natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Уместно ли е да се използват за критерии процентното надвишаване на обичайното вътрешно потребление и/или процентът на загубите, понесени от предприятието с господстващо положение, спрямо общия му оборот и общата му печалба?
Do the percentage by which normal domestic consumption is exceeded and/or the loss suffered by an undertaking holding a domin- ant position compared with its total turnover and total profits constitute appropriate criteria?
При утвърдителен отговор на този въпрос, по какъв начин трябва да се определят процентният размер на надвишаване и този на загубите (последният — определен като процент от оборота и общите печалби), над които въпросното поведение би могло да се квалифицира като злоупотреба?
If so, how are the level of that percentage and the level of that loss determined (the latter as a percentage of turnover and total profits), above which the conduct in question may be abusive?
Всички актове за препращане на преюдициалните въпроси са вписани в секретариата на Съда на 21 ноември 2006 г.
All the orders for reference were lodged at the Registry of the Court of Justice on 21 November 2006.
На основание член 43 от Процедурния правилника на Съда с определение от 29 януари 2007 г. председателят съединява делата поради обективната връзка помежду им.
Pursuant to Article 43 of the Rules of Procedure of the Court of Justice, the President, by an order of 29 January 2007, ordered the cases to be joined, on account of the objective connection between them.
Подходящо ли е да се използва подход, основан на претеглянето на интересите, и ако това е така, кои са интересите, които подлежат на такова претегляне?
Is an approach entailing the balancing of interests appropriate, and, if so, what are the interests to be compared? In particular:
По-конкретно: a) от значение ли е за отговора на въпроса фактът, че болният, който е крайният потребител, получава ограничени финансови ползи от паралелната търговия?
(a) is the answer affected by the fact that the ultimate consumer/patient derives limited financial advantage from the parallel trade and
Lelos kai Sia EE (дело C-468/06), Farmakemporiki Anonymi Etaireia Emporios kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton и др. (дела C-469/06—C-476/06) и Kokkoris D. Tsanas K. EPE и др. (дела C-477/06 и C-478/06), жалбоподатели в главните производства, както и GSK, полското правителство и Комисията на Европейските общности представят писмени становища в срока по член 23 от Статута на Съда.
Lelos kai Sia EE (Case C-468/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proionton and others (Cases C-469/06 to C-476/06) and Kokkoris D. Tsanas K. EPE and others (Cases C-477/06 and C-478/06) (the appellants in the main proceedings), GSK, the Polish Government and the Commission of the European Communities have submitted written observations within the timelimit indicated in Article 23 of the Statute of the Court of Justice.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н RUIZ-JARABO — СЪЕДИНЕНИ ДЕЛА C-468/06—C-478/06 писмено становище обаче GSK оспорва установеното с това решение, като се позовава на два основни довода: невъзможността да действа, без да се съобразява с конкурентите, и обстоятелството, че съответният пазар не е пазарът на терапевтични средства, а този на всички отпускани по лекарско предписание фармацевтични продукти в Европа.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-468/06 TO C-478/06 however, in point 5 of its written observations, disputes that this is the case, relying on two principal arguments: that it is impossible for it to act without regard for its competitors and that the relevant market is not the market in the relevant therapeutic area but the European market for all prescription medicines.
В съдебното заседание, състояло се на 29 януари 2008 г., се явяват, за да изложат устно своите доводи и да отговорят на поставените им от Съда въпроси, представителите на Farmakemporiki Anonymi Etaireia Emporios kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton и др., на Kokkoris D. Tsanas K. EPE, на GSK, на Италианската република, която не е представила писмено становище, на Република Полша и на Комисията на Европейските общности.
At the hearing, held on 29 January 2008, the representatives of Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proionton and others, Kokkoris D. Tsanas K. EPE and others, GSK, the Italian Republic, which had not submitted written observations, the Republic of Poland and the Commission of the European Communities were present to submit their arguments orally and to reply to the questions put to them by the Court.
Съществува трайна съдебна практика по въпроса за ясното разделение на функциите между националните юрисдикции и Съда в производствата по член 234 ЕО, така че преценката на фактите по делото трябва да се извърши от националния съд 14.
There is settled caselaw on the clear separation of functions between the national courts and the Court of Justice in Article 234 EC proceedings, to the effect that the assessment of the facts of the case is a matter for the national court. 14
А — Предварителни аспекти
A — Preliminary matters
Като се има предвид, че изследването на положението на дадено предприятие на конкретен пазар, и по-точно на съответния пазар, е задача, свързана с установяване на факти, то трябва да се остави на препращащата юрисдикция, като следва да се изключи всякакво произнасяне на Съда по този въпрос.
As investigating the position of an undertaking in a particular market and defining the relevant market entail an examination of the facts, it must be left to the referring court and there can be no question of the Court of Justice giving its view on the matter.
Следователно Trimeles Efeteio Athinon трябва да провери дали е изпълнено условието sine qua non за прилагане на член 82 ЕО и ако стигне до отрицателен отговор — да отхвърли отправените до него апелативни жалби.
The Trimeles Efetio Athinon must therefore assess whether the essential prerequisite for the application of Article 82 EC has been met, and, if it has not, dismiss the appeals which are before it.
По-горе споменах решението на гръцката комисия за защита на конкуренцията от 1 септември 2006 г., което установява господстващото положение на GSK за лекарството Lamictal, но не и за Imigran, нито за Serevent. В точка 5 от своето
I have already referred to the decision of the Greek Competition Commission of 1 September 2006, which found that GSK held a dominant position in respect of the medicinal product Lamictal, but not in respect of Imigran or Serevent. GSK,
Същевременно решението на Epitropi Antagonismou е обжалвано по административен ред в Гърция, поради което за да се отговори на въпросите на препращащата юрисдикция, трябва да се тръгне от хипотезата, че GSK заема господстващо положение.
However, as an appeal is pending against the decision of the Epitropi Antagonismou in the Greek administrative courts, in order to address the concerns of the referring court, we will have to assume that GSK holds a dominant position.
Съгласен съм със становището на паралелните вносители, че е от значение спорът да бъде разгледан във връзка с обстоятелствата, при които е възникнал, а именно снабдяването на тези предприятия от GSK с разглежданите лекарства в средните месечни количества за 2000 г., увеличени с 20 %, както следва от акта за препращане, като се има предвид, от една страна, че в производствата по член 234 ЕО препращащата юрисдикция предоставя изложение на фактите, в което Съдът не трябва да се намесва, и от друга — че при отклонение от тази фактическа рамка отговорът ще бъде напълно безполезен.
I share the view of the parallel importers that it is appropriate to direct the debate towards the circumstances in which it arose, namely the supply by GSK of the medicinal products in question to these undertakings in the average monthly amounts supplied in the year 2000, plus 20%, as set out in the order for reference, for the following reasons: on the one hand, in Article 234 EC proceedings the facts are provided by the referring court and the Court of Justice should not interfere in this area; and, on the other hand, to depart from this factual framework would render the response less helpful.
б) Изпълнението на поръчките „изцяло“
(b) Meeting orders ‘in full’
В писменото си становище дружеството жалбоподател в главното производство Lelos kai Sia EE критикува начина, по който е формулиран първият преюдициален въпрос, заради използването на израза „да изпълни изцяло поръчките“, който въвеждал в заблуждение, тъй като измествал дискусията от контекста, който я е породил, към един по-теоретичен план, където трябва да се преценява основанието на всяка поръчка до GSK, дори тя да е извънредна и прекомерна.
In its written observations, the appellant in the main proceedings Lelos kai Sia EE is critical of the way the first question is worded in that it uses the expression ‘to meet fully the orders’, which could cause confusion as it moves the debate from the context in which it arose to a more theoretical level on which the basis of any order sent to GSK, however exorbitant or excessive, would have to be assessed.
За да бъде по-добре разбрано настоящото дело, е уместно да се прибегне до признатата от съдебната практика 15 възможност за преформулиране на въпросите на Trimeles Efeteio Athinon, доколкото с първия той иска да се установи дали липсата на снабдяване от GSK, обоснована от намерението за ограничаване на паралелната търговия, сама по себе си предполага злоупотреба с господстващо положение, тъй като е насочена изключително към отстраняване на неговите конкуренти от пазара за разпространение на едро.
In the interests of a better understanding of this process, it would seem appropriate to look to the possibility, recognised in the caselaw, 15 of reformulating the questions put by the Trimeles Efetio Athinon, since the first question seeks to establish whether GSK’s refusal to supply, which is motivated by a desire to limit parallel trade, of itself constitutes an abuse of a dominant position when it is aimed exclusively at the elimination of its competitors in the wholesale distribution market.
Макар и с по-малка настойчивост, останалите жалбоподатели също се позовават на необходимостта спорът да бъде върнат в първоначалните му граници, така както се разглежда в гръцките производства, тъй като GSK било склонно да преувеличава исканията на гръцките търговци на едро и да изгради доводите си сякаш става въпрос за удовлетворяване на каквото и да е искане, независимо от неговия прекален характер.
The other appellants also refer, albeit less emphatically, to the need to redefine the debate in its original terms, as it was presented in the Greek proceedings, given GSK’s tendency to take the complaints of the Greek wholesalers to extremes and to structure its argument as if it were a question of meeting any order, however excessive.
Преди да се прецени дали такива действия трябва да се квалифицират като представляващи „сами по себе си“ (per se) злоупотреба, трябва да се разгледа накратко начинът, по който съдебната практика третира отказите за снабдяване, както и отражението на явното намерение за блокиране на паралелната търговия като отегчаващо обстоятелство при преценката на поведението.
Before addressing the question of whether such conduct should be described as an abuse ‘in itself’ (per se), we must briefly look at how refusals to supply have been treated in Community caselaw and at the effect that a clear intention to block parallel trade has as an aggravating factor in the assessment of the conduct.
След като се отстрани неяснотата относно наличието на злоупотреба, анализът може да се съсредоточи върху определянето ѝ като злоупотреба per se.
Once some light has been shed on the question of whether or not there is an abuse, our analysis can go on to focus on whether it can be described as an abuse per se.
Формулираните след това въпроси обаче разглеждат редица факти, отнасящи се до евентуално обосноваване на злоупотребата, поради което по-логично би било те да се прехвърлят към втория преюдициален въпрос, с който се иска установяване на правилните критерии за преценка на това дали поведението на GSK представлява злоупотреба.
However, the questions which follow relate to a series of circumstances which belong to the realm of possible justifications for the abuse, and consequently it would be more logical to transfer them to the second question, which asks about the correct criteria for assessing whether the conduct of GSK is excessive.
Освен това представените в настоящото преюдициално производство писмени становища са вдъхновени до голяма степен от заключението на генералния адвокат Jacobs по дело Syfait, в което също се разглеждат пространно основанията за освобождаване на злоупотребата.
Moreover, the written observations submitted in these preliminary ruling proceedings are inspired to a great extent by the Opinion of Advocate General Jacobs in Syfait and Others, which also deals extensively with the grounds for justifying the abuse.
Този начин на разглеждане на въпросите позволява също така произнасяне по актуалния в известна степен доктринален спор за съществуването на практики, които представляват злоупотреба per se, и задълбочаване на разсъжденията относно тяхното евентуално обосноваване.
This approach to the questions also permits me to address a current doctrinal debate, namely whether there are practices which are of themselves abusive, and to take the analysis of possible justifications further.
а) Общностна съдебна практика
(a) Community caselaw
Б — Злоупотреби с господстващо положение per se в член 82 ЕО (първи преюдициален въпрос)
B — Abuses per se of a dominant position under Article 82 EC (the first question)
Малкото на брой решения на Съда в тази област са постановени при фактическа обстановка, която прави съмнителна възможността за прилагането им към настоящия случай, в който предприятията, търгуващи на едро с горепосочените три лекарства, се сблъскват с отказ от страна на техния единствен доставчик, предприятието — притежател на патентите за производство, което винаги им е било конкурент в търгуването на тези лекарства.
The factual background to the few judgments of the Court on this subject mean that they are of doubtful relevance to this case, where the wholesalers of the three medicines in question are facing a refusal by their only supplier, which is the holder of the manufacturing patent and a long-standing competitor in the distribution of these medicines.
Въпреки това не е излишно да бъдат споменати, поради общия им характер, някои от най-значимите съдебни решения във връзка с член 82 ЕО.
Nevertheless, it is worth mentioning a few of the most important decisions on Article 82 EC as they are of general application.
посоченото дружество преустановява снабдяването с аминобутанол на италианското дружество Zoja, което произвежда етамбутанол, дериват от тази суровина, като двете предприятия са конкуренти на пазара.
On that occasion the Court held that an undertaking in a dominant position for the purpose of marketing a product cannot stop supplying a long-standing customer ‘who abides by regular commercial practice, if the orders placed by that customer are in no way out of the ordinary’. 19
Съществуват очевидни паралели между Решението по дело Istituto Chemioterapico Italiano и Commercial Solvents/Комисия и настоящия случай, тъй като първоначално GSK също прекратява снабдяването на гръцките търговци на едро със своите продукти с оглед на това да реорганизира своите продажби на трите спорни лекарства чрез собствения си изключителен дистрибутор в страната; след около три месеца възобновява доставките, като обаче ограничава количествата до търсенето на националния пазар на Република Гърция.
There are clear parallels between Commercial Solvents and the present case, since GSK initially stopped supplying the Greek wholesalers with its products with the aim of reorganising sales of the three disputed products through its own exclusive distributor in the country; about three months later it resumed supplies but limited the quantities supplied to the demand on the Greek domestic market.
Комисия, отнасящо се до бананите „Chiquita“ 18, се приема, че като е прекра- тило доставките на банани за датското
Brands, in discontinuing sales of bananas to the Danish ripener-distributor Olesen for
Следва да се подчертаят приликите между дело United Brands/Комисия и настоящото дело, що се отнася до господстващото положение на предприятието и до спазването на търговската практика — или спазването на договорите — от конкурентните търговци на едро; напротив, търсеното от жалбоподателите пред Trimeles Efeteio Athinon равнище на снабдяване би поставило различни проблеми в главните производства в зависимост от това дали ще бъде квалифицирано като обичайно или преувеличено.
It is worth stressing the similarities between United Brands and the present case with regard to the dominant position of the undertaking and with regard to the competing wholesalers’ respect for commercial practice or compliance with contracts; on the other hand, in the present case the level of supplies claimed by the appellants before the Trimeles Efetio Athinon, and whether it should be treated as ordinary or excessive, raises different problems.
Този въпрос не е обсъден в решението по дело United Brands/Комисия, тъй като Съдът приема, че поръчките на Olesen са били обичайни.
In United Brands this was not a matter of dispute and the Court therefore considered that Olesen’s requests were normal.
Въпреки това за да се прецени обичайният характер на поръчките, трябва да се разгледат възможните обосновки на отказа да се изпълнят изцяло поръчките на дружествата, извършващи паралелна търговия, поради което този аспект не следва да се проучва по-задълбочено.
However, the right context for weighing up these matters is that of possible justifications for a refusal to meet all the orders of the parallel trading com -panies and consequently it is not appropriate to take this aspect any further.
17 — Решение по дело Istituto Chemioterapico Italiano и Commercial Solvents/Комисия, посочено по-горе, точки 25 и 26.
17 — Commercial Solvents, paragraphs 25 and 26.
19 — Решение по дело United Brands/Комисия, посочено по-горе, точка 182.
19 — United Brands, paragraph 182.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н RUIZ-JARABO — СЪЕДИНЕНИ ДЕЛА C-468/06—C-478/06 se по смисъла на общностното право на конкуренцията.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-468/06 TO C-478/06
б) Умисълът като отегчаващо обстоятел -ство
(b) Intent as an aggravating factor
Още отначало трябва да се посочи, че общностната съдебна практика изхожда от предпоставката, че понятието за „злоупотреба“ в член 82 ЕО е обективно понятие, свързано с дейността на предприятията с господстващо положение 24, и следователно невлияещо се от каквито и да било съображения относно причините, които са ги накарали да действат по този начин 25.
Our point of departure is that it is an established rule of Community caselaw that the concept of ‘abuse’ in Article 82 EC is an objective concept linked to the activities of undertakings in a dominant position 24and, as such, is unaffected by any considerations relating to the intentions which prompted such behaviour. 25 Neither is it necessary that the abuse be blameworthy in order to fall within the scope of Article 82 EC. 26
отнасящите се до отказ да се предостави лицензия за права на интелектуална или индустриална собственост, като Решение по дело Magill 22и Решение по дело IMS Health 23, всички твърде далеч от обсто- ятелствата в основата на настоящото запитване.
In the first category, it is worth mentioning the judgment in CBEM, 20which extended to the services sector the prohibition on undertakings in a dominant position reserving to themselves, or to another company in the same group, the market for an ancillary activity carried out by another undertaking in a neighbouring but separate market; in the second category are judgments which deal with access to an essential facility, such as Bronner, 21 or which relate to a refusal to grant an intellectual or industrial property licence, such as Magill 22and IMS Health, 23which are all very far removed from the circumstances of the present reference.
Въпреки това трябва да се имат предвид два важни аспекта, които внасят нюанси в гореизложените съждения.
None the less, two important points should be borne in mind, which refine the above statements.
В обобщение, от Решение по дело Istituto Chemioterapico Italiano и Commercial Solvents/Комисия и Решение по дело United Brands/Комисия следва, че поведението на господстващото предприятие, което избягва снабдяването със стоки, особено когато липсват други алтернативни стоки, какъвто е случаят с Lamictal, запазвайки за себе си пазара на паралелния износ, е злоупотреба по смисъла на член 82 ЕО.
In short, the Commercial Solvents and United Brands cases show that a dominant undertaking which avoids supplying goods, particularly when there are no substitutes, as in the case of Lamictal, and reserves to itself the parallel export market, is committing an abuse under Article 82 EC.
Остава да се определи дали волята за премахване на тази паралелна търговия позволява злоупотребата да се квалифицира като такава per
It now remains to be determined whether the intention to eliminate such parallel trade means that such an abuse can be designated an abuse per se under Community competition law.
25 — Тази идея се възприема на практика единодушно в доктрината; Schröter, H., „Artikel 82“, в Schröter, H./Jacob, T./Mederer, W., Kommentar zum Europäischen Wettbewerbsrecht, изд.. Nomos, Baden-Baden, 2003, S. 905.
25 — An idea on which practically all commentators are agreed; Schröter, H., ‘Artikel 82’, in Schröter, H., Jacob, T. and Mederer, W. (eds), Kommentar zum Europäischen Wettbewerbsrecht, Nomos, Baden-Baden, 2003, p. 905.
215), точки 25—27 (наричано по-нататък „Решение Continental Can“).
26 — Case 6/72 Europemballage and Continental Can v Commission [1973] ECR 215 (‘Continental Can’), paragraphs 25 to 27.
22 — Решение от 6 април 1995 г. по дело RTE и ITP/Комисия (C-241/91 P и C-242/91 P, Recueil, стр. I-743), наречено Решение „Magill“.
22 — Joined Cases C-241/91 P and C-242/91 P RTE and ITP v Commission [1995] ECR I-743 (‘Magill’).
От друга страна, Съдът е потвърдил развитата от Първоинстанционния съд теза, че като се има предвид разликата между член 81, първа алинея ЕО и член 82 ЕО, доколкото последният изобщо не споменава за резултат, противоречащ на конкуренцията, достатъчно е да се докаже, че целта на поведението, представляващо злоупотреба, е да се ограничи конкуренцията, или с други думи, че то може да доведе до такъв резултат 28.
On the other hand, the Court of Justice has confirmed the thesis developed by the Court of First Instance that, in view of the difference between Article 81(1) EC and Article 82 EC, which contains no reference to the anticompetitive effect of the abuse in question, in order to demonstrate that a breach of Article 82 EC has taken place it is sufficient to prove that the abusive conduct of the dominant undertaking tends to restrict competition or, in other words, is capable of having such an effect. 28
Очевидно е, че намерението на GSK противоречи на целите на Договора, тъй като създава толкова сериозни пречки за свободната търговия между държавитечленки, че може да навреди на осъществяването на единния пазар, според разбирането за него в съдебната практика и в член 3, параграф 1, буква ж) ЕО, тъй като безспорно разделя националните пазари и променя структурата на конкуренцията в общия пазар 30.
It is evident that the intention of GSK is contrary to the objectives of the Treaty, since it affects freedom of trade between Member States to an extent which might harm the attainment of a single market, as this is understood in the caselaw and in Article 3(1)(g) EC, since it undoubtedly partitions national markets and impairs the structure of competition within the common market. 30
Следователно колкото повече предприятието с господстващо положение се доближава до възпрепятстването на свободната конкуренция на пазара, толкова по-голяма стойност придобива презумпцията за злоупотреба.
Therefore, the closer the undertaking in a dominant position is to hindering competition in the market, the stronger the presumption of abuse.
Настоящият спор се разглежда в този контекст.
This is the key to solving the present dispute.