natgillin/translations-raw huggingface dataset:
При фактическите обстоятелства в основата на Решение по дело Bettray става дума за лице, спрямо което поради наркотичната му зависимост са били приложени национални правни разпоредби, имащи за цел да осигуряват работа на лица, които вследствие на специфични личност ни особености не са в състояние да работят продължително при нормални условия; освен това засегнатото лице не е било подбрано за извършване на определена дейност според способностите си, а напротив — в рамките на предприятия и трудови организации, създадени специално за постигане на социална цел, е осъществявало дейности, съобразени с неговите физически и духовни способности.
12The facts of Bettray concerned a person who, by reason of his addiction to drugs, had been recruited on the basis of a national law intended to provide work for persons who, for an indefinite period, were unable by reason of personal circumstances to work under normal conditions; furthermore, the person concerned had not been selected on the basis of his ability to perform a certain activity, but had, on the contrary, performed activities adapted to his physical and mental possibilities, in the framework of undertakings or work associations created specifically in order to achieve a social objective.
Понятието „легална заетост“ предполага според съдебната практика стабилно, а не само временно положение
The expression ‘legal employment’ presupposes, according to the caselaw, a stable and secure situation of the person
на заинтересованото лице на пазара на труда на приемащата държавачленка, а оттук и наличието на безспорно право на пребиваване 14.
PAYIR AND OTHERS concerned as a member of the labour force of a Member State, and hence the existence of an undisputed right of residence.
Заинтересованото лице не трябва да е имало само временен статут, който е можело във всеки момент да бъде поставен под въпрос 15.
14The person concerned must not be in a merely precarious situation which could be called into question at any time.
Сам по себе си фактът, че пребиваването в приемащата държава е предвидено само за определен срок, не води до извода, че пребиваването следва да бъде характеризирано не като стабилно, а само като временно положение.
So the mere fact that the residence in the host State is intended to last only for a specified period of time does not mean that the residence is to be described as insecure and precarious.
Както посочва препращащата юрисдикция, в настоящия случай през време на заетостта си ищците са притежавали и право на пребиваване.
As the national court states, the claimants in these proceedings had a right of residence during the time of their employment.
Лицата „au pair“ и студентите по принцип не са със статут, който се явява само временен и може във всеки момент да бъде поставен под въпрос.
Au pairs and students are, moreover, in principle not in a situation which is precarious and can be called into question at any time.
Съгласно съдебната практика на Съда по-скоро под временен статут на трудовия пазар следва преди всичко да се разбира например периодът, в който работникът на основание на отлагателното действие на жалбата срещу отказа да бъде подновено разрешението му за пребиваване има право временно да остане в съответната държавачленка до изхода на съдебния спор и да упражнява трудова дейност там 17.
Rather, according to the Court’s caselaw, a precarious situation in the labour market is, for example, a period during which, because of the suspensive effect of his appeal against the refusal of a right of residence, a worker could provisionally reside and be employed in the Member State in question until the determination of the case. 17
Както нидерландското правителство с право изтъква, пребиваването на студент в приемаща държавачленка с цел следване е ограничено по време за срока на следване.
The Netherlands Government has indeed rightly emphasised that a student’s stay in the host Member State for the purpose of studying is limited in time by the length of the course of study.
Съдът всъщност вече е постановил, че за определяне на заетостта като
The Court has already held that it is not relevant to the classification as ‘legal
Решение от 30 септември 1997 г. по дело Ertanir (C-98/96, Recueil, стр. I-5179, точка 58).
The situation of an au pair or student cannot, however, be compared to that situation.
Според постоянната практика на Съда понятието „редовен пазар на труда“ не следва да се тълкува и в смисъл, че то определя общия трудов пазар в противовес на един ограничен пазар със специфично социално предназначение 21.
According to the caselaw of the Court, the concept of being ‘duly registered as belonging to the labour force’ also cannot therefore be interpreted as applying to the labour market in general as opposed to a restricted market with a specific social objective. 21
Съгласно постоянната практика на Съда понятието „редовен пазар на труда“ в член 6, параграф 1 от Решение 1/80 предполага трудовото правоотношение да бъде локализирано на територията на дадена държавачленка или да се характеризира с тясна връзка с тази територия 18.
It is settled caselaw that the phrase ‘duly registered as belonging to the labour force’ in Article 6(1) of Decision No 1/80 means that the employment relationship must be located within the territory of a Member State or retain a sufficiently close link with that territory. 18
Обстоятелството, че дейността като „au pair“ и дейностите, които студентите редовно упражняват успоредно със следването си, винаги се отличават с особености — бидейки свързани със специфични социални цели, тъй като служат и за овладяването на езика от лицата „au pair“, съответно за финансирането на следването — всъщност не променя факта, че в тези случаи става дума за дейности на „редовния пазар на труда“ по смисъла на член 6 от Решение 1/80.
That activities as an au pair and the activities generally pursued by students as secondary activities alongside their studies as a rule have special features — in that they have a specific social objective, since they (also) serve for language learning by au pairs or the financing of studies — does not therefore affect the fact that they are activities of persons ‘duly registered as belonging to the labour force’ within the meaning of Article 6 of Decision No 1/80.
Поставя се въпросът дали чрез изискването за редовен пазар на труда се определят предпоставки, които излизат извън рамките на изискването за легална заетост.
It was uncertain whether the requirement of being duly registered as belonging to the labour force imposed conditions going beyond the requirement of legal employment.
В Решение по дело Birden Съдът отговаря отрицателно на този въпрос 19.
In Birden the Court held that it did not.
В този случай Съдът постановява, че използваните в немската езикова версия понятия „regulär“ и „ordnungsgemäß“ означават „редовен“.
19The Court said in that case that the terms used in the German language version — ‘regulär’ and ‘ordnungsgemäß’, corresponding to the English ‘duly registered’ and ‘legal’ — are synonymous.
Ето защо понятието „редовен пазар на труда“ обхваща съвкупността от работниците, които спазват правните и административни разпоредби на приемащата
The concept of being ‘duly registered as belonging to the labour force’ therefore refers to all workers who have complied with the laws and regulations of the host Member
Както студентите, така и лицата „au pair“ изпълняват по този начин prima facie елементите на фактическия състав на член 6, параграф 1 от Решение 1/80.
Both students and au pairs thus prima facie satisfy the conditions of Article 6(1) of Decision No 1/80.
Д — Цел на влизането в страната
E — Purpose of entry
Член 6, параграф 1 засягал само онези, на които влизането в страната е разрешено именно в качеството им на работници.
Decision No 1/80. They say that Article 6(1) applies only to persons who have been admitted precisely as workers.
Фактическата обстановка по конкретното дело обаче се характеризира с една особеност: участващите в производството държавичленки изтъкват, че разрешението за влизане в страната във всеки отделен случай не е било предоставяно с цел започване на работа на трудовия пазар.
The factual situations in these cases present a special feature, however: the Member States which have taken part in the proceedings emphasise that leave to enter in each case was not granted for the purpose of taking up an activity in the labour market.
Влизането в страната на студенти се разрешавало с цел следване и започването на работа, която имала само акцесорен характер за финансиране на следването.
Students are allowed to enter for the purpose of study and are permitted to take up an activity only secondarily to finance their studies.
Допускането на лице „au pair“ се извършвало за целите на чуждоезиковото обучение и културния обмен.
Leave is given to an au pair for the purposes of language-learning and cultural exchange.
Нидерландското и германското правителство препращат в тази връзка към Директива 2004/114/EO на Съвета от 13 декември 2004 година относно условията за прием на граждани на трети страни с цел образование, ученически обмен, безвъзмездна образователна мярка или доброволческа дейност 22.
The Netherlands and German Governments refer in this connection to Council Directive 2004/114/EC of 13 December 2004 on the conditions of admission of thirdcountry nationals for the purposes of studies, pupil exchange, unremunerated training or voluntary service.
Член 17, параграф 1 от нея задължава държавитечленки да разрешават на студенти от трети страни извършването на странична трудова дейност в обем наймалко 10 часа седмично или съответен брой дни, съответно месеци годишно.
22 Article 17(1) of that directive requires the Member States to allow students from nonmember countries to carry on a secondary activity for not less than 10 hours a week, or the equivalent in days or months per year.
В този смисъл по-нататък трябва да се разгледа какви са отраженията на посочената цел на пребиваването при влизане в приемащата държава върху тълкуването на понятието „работник“ по смисъла на член 6, параграф 1 от Решение 1/80.
It must therefore be examined what consequences the purpose of stay which applied at the time of entry to the host State may have for the interpretation of the concept of worker within the meaning of Article 6(1) of Decision No 1/80.
От систематиката на Директива 2004/114 може да бъде изведено заключението, че общностният законодател не счита за работници студентите, които осъществяват странична трудова дейност, а ги разглежда изключително като студенти, поради което и в рамките на Решение 1/80 студентите не биха могли да бъдат квалифицирани като работници.
It might be concluded from the scheme of Directive 2004/114 that the Community legislature regards students who carry on a secondary activity not as workers but still exclusively as students, so that students could not be classified as workers in the context of Decision No 1/80 either.
Тази аргументация обаче не е убедителна.
That argument is not convincing, however.
12, наричана по-нататък „Директива 2004/114“.
First, Directive 2004/114 — which is incidentally not binding on the
Участващите в производството държавичленки са на мнение, че турските граждани, влизането в страната на които е разрешено с цел следване, макар и да упражняват странична трудова дейност, по принцип не попадат в приложното поле на член 6, параграф 1 от Решение 1/80.
The Member States which have taken part in the proceedings are of the view that Turkish nationals who have been given leave to enter for the purpose of study, even if they carry on secondary activities, in principle do not fall within the scope of Article 6(1) of
В този смисъл държавитечленки препращат към практиката на Съда, съгласно която решението за първоначално влизане в страната и първоначално наемане на работа на гражданин на дадена държава, а следователно и решението дали турски гражданин да получи възможност да придобие впоследствие правата по член 6, параграф 1, е от компетентността на държавитечленки 24.
The Member States refer in this respect to the Court’s caselaw according to which the decision on the first admission and first employment of a national, and hence the decision on whether a Turkish national obtains the possibility of acquiring successively the rights under Article 6(1), is a matter for the Member States. 24
не е обвързано 23, в член 4, параграф 1 от нея изрично предвижда, че директивата не накърнява действието на по-благопри-ятни разпоредби на двустранни споразумения.
United Kingdom 23 — expressly provides in Article 4(1) that the directive is without prejudice to more favourable provisions in bilateral agreements.
От друга страна, двата правни акта имат различен предмет.
Second, the two instruments regulate a different subjectmatter.
Доколкото Директива 2004/114 регламентира минималния размер, в който се предоставя право на студенти да упражняват странична трудова дейност, от това не може да бъде изведен никакъв извод за тълкуването и приложимостта на член 6, параграф 1 от Решение 1/80.
In so far as Directive 2004/114 regulates the minimum extent to which students are to be given the right to carry on a secondary activity, no conclusions may be drawn as to the interpretation and application of Article 6(1) of Decision No 1/80.
Поради съдържащото се в директивата задължение да се разрешава странична трудова дейност на турски студенти държавитечленки вече не могат самостоятелно да вземат решение относно първоначалното наемане на работа на турски студент.
As a result of the obligation in the directive to allow Turkish students a secondary activity, the Member States can no longer decide autonomously on a student’s first employment.
Ако освен това се изхожда от приложимостта на член 6, параграф 1 от Решението, в резултат на това даден турски студент би могъл да получи право на продължително пребиваване с цел упражняване на трудова дейност, без приемащата държава като правило да има възможност за преценка при вземането на решение относно трудовата дейност и по-нататъшното пребиваване с цел упражняване на трудова дейност.
If it were further assumed that Article 6(1) of the decision applied, a Turkish student would then be able to acquire permanent residence for the purpose of carrying on an economic activity, without the host State as a rule having any discretion regarding the question of the economic activity and continued residence for the purpose of economic activity.
В този смисъл държавитечленки обръщат внимание на обстоятелството, че като единствен политически инструмент за регулиране на пазара на труда по отношение на турските студенти и евентуалното им навлизане на пазара на труда, което член 6 от Решението позволява, на тях им останала само възможността да контролират по-строго и евентуално значително да намалят броя на турските граждани, на които се разрешава влизане в страната с цел следване.
The Member States point out that the only regulatory instrument of labour market policy remaining to them, with respect to Turkish students and their possible entry to the labour market made available by Article 6 of the decision, would be to regulate more closely, and possibly to reduce distinctly, the number of Turkish nationals allowed to enter for the purpose of studying.
Във връзка с Директива 2004/114 германското и нидерландското правителство обаче обръщат внимание на обстоятелството, че при прилагане на член 6, параграф 1 от Решение 1/80 спрямо студенти, които наред със следването си упражняват и странична трудова дейност, произтичащото от директивата задължение на държавитечленки да разрешават на студенти странична трудова дейност би довело до това, че всеки турски студент би имал възможността да се ползва от правата по член 6, параграф 1 от Решение 1/80.
In connection with Directive 2004/114 the German and Netherlands Governments have, however, additionally pointed out that, if Article 6(1) of Decision No 1/80 is applicable to students who carry on a secondary activity alongside their studies, the obligation on Member States under the directive to allow students to carry on a secondary activity would have the consequence that every Turkish student would have the opportunity to obtain the benefit of the rights under Article 6(1) of the decision.
Решението на държавачленка да разреши на турски гражданин влизане в страната с цел следване би имало за последица при режима на член 17, параграф 1 от директивата това, че студентът би придобил право на продължително пребиваване, доколкото той се възползва от правото си на странична трудова дейност през време на продължаване срока на следването си спрямо срока по член 6, параграф 1 от Решение 1/80.
A Member State’s decision to admit a Turkish national for the purpose of study would, via the provision in Article 17(1) of the directive, have the consequence that the student — if during the course of his studies, which will normally exceed the threshold in Article 6(1) of Decision No 1/80, he makes use of his right to carry on a secondary activity — would directly obtain a permanent right of residence.
24 — Вж. предимно Решение по дело Nazli (посочено в бележка под линия 20, точка 29), Решение по дело Ertanir (посочено в бележка под линия 16, точка 23) и Решение по дело Kus (посочено в бележка под линия 14, точка 25).
24 — See inter alia Nazli, cited in footnote 20, paragraph 29, Ertanir, cited in footnote 16, paragraph 23, and Kus, cited in footnote 14, paragraph 25.
23 — Вж. съображение 25 от Директива 2004/114.
23 — See recital 25 in the preamble to Directive 2004/114.
В съдебното заседание Комисията също дава отговор на въпроса за последиците, произтичащи от взаимодействието на Решение 1/80 и Директива 2004/114.
The Commission too, at the hearing, answered the question of the consequences following from the interaction of Decision No 1/80 and Directive 2004/114.
Що се отнася до твърдението на Комисията, че евентуално при 10-часова седмична заетост трябвало да не се признава качеството „работник“, от вече направените по-горе разсъждения относно понятието „работник“ не следва подобен извод.
However, in so far as the Commission submitted that with an activity of 10 hours a week the status of worker might not be accepted, that argument cannot be followed, in the light of the considerations set out above in connection with the discussion of the concept of worker.
Дори 10-часова седмична заетост представлява фактическа и реална дейност, която нямала по смисъла на дефиницията на Съда толкова незначителен обем, че да бъде изцяло допълнителна и несъществена.
Activity even of 10 hours a week constitutes an effective and genuine activity that is not on so small a scale as to be purely marginal and ancillary, as defined by the Court.
В рамките на член 39 ЕО Съдът е установил, че за общностното право решаващо значение има съдържанието на извършваната работа, а не основанията за започване на работа 26.
In the context of Article 39 EC, the Court has ruled that it is the content of the work performed, not the motives for taking up work, that is decisive for Community law. 26
Съдът също така е постановил, че признатите в рамките на член 39 принципи следва да бъдат пренесени само доколкото е възможно върху предоставените с Решение 1/80 права 27.
The Court has also held, however, that the principles recognised in the context of Article 39 EC are to be transferred to the rights conferred by Decision No 1/80 only so far as possible.
По този начин Съдът подсказва, че при тълкуване на решението трябва да бъдат отчитани смисълът и целта на член 6, параграф 1, както и специфичната цел на Споразумението за асоцииране 28.
27 That was already an indication that the spirit and purpose of Article 6(1) and the particular objectives of the Association Agreement must be taken into account when interpreting the decision. 28
25 — В тази връзка Съдът посочва и член 36 от Допълнителното споразумение, подписано на 23 ноември 1970 г., добавено като приложение към Споразумението и утвърдено с Регламент (ЕИО) № 2760/72 на Съвета от 19 декември 1972 г. (ОВ L 293, стр. 1).
25 — The Court also mentions in this connection Article 36 of the Additional Protocol signed on 23 November 1970, annexed to the Association Agreement and concluded by Council Regulation (EEC) No 2760/72 of 19 December 1972 (OJ 1977 L 361, p. 60).
28 — Диференцирането между целта на Споразумението за асоцииране и член 39 ЕО е изтъкнато от генералния адвокат Geelhoed в заключението му от 12 септември 2006 г. по дело Tum & Dari (C-16/05, все още непубликувано в Recueil). 63.
28 — For a clear differentiation between the purpose of the Association Agreement and Article 39 EC, see the Opinion of Advocate General Geelhoed of 12 September 2006 in Case C-16/05 Tum & Dari. 63.
Както вече бе посочено по-горе, по принцип Съдът тълкува понятието „работник“ по смисъла на член 6, параграф 1 от Решение 1/80 успоредно на признатите в рамките на член 39 ЕО и член 40 ЕО принципи.
The Court — as already stated above — in principle interprets the concept of worker within the meaning of Article 6(1) of Decision No 1/80 in parallel to the principles recognised in the context of Articles 39 EC and 40 EC.
При това той се позовава на член 12 от Споразумението за асоцииране, в което договарящите
In so doing it relies on Article 12 of the Association Agreement, in which the
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА KOKOTT — ДЕЛO C-294/06 следването.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-294/06
Освен това при телеологичен прочит на член 6 от решението трябва да бъдат отчетени като цяло смисълът и целта на Споразумението за асоцииране, тъй като тълкуване, произтичащо от съдържанието на член 6 и противоречащо на целите на Споразумението за асоцииране, не може да има траен характер.
In a teleological interpretation of Article 6 of Decision No 1/80, the spirit and purpose of the Association Agreement as a whole must also be taken into consideration. An interpretation derived from the wording of Article 6 which runs counter to the aims of the Association Agreement cannot be valid.
Следователно целта на член 6, параграф 1 се явява все по-широкото интегриране на работника-имигрант на пазара на труда на приемащата държава, съответно постепенното предоставяне на право на пребиваване.
The intention of Article 6(1) is therefore to confer on a migrant worker who becomes increasingly integrated into the labour market of the host State rights of residence graduated accordingly.
Тези права на труд и на пребиваване, заложени в член 6, параграф 1, създават по този начин сигурна защита за турските работници, които се насочват към трудовия пазар на държа-вите-членки.
Those rights of employment and residence laid down in Article 6(1) thus protect the legitimate expectations of Turkish workers who enter the labour market of the Member States.
Колкото по-силна е интеграцията им на трудовия пазар, колкото по-голяма е нуждата им от сигурност при планирането на бъдещето и защита на оправданите им правни очаквания относно стабилността на положението им, толкова по-широки са правата, които им предоставя член 6, параграф 1.
The stronger their integration into the labour market, and the greater their need for certainty of planning and for protection of their confidence in the permanence of their situation, the further their rights under Article 6(1) extend.
Съгласно член 2, параграф 1 от Споразумението за асоцииране неговата цел е „да се стимулира трайно и хармонично засилване на търговските и икономическите отношения между договарящите страни при пълно съблюдаване на необходимостта от гарантиране ускореното изграждане на турската икономика, както и повишаване нивото на трудова заетост и на условията на живот на турския народ“.
In accordance with Article 2(1) of the Association Agreement, the aim of the agreement is ‘to promote the continuous and balanced strengthening of trade and economic relations between the Parties, while taking full account of the need to ensure an accelerated development of the Turkish economy and to improve the level of employment and the living conditions of the Turkish people’.
Все пак студент, който е влязъл в държавачленка и упражнява само странична дейност, не представлява сравним интерес и нужда от защита, тъй като целта на неговото влизане в страната е
A student who has entered a Member State in order to study and pursues an activity only on a secondary basis does not, however, present a comparable interest