natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Всъщност необходимо е да се установи, че в решението за отказ за съкращаване на периода на поверителност и съответно на отказ на достъп до заявените документи Управителният съвет не посочва никаква нужда или особен мотив за защита по отношение на въпросните документи, нито пък предоставя a fortiori някакво обяснение, дори кратко, което да обоснове отказа му да оповести съдържанието на документите, като позволява да се разбере и да се провери действителността на нуждата от защита.
The inescapable conclusion is that, in its decision refusing to reduce the period of confidentiality and thus refusing access to the documents sought, the Governing Council does not base its position on any specific need or reason to protect those documents Nor, a fortiori, does it provide any explanation, however brief, justifying its refusal to disclose the content of the documents, so that it is possible to understand, and to verify, the need for their protection .
Видно е, че посоченото решение се основава само на преценката на Управителния съвет относно особената нужда на жалбоподателя да разполага със заявените документи предвид информацията, съобщена на заинтересованото лице във връзка със Споразумението Базел—Ниборг, която се счита за достатъчна.
It appears that that decision is founded exclusively on the assessment made by the Governing Council of the applicant’s specific need to get hold of the documents requested, regard being had to the information sent to the applicant in respect of the Basle/Nyborg Agreement, which was considered to be sufficient in his case .
Противно на поддържаното от ЕЦБ, от решението ѝ не следва ясно да е направено съпоставяне на интересите на жалбоподателя с обществения интерес, изразен чрез паричната стабилност.
Contrary to the ECB’s contention, it is not clear from its decision that the applicant’s interests had been weighed against the public interest constituted by monetary stability.
Едва в писмената си защита ЕЦБ за първи път посочва, че Управителният съвет е преценил, че заявените документи, които по принцип са били предназначени да направляват политическите дебати в хода на неформалното заседание на министрите на финансите в Ниборг, съдържат разисквания и данни, предмет на разногласия, които все още не се попаднали в публичното пространство, като поверителността на тези политически разисквания трябва да се запази, за да остане „място“ за размисъл.
It is only in its defence that the ECB stated, for the first time, that the Governing Council had considered that the documents requested — which had primarily been intended as guidance for the political discussions at the informal meeting of the finance ministers at Nyborg — contained controversial deliberations and information which had not yet been made available to the public, since those political deliberations had to be kept confidential so as to retain ‘room’ for reflection.
В писмената си дуплика, в отговор на правното основание, изведено от нарушение на задължението за мотивиране, ЕЦБ изтъква, че мотивите в решението ѝ ясно показват, че Управителният съвет „всъщност е преценил интересите на жалбоподателя спрямо защитата на обществения интерес, и по-специално спрямо рисковете за паричната стабилност“.
It is in the rejoinder that, in response to the plea alleging infringement of the duty to give reasons, the ECB contended that the grounds for the decision clearly show that the Governing Council had ‘indeed weighed up the applicant’s interests in relation to the protection of the public interest and in particular in relation to the risks for monetary stability’.
Следва между другото да се напомни, че ако контекстът, свързан с вземането на решение, може да олекоти изискванията за мотивиране, които съответната институция е длъжна да спазва, той може в замяна на това да ги утежни при особени обстоятелства (Решение по дело Kuijer/Съвет, точка 150 по-горе, точка 45).
In addition, it should be recalled that, whilst the context in which a decision is adopted may make the requirements to be satisfied by the institution as regards the statement of reasons lighter, it may, conversely, also make them more stringent in certain circumstances (Kuijer v Council, cited in paragraph 150 above, paragraph 45).
Така в конкретния случай е необходимо да се разгледа спазването на задължението за мотивиране в светлината на цялата кореспонденция, разменена между институцията и жалбоподателя.
Thus, in the present case, it is necessary to examine whether the duty to give reasons was respected, in the light of all the correspondence exchanged between the institution and the applicant .
В отговор на първото заявление за достъп до Споразумението Базел—Ниборг ЕЦБ посочва на жалбоподателя, че документите с автор Комитета на управителите не попадат в приложното поле на Решение 1999/284, а в това на член 23.3. от нейния процедурен правилник, който предвижда по-специално, че съответните документи са свободно достъпни след изтичане на 30-годишен срок.
In response to his first request for access to the Basle/Nyborg Agreement, the ECB informed the applicant that the documents of the Committee of Governors did not fall within the scope of Decision 1999/284 but within that of Article 23.3 of its Rules of Procedure which states, in particular, that those documents are to be freely accessible only after a period of 30 years.
Следователно ЕЦБ не е предала на жалбоподателя никакъв документ, класиран в архивите на Комитета на управителите.
Consequently, the ECB did not send the applicant any document filed in the archives of the Committee of Governors.
На 27 юли 1999 г. жалбоподателят отправя до ЕЦБ писмено искане за преразглеждане на заявлението му на основание член 23.3. от Процедурния правилник на ЕЦБ, който упълномощава Управителния съвет при особени случаи да съкрати 30-годишния срок на поверителност.
On 27 July 1999, the applicant wrote to the ECB asking for a re-examination of his request on the basis of Article 23.3 of the ECB Rules of Procedure, which authorises the Governing Council, in special cases, to reduce the 30-year period of confidentiality.
В подкрепа на заявлението си жалбоподателят изрично посочва отдалечеността във времето на Споразумението Базел—Ниборг и изключително историческия характер на ЕПС.
In support of his request, the applicant argued expressly that the Basle/Nyborg Agreement took place long ago and that the EMS is of purely historical interest .
При тези обстоятелства изискванията за мотивиране налагат на ЕЦБ да отговори на второто заявление за достъп с различно правно основание, но с еднакъв предмет, като посочи мотивите, поради които посочените от жалбоподателя обстоятелства не са от естество да позволят тя да отстъпи от първоначалната си позиция за поверителността на разглежданите документи.
Accordingly, the obligation to give reasons meant that the ECB should have responded to that second request for access — on a different legal basis, of course, but to the same effect — by stating the reasons why the arguments put forward by the applicant were not such as to enable the ECB to go back on its initial position that the documents at issue were confidential.
В решението на ЕЦБ Управителният съвет не посочва никакъв мотив, който е от естество да отхвърли доводите на жалбоподателя.
As it is, in the decision of the ECB, the Governing Council did not give any reason capable of refuting the applicant’s arguments .
Едва след предявяването на жалбата за отмяна ЕЦБ изтъква, от една страна, че изразените становища и анализираните стратегии в документите, съставляващи Споразумението Базел—Ниборг, все още са действащи и биха имали отражение върху действащия валутен механизъм, независимо че той засяга само централните банки на две държавитечленки, а от друга страна, че „за да се избегне объркване на пазарите“, съществуват легитимни доводи, за да не се огласят тези документи.
Once again, it was not until after the action for annulment had been brought that the ECB contended, first, that the opinions expressed and the strategies analysed in the documents constituting the Basle/Nyborg Agreement were still valid and could have repercussions on the current exchange rate mechanism, even if it concerned only the central banks of two Member States, and second, that, ‘in order to avoid any confusion of the markets’, there were legitimate reasons for not making those documents public.
От всички предходни съображения следва, че решението на ЕЦБ трябва да бъде обявено за недействително като неотговарящо на изискванията за мотивиране, предвидени в член 253 ЕО, без да е необходимо да се разглеждат другите правни основания за отмяна, предявени от жалбоподателя и изведени от злоупотреба с власт, от нарушение на принципа на добра администрация и на грешка в преценката на ЕЦБ.
It is apparent from the foregoing findings that the decision of the ECB must be annulled as not satisfying the obligation to give reasons, as laid down in Article 253 EC, without there being any need to examine the other pleas raised by the applicant, alleging, respectively, misuse of powers, infringement of the principle of sound administration and error of assessment on the part of the ECB .
По-нататък, още на този етап следва да се напомни, че след предявяването на жалба за отмяна (дело T-3/00), жалбоподателят сезира Първоинстанционния съд с иск за обезщетение (дело T-337/04), от който ясно следва, че неправомерното поведение, в което са упрекнати Съветът и ЕЦБ, се състои именно в приемането на решения, чиято отмяна жалбоподателят иска по дело T-3/00.
Finally, it is necessary at this juncture to point out that, after bringing an action for annulment (Case T-3/00), the applicant brought an action for damages (Case T-337/04) from which it is apparent that the allegedly unlawful conduct of the Council and the ECB consists precisely in the adoption of the decisions in respect of which the applicant seeks annulment in Case T-3/00 .
В рамките на своя иск за обезщетение и за да докаже неправомерно поведение на ответниците жалбоподателят развива доводи отчасти подобни на представените вече с цел обявяване на разглежданите актовете за недействителни.
In the context of his action for damages and in order to show the unlawful conduct of the defendants, the applicant developed arguments partially identical to those formulated for the purpose of obtaining annulment of the acts at issue.
Безспорно е, че жалбоподателят изтъква нов аргумент за незаконосъобразност на спорните решения за отказ на достъп, а именно нарушение на принципа на правна сигурност, както и нови доводи в подкрепа на вече предявените основания за незаконосъобразност в процедурата по отмяна, отговарящи на някои твърдения на ответниците, посочени във въпросната процедура.
It is not disputed that the applicant raised a new plea of illegality in respect of the contested decisions refusing access — alleging infringement of the principle of legal certainty — and new arguments in support of the pleas of illegality already raised in the annulment proceedings in response to certain contentions made by the defendants in the course of those proceedings.
Доколкото тези доводи може да се считат за приложими също в подкрепа на жалбата за отмяна на решенията на Съвета и на ЕЦБ в рамките на дело T-3/00, те следва да се отхвърлят като недопустими.
Those arguments must be rejected as inadmissible insofar as they can be understood as additional support for the claim in Case T-3/00 that the decisions of the Council and the ECB should be annulled.
В тази връзка следва да се напомни, че искът за установяване на отговорност е самостоятелен способ за защита, чиято особена задача в рамките на системата от способи за съдебна защита е подчинена на условия за упражняването му, установени с оглед на особения му предмет.
It should be noted, in that regard, that the action to establish liability is an independent form of action, with a particular purpose to fulfil within the system of legal remedies and subject to conditions of use dictated by its specific purpose.
Решение на Съда от 23 март 2004 г. по дело Омбудсман/Lamberts, C-234/02 P, Recueil, стр. I-2803, точка 59 и посочената съдебна практика).
Whereas actions for annulment and for failure to act seek a declaration that a legally binding measure is unlawful or that such a measure has not been taken, an action to establish liability seeks compensation for damage resulting from a measure or from unlawful conduct, attributable to a Community institution or body (see Case C-234/02 P Ombudsman v Lamberts [2004] ECR I-2803, paragraph 59, and the caselaw cited).
Принципът на самостоятелност на способите за съдебна защита забранява в конкретния случай обща преценка на всички правни основания за незаконосъобразност, изтъкнати в хода на жалбите за отмяна и на исковете за обезщетение, предвид различните последици от решенията, на които се основават и двете претенции.
In the present case, the principle of independent legal remedies precludes a collective assessment of all the pleas of illegality raised in the context of the action for annulment and the action for damages, in view of the different consequences flowing from decisions upholding such actions.
Съединяването на дела T-3/00 и T-337/04 за целите на устната фаза на производството и на решението не е от естество да опорочи посочения по-горе извод, ако решението за съединяване не засяга независимостта и самостоятелността на засегнатите дела, като решение в обратния смисъл винаги е възможно
The joining of CasesT-3/00 and T-337/04 for the purposes of the oral procedure and the judgment is not capable of rebutting that conclusion, given that the order for joinder does not affect the independence and autonomy of the cases which it covers, since they may always subsequently be disjoined (Joined Cases C-280/99 P to
I-4717, точка 66 и Решение на Първоинстанционния съд от 14 декември 2005 г. по дело Honeywell/Комисия, T-209/01, Recueil, стр. II-5527, точка 71).
C-282/99 P Moccia Irme and Others v Commission [2001] ECR I-4717, paragraph 66, and Case T-209/01 Honeywell v Commission [2005] ECR II-5527, paragraph 71).
В — По исканията за процесуално-организационни действия и събиране на доказателства по производството
C — The applications for measures of inquiry or of organisation of procedure
В рамките на жалбата си за отмяна жалбоподателят иска от Първоинстанционния съд да разпореди събиране на доказателства за изясняване на условията, при които са приети обжалваните решения, и по-специално да се определи при какви условия ЕЦБ е придобила владението върху доклада на Паричния комитет, както и да я задължи да приложи към преписката протоколите от заседанията на Управителния съвет от 21 октомври 1999 г.
In the context of his action for annulment, the applicant requested the Court to carry out measures of inquiry to clarify the circumstances in which the contested decisions were adopted and, more specifically, to determine in what circumstances the ECB came into possession of the report of the Monetary Committee, and to order the ECB to add to the documents before the Court the minutes of the meeting of the Governing Council of 21 October 1999.
Предвид представените от ЕЦБ указания във връзка с условията на придобиване на доклада на Паричния комитет, както бяха напомнени в точка 144 по-горе, както и предвид съобщаването от ЕЦБ на различни документи, и по-специално на извадката от протокола от 29-то заседание на Управителния съвет от 21 октомври 1999 г. и на обясненията и документите, представени от Съвета във връзка с условията, при които е прието решението от 30 юли 1999 г., то исканията на жалбоподателя, посочени в предишната точка, следва да се считат за удовлетворени и следователно са без предмет.
In the light of (i) the information provided by the ECB relating to the circumstances in which the report of the Monetary Committee came to be in its possession, as described in paragraph 144 above, (ii) the provision by the ECB of various documents and, in particular, of an extract from the minutes of the 29th meeting of the Governing Council of 21 October 1999 and (iii) the explanations and documents provided by the Council concerning the circumstances in which the decision of 30 July 1999 was adopted, the applicant’s requests as referred to in the preceding paragraph must be regarded as having being satisfied and have therefore become redundant.
Що се отнася до искането за процесуално-организационни действия, предявено от жалбоподателя, с цел ЕЦБ да представи статистически данни относно достъпа до документи за периода от 1 юни 1998 г. до 31 май 2000 г., то трябва да се отхвърли като лишено от правен интерес за решаването на спора.
As regards the applicant’s request for a measure of organisation of procedure, whereby the ECB would have had to provide statistical information relating to access to its documents during the period from 1 June 1998 to 31 May 2000, it must be rejected as having no bearing on the outcome of the dispute.
По искането за обезщетение
The application for damages
А — Предварителни съображения
A — Preliminary considerations
Необходимо е да се отбележи, че жалбоподателят ясно цели да се установи ангажирането на извъндоговорната отговорност на Общността по смисъла на член 288, втора алинея ЕО за незаконосъобразността на органите ѝ.
It should be pointed out that the applicant clearly seeks to establish the noncontractual liability of the Community, within the meaning of the second paragraph of Article 288 EC, for unlawful conduct on the part of its organs.
Що се отнася до първото от условията, съдебната практика изисква да е установено от фактическа страна достатъчно конкретно нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частни лица (Решение на Съда от 4 юли 2000 г. по дело Bergaderm и Goupil/Комисия, C-352/98 P, Recueil, стр. I-5291, точка 42).
As regards the first of those conditions, the caselaw requires there to be a sufficiently serious breach of a rule of law intended to confer rights on individuals (Case C-352/98 P Bergaderm and Goupil v Commission [2000] ECR I-5291, paragraph 42).
Относно изискването, според което нарушението трябва да е достатъчно сериозно, решаващият критерий, посочващ, че то е изпълнено, е явното и грубо неспазване от страна на съответната общностна институция на пределите на правомощието за преценка.
As regards the requirement that the breach must be sufficiently serious, the decisive test for determining whether that requirement is met is whether the Community institution concerned has manifestly and gravely disregarded the limits on its discretion.
Когато тя разполага само със значително ограничена оперативна самостоятелност или не разполага с такава, то и най-малкото нарушение на общностното право е достатъчно, за да се установи наличието на достатъчно сериозно нарушение (Решение на Съда от 10 декември 2002 г.
Where that institution has only a considerably reduced or even no discretion, the mere infringement of Community law may be sufficient to establish the existence of a sufficiently serious breach (Case C-312/00 P Commission v Camar and Tico [2002] ECR I-11355, paragraph 54, and Joined Cases T-198/95,
I-11355, точка 54 и Решение на Първоинстанционен съд от 12 юли 2001 г. по дело Comafrica и Dole Fresh Fruit Europe/Комисия, T-198/95, T-171/96, T-230/97, T-174/98 et T-225/99, Recueil, стр. II-1975, точка 134).
T-171/96, T-230/97, T-174/98 and T-225/99 Comafrica and Dole Fresh Fruit Europe v Commission [2001] ECR II-1975, paragraph 134).
Що се отнася до условието, свързано с причинната връзка, то Общността може да бъде държана отговорна само за вреда, която произтича по достатъчно пряк начин от неправомерното поведение на дадена институция (Решение на Съда от 4 октомври 1979 г. по дело Dumortier Frères и др./Съвет, 64/76 и 113/76, 167/78 и 239/78, 27/79, 28/79 и 45/79, Recueil, стр.
As regards the condition concerning the causal link, the Community may be held responsible only for damage which is a sufficiently direct consequence of the misconduct of the institution concerned (Joined Cases 64/76, 113/76, 167/78, 239/78, 27/79, 28/79 and 45/79 Dumortier Frères and Others v Council [1979] ECR 3091, paragraph 21, and Case T-333/01 Meyer v Commission [2003] ECR II-117, paragraph 32).
В замяна на това вреда, която е изцяло хипотетична и неопределена, не води до право да се иска поправяне на вредите (вж. в този смисъл Решение по дело Oleifici Italiani/Комисия, точка 290 по-горе, точка 73).
By contrast, purely hypothetical and indeterminate damage does not give rise to compensation (see, to that effect, Oleifici Italiani v Commission, cited in paragraph 290 above, paragraph 73).
I-4199, точки 19 и 81 и Решение на Първоинстанционния съд от 20 февруари 2002 г. по дело Förde-Reederei/Съвет и Комисия, T-170/00, Recueil, стр. II-515, точка 37).
Finally, where one of the conditions is not satisfied the application must be dismissed in its entirety without it being necessary to examine the other preconditions (Case C-146/91 KYDEP v Council and Commission [1994] ECR I-4199, paragraphs 19 and 81, and Case T-170/00 Förde-Reederei v Council and Commission [2002] ECR II-515, paragraph 37).
Б — По вредата и причинната връзка
B— The damage suffered and the causal link
Що се отнася до условието за съществуване на вреда, жалбоподателят изтъква на първо място, че отказът на двете общностни „институции“ да му предоставят достъп до заявения документ е нарушил графика му за редактиране и го възпрепятства дори днес — три години и четири месеца след изтичането на срока, предвиден за предаване на труда му (31 март 2001 г.), да довърши и да предаде последната във факултета по право в Солун.
As regards the condition relating to the existence of damage, the applicant states, first, that the refusal of the two Community ‘institutions’ to grant him access to the document requested had disrupted his timetable for writing his thesis and was still preventing him — three years and four months after the expiry of the deadline set for handing in his thesis (31 March 2001) — from finishing it and submitting it to the Thessaloniki Faculty of Law.
От това положение логично следвало, че жалбоподателят бил претърпял материална вреда, състояща се в загуба на доходи, които би получил, ако се възползва разумно и подходящо от докторската титла, която би имал, в конкретния случай чрез назначаване като юрист в институциите или в международните организации като ЕЦБ или Международния валутен фонд (МВФ).
It is a logical result of that situation that the applicant has suffered material damage in the form of loss of revenue which he would have received by reasonably and appropriately using the doctorate which he would have obtained, in this case by securing a legal position within an international institution or body such as the ECB or the International Monetary Fund (IMF).
Той посочва, че процесуалното правило, според което този, който претендира вредите, е длъжен да представи доказателства за това, не е абсолютно.
The applicant points out that the procedural principle that it is for the person claiming the existence of damage to furnish evidence thereof is not without limits .
Първоинстанционният съд следвало да държи сметка, на първо място, за особеното естество на делото, на второ място, за естеството на претърпяната вреда и за принципа на процесуална равнопоставеност по отношение на доказателствената тежест, и на трето място, за практиката на Съда.
The Court of First Instance should take into account, first, the specific nature of the case, second, the nature of the damage suffered and the principle of procedural equality as regards the burden of proof and, third, the caselaw of the Court of Justice .
Така що се отнася до извъндоговорната отговорност във връзка с достъпа до документи и посочената от ЕЦБ съдебна практика, тя по никакъв начин не може да бъде релевантна в такъв контекст.
Thus, according to the applicant, this is the first case in the field of extra-contractual responsibility concerning access to documents and the caselaw referred to by the ECB is in no way relevant in such a context .
Единствено съдебната практика във връзка със споровете по Правилника за длъжностните лица е от естество да представи полезни аспекти.
Only the caselaw concerning the Staff Regulations is capable of providing useful criteria for assessment.