natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Тази страна твърди, че разглежданата в настоящото производство мрежа, която може да бъде освободена съгласно § 110, алинея 1 от EnWG, не е нито преносна, нито разпределителна мрежа по смисъла на директивата, а мрежа, която служи предимно за собственото снабдяване на FLH.
This party submits that the system at issue in the present proceedings, which may be exempted under Paragraph 110(1) of the EnWG, is neither a transmission system nor a distribution system within the meaning of the directive but a system which serves predominantly for to supply FLH’s own consumption.
Следователно мрежата не попадала в приложното поле на директивата и не било налице задължение за предоставяне на достъп на трети лица до тази мрежа съгласно разпоредбите на директивата.
Therefore the system does not fall within the scope of the directive and there is no obligation to give third parties access to that system pursuant to the provisions of the directive.
Освен това FLH не можело да се разглежда като оператор на разпределителна мрежа по смисъла на член 2, точка 6 от директивата, тъй като неговата основна цел е да осигурява управлението на летище, в резултат на което то не може напълно да се съобрази със задълженията, наложени на оператор на разпределителна мрежа.
Furthermore, FLH cannot be regarded as an operator of a distribution system within the meaning of Article 2(6) of the Directive, because its main objective is to operate an airport and, as a result, it cannot fully comply with the obligations imposed on a distribution system operator.
FLH подчертава, че то е дружество, което предоставя услуги от общ икономически интерес по смисъла на член 3, параграф 8 от директивата, а не е обикновен енергоразпределител.
FLH emphasises that it is a company which provides services in the general economic interest within the meaning of Article 3(8) of the Directive and is not just a simple energy distributor.
То носело задължение за управление на летище.
It bears the obligation of running an airport.
Следователно частната снабдителна мрежа, която то управлява, не била разпределителна мрежа по смисъла на директивата.
Therefore the private supply system that it operates is not a distribution system within the meaning of the directive.
6 — „Микроизолирана мрежа“ е мрежа с потребление под 500 GWh през 1996 г.
6 — A ‘micro isolated system’ is a system which had a consumption of less than 500 GWh in the year 1996.
Потреблението на въпросната мрежа за 1996 г. не е известно, но от преписката е видно, че между 2000 г. и 2007 г. то е варирало между 19 GWh и 23 GWh.
The consumption of the network in question is not known for 1996 but it appears from the file that it varied between 19 GWh and 23 GWh between 2000 and 2007.
Следователно § 110, алинея 1, точка 1 от EnWG се отнасял единствено до мрежи,
Therefore Paragraph 110(1)(1) EnWG only concerns systems which do not fall within the scope of the directive and it
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н MAZÁK — ДЕЛO C-439/06 които не попадат в приложното поле на директивата, и бил съвместим с член 20, параграф 1 от директивата.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-439/06 is compatible with Article 20(1) of the Directive.
Следователно нормите относно либерализирането на електроенергийния пазар се прилагали единствено спрямо мрежи, към които са свързани трети лица.
Therefore the rules on energy market liberalisation apply only to systems with third party participation.
Г — Германското правителство
D — The German Government
Германското правителство твърди, че въз основа на систематично и телеологическо тълкуване на директивата „потребителските инсталации“ не попадат в нейното приложно поле.
The German Government submits that on a systemic and teleological interpretation of the directive ‘customer installations’ do not fall within its scope.
Потребителската инсталация била електроенергийна инсталация на краен потребител, която включва и мрежи, които са изградени от такива потребители и разпределят електроенергия в затворена инсталация.
A customer installation is the electricity installation of a final consumer which also includes systems set up by such consumers and which distribute energy within a closed installation.
Такъв бил случаят с лицата, които са свързани с оператор на потребителска инсталация в рамките на „общност на снабдяване“ в резултат на фактически или правни обстоятелства.
This is the case for parties which are associated with the operator of the customer installation in a ‘supply community’, which may be the result of factual or legal circumstances.
След като тези потребители не са същински трети лица спрямо оператора на мрежата, не било необходимо да им се предоставя право свободно да изберат своя доставчик на електроенергия и нормите относно либерализирането на електроенергийния пазар не се прилагали към тях.
Since such customers are not true third parties vis-à-vis the system operator, it is not necessary to ensure their right to choose freely their electricity supplier and the rules on energy market liberalisation do not apply to them.
Както било видно от определението за „оператор на разпределителна мрежа“ в член 2, точка 6 от директивата и от задълженията на тези оператори, установени в член 14 от директивата, последната се отнасяла единствено до дружествата, управляващи разпределителни мрежи, предназначени за обществено електроснабдяване, което изключвало потребителските инсталации.
As is apparent from the definition of a ‘distribution system operator’ contained in Article 2(6) of the Directive and the obligations of such operators set out in Article 14 of the Directive, the directive concerns only companies operating distribution systems which are aimed at the supply of energy to the public, which excludes customer installations.
Освен това правните норми относно либерализирането на пазара на електроенергия имали за цел да предоставят на третите лица правото свободно да избират
Moreover the legal rules on energy market liberalisation aim at giving third parties the right freely to choose their provider. In the case of a customer installation, there are however no such third parties.
Целта на § 110, алинея 1, точка 1 от EnWG била да изключи от задълженията, свързани с достъпа на трети лица, именно мрежите, по отношение на които няма същински трети лица.
Paragraph 110(1)(1) EnWG is aimed at excluding precisely such systems, by reference to which there are no true third parties, from the obligations relating to third party access.
Следователно той бил съвместим с член 20, параграф 1 от директивата.
It is therefore compatible with Article 20(1) of the Directive.
Д — Полското правителство
E — The Polish Government relating to third party access, it is necessary to examine whether the fulfilment of these obligations would entail disproportionate costs.
Полското правителство счита, че § 110, алинея 1, точка 1 от EnWG не е съвместим с директивата.
The Polish Government takes the view that Paragraph 110(1)(1) of the EnWG is not compatible with the directive.
Полското правителство припомня, че от съображение 11 и от член 3, параграф 8 от директивата ясно личи, че държавитечленки могат да предвидят освобождаване от прилагането на принципа за достъпа на трети лица до мрежата, но то не може да бъде общо.
The Polish Government recalls that it appears especially from the 11th recital to and Article 3(8) of the Directive that Member States can provide for exemptions from the principle of third party access to the network, but there is no scope for general exemptions.
Следователно национална правна разпоредба като § 110, алинея 1, точка 1 от EnWG, която разрешава освобождаване на операторите на малки разпределителни мрежи от задълженията за достъп на трети лица, била несъвместима с член 20, параграф 1 от директивата дори ако това не може да доведе до прекомерни усложнения за въпросния оператор.
A provision of national legislation, such as Paragraph 110(1)(1) of the EnWG, which allows for the exemption of small distribution system operators from third party access obligations, even where this does not entail excessive difficulties for the operator in question, is therefore incompatible with Article 20(1) of the Directive.
Е — Обединеното кралство
F — United Kingdom
Правителството на Обединеното кралство счита, че въпросната национална разпоредба е съвместима с член 20, параграф 1 от директивата.
The United Kingdom Government is of the view that the national provision in question is compatible with Article 20(1) of the Directive.
Съображение 11 от директивата ясно показвало, че освобождаването на операторите на малки мрежи от задължението да предоставят достъп на трети лица води до несъразмерна финансова и административна тежест.
The 11th recital to the Directive clearly implies that an exemption of small system operators from the obligations to provide third party access requires the existence of a disproportionate financial and administrative burden.
Вероятно за малките оператори било по-трудно да се съобразяват с предвидените в директивата административни изисквания и да компенсират свързаните с това разходи, като се има предвид относително ограниченото количество на продаваната от тях електроенергия.
It is likely that for small operators compliance with administrative requirements laid out by the directive is more burdensome and related costs will be more difficult to offset given the relatively limited amount of electricity which they sell.
Освен това в настоящия случай от оператора на преносната мрежа също се изисквало да допринася за сигурността на електроснабдяването.
Moreover, in the present case, the operator of the transmission system is also required to contribute to the security of electricity supply.
В допълнение, преди операторът на малка мрежа да може да бъде освободен
However, before the operator of a small system can be exempted from obligations
То припомня, че една от основните цели на директивата е да установи свободна конкуренция и че е насочена преди всичко към дружества с монополно
It recalls that one of the main objectives of the directive was to establish free competition and that it targeted especially
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н MAZÁK — ДЕЛO C-439/06 било така в случая с FLH, което консумира 85,4 % от електроенергията, транспортирана по неговата мрежа.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-439/06
Комисията счита, че § 110 алинея 1, точка 1 от EnWG е несъвместим с член 20, параграф 1 от директивата.
The Commission is of the view that Paragraph 110(1)(1) of the EnWG is incompatible with Article 20(1) of the Directive.
Тя твърди, че член 20 от директивата, който изисква предоставянето на достъп на трети лица до преносните и разпределителните мрежи, се прилага към фактическата обстановка, довела до спора пред препращащата юрисдикция.
It submits that Article 20 of the Directive, which requires that third parties are granted access to transmission and distribution systems, is applicable to the factual situation which gave rise to the dispute before the referring court.
Въпросната мрежа била разпределителна мрежа по смисъла на член 2, точка 6 от директивата, тъй като служела за разпределяне на електроенергия на FLH и още 93 дружества от зоната на летището.
The system in question is a distribution system within the meaning of Article 2(6) of the Directive because it serves to distribute electricity to FLH and further 93 companies located at the airport.
Следователно свободният достъп до подобна мрежа трябвало да бъде осигурен в съответствие с член 20, параграф 1 от директивата.
Therefore the freedom to access such a system must be ensured in accordance with Article 20(1) of the Directive.
Прилагането на разпоредбите на директивата дори и към най-малките мрежи било абсурдно и неразумно.
As is apparent from the 6th and 7th recitals to the Directive, the principle of third party access is essential in order to ensure the full achievement of the internal energy market.
На последно място, съгласно текста на определението за разпределение в член 2, точка 5 от директивата, то се извършвало „с цел доставката ѝ до потребители“.
Lastly, according to the wording of the definition of ‘distribution’ in Article 2(5) of the Directive, it is made ‘with a view to its delivery to customers’.
Следователно доставката до потребители трябвало да бъде основната цел на разпределителната мрежа, което очевидно не
Therefore, delivery to customers must be the main objective of a distribution system, but this is obviously not the case of FLH which itself consumes 85.4% of the electricity transported through its system.
FLH оспорва допустимостта на преюдициалния въпрос главно поради съображението, че той се отнася до хипотеза, която не съвпада с формулираната от въпросния национален закон, и следователно е хипотетичен.
FLH challenged the admissibility of the question referred essentially on the ground that it envisages a hypothesis which is not the one formulated by the national law in question and it is therefore hypothetical.
Незначителната големина на някои мрежи и ограниченото им икономическо значение не обосновавали принципното им изключване от принципа за свободен достъп.
The small size of some systems and their limited economic importance do not justify their exclusion, as a matter of principle, from the principle of the freedom of access.
Както било видно от член 15, параграф 2 от директивата, големината на мрежата имала значение единствено във връзка с отделянето на операторите на разпределителни мрежи.
The size of a system only plays a role for issues relating to the legal separation of distribution system operators, as it appears from Article 15(2) of the Directive.
Съгласно постоянната съдебна практика само националният съд може да прецени — предвид особеностите на делото — както необходимостта от преюдициално заключение, за да може да постанови решението си, така и релевантността на въпросите, които поставя на Съда.
According to consistent caselaw, it is solely for the national court to determine, in the light of the particular circumstances of the case, both the need for a preliminary ruling in order to enable it to deliver judgment and the relevance of the questions which it submits to the Court.
Съдът може да откаже да отговори на отправеното от национална юрисдикция запитване само когато е съвсем очевидно, че исканото тълкуване на общностното право няма никаква връзка с действителността или с предмета на спора по главното производство или когато проблемът е от общо или хипотетично естество 7.
The Court can refuse a request submitted by a national court only where it is quite obvious that the ruling sought by that court on the interpretation of Community law bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose or where the problem is general or hypothetical. 7
Член 13 oт директивата не давал основание за освобождаване на някои мрежи от задълженията за предоставяне на достъп на трети лица.
Article 13 of the Directive does not offer any justification for an exemption of certain systems from third party access obligations.
В настоящото производство обаче случаят не е такъв.
This, however, is not the case here.
От акта за препращане е видно, че препращащата юрисдикция
It is clear from the order for reference that the referring court has doubts as to whether Paragraph 110(1)(1) of the EnWG, as it
7 — Вж. по-специално Решение от 15 декември 1995 г. по дело Bosman (C-415/93, Recueil, стр. I-4921, точки 59—61), Решение от 27 ноември 1997 г. по дело Somalfruit и Camar (C-369/95, Recueil, стр.
7 — See, inter alia, Case C-415/93 Bosman [1995] ECR I-4921, paragraphs 59 to 61; Case C-369/95 Somalfruit and Camar [1997] ECR I-6619, paragraphs 40 and 41; and Case C-36/99 Idéal tourisme [2000] ECR I-6049, paragraph 20.
За основание на § 110, алинея 1, точка 1 от EnWG не можело да послужи и изключението за „микроизолирани мрежи“ съгласно член 26, параграф 1 от директивата, тъй като освен всичко друго до Комисията не било отправено искане за тази цел.
Neither can the exception provided for under Article 26(1) of the Directive for ‘micro isolated systems’ serve as a basis for Paragraph 110(1)(1) EnWG because, inter alia, no request has been submitted to the Commission for that purpose.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н MAZÁK — ДЕЛO C-439/06 район на предприятие и са предназначени основно за транспортиране на енергия в рамките на предприятието или към свързани предприятия.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-439/06 serve to supply the energy needs of the undertaking itself or of connected undertakings.
има съмнения дали така както е формулиран, § 110, алинея 1, точка 1 от EnWG е съвместим с член 20, параграф 1 от директивата.
stands, is compatible with Article 20(1) of the Directive.
Директива 2003/54 бележи втория етап от либерализирането на пазара на електроенергия в Европейската общност.
Directive 2003/54 marks the second phase of the liberalisation of the market in electricity within the European Community.
Нейната цел е завършването на вътрешния пазар на електроенергия, чието изграждане започва с Директива 96/92/EО 8(„Първа директива за електроенергията“) 9.
Its objective is to complete the internal market in electricity launched by Directive 96/92/EC 8(the ‘first electricity directive’). 9
Вярно е, че поставеният на Съда преюдициален въпрос не само се отнася до действащата формулировка на § 110, алинея 1, точка 1 от EnWG, но и добавя израза „дори ако свободният достъп до мрежата не може да доведе до прекомерни усложнения“.
It is true that the question referred to the Court not only refers to the actual formulation of Paragraph 110(1)(1) of the EnWG, but adds the phrase ‘even where such system access would not impose an unreasonable burden’.
С това допълнение препращащата юрисдикция само откроява мнението си, че въпросът за съвместимостта на транспониращото национално законодателство с директивата възниква главно от факта, че дерогацията от задълженията за предоставяне на достъп на трети лица е предоставена без оглед на действителната тежест, която съобразяването с подобни задължения всъщност може да създаде за оператора на мрежата, докато според препращащата юрисдикция директивата предвижда изискване тази тежест да се взема предвид.
By such a statement the referring court merely identifies where in its view the problem of compatibility of the implementing national law with the directive arises, namely in the fact that the derogation from third party access obligations is granted without further consideration of the actual burden that compliance with such obligations may actually impose on the system operator, whereas, in the referring court’s view, a requirement to take that burden into account follows from the directive.
Това обаче не прави въпроса хипотетичен.
However, this does not make the question hypothetical.
Един от ключовите елементи на либерализирането на вътрешния пазар на електроенергия е достъпът на трети лица до мрежата.
One of the key elements of the liberalisation of the internal market for electricity is third party access to the network.
В директивата принципът за достъп на трети лица е отразен в член 20, параграф 1, който изисква от държавитечленки да осигурят прилагането на система за достъп на трети лица до
In the directive the principle of third party access is reflected in Article 20(1), which requires Member States to ensure the implementation of third party access to transmission
8 — Директива 96/92/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 декември 1996 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия (OВ L 27, 1997 г., стр. 20).
8 — Directive of the European Parliament and of the Council of 19 December 1996 concerning common rules for the internal marked in electricity (OJ 1997 L 27, p. 20).
9 — На 19 септември 2007 г. Комисията представя трети законодателен пакет (вж. прессъобщение на Комисията IP/07/1361 и обяснителен меморандум към третия енергиен пакет на интернет адрес: http://ec.europa.eu/energy/ electricity/package_2007/doc/2007_09_19_explanatory_ memorandum_en.pdf).
9 — A third legislative package has been presented by the Commission on 19 September 2007 (see Commission press release IP/07/1361 and Explanatory Memorandum of the third energy package, available at http://ec.europa.eu/energy/ electricity/package_2007/doc/2007_09_19_explanatory_ memorandum_en.pdf).
Изглежда, че предложените изменения не се отнасят до разглежданата в настоящото производство разпоредба.
It appears that the changes proposed do not concern the provision at issue in the present proceedings.
Следователно преюдициалното запитване е допустимо и поставеният на Съда въпрос по същество е дали член 20, параграф 1 от директивата допуска национално законодателство като § 110, алинея 1, точка 1 от EnWG, което по правило изключва прилагането на разпоредбите за достъпа на трети лица спрямо така наречените „мрежи на предприятие“, които са разположени в пространствено обособен
Thus, the reference for a preliminary ruling is admissible and the question to be answered by the Court is, in essence, whether Article 20(1) of the Directive precludes national legislation, such as Paragraph 110(1)(1) EnWG, which excludes, as a rule, the application of the provisions on third party access to so called ‘operation networks’ which are located on a geographically connected operation zone and which predominantly
Следователно релевантният въпрос в настоящия случай е дали мрежа като управляваната от FLH и която може да бъде освободена на основание на спорното германско законодателство, всъщност е „разпределителна мрежа“ по смисъла на директивата.
Therefore the relevant issue in the present case is whether a system, such as that operated by FLH and which may be exempted in application of contested German legislation, is in fact a ‘distribution system’ within the meaning of the directive.
Безспорно е, че мрежа като управляваната от FLH не е преносна 10 мрежа. За
It is undisputed that a system such as that operated by FLH is not a transmission 10
В директивата не се съдържа определение на термина „разпределителна мрежа“, но „разпределение“ се определя като „транспортирането на електроенергия по разпределителни мрежи на високо, средно и ниско напрежение, с цел доставката ѝ до потребители, но без да се включва пласмент [другаде в текста: „доставката“]“ 11.
The directive does not define the term ‘distribution system’ but it defines ‘distribution’ as the ‘transport of electricity on high-voltage, medium voltage and low voltage distribution systems with a view to its delivery to customers, but not including supply’.
да се установи дали последното все пак е длъжно да предостави достъп на трети лица съгласно член 20, параграф 1 от директивата, остава да се определи дали въпросната мрежа може да се приеме за разпределителна мрежа.
11 system. In order to ascertain whether it is nevertheless required to give access to third parties in accordance with Article 20(1) of the Directive it remains to be determined whether the system in question could be a distribution system.
При тези обстоятелства за да се определи обхватът на понятието „разпределителна мрежа“ по смисъла на директивата, е необходимо да се разгледа не само текстът на съответната разпоредба на директивата, но и нейният контекст, както и целите на правната уредба, от която тя е част 12.
In these circumstances it is necessary, in order to determine the scope of the concept of ‘distribution system’ as used in the directive, to consider not only the wording of the relevant provision of the directive but also the context in which it occurs and the objects of the rules of which it forms part. 12
Целта на директивата е да се завърши вътрешният пазар на електроенергия чрез
The directive aims at the completion of the internal market for energy, by liber-
В тази връзка може да се отбележи накратко, че е спорно дали мрежа като управляваната от FLH може например да се разглежда и като „доставчик“ и/или като „доставчик на едро“ на електроенергия по смисъла на директивата.
In this connection, it may be briefly pointed out that it is debatable whether FLH may, for example, also be regarded as a ‘supplier’ and/or a ‘wholesaler’ of electricity within the meaning of the directive.