natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Процедурите, които трябва да бъдат следвани, и условията, които трябва да бъдат изпълнени, за да се получи достъп до запазените данни, в съответствие с изискванията за необходимост и съразмерност, се определят от всяка държавачленка в нейното национално право при условията на съответните разпоредби на правото на Европейския съюз или на публичното международно право, и в частност на ЕСHR, така както тя се тълкува от Европейския съд за правата на човека.“
The procedures to be followed and the conditions to be fulfilled in order to gain access to retained data in accordance with necessity and proportionality requirements shall be defined by each Member State in its national law, subject to the relevant provisions of European Union law or public international law, and in particular the ECHR as interpreted by the European Court of Human Rights.’
Операторите на електронни съобщителни мрежи и услуги, доставчиците на достъп до далекосъобщителни мрежи и доставчиците на услуги, свързани с техническо съхранение на данни, съхраняват данните за връзката и за трафика, получени при съобщенията в рамките на доставка на услуга на информационното общество, в период наймного от дванадесет месеца съгласно условията, установени в настоящия член, и с правилата, приети с оглед на неговото изпълнение.
Operators of electronic communications networks and services, providers of access to telecommunications networks and providers of data storage services must retain for a maximum of 12 months the connection and traffic data generated by the communications established during the supply of an information society service, under the conditions established in this article and the regulations implementing it.
Б — Испанско национално право
B — Spanish law
При представянето на националната правна уредба препращащата юрисдикция се ограничава основно върху член 12, параграфи 1—3 от Ley 34/2002 de Servicios de la Sociedad de la Información y de Comercio Electrónico (Закон № 34/2002 относно услугите на информационното
The referring court confines itself essentially, in setting out the legal framework under national law, to Article 12(1) to (3) of Ley 34/2002, de 11 de Julio 2002, de Servicios de la Sociedad de la Información y de Comercio Electrónico (Law 34/2002 of
PROMUSICAE испански доставчик на услуги за достъп до Интернет, а именно Telefónica de España S.A.U., като иска последното да му предостави имената и адресите на определени потребители на Интернет.
PROMUSICAE against a Spanish provider of Internet access, Telefónica de España SAU, requesting that the company be ordered to disclose the names and addresses of certain Internet users.
IP адреси, както и чрез датата и часа на тяхното използване.
Promusicae identified those persons by IP addresses and by the date and time of their use.
Данните се съхраняват с оглед на използването им в рамките на наказателно разследване или с оглед на защита на обществената сигурност, както и на националната отбрана, и се предоставят на съдиите или на юрисдикциите, или на прокуратурата след направено от тях искане.
The data shall be retained for use in the context of a criminal investigation or to safeguard public security and national defence, and shall be made available to the courts or the public prosecutor at their request.
Тези данни се съобщават на органите на реда единствено съгласно разпоредбите на правната уредба относно защитата на личните данни.“
Communication of the data to the forces of order shall be effected in accordance with the provisions of the rules on personal data protection.’
III — Техническа информация, фактически обстоятелства и спор по главното производство
The referring court also states that the infringement of copyright is a criminal offence in Spain only if the act is committed with the intention to make a profit. 11
IP адресът представлява цифров адресен формат, който може да се сравни с телефонен номер и чрез който се осъществяват съобщенията в Интернет между свързани в мрежа устройства като уебсървър, сървър на електронна поща или личен компютър.
The IP address is a numerical address format, comparable to a telephone number, which enables networked devices such as webservers, e-mail servers or private computers to communicate with one another on the Internet.
Така например ІР адресът на сървъра, от който може да се отварят страниците на Съда, е 147.67.243.28 12.
Thus, the server via which Court of Justice pages are retrieved has the IP address 147.67.243.28.
При отварянето на дадена страница адресът на отварящия компютър се съобщава на компютъра, на който се съхранява страницата, така че данните да могат да бъдат предадени по Интернет от единия до другия компютър.
12When a page is retrieved, the address of the retrieving computer is communicated to the computer on which the page is stored, so that the data can be routed from one computer to the other via the Internet.
Ищецът по главното производство (Productores de Música de España, наричан по-нататък „Promusicae“) е сдружение с нестопанска цел, в което членуват продуценти и издатели на музикални звукозаписи, както и на главно музикални аудиовизуални записи.
The applicant in the main proceedings (Productores de Música de España, ‘Promusicae’) is a non-profit-making association of producers and publishers of musical recordings and audiovisual presentations which are essentially musical.
То предявява иск срещу
It lodged an application
За свързването на частни потребители с Интернет могат да се използват постоянни IP адреси подобно на включването в телефонната мрежа.
Static IP addresses may be assigned in order to connect private users to the Internet, in similar fashion to connection to the telephone network.
Това обаче се прави рядко, защото в момента Интернет все още е организиран така, че всеки доставчик на услуги за достъп разполага
However, that is rather rare, since the Internet is at present still organised in such a way that each access provider has only a limited number of addresses avail-
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА KOKOTT — ДЕЛO C-275/06 други лица, т.е. по този начин може да се узнае неговият ІР адрес.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-275/06 of the person offering the file to others for retrieval is used, and can thus be detected.
Затова най-често, както е в настоящия случай, се използват динамични IP адреси, т.е. при всеки достъп доставчикът предоставя на клиента ad hoc адрес от своя блок адреси.
13Consequently, in most cases, including this one, dynamic IP addresses are used, which means that the access provider assigns its customers an address, on an ad hoc basis, from its quota of addresses every time they access the Internet.
Естествено тези ІР адреси може да се променят при всяко влизане в Интернет.
That address may naturally change each time a customer dials up.
За да се предприемат действия срещу съответните потребители, Promusicae изисква от съответния доставчик на услуги за достъп — Telefónica, да му съобщи на кои потребители са били предоставени идентифицираните от него IP адреси в посоченото от него време.
In order to take action against such users, Promusicae claims that the access provider concerned, Telefónica, should inform it which users were assigned the IP addresses identified by it at the times specified by it.
Telefónica може да установи всяка използвана връзка, тъй като и след прекратяването ѝ съхранява данни за това на кого и кога е дало определен IP адрес.
Telefónica is able to find out which connection was used in each case, since it retains, after the connection has ended, the details concerning to whom and when it assigned a particular IP address.
Promusicae посочва, че е идентифицирало редица IP адреси, които в определени периоди от време са използвани за т.нар. „споделяне“ („file sharing“) на звукозаписи, върху които неговите членове притежават авторски и лицензионни права.
Promusicae claims that it identified a number of IP addresses which were used at certain times for the purpose of ‘file sharing’ in respect of music files to which the its members hold the exploitation rights.
„File sharing“ е форма на обмен на файлове, например на музикални произведения или филми.
File sharing is a form of exchange of files containing, for example, pieces of music or films.
Потребителите първо копират файловете върху своите компютри и след това ги предлагат на всеки, който е свързан с тях чрез Интернет и чрез определена програма, в случая „KaZaA“.
Users first copy the files onto their computers and then offer them to anyone who is in contact with them via the Internet and a particular program, in this case Kazaa.
Обикновено 14се използва ІР адресът на този, който предлага файла на
Normally, in such cases, 14the IP address
Препращащата юрисдикция се произнася първо с определение, с което задължава Telefónica да предостави исканата информация.
The referring court first gave a ruling requiring Telefónica to provide the desired information.
Telefónica обжалва това определение, тъй като съгласно член 12 от Ley de Servicios de la Sociedad de la Información y de Comercio Electrónico не можело в никакъв случай да предостави тази информация на съда.
However, Telefónica objected that, pursuant to Article 12 of the Ley de Servicios de la Sociedad de la Información y de Comercio Electrónico, it could in no circumstances provide the court with the information.
Операторът на електронни съобщения или доставчикът на услуги можел да предоставя информация за данни, които по закон е задължен да съхранява, само в рамките на наказателно разследване или за защита на обществената сигурност или когато е застрашена националната сигурност.
The electronic communications operator or service provider is allowed to supply the information which he is required by law to retain only in connection with a criminal investigation, or if it is necessary in order to protect public safety, or if national security is involved.
14 — Скриването на собствения ІР адрес също е технически възможно.
14 — Technically it also appears to be possible to conceal one’s own IP address.
Предлаганите услуги от подобен род обаче са срещу заплащане и/или се извършват бавно.
However, such services involve a cost and/or are slow.
Вж. статията в Уикипедия за Anonymous P2P: http://en.wikipedia.org/wiki/Anonymous_p2p, както и работен документ WP 37 на Работната група за защита на данните от 21 ноември 2000 г.
See the Wikipedia entry Anonymous P2P, http://en.wikipedia.org/wiki/Anonymous_p2p, and Working Document WP 37 of the Data Protection Working Party of 21 November 2000, Privacy on the Internet, p.
86 и сл., където обаче не се разглежда въпросът за „file sharing“.
86 et seq., which does not yet take file sharing into account.
Препращащата юрисдикция смята, че е възможно това тълкуване да е вярно съгласно испанското право, но посочва, че
The referring court considers it possible that that view is correct under Spanish law, but takes the view that the provision in ques-
PROMUSICAE в такъв случай въпросната разпоредба не е съвместима с общностното право.
PROMUSICAE tion is then incompatible with Community law.
Затова тя поставя на Съда следния преюдициален въпрос:
It therefore refers the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Не участват Работната група за защита на данните 15и Европейският надзорен орган по защита на данните най-вече защото в член 23 от Статута на Съда не се предвижда такава възможност.
The Data Protection Working Party 15and the European Data Protection Supervisor were not involved, in particular because Article 23 of the Statute of the Court of Justice does not provide for their participation.
Тъй като обаче те могат да допринесат съществено за разглеждането на правните въпроси, свързани със защитата на данните, отделям специално внимание на публикуваните им становища по засегнатите тук въпроси.
However, since they are able to make an important contribution to the discussion of legal issues concerning data protection, I have devoted particular attention at least to their published opinions on the questions raised here.
IV — Правни съображения
Community law, law, specifically specifically Art-
Съдът трябва да изясни дали посочените от препращащата юрисдикция директиви допускат ограничаване на задължението за предоставяне на данни за връзката до случаите на наказателно преследване и подобни на него производства, като от това задължение се изключат гражданските производства.
The Court is required to clarify whether it is compatible with the directives mentioned by the referring court to restrict the obligation to communicate connection data to criminal prosecutions and similar proceedings, but to exclude from it civil proceedings.
Препращащата юрисдикция поддържа становището, че съществува противоречие
The referring court thus takes the view that there is a contradiction between Spanish law and Community law. However, in so doing, it fails to take into account the fact
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА KOKOTT — ДЕЛO C-275/06 правен субект 17. Ако испанското право несъмнено не допуска предоставя- между испанското и общностното право.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-275/06 that the provision of Spanish law referred to is based on Article 15 of Directive 2002/58 and largely incorporates its wording.
Тази директива съдържа разпоредби за защита на данните в областта на електронните съобщения и допълва Директива 95/46 с общи разпоредби за защита на данните.
That directive contains provisions on data protection in the electronic communications sector and in that respect supplements Directive 95/46 containing general provisions on data protection.
Въз основа на предоставените сведения обаче не е изключено испанското право да може да се тълкува в съответствие с директивите.
On the basis of the available information, however, it is conceivable that Spanish law could be interpreted in conformity with the directives.
Следователно трябва да се провери дали с оглед на разпоредбите за защита на данните посочената от препращащата юрисдикция правна уредба допуска забрана за доставчиците на достъп до Интернет да разкриват самоличността на определени абонати, за да дадат възможност за защита по гражданскоправен ред от нарушения на авторското право.
It must therefore be examined whether it is compatible with the provisions mentioned by the referring court, having regard to the provisions on data protection, to prohibit providers of Internet access from identifying the holders of subscriber lines in order to enable civil proceedings for copyright infringements.
Б — За съотношението между различните директиви
B — The relationship of the various directives to each other
А — По допустимостта на запитването
A — Admissibility of the request
Някои от участниците в производството се съсредоточават почти изцяло върху тълкуването на посочените от препращащата юрисдикция директиви.
Certain parties concentrate — almost exclusively — on the interpretation of the directives mentioned by the referring court.
При това те постоянно подчертават необходимостта от ефективна правна защита срещу нарушения на авторското право.
In so doing, they invariably emphasise the necessity of effective legal protection against infringements of copyright.
За разлика от това Комисията основателно подчертава, че и трите директиви не засягат правната уредба за защита на данните.
The Commission, on the other hand, rightly points out that none of the three directives affects the law on data protection.
Съмнения за допустимостта на преюдициалното запитване би могло да има с оглед на необходимостта му за постановяването на решение по главното производство 16.
There could be doubts as to the admissibility of the request for a preliminary ruling in terms of its relevance to a decision.
Дадена директива не може сама по себе си да поражда задължения за частно-
16 A directive cannot of itself impose obligations
I-5285, точка 31 и сл., по-специално точка 48).
18 — See Case C-105/03 Pupino [2005] ECR I-5285, paragraph 31 et seq., in particular paragraph 48.
Съгласно член 1, параграф 5, буква б) от Директива 2000/31 за електронната търговия, тя не се прилага за въпроси, които се отнасят до услуги на информационното общество, които са предмет на Директива 95/46 за защита на данните и Директива 97/66 относно обработката на лични данни и защитата на неприкосновеността на личния живот в сектора на далекосъобщенията.
Under Article 1(5)(b) of Directive 2000/31 on electronic commerce, the Directive does not apply to questions relating to information society services covered by Directive 95/46 on data protection and Directive 97/66 concerning the processing of personal data and the protection of privacy in the telecommunications sector.
Последната директива междувременно е заменена с Директива 2002/58 относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации.
The lastmentioned directive has since been replaced by Directive 2002/58 concerning the processing of personal data and the protection of privacy in the electronic communications sector.
Това твърдение би могло да се разбира в смисъл, че съгласно принципа lex posterior derogat legi priori Директива 2004/48 има превес над Директива 2002/58, но не и над изрично изключената Директива 95/46.
That argument could be intended to mean that, under the principle lex posterior derogat legi priori, Directive 2004/48 takes precedence over Directive 2002/58, but not over Directive 95/46 which is expressly made an exception.
На този довод обаче трябва да се възрази, че съгласно член 1, параграф 2 от Директива 2002/58 тя конкретизира и допълва Директива 95/46.
However, that argument must be answered by pointing out that, according to Article 1(2), Directive 2002/58 is intended to particularise and complement Directive 95/46.
Директива 2004/48 няма такава функция.
Directive 2004/48 does not lay claim to that function.
Напротив, съгласно съображение 2 от последната директива гарантираната от нея защита на интелектуалната собственост не възпрепятства защитата на личните данни, включително и по Интернет.
Rather, according to the second recital in the preamble, the protection of intellectual property which it brings about should not hamper the protection of personal data, including on the Internet.
Би било обаче противоречиво да се приеме, че е възможно без съответна замяна да се оставят на втори план конкретизиращите и допълващите разпоредби, по-специално относно защитата на данните в Интернет, която не следва да се възпрепятства от защитата на интелектуалната собственост, а същевременно да продължат да се съблюдават общите разпоредби.
However, it would be inconsistent to allow particularising and complementing provisions which relate, in particular, to the protection of data on the Internet, which expressly must not be impaired, to be overridden without being replaced, but to continue to accord respect to the general provisions.
Много по-логично е условието за ненакърняване на действието на Директива 95/46 да се прилага и към Директива 2002/58.
Instead, it is more logical to extend the reservation in favour of Directive 95/46 to Directive 2002/58.
По същия начин в член 9 от Директива 2001/29 относно хармонизиране на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество изрично се посочва, че директивата не засяга разпоредбите, отнасящи се по-специално до защитата на данни и на личния живот.
In the same way, Article 9 of Directive 2001/29 on the harmonisation of certain aspects of copyright and related rights in the information society expressly states that the directive is without prejudice to, inter alia, provisions concerning data protection and privacy.
В полза на този извод може също така да се посочи, че съгласно член 8, параграф 3, буква д) от Директива 2004/48 разглежданото тук право на информация по член 8, параграфи 1 и 2 от същата директива се упражнява, без да се накърняват други законови разпоредби, с които се урежда обработването на лични данни.
A further point in favour of that conclusion, as regards the right of information under Article 8(1) and (2) to be considered here, is that, according to Article 8(3)(e), those paragraphs apply without prejudice to other statutory provisions which govern the processing of personal data.
Повторното изрично подчертаване на
That additional express emphasis on data protection was not
Малко по-неясно е отношението между защитата на данните и Директива 2004/48 относно упражняването на права върху интелектуална собственост.
The relationship of Directive 2004/48 on the enforcement of intellectual property rights to data protection is somewhat less clear.
Член 2, параграф 3, буква а) предвижда, че тази директива не засяга действието на Директива 95/46.
Article 2(3)(a) provides that that directive does not affect Directive 95/46.
Затова Promusicae прави заключение, че непосочената там Директива 2002/58 не се прилага към случаи, попадащи в приложното поле на Директива 2004/48.
Promusicae infers from this that Directive 2002/58, which is not mentioned in that provision, is not applicable within the field of application of Directive 2004/48.
Директива 2002/58 съдържа именно разпоредби за защита на данните и затова нейното действие не се накърнява от разглежданото в настоящото производство право на информация по член 8 от Директива 2004/48.
22The extension by Article 8 of Directive 2004/48 of the duty to provide information to include third parties goes even beyond that option. It can therefore be restricted by data protection without any conflict with the TRIPS Agreement.
са страни по това споразумение, могат да предвидят такова право, но съгласно текста на член 47 не са задължени да го направят 22.
yet reflected in the Commission’s Proposal, but was incorporated in the Directive during the discussions in the Council and in the Parliament.
Съгласно член 8 от Директива 2004/48 задължението за предоставяне на информация обхваща и трети лица, което надхвърля рамките на тази възможност.
19Directive 2002/58 contains precisely such provisions and is therefore not infringed, at least not by the right of information under Article 8 of Directive 2004/48 at issue here.
Ето защо и трите посочени от препращащата юрисдикция директиви остават на втори план след Директиви 95/46 и 2002/58 за защита на данните.
All three directives mentioned by the referring court thus cede precedence to the Data Protection Directives, 95/46 and 2002/58.
За разлика от твърденията на някои от участниците в делото това не означава, че защитата на данните има предимство пред целите на тези директиви.
Contrary to what has been submitted by some parties, that does not mean that data protection enjoys priority over the aims of those directives.
По-скоро в рамките на директивите за защита на данните трябва да се постигне подходящо равновесие между защитата на данните и тези цели..
Rather, a reasonable balance between data protection and those aims must be struck in the context of the Data Protection Directives.
(Документ на Съвета 16289/03) и с член 8, параграф 3, буква д) от преработения от Парламента проект (ОВ C 102 E, 2004 г., стр.
19 — Compare Article 9(3)(e) of the Commission’s Proposal (COM/2003/46) with the same provision of the Council’s consolidated draft of 19 December 2003 (Council document 16289/03) and with Article 8(3)(e) of the draft revised by the Parliament (OJ 2004 C 102 E, p.
242 и сл.), който е приет от Съвета без изменения.
242 et seq.), which was adopted unchanged by the Council.
20 — Споразумение за свързаните с търговията аспекти на правата върху интелектуалната собственост, включено в приложение 1В към Споразумението за създаване на Световната търговска организация, одобрено от името на Общността, що се отнася до въпроси от нейната компетентност, с Решение 94/800/EО на Съвета от 22 декември 1994 година (ОВ L 336, стр.
20 — Agreement on Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights, which is to be found in Annex 1 C to the Agreement establishing the World Trade Organisation, which was approved on behalf of the Community, as regards matters within its competence, by Council Decision 94/800/EC of 22 December 1994 (OJ 1994 L 336, p. 1).
От вторичното право за настоящото производство са от значение Директива 2002/58, която съдържа разпоредби за
The secondary legislation relevant to the present case is Directive 2002/58 containing provisions on data protection in the elec-