natgillin/translations-raw huggingface dataset:
СТАНОВИЩЕ НА Г-Н POIARES MADURO — ДЕЛО C-127/08
VIEW OF MR POIARES MADURO — CASE C-127/08 control does not encroach upon the power under Title IV since its main purpose is merely to guarantee the exercise of the right of Union citizens to move and reside.
Следователно остава да се установи дали пълното действие на правата, свързани с гражданството на Съюза, предполага, че в някои случаи правото на пребиваване, предоставено с Директива 2004/38 на членовете на семейството на гражданин на Съюза, може да включи правото на достъп до територията на Общността.
It therefore remains to determine whether the full effect of the rights attached to Union citizenship means that the right of residence conferred on the family members of a Union citizen by Directive 2004/38 may, under certain circumstances, include a right of access to Community territory.
За тази цел на първо място следва да се припомни, че както законодателят 9, така и Съдът 10многократно са подчертавали значението на осигуряването на защитата на семейния живот на гражданите на държавитечленки с оглед на премахването на пречките за упражняването на основните свободи, гарантирани от Договора.
To that end it is firstly necessary to point out the repeated emphasis which both the legislature 9and the Court 10place on the importance of protecting the family lives of nationals of the Member States in order to eliminate obstacles to the exercise of the fundamental freedoms guaranteed by the Treaty. This connection of purpose established between the right to respect for family life and the freedoms of movement has in particular led the Court to hold that Article 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 43
Поради тази инструментална връзка между правото на семеен живот и основните свободи на движение Съдът е приел, че разпоредбите на член 52 от Договора за ЕО (понастоящем след изменението член 43 ЕО) и тези на Директива 73/148/ЕИО 11трябва да се тълкуват в смисъл, че задължават държаватачленка да разреши влизането и пребиваването на нейна територия на съпруга на гражданин на тази държава — независимо от гражданството на този съпруг — който гражданин заедно със съпруга си е отишъл в друга държавачленка, за да упражнява там дейност като заето лице по смисъла на член 48 от Договора за ЕО (понастоящем след изменението член 39 ЕО) и който се връща, за да се установи по смисъла на член 52 от Договора на територията на своята държава на произход; според Съда гражданинът на държавачленка може да бъде разубеден да напусне страната си по произход, за да упражнява дейност като заето лице или като самостоятелно заето лице на територията на друга държавачленка, ако при завръщането му в държаватачленка, на която е гражданин, с цел да упражнява там дейност като заето или самостоятелно заето лице, неговите съпруг и деца не получат също право да влизат и пребивават на територията на тази държава при условия, наймалко равностойни на тези, които са им признати от общностното право на територията на друга държавачленка 12.
EC) and Directive 73/148/EEC 11must be construed as requiring a Member State to grant leave to enter and reside in its territory to the spouse, of whatever nationality, of a national of that State who has gone, with that spouse, to another Member State in order to work there as an employed person as envisaged by Article 48 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 39 EC), and returns to establish himself or herself as envisaged by Article 52 of the Treaty in the territory of his or her State of origin; in the view of the Court, a national of a Member State might be deterred from leaving his country of origin in order to pursue an activity as an employed or selfemployed person in the territory of another Member State if, on returning to the Member State of which he is a national in order to pursue an activity there as an employed or selfemployed person, his spouse and children were not also permitted to enter and reside in the territory of his Member State of origin under conditions at least equivalent to those granted them by Community law in the territory of another Member State.
Отново поради посочената инструментална връзка Съдът е постановил, че член 49 ЕО, тълкуван във връзка с основното право на зачитане на семейния живот, трябва да се разбира в смисъл, че държаватачленка на произход на доставчик на услуги, който е установен в тази държава и предоставя услуги на получатели, установени в други държавичленки, няма право да забрани на съпруга на този доставчик, който съпруг е гражданин на трета страна,
12 This connection of purpose also explains why the Court has ruled that Article 49 EC, read in the light of the fundamental right to respect for family life, is to be construed as precluding a refusal, by the Member State of origin of a provider of ser -vices established in that State who provides services to recipients established in other Member States, of the right to reside in its territory to that provider’s spouse, who is a national of a nonmember country. 13Even in Akrich, 14in which the Court refused to grant, under Regulation No 1612/68, a right of residence in the Member State of origin to which a Union citizen had returned to
9 — След като в пето съображение от Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността (ОВ L 127, стр.
9 — After pointing out, in the fifth recital in the preamble thereto, that ‘the right of freedom of movement, in order that it may be exercised, by objective standards, in freedom and dignity, requires … that obstacles to the mobility of workers shall be eliminated, in particular as regards the worker’s right to be joined by his family’, Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community (OJ, English Special Edition 1968 (II), p.
2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр.
475), lays down, in Article 10 thereof, the right of family members, irrespective of their nationality, to install themselves with a worker who is a national of one Member State and who is employed in the territory of another Member State.
С много подобна формулировка в съображение 5 от Директива 2004/38 се припомня, че „[з]а да бъде упражнявано при обективни условия на свобода и зачитане на достойнството, правото на всички граждани на Съюза да се движат и пребивават свободно на територията на държавитечленки следва да бъде предоставено също така и на членовете на техните семейства, независимо от тяхната националност“.
Recital 5 in the preamble to Directive 2004/38 points out, in very similar terms, that ‘[t]he right of all Union citizens to move and reside freely within the territory of the Member States should, if it is to be exercised under objective conditions of freedom and dignity, be also granted to their family members, irrespective of nationality’.
11 — Директива 73/148/ЕИО на Съвета от 21 май 1973 година относно премахване на ограниченията за движение и пребиваване на гражданите на държавитечленки в рамките на Общността по отношение на установяването и предоставянето на услуги (ОВ L 172, стр. 14).
11 — Council Directive 73/148/EEC of 21 May 1973 on the abolition of restrictions on movement and residence within the Community for nationals of Member States with regard to establishment and the provision of services (OJ 1973 L 172, p. 14).
I-6279, точка 38), Решение по дело MRAX, посочено по-горе (точка 53); Решение от 14 април 2005 г. по дело Комисия/Испания, посочено по-горе (точка 26), Решение от 31 януари 2006 г. по дело Комисия/Испания (C-503/03, Recueil, стр. I-1097, точка 41) и Решение по дело Eind, посочено по-горе (точка 44).
10 — See Case C-60/00 Carpenter [2002] ECR I-6279, paragraph 38; MRAX, paragraph 53; Case C-157/03 Commission v Spain, paragraph 26; Case C-503/03 Commission v Spain [2006] ECR I-1097, paragraph 41; and Eind, paragraph 44.
да пребивава на нейна територия 13.
It follows that a Member State cannot legitimately require those family members to have previously been lawfully resident in another Member State in order to be able to rely on the provisions of that directive.
Следователно държавитечленки нямат основание да изискват от тези членове на семейството преди това да са пребивавали законно в друга държавачленка, за да могат да се позоват на разпоредбите на посочената директива.
establish herself with her spouse who was a national of a nonmember country, since he had not previously been lawfully resident in a Member State, it nevertheless required the competent authorities of the Member State of origin to assess the application by the spouse to enter and remain in their territory in the light of the fundamental right to respect for family life within the meaning of Article 8 of the European Convention, 15as the freedom of movement of the Union citizen was at issue.
На подобно тълкуване на Директива 2004/38 ирландското правителство и встъпилите държавичленки противопоставят разрешението, възприето в Решението по дело Akrich 16, според което ползването на правото на пребиваване, предоставено с член 10 от Регламент № 1612/68 на гражданина на трета държава, съпруг на гражданин на Съюза, който се премества в държавачленка, в която гражданинът на Съюза е имигрирал, е обвързано с условието за предварително законно пребиваване в друга държавачленка, доколкото посоченият регламент се отнася само до свободното движение в Общността и не съдържа разпоредби относно правата на посочения гражданин на трета страна, съпруг на гражданин на Съюза, що се отнася до достъпа до територията на Общността.
Such an interpretation of Direct- ive 2004/38 is disputed by Ireland and the intervening Member States on the basis of the approach taken in Akrich, 16according to which the benefit of the right of residence conferred by Article 10 of Regulation No 1612/68 on a national of a nonmember country, who is the spouse of a Union citizen and moves to a Member State to which the Union citizen has migrated, is subject to the condition of prior lawful residence in another Member State, since that regulation relates solely to freedom of movement within the Community and says nothing about the rights of that national of a nonmember country who is the spouse of a Union citizen as regards access to the territory of the Community.
Ако се възприеме този подход, следва да се признае, че тълкуването на Директива 2004/38 в смисъл, че правото на пребиваване в приемащата държавачленка, което тази директива предоставя на гражданите на трета страна, членове на семейството на гражданин на Съюза, не им осигурява право на достъп до територията на Общността, тоест то се прилага само ако те преди това законно са пребивавали в друга държавачленка, би накърнило правото на гражданина на Съюза да води нормален семеен живот и следователно правото му да пребивава в приемащата държавачленка.
If this approach is followed, then it must be acknowledged that interpreting Direct- ive 2004/38 as meaning that the right of residence which it confers on nationals of nonmember countries, who are members of the family of a Union citizen in the host Member State, does not guarantee them a right of access to the territory of the Community, that is to say applies only if they have previously been lawfully resident in another Member State, would infringe the right of the Union citizen to lead a normal family life and, therefore, his right to reside in the host Member State.
В главните производства невъзможността за съпрузите от държава извън територията на Общността да се присъединят към гражданите на Съюза, установени в Ирландия, може да накърни свободния избор на последните да пребивават в тази държавачленка, тъй като това може да ги подтикне да напуснат територията на Ирландия и да отидат в друга държава — държавачленка
In the cases in the main proceedings, the fact that Union citizens established in Ireland are unable to have their spouses join them from outside the Community is such as to undermine their free choice to reside in that Member State since it will tend to induce them to leave Ireland and go to a State, whether a Member State or not, where they will be able to live together with their spouses. Consequently, the effectiveness of the right of a Union citizen to reside
По ред причини обаче разрешението по дело Akrich, посочено по-горе, няма общото действие, което държавитечленки му придават.
However, for a number of reasons, the approach taken in Akrich cannot have the general scope that the Member States ascribe to it.
Това разрешение се отклонява от течението в съдебната практика,
It conflicts with a trend in caselaw, which makes the right of residence conferred by Community legislation on a national of a nonmember country who is the family member of a Union citizen conditional solely on the existence of a ‘family relationship’.
15 — Европейска конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, подписана в Рим на 4 ноември 1950 г.
15 — European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms, signed in Rome on 4 November 1950.
16 — Посочено по-горе (точки 49—51).
16 — Paragraphs 49 to 51.
СТАНОВИЩЕ НА Г-Н POIARES MADURO — ДЕЛО C-127/08 съгласно общностното право в качеството на съпруг на гражданка на Съюза, упражнила правото си на свободно движение.
VIEW OF MR POIARES MADURO — CASE C-127/08
В този смисъл Съдът се е произнасял преди 2003 г.
That was the judgment of the Court before 2003.
Решение от 14 април 2005 г. по дело Комисия/Испания, посочено по-горе (точка 28).
17 — See MRAX, paragraph 59.18 — See Case C-157/03 Commission v Spain, paragraph 28.19 — See MRAX, paragraphs 73 to 80.20 — See Case C-157/03 Commission v Spain, paragraph 28.21 — Case C-1/05 [2007] ECR I-1.
Накрая, следва да се държи сметка за новото положение, въведено с Директива 2004/38.
Finally, account should be taken of the changes introduced by Directive 2004/38.
Дори да се допусне, че обхватът на разрешението по дело Akrich, посочено по-горе, не е ограничен до фактическата обстановка в конкретния случай (злоупотреба с права), това разрешение е прието при действието и с оглед на прилагането на Регламент № 1612/68.
Even if the approach in Akrich had a scope which was not limited to the specific circumstances of the case (abuse of rights), it was adopted under and in pursuance of Regulation No 1612/68.
Както обаче се посочва в съображение 3 от Директива 2004/38, целта на същата не е само да кодифицира, но и да преразгледа съществуващите законодателни актове, за да „укрепи“ правото на свободно движение и пребиваване на всички граждани на Съюза.
As stated in recital 3 in the preamble thereto, Directive 2004/38 seeks not only to codify but also to review the existing legislative instruments in order to ‘strengthen’ the right of free movement and residence of all Union citizens.
Освен това, докато Регламент № 1612/68 се отнася, ако се позовем на заглавието му, само до „свободно движение“ на работниците в Общността, в пълна съгласуваност с провъзгласеното в член 18 ЕО право Директива 2004/38 урежда правото на гражданите на Съюза не само да „се движат“, но и да „пребивават“ свободно на територията на държавите-членки.
Furthermore, whereas Regulation No 1612/68 concerned, to cite its title, only ‘freedom of movement’ for workers within the Community, Direct- ive 2004/38 relates, in line with the right set out in Article 18 EC, to the right of Union citizens not only to ‘move’ but also to ‘reside’ freely within the territory of the Member States.
С други думи свободното движение на работниците и приетата за неговото прилагане правна уредба целят преди всичко да премахнат пречките за мобилността на работниците.
In other words, freedom of movement for workers and the rules adopted pursuant thereto were essentially intended to remove obstacles to mobility for workers.
Следователно акцентът е поставен върху възпиращото действие, което взетите от държавитечленки мерки могат да окажат върху излизането или влизането в държавачленка.
Emphasis was therefore placed on the deterrent effect on leaving or entering a Member State which could be caused by the measures taken by the Member States.
И в крайна сметка тази гледна точка обуславя ratio decidendi на Решението по дело Akrich, посочено по-горе.
It is ultimately this view which inspired the ratio decidendi in Akrich.
След като припомня, че системата на общностните разпоредби цели да гарантира правото на свободно движение на работниците в Общността, без упражняването на това право да постави в неблагоприятно положение работника и неговото семейство, Съдът всъщност заключава от това, че когато гражданин на Съюза, установен в държавачленка и женен за гражданин на
After pointing out that the scheme of the Community law provisions seeks to secure freedom of movement for workers within the Community, whose exercise must not penalise the migrant worker and his family, the Court in fact inferred from this that where a citizen of the Union, established in a Member State and married to a national of a nonmember country without the right to remain in that Member State, moves to another Member State in order to work there as an employed person, the fact that that person’s spouse has no right under Article 10 of Regulation No 1612/68 to install himself with that person in the other Member State cannot constitute treatment which is less favourable than that which they enjoyed before the Union citizen made use of the opportunities afforded by the Treaty as regards movement of persons and,
Няма обаче никаква причина да се третират по различен начин посегателствата върху семейния живот според това дали са пречка за свободата на гражданина на Съюза да се премести в друга държавачленка или са пречка за пребиваването му в нея.
METOCK AND OTHERS whether they hinder the freedom of a Union citizen to move to another Member State or the freedom to reside in another Member State.
Тъй като Директива 2004/38, както и Регламент № 1612/68 23, трябва също да се тълкуват с оглед на основното право на зачитане на семейния живот, следва да се заключи, че ползването на правото на пребиваване, предоставено с Директива 2004/38 на гражданите на трети страни, членове на семейството на гражданин на Съюза, не може да бъде обусловено от наличието на предварително законно пребиваване на посочените граждани в друга държавачленка.
Therefore, since Directive 2004/38 must, like Regulation No 1612/68, 23also be interpreted in the light of the fundamental right to respect for family life, it must be concluded that the benefit of the right of residence granted by Directive 2004/38 to nationals of nonmember countries who are family members of a Union citizen cannot be made contingent on the prior lawful residence of those nationals in another Member State.
Тези ограничения са изрично предвидени.
Article 35 imposes restrictions in cases of abuse of rights or fraud.
Понастоящем Директива 2004/38 поставя акцента и върху правото на свободно пребиваване на територията на държавите-членки.
From this new standpoint, it is easy to see how requiring nationals of nonmember countries who are family members of a Union citizen to satisfy a condition of prior lawful residence in order to benefit from the right of residence conferred by Directive 2004/38 might affect continued residence in the Member State which a Union citizen has freely chosen.
Ето защо целта вече е да се осигури не мобилност, а стабилност и трайност на пребиваването в друга държавачленка.
If his family life changes and a family member is unable to rely on Community law in order to join him because he has not been lawfully resident in another Member State, the Union citizen will be induced to leave the territory of the Member State in which he had chosen to establish himself in favour of a State, whether a Member State or not, in which he will be able to reunite the family unit.
Ако семейният живот на гражданин на Съюза се промени и членът на семейството не може да се позове на общностното право, за да се присъедини
Thus, the infringement of the right to lead a normal family life that would be caused by the requirement of prior lawful residence in another Member State would, as can be seen, affect the effectiveness of the right of residence. There is no reason to treat infringements of family life differently depending on
СТАНОВИЩЕ НА Г-Н POIARES MADURO — ДЕЛО C-127/08 да пребивава в приемащата държавачленка заедно с гражданина на Съюза, на когото е съпруг, въпреки че е влязъл в приемащата държавачленка, преди да сключи брак или дори преди пристигането на гражданина на Съюза.
VIEW OF MR POIARES MADURO — CASE C-127/08
Такова е мнението на ирландското правителство.
Akrich case of seeking to evade national immigration legislation illicitly.
Иначе как би могло да се счита, че гражданинът на трета страна придружава или се присъединява към гражданина на Съюза в качеството на член на семейството?
It should be noted that these limitations permitted by Directive 2004/38 mirror those which the Court authorised the Member States to impose, in connection with the freedom to provide services, on the right to respect for family life within the meaning of Article 8 of the European Convention.
свързаното с обществения ред традиционно условие за ограничаване на свободата на движение и пребиваване на граждани на Съюза и на членове на техните семейства независимо от гражданството им.
24 because Article 3(1) of the directive reserves the benefit of the directive to Union citizens and ‘to their family members … who accompany or join them’.
От своя страна член 35 предвижда възможността за налагане на ограничения в случаите на злоупотреба с права или на измама.
Should this wording not be considered to require the national of a nonmember country to have obtained the status of family member before coming to the host Member State?
Ето защо на първия преюдициален въпрос следва да се отговори, че Директива 2004/38 не разрешава на държавитечленки да обвързват ползването на правото на пребиваване, което тя предоставя на гражданите на трети държави, членове на семейството на гражданин на Съюза, с условието посочените граждани да са пребивавали преди това законно в друга държавачленка.
Therefore, the answer to the first question should be that Directive 2004/38 does not authorise a Member State to make the benefit of the right of residence which it grants to nationals of nonmember countries who are the family members of a Union citizen subject to the condition that those nationals must have previously been lawfully resident in another Member State.
Б — Значение на датата на сключването на брака за ползването на правото на пребиваване, предоставено с Директива 2004/38
B — Effect of the date of the marriage on the benefit of the right of residence conferred by Directive 2004/38
С втория и третия преюдициален въпрос от Съда се иска по същество да се произнесе дали гражданинът на трета страна може да се позове на разпоредбите на Директива 2004/38, за да придобие право
The second and third questions essentially ask the Court to rule on whether a national of a nonmember country can rely on the provisions of Directive 2004/38 to obtain the right to reside in the host Member State with the Union citizen who is his spouse even if he entered the host Member State before marrying or even before the Union citizen came there. The question arises
Текстът на член 3, параграф 1 от Директива 2004/38 обаче не подкрепя в действителност тезата на държаватачленка ответник в главното производство.
However, the wording of Article 3(1) of Directive 2004/38 does not really support the argument of the respondent in the main proceedings.
По-конкретно думата „придружавам“ може да обозначава както движение и да бъде разбирана в смисъл на „отивам със“, така и да има статична конотация и да означава „съм със“.
The word ‘accompany’, in particular, can indicate a movement and be understood as meaning to go with but can also have a static connotation and mean to be with.