Комисия/Дания, C-464/02, Recueil, стр. I-7929, точка 34; Решение по дело Комисия/Португалия, посочено по-горе, точка 15; Решение по дело Комисия/Швеция, посочено по-горе, точка 17 и Решение от 11 септември 2007 г. по дело Комисия/Германия, посочено по-горе, точка 114).
What is more, the provisions of the Treaty on freedom of movement for persons are intended to facilitate the pursuit by Community nationals of occupational activities of all kinds throughout the European Community, and they preclude measures which might place those nationals at a disadvantage when they wish to pursue an economic activity in the territory of another Member State (Case C-464/02 Commission v Denmark [2005] ECR I-7929, paragraph 34; Commission v Portugal, paragraph 15; Commission v Sweden, paragraph 17; and Case C-318/05 Commission v Germany, paragraph 114).
Решение по дело Комисия/Дания, посочено по-горе, точка 35; Решение по дело Комисия/Португалия, посочено по-горе, точка 16, Решение по дело Комисия/Швеция, посочено по-горе, точка 18 и Решение от 11 септември 2007 г. по дело Комисия/Германия, посочено по-горе, точка 115).
Provisions preventing or deterring a national of a Member State from leaving his country of origin in order to exercise his right to freedom of movement constitute an obstacle to that freedom, even if they apply without regard to the nationality of the workers concerned (Commission v Denmark, paragraph 35; Commission v Portugal, paragraph 16; Commission v Sweden, paragraph 18; and Case C-318/05 Commission v Germany, paragraph 115).
В случая § 2, алинея 1, първо изречение от EigZulG поставя в неблагоприятно положение неограничено данъчнозадължените лица за данъка върху доходите в Германия, и които строят или придобиват за лични жилищни цели жилище, намиращо се на територията на друга държавачленка.
In this case, the first sentence of Paragraph 2(1) of the EigZulG places at a disadvantage persons liable in Germany to unlimited taxation of income who build or purchase a dwelling for their own occupation in the territory of another Member
РЕШЕНИЕ ОТ 17.1.2008 г. — ДЕЛО C-152/05 докато лицата, които се намират в същото положение по отношение на данъка върху дохода и които в случай на построяване или придобиване на жилище решават да запазят или установят местожителството си на германска територия, имат право на тази субсидия.
State. That provision does not allow such persons to receive the property subsidy, whereas persons are entitled to it who are in the same situation with regard to income tax and who, when building or purchasing a dwelling, decide to maintain or establish domicile in Germany.
При тези условия, както посочва генералният адвокат в точка 64 от заключението си, посочената разпоредба има възпиращ ефект по отношение на неограничено данъчнозадължените лица за данъка върху доходите в Германия, които са носители на правото на свободно движение, произтичащо от членове 39 ЕО и 43 ЕО, и желаят да построят или придобият жилище за лични жилищни цели в друга държавачленка.
In those circumstances, as Advocate General Bot observes in point 64 of his Opinion, that provision has a deterrent effect on persons liable to unlimited taxation on income in Germany who have the right to freedom of movement under Articles 39 EC and 43 EC and who wish to build or purchase a dwelling for their own occupation in another Member State.
Следователно като запазва ползването на субсидията за недвижима собственост за неограничено данъчнозадължените лица за данъка върху доходите в Германия, при условие че построеното или придобитото за лични жилищни цели жилище се намира на германска територия, § 2, алинея 1, първо изречение от EigZulG може да възпрепятства свободното движение на работници и свободата на установяване, гарантирани в членове 39 ЕО и 43 ЕО.
It follows that, by reserving entitlement to the subsidy for owneroccupied dwellings to persons liable in Germany to unlimited taxation of income on condition that the dwelling built or purchased for their own occupation is situated in German territory, the first sentence of Paragraph 2(1) of the EigZulG is capable of impeding freedom of movement for workers and freedom of establishment, as guaranteed by Art icles 39 EC and 43 EC.
Съгласно постоянната съдебна практика обаче националните мерки, които биха могли да затруднят или да възпрепятстват упражняването на основните свободи, гарантирани от договора, могат въпреки това да бъдат допуснати, при условие че преследват цел от обществен интерес, че са в състояние да гарантират осъществяването на тази цел и че не надхвърлят необходимото за постигането ѝ (вж. по-специално Решение по дело Комисия/Португалия, посочено по-горе, точка 24 и Решение по дело Комисия/Швеция, посочено по-горе, точка 25).
According to well-established caselaw, however, national measures which are liable to hinder or make less attractive the exercise of fundamental freedoms guaranteed by the Treaty may nevertheless be allowed provided that they pursue an objective in the public interest, are appropriate to ensuring the attainment of that objective and do not go beyond what is necessary to attain the objective pursued (Commission v Portugal, paragraph 24, and Commission v Sweden, paragraph 25).
В настоящия случай Федерална република Германия твърди, че условието, наложено в § 2, алинея 1, първо изречение от EigZulG, е оправдано от целта да
In this case, the Federal Republic of Germany contends that the condition laid down in the first sentence of Paragraph 2(1) of the EigZulG is justified by the aim of encouraging the building of dwellings in its territory in order to ensure an adequate supply
Във всеки случай обаче това условие надхвърля необходимото за постигането на преследваната цел.
However, on any view that condition goes beyond what is necessary to attain the objective pursued.
Всъщност целта да се задоволи търсенето на жилища е също така постигната, ако неограничено данъчнозадълженото лице за данъка върху доходите в Германия, избере да установи местожителството си на територията на друга държавачленка, а не на германска територия (вж. в този смисъл Решение по дело Комисия/Португалия, посочено по-горе, точка 35).
In point of fact, the objective of satisfying demand for housing is just as easily attained if the person liable in Germany to unlimited taxation of income chooses to establish his residence in another Member State rather than in Germany (Commission v Portugal, paragraph 35).
От изложеното по-горе следва, че § 2, алинея 1, първо изречение от EigZulG представлява ограничение, забранено от членове 39 ЕО и 43 ЕО, и че твърдението на Комисията за нарушение, изведено от неизпълнение на задълженията, които произтичат за засегнатата държавачленка по силата на тези членове от Договора, е основателно.
It follows from the foregoing that the first sentence of Paragraph 2(1) of the EigZulG constitutes a restriction prohibited by Articles 39 EC and 43 EC and that the Commission’s claim alleging that the Member State concerned had failed to fulfil its obligations under the Treaty is well founded.
На второ място, доколкото става въпрос за неограничено данъчнозадължените лица за данъка върху доходите в Германия и които не упражняват икономическа дейност, същото заключение се налага по аналогия на мотивите и по отношение на твърдението за нарушение, основано на член 18 ЕО.
Second, with regard to persons liable in Germany to unlimited taxation of income who are not economically active, the same conclusion applies, for the same reasons, to the complaint relating to Article 18 EC.
Ето защо следва да се заключи, че като изключва в § 2, алинея 1, първо изречение от EigZulG възможността за жилищата, които се намират в друга държавачленка, да се ползва субсидията за недвижима собственост, предоставяна на неограничено данъчнозадължените лица за данъка върху доходите, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по членове 18 ЕО, 39 ЕО и 43 ЕО.
It must therefore be declared that, by excluding in the first sentence of Paragraph 2(1) of the EigZulG dwellings in another Member State from eligibility for the subsidy for owneroccupied dwellings granted to persons liable to unlimited taxation on income, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under Articles 18 EC, 39 EC and 43 EC.
По силата на член 69, параграф 2 от Процедурния правилник загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е направено такова искане.
Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs, if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
След като Комисията е направила искане за осъждане на Федерална република Германия и последната е загубила делото, тя трябва да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.
Since the Commission has applied for costs and the Federal Republic of Germany has been unsuccessful, the latter must be ordered to pay the costs.
По изложените съображения Съдът (втори състав) реши:
On those grounds, the Court (Second Chamber) hereby:
Съединени дела C-37/06 и C-58/06
Joined Cases C-37/06 and C-58/06
(Преюдициални запитвания, отправени от Finanzgericht Hamburg)
(Reference for a preliminary ruling from the Finanzgericht Hamburg)
„Регламент (ЕО) № 615/98 — Директива 91/628/ЕИО — Възстановявания при износ — Защита на говеда по време на транспорт — Подчиняване на плащането на възстановяванията при износ на говеда на спазването на разпоредбите на Директива 91/628/ЕИО — Принцип на пропорционалност — Изгубване на правото на възстановяване“
(Regulation (EC) No 615/98 — Directive 91/628/EEC — Export refunds — Protection of bovine animals during transport — Payment of export refunds for bovine animals subject to compliance with Directive 91/628/EEC — Principle of proportionality — Forfeiture of export refunds)
Решение на Съда (трети състав) от 17 януари 2008 г. . . . . . . . . . . .
Opinion of Advocate General Mengozzi delivered on 13 September 2007 . .Judgment of the Court (Third Chamber), 17 January 2008 . . . . . . .
РЕЗЮМЕ — СЪЕДИНЕНИ ДЕЛА C-37/06 И C-58/06
SUMMARY — JOINED CASES C-37/06 AND C-58/06
Земеделие — Обща организация на пазарите — Възстановявания при износ — Условия за предоставяне
Agriculture — Common organisation of the markets — Export refunds — Conditions for granting
(член 13, параграф 9 от Регламент № 805/68 на Съвета, изменен с Регламент № 2634/97; Регламент № 615/98 на Комисията; Директива 91/628 на Съвета, изменена с Директива 95/29)
(Council Regulation No 805/68, as amended by Regulation No 2634/97, Art. 13(9); Commission Regulation No 615/98; Council Directive 91/628, as amended by Directive 95/29)
(член 5, параграф 3 от Регламент № 615/98 на Комисията; Директива 91/628 на Съвета, изменена с Директива 95/29)
(Commission Regulation No 615/98, Art 5(3); Council Directive 91/628, as amended by Directive 95/29)
към нейните разпоредби, при условие че са спазени общите принципи на правото, и в частност принципът на правната сигурност.
general principles of law and, in particular, the principle of legal certainty, are observed.
По-нататък, общото препращане, направено от посочения Регламент № 615/98 към Директива 91/628 за защита на животните по време на транспорт, изменена с Директива 95/29, има за цел да гарантира за прилагането на член 13, параграф 9 от Регламент № 805/68 за общата организация на пазара на телешко и говеждо месо, изменен с Регламент № 2634/97, спазването на релевантните разпоредби на посочената директива в областта на хуманното отношение към живите животни, и в частност на защита на животните по време на транспорт. Следователно
The simple fact that payment of export refunds for live bovine animals is subject, under Regulation No 615/98 laying down specific detailed rules of application for the export refund arrangements as regards the welfare of live bovine animals during transport, to compliance with a number of conditions laid down in Community legislation pursuing objectives which are specific to that legislation cannot of itself be regarded as a ground of invalidity in relation to that regulation, since objectives thus pursued are not only perfectly legitimate but also constitute obligations to which, under Community law, all the Member States and institutions are continuously and permanently subject in the formulation and implementation of the common agricultural policy. While it is true that a directive cannot of itself impose obligations on an individual, it cannot be precluded, in principle, that the provisions of a directive may be applicable by means of an express reference in a regulation to its provisions, provided that
Макар да е вярно, че директива не може сама по себе си да създава задължения за частноправните субекти, не би могло да бъде изключено по принцип, разпоредбите на директива да могат да бъдат приложими посредством изрично препращане от регламент
Moreover, the purpose of the general reference made by Regulation No 615/98 to Directive 91/628 on the protection of animals during transport, as amended by Directive 95/29, is to ensure, for the purposes of the implementation of Article 13(9) of Regulation No 805/68 on the common organisation of the market in beef and veal, as amended by Regulation No 2634/97, compliance with the relevant provisions of that directive on the welfare of live animals and, in particular, the protection of animals
VIAMEX AGRAR HANDEL И ZVK посоченото препращане, което определя условията за предоставянето на възстановявания, не би могло да бъде тълкувано като покриващо всички разпоредби на Директива 91/628, и по-конкретно тези, които нямат връзка с главната преследвана от посочената директива цел.
VIAMEX AGRAR HANDEL AND ZVK during transport. That reference, which lays down the conditions for the grant of refunds, cannot therefore be interpreted as covering all the provisions in Directive 91/628 and, in particular, those provisions which have no connection with the principle objective pursued by that directive.
Член 5, параграф 3 от Регламент № 615/98 относно особени правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ, що се отнася до хуманното отношение към живите животни от рода на едрия рогат добитък по време на транспорт трябва
Article 5(3) of Regulation No 615/98 laying down specific detailed rules of application for the export refund arrangements as regards the welfare of live bovine animals during transport must be interpreted as meaning that noncompliance with Directive 91/628
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н MENGOZZI — СЪЕДИНЕНИ ДЕЛА C-37/06 И C-58/06
OPINION OF MR MENGOZZI — JOINED CASES C-37/06 AND C-58/06
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА ГЕНЕРАЛНИЯ АДВОКАТГ-Н PAOLO MENGOZZI представено на 13 септември 2007 година 1
MENGOZZIdelivered on 13 September 2007
I — Правна уредба
I — Legal background