natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Според член 4 от Регламент № 1049/2001 относно изключенията от правото на достъп:
According to Article 4 of Regulation No 1049/2001, concerning exceptions to the right of access:
Институциите отказват достъп до документи, в случаите когато оповестяването им засяга защитата на:
The institutions shall refuse access to a document where disclosure would undermine the protection of:
BAVARIAN LAGER/КОМИСИЯ б) частния [да се чете: личния] живот и неприкосновеност, и по-специално в съответствие със законодателството на Общността относно защитата на личните данни.
(b) privacy and the integrity of the individual, in particular in accordance with Community legislation regarding the protection of personal data.
Институциите отказват достъп до документи, в случаите когато оповестяването би засегнало защитата на:
The institutions shall refuse access to a document where disclosure would undermine the protection of:
— целите на дейности по инспектиране, разследване и одит, освен ако по-висш обществен интерес не диктува оповестяването на посочения документ.
— the purpose of inspections, investigations and audits, unless there is an overriding public interest in disclosure.
Достъпът до документ, изготвен от дадена институция за вътрешно ползване или получен от институция и третиращ въпрос, по който тя все още не е взела решение, се отказва в случаите, когато разгласяването на документа би засегнало сериозно процеса на вземане на решение на тази институция, освен ако по-висш обществен интерес не диктува разгласяването на посочения документ.
Access to a document, drawn up by an institution for internal use or received by an institution, which relates to a matter where the decision has not been taken by the institution, shall be refused if disclosure of the document would seriously undermine the institution’s decisionmaking process, unless there is an overriding public interest in disclosure.
Достъпът до документ, съдържащ становища, които са за вътрешно ползване, като част от предварителни обсъждания и консултации на въпросната институция, се отказва, дори и след вземането на решение, когато разгласяването на документа би засегнало сериозно процеса на вземане на решения от институцията, освен ако по-висш обществен интерес не диктува разгласяването на посочения документ.
Access to a document containing opinions for internal use as part of deliberations and preliminary consultations within the institution concerned shall be refused even after the decision has been taken if disclosure of the document would seriously undermine the institution’s decisionmaking process, unless there is an overriding public interest in disclosure.
Ако само част от искания документ е обект на едно или няколко от горепосочените изключения, останалите части на документа се разгласяват […]“.
If only parts of the requested document are covered by any of the exceptions, the remaining parts of the document shall be released …’
Член 6, параграф 1 от Регламент № 1049/2001 предвижда, че „Заявителят не е длъжен да мотивира заявлението си“.
Article 6(1) of Regulation No 1049/2001 provides that ‘[t]he applicant is not obliged to state reasons for the application’.
Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281, стр.
Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council of 24 October 1995 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data (OJ 1995 L 281, p.
3) налага на държавитечленки да осигурят защита на свободите и основните права на физическите лица, а именно на правото на личен живот, при обработването на личните данни, за да се осигури свободното движение на лични данни в Общността.
31) requires Member States to ensure the protection of the fundamental rights and freedoms of natural persons, and in particular their privacy in relation to the handling of personal data, in order to ensure the free movement of personal data in the Community .
Член 286 ЕО разпорежда, че актовете на Общността относно закрилата на физическите лица при обработването на личните данни и свободното движение на тези данни се прилагат спрямо институциите и органите на Общността.
Article 286 EC provides that Community acts on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and the free movement of such data are to apply to Community institutions and bodies .
Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 2001 г., стр.
Regulation (EC) No 45/2001 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2000 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data by the Community institutions and bodies and on the free movement of such data (OJ 2001 L 8, p.
142) е приет на основание член 286 ЕО.
1), was adopted on the basis of Article 286 EC.
Според съображение 15 от Регламент № 45/2001:
According to recital 15 in the preamble to Regulation No 45/2001:
„[…] Достъпът до документи, включително и условията за достъп до документи, съдържащи лични данни, се уреждат от правилата, които са приети въз основа на член 255 от […] ЕО, чийто обхват включва дялове V и VІ от Договора за [ЕС].“
‘… Access to documents, including conditions for access to documents containing personal data, is governed by the rules adopted on the basis of Article 255 … EC the scope of which includes Titles V and VI of the [EU] Treaty.’
Регламент № 45/2001 разпорежда:
Regulation No 45/2001 provides:
Предмет на регламента
Object of the Regulation
В съответствие с настоящия регламент институциите и органите, които са създадени от или въз основа на Договорите за създаване на Европейските общности, оттук нататък наричани „институции или органи на Общността“, защитават основните права и свободи на физическите лица, и по-специално правото им на личен живот по отношение на обработката на лични данни, както и не ограничават или забраняват свободното движение на лични данни помежду си или до получатели, спрямо които се прилага националното право на държавитечленки, които изпълняват Директива 95/46/ЕО […].
In accordance with this Regulation, the institutions and bodies set up by, or on the basis of, the Treaties establishing the European Communities, hereinafter referred to as “Community institutions or bodies”, shall protect the fundamental rights and freedoms of natural persons, and in particular their right to privacy with respect to the processing of personal data and shall neither restrict nor prohibit the free flow of personal data between themselves or to recipients subject to the national law of the Member States implementing Directive 95/46 …
Учреденият с настоящия регламент независим надзорен орган, оттук нататък наричан „Eвропейски надзорен орган по защита на данните“, наблюдава и контролира прилагането на разпоредбите на настоящия регламент по отношение на всички операции по обработка на лични данни, извършвани от институция или орган на Общността.
The independent supervisory authority established by this Regulation, hereinafter referred to as the European Data Protection Supervisor, shall monitor the application of the provisions of this Regulation to all processing operations carried out by a Community institution or body.
BAVARIAN LAGER/КОМИСИЯ в) „система за архивиране на лични данни“ […] всяка структурирана съвкупност от лични данни, достъпът до която се осъществява по специфични критерии, независимо дали тази съвкупност е централизирана, децентрализирана или разделена по функционален или географски принцип;
(c) “personal data filing system” … shall mean any structured set of personal data which are accessible according to specific criteria, whether centralised, decentralised or dispersed on a functional or geographical basis;
Настоящият регламент се прилага за обработката на данни от всички институции и органи на Общността дотолкова, доколкото тази обработка се извършва при упражняване на дейности, които изцяло или частично попадат в обхвата на правото на Общността.
This Regulation shall apply to the processing of personal data by all Community institutions and bodies insofar as such processing is carried out in the exercise of activities all or part of which fall within the scope of Community law.
Настоящият регламент се прилага за обработката на данни, която изцяло или частично се извършва чрез автоматични средства, както и за неавтоматичната обработка на лични данни, които съставляват част от архивираща система или са предназначени да бъдат част от архивираща система.
This Regulation shall apply to the processing of personal data wholly or partly by automatic means, and to the processing otherwise than by automatic means of personal data which form part of a filing system or are intended to form part of a filing system.
Личните данни трябва да бъдат: a) безпристрастно и законно обработвани; б) събирани за конкретни, изрично указани и законни цели и да не бъдат впоследствие обработвани по несъвместим с тези цели начин […];
(b) collected for specified, explicit and legitimate purposes and not further processed in a way incompatible with those purposes …;
Законосъобразност на обработката
Personal data may be processed only if:
Лични данни могат да се обработват само ако: a) обработката е необходима за изпълнението на задача, която е в интерес на обществото въз основа на Договорите за създаване на Европейските общности или други приети въз основа на тях юридически актове, или при легитимно упражняване на официални правомощия, предоставени на институцията или органа на Общността, или на трета страна, пред която се разкриват данните, или
(a) processing is necessary for the performance of a task carried out in the public interest on the basis of the Treaties establishing the European Communities or other legal instruments adopted on the basis thereof or in the legitimate exercise of official authority vested in the Community institution or body or in a third party to whom the data are disclosed, or
BAVARIAN LAGER/КОМИСИЯ б) обработката е необходима за съобразяване със законно задължение, което се прилага спрямо контролиращия орган, или
BAVARIAN LAGER v COMMISSION
[…] г) субектът на данните недвусмислено е дал своето съгласие […]
(b) processing is necessary for compliance with a legal obligation to which the controller is subject, or
Предаване на лични данни на получатели, които са различни от институции и органи на Общността и спрямо които се прилагат разпоредбите на Директива 95/46[…].
Transfer of personal data to recipients, other than Community institutions and bodies, subject to Directive 95/46 …
Право на възражение от страна на субекта на данните
The data subject shall have the right:
Субектът на данните има право: a) по всяко време на непреодолими [да се чете: императивни] и легитимни основания, свързани с конкретното му/ѝ положение, да възразява срещу обработката на свързани с него/нея данни, освен в случаите по член 5, букви б)—г).
(a) to object at any time, on compelling legitimate grounds relating to his or her particular situation, to the processing of data relating to him or her, except in the cases covered by Article 5(b), (c) and (d).
При наличие на основателно възражение съответните данни не могат повече да бъдат обект на обработка;
Where there is a justified objection, the processing in question may no longer involve those data;
Член 8 от Конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, подписана в Рим на 4 ноември 1950 година (по-нататък „Конвенцията“), разпорежда:
Article 8 of the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms, signed in Rome on 4 November 1950 (ECHR) provides:
Хартата на основните права на Европейския съюз, провъзгласена в Ница на 7 декември 2000 година (ОВ C 364, стр.
The Charter of Fundamental Rights of the European Union, proclaimed in Nice on 7 December 2000 (OJ 2000 C 364, p.
1, по-нататък „Хартата“) предвижда:
1; ‘the Charter’) provides:
Всеки има право на зачитане на свой личен и семеен живот, на свое жилище и свои комуникации.
Everyone has the right to respect for his or her private and family life, home and communications .
Всеки има право на защита на личните си данни.
Everyone has the right to the protection of personal data concerning him or her .
Всеки има право на достъп до събраните данни, отнасящи се до него и правото да получи поправки по тях.
Everyone has the right of access to data which has been collected concerning him or her, and the right to have it rectified.
Зачитането на тези правила подлежи на контрол от независим орган.
Compliance with these rules shall be subject to control by an independent authority.
Всеки гражданин на Съюза или всяко физическо или юридическо лице, което пребивава или има седалище в държава-членки, има право на достъп до документите на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза, независимо от материята, върху която те са съставени.
Any citizen of the Union, and any natural or legal person residing or having its registered office in a Member State, has a right of access to European Parliament, Council and Commission documents.
Жалбоподателят е дружество, учредено на 28 май 1992 г., с предмет на дейност внос на немска бира, предназначена за продажба в заведения за консумация на място в Обединеното кралство, разположени главно в северна Англия.
The applicant was established on 28 May 1992 for the importation of German beer for public houses and bars in the United Kingdom, situated primarily in the North of England.
Жалбоподателят не е могъл да продаде стоката си, тъй като голяма част от лицата, които стопанисват и управляват заведения за консумация на място в Обединеното кралство, са обвързани с договори за продажба с изключителни права, които ги задължават да се снабдяват с бира от определени пивоварници.
However, the applicant was not able to sell its product, since a large number of publicans in the United Kingdom were tied by exclusive purchasing contracts obliging them to obtain their supplies of beer from certain breweries.
По силата на Supply of Beer (Tied Estate) Order 1989 SI 1989/2390 (подзаконов нормативен акт на Обединеното кралство относно доставките на бира) британските пивоварници, които притежават права в повече от 2 000 английски кръчми, са длъжни да предоставят на управителите на тези заведения възможността да закупуват бира от други пивоварници, при условие че тя е наливна и че има повече от 1,2 % обемно съдържание на алкохол, както предвижда член 7, параграф 2, буква a) от същия подзаконов нормативен акт.
Under the Supply of Beer (Tied Estate) Order 1989 SI 1989/2390, British breweries holding rights in more than 2000 pubs are required to allow the managers of those establishments the possibility of buying a beer from another brewery, on condition, according to Article 7(2)(a) of the order, that it is conditioned in a cask and has an alcohol content exceeding 1.2% by volume.
Тази разпоредба е известна като „Guest Beer Provision“ (по-нататък „GBP“).
That provision is commonly known as the ‘Guest Beer Provision’ (‘the GBP’).
Така повечето от произведените извън Обединеното кралство видове бира не могат да се считат за „наливна бира“ по смисъла на GBP и следователно не попадат в приложното поле на последната.
However, most beers produced outside the United Kingdom cannot be regarded as ‘cask-conditioned beers’, within the meaning of the GBP, and thus do not fall within its scope .
С писмо от 3 април 1993 г. жалбоподателят подава жалба пред Комисията, вписана като P/93/4490/UK, тъй като смята, че спрямо вноса GBP представлява мярка с равностоен на количествено ограничение ефект и следователно е несъвместима с член 30 от Договора за ЕО (понастоящем член 28 ЕО).
Considering that the GBP constituted a measure having equivalent effect to a quantitative restriction on imports, and was thus incompatible with Article 30 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 28 EC), the applicant lodged a complaint with the Commission by letter of 3 April 1993, registered under reference P/93/4490/UK.
Комисията решава да започне производство срещу Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия на основание член 169 от Договора за ЕО (понастоящем член 226 ЕО).
Following its investigation, the Commission decided, on 12 April 1995, to institute proceedings against the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland under Article 169 of the EC Treaty (now Article 226 EC).
На 28 септември 1995 г.
It notified the applicant on 28 September 1995 of that investigation and of the fact that it had sent a letter of formal notice to the United Kingdom on 15 September 1995.
На 26 юни 1996 г.
JUDGMENT OF 8. 11.
Комисията решава да изпрати мотивирано становище до Обединеното кралство и на 5 август 1996 г. публикува съобщение до пресата, в което се известява за това нейно решение.
Commission decided to send a reasoned opinion to the United Kingdom and, on 5 August 1996, issued a press release announcing that decision.
На 11 октомври 1996 г. се провежда събрание (по-нататък „събранието от 11 октомври 1996 г.“ или „събранието“), в което участват представители на Генерална дирекция (ГД) „Вътрешен пазар и финансови услуги“ на Комисията, на Министерство на търговията и промишлеността на Обединеното кралство и на Конфедерация на пивоварите от общия пазар (по-нататък „КПОП“).С писмо от 27 август 1996 г. жалбоподателят е поискал да присъства на събранието, но Комисията отказва да уважи искането му.
On 11 October 1996, a meeting was held (the ‘meeting of 11 October 1996’ or the ‘meeting’), which was attended by officers of the Directorate-General (DG) for the Internal Market and Financial Services, officials of the United Kingdom Government Department of Trade and Industry and representatives of the Confederation des Brasseurs du Marche Commun (‘CBMC’). The applicant had requested the right to attend the meeting in a letter dated 27 August 1996 but the Commission refused to grant permission to attend.
На 15 март 1997 г. Министерството на търговията и промишлеността на Обединеното кралство съобщава за проект за изменение на GBP, според който бутилираната бира може да бъде продавана на дребно като бира с различен произход, също както наливната бира.
On 15 March 1997 the Department of Trade and Industry in the United Kingdom announced a proposal to amend the GBP under which a bottle-conditioned beer could be sold as a guest beer, as well as cask-conditioned beer.
След като Комисията на два пъти, а именно на 19 март 1997 г. и на 26 юни 1997 г., отлага решението си да изпрати мотивирано становище до Обединеното кралство, началникът на отдел № 2 „Прилагане на членове 30—36 от Договора за ЕО (уведомления, жалби, нарушения и др.) и отстраняване на ограничения на търговията“ от дирекция Б „Свободно движение на стоки и обществени поръчки“ на ГД „Вътрешен пазар и финансови услуги“ известява жалбоподателя с писмо от 21 април 1997 г., че предвид проекта за изменение на GBP се спира производството по член 169 от Договора за ЕО и че не е изпратено мотивирано становище на Обединеното кралство.
After the Commission had, on two occasions, namely 19 March 1997 and 26 June 1997, suspended its decision to issue a reasoned opinion to the United Kingdom, the head of Unit 2 ‘Application of Articles 30 to 36 of the EC Treaty (notification, complaints, infringements etc.) and removal of trade barriers’ of Directorate B ‘Free movement of goods and public procurement’ of DG ‘Internal Market and Financial Services’, in a letter of 21 April 1997, informed the applicant that, in view of the proposed amendment of the GBP, the Article 169 procedure had been suspended and the reasoned opinion had not been served on the United Kingdom Government.
Също така му съобщава, че производството ще бъде прекратено след влизане в сила на изменената GBP.
He indicated that the procedure would be discontinued entirely as soon as the amended GBP came into force.
Новата редакция на GBP се прилага от 22 август 1997 г.
The new version of the GBP became applicable on 22 August 1997.
Следователно, мотивираното становище никога не е било изпратено на Обединеното кралство, а на 10 декември 1997 г.
Consequently, the reasoned opinion was never sent to the United Kingdom and the Commission finally decided on 10 December 1997 to take no further action in the infringement procedure.
С факс от 21 март 1997 г. жалбоподателят иска от генералния директор на ГД „Вътрешен пазар и финансови услуги“ да му изпрати екземпляр от мотивираното становище в съответствие с Кодекса за поведение.
By fax of 21 March 1997, the applicant asked the Director-General of DG ‘Internal Market and Financial Services’ for a copy of the ‘reasoned opinion’, in accordance with the Code of Conduct.
Това негово искане, както и последващото, са отхвърлени.
That request, despite being repeated, was refused.
С писмо от 18 септември 1997 г. (по-нататък „решението от 18 септември 1997 г.“) генералният секретар на Комисията потвърждава отхвърлянето на искането, отправено до генералния директор на ГД „Вътрешен пазар и финансови услуги“.
By letter of 18 September 1997 (‘the decision of 18 September 1997’), the Secretary-General of the Commission confirmed the refusal of the application sent to DG ‘Internal Market and Financial Services’.
Жалбоподателят подава жалба срещу решението от 18 септември 1997 г., вписана под номер T-309/97 в регистъра на Първоинстанционния съд.
The applicant brought an action, registered as Case T-309/97, before the Court of First Instance against the decision of 18 September 1997.
С Решение от 14 октомври 1999 г. по дело Bavarian Lager/Комисия (T-309/97, Recueil, стр. II-3217) Първоинстанционният съд отхвърля жалбата, като приема, че съблюдаването на разглежданата цел, а именно да се позволи на държаватачленка доброволно да се съобрази с изискванията на Договора или, когато е необходимо, да ѝ се даде възможност да обоснове своята позиция, оправдава по съображения за защита на обществения интерес отказа за достъп до подготвителен документ във връзка с фазата на разследването по производството по член 169 от Договора за ЕО.
In its judgment of 14 October 1999 in Case T-309/97 Bavarian Lager v Commission [1999] ECR II-3217, the Court of First Instance dismissed the action, stating that the preservation of the aim in question, namely allowing a Member State to comply voluntarily with the requirements of the Treaty, or, where necessary, to give it the opportunity to justify its position, justified, for the protection of the public interest, the refusal of access to a preparatory document relating to the investigation stage of the procedure under Article 169 of the Treaty.
В съответствие с Кодекса за поведение на 4 май 1998 г. жалбоподателят подава до Комисията заявление за достъп до всички документи, добавени към преписка P/93/4490/UK от посочените единадесет дружества и организации, както и от три определени категории лица или предприятия.
On 4 May 1998, the applicant addressed a request to the Commission under the Code of Conduct for access to all of the submissions made under file reference P/93/4490/UK by 11 named companies and organisations and by three defined categories of person or company.
Комисията отхвърля първоначалното заявление с мотива, че Кодексът за поведение се прилага само спрямо документи, чийто автор е Комисията.
The Commission refused the initial application on the ground that the Code of Conduct applies only to documents of which the Commission is the author.
Потвърждението на заявлението е отхвърлено, на основание че Комисията не е автор на въпросните документи и че всяко заявление трябва да се адресира до автора.
The confirmatory application was rejected on the grounds that the Commission was not the author of the document in question and that any application had to be sent to the author.