natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Всъщност съгласно член 3а, параграф 2 от Закона относно хуманното отношение към животните екземпляри от видове или категории, различни от посочените в списъка, представляващ приложение I към Кралското постановление, при все това можело да бъдат притежавани по-специално в зоологически градини, лаборатории, циркове и пътуващи изложби, но също и от частни лица, одобрени от компетентния министър в областта на закрилата на животните, и от търговски обекти за животни, ако е
Under Article 3bis(2) of the animal welfare law, specimens of species or categories other than those included in the list constituting Annex I to the Royal Decree may nevertheless be held inter alia in zoological gardens, laboratories, circuses and travelling exhibitions, but also by private individuals recognised by the Minister responsible for the protection of animals and by
NATIONALE RAAD VAN DIERENKWEKERS EN LIEFHEBBERS И ANDIBEL било сключено предварително писмено споразумение с физически или юридически лица, които попадат в една от посочените по-горе категории.
NATIONALE RAAD VAN DIERENKWEKERS EN LIEFHEBBERS AND ANDIBEL firms trading in animals provided that a prior written agreement has been concluded with the natural or legal persons in one of the abovementioned categories.
От друга страна, позитивният списък е бил съставен след определяне на обективни критерии от Националния съвет по хуманно отношение към животните по-специално въз основа на участието на учени и специалисти.
Secondly, the authorised list was drawn up after the National Council for animal welfare had established objective criteria, inter alia on the basis of contributions from scientists and specialists.
Тези критерии били следните.
Those criteria are as follows.
Първо, животните трябвало да бъдат лесни за гледане и да могат да бъдат приютявани, като се спазват основните им физиологични, етологични и екологични нужди, второ, те не трябвало да имат агресивен характер, нито да представляват друга особена заплаха за човешкото здраве, трето, те не можело да принадлежат към видове, за които ясни указания посочват, че веднъж избягали в природата, екземплярите могат да останат там и поради това да представляват екологична заплаха, и четвърто, трябвало да бъдат обект на библиографични данни, свързани с тяхното притежаване.
First, the animals must be easy to keep and capable of being given shelter with respect for their fundamental physiological, ethological and ecological needs; secondly, they must not be aggressive in nature or constitute any other particular danger to human health; thirdly, they may not belong to species in respect of which there are clear indications showing that specimens, once they have escaped into the wild, can continue to exist there and may therefore constitute an ecological threat; and, fourthly, there must be bibliographical data with regard to holding them.
При противоречие между данните или наличната информация за годността на екземплярите от даден вид да бъдат притежавани, съмнението трябвало да бъде в полза на животното.
Where there is a conflict between the data or the available information on whether specimens of a species may be held, the benefit of the doubt must be given to the animal.
В тази връзка, на първо място, е важно да се напомни, че осигуряването на хуманното отношение към животните представлява легитимна цел от общ интерес, чиято важност се изразява по-конкретно чрез приемането от държавитечленки на Протокола относно закрилата и хуманното отношение към животните, приложен към Договора за създаване на Европейската общност (ОВ C 340, 1997 г., стр. 110).
In that regard, it should be noted, first, that the protection of animal welfare is a legitimate objective in the public interest, the importance of which was reflected, in particular, in the adoption by the Member States of the Protocol on the protection and welfare of animals, annexed to the Treaty establishing the European Community (OJ 1997 C 340, p. 110).
Решение от 17 януари 2008 г. по дело Viamex Agrar Handel и ZVK, C-37/06 и C-58/06, Сборник, стр. I-69, точки 22 и 23, както и цитираната съдебна практика).
Moreover, the Court has held on a number of occasions that the interests of the Community include the health and protection of animals (see Joined Cases C-37/06 and C-58/06 Viamex Agrar Handel and ZVK [2008] ECR I-69, paragraphs 22 and 23, and the caselaw cited).
На второ място следва да се напомни, че съгласно член 30 ЕО разпоредбите на членове 28 ЕО и 29 ЕО не изключват забрани или ограничения, основаващи се по-специално на съображенията за закрила на живота и здравето на хората и животните, ако тези забрани или ограничения не представляват средство за произволна дискриминация или прикрито ограничение на търговията между държавитечленки, и че Съдът е приел, че закрилата на живота и здравето на животните представлява основно изискване, признато от общностното право (вж. в този смисъл Решение от 11 май 1999 г. по дело Monsees, C-350/97, Recueil, стр. I-2921, точка 24).
Secondly, it must be borne in mind that, according to Article 30 EC, the provisions of Articles 28 EC and 29 EC are not to preclude prohibitions or restrictions justified on grounds, inter alia, of the protection of the health and life of humans or animals, provided that such prohibitions or restrictions do not constitute a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on trade between Member States, and that the Court has held that the protection of the health and life of animals constitutes a fundamental requirement recognised by Community law (see, to that effect, Case C-350/97 Monsees [1999] ECR I-2921, paragraph 24).
Ако принципът на пропорционалност, който е в основата на последното изречение от член 30 ЕО, изисква възможността на държавитечленки да забранят вноса на животни с произход от други държавичленки, в които те законно са пуснати на пазара, да бъде ограничена, доколкото е необходимо за постигането на легитимно преследваните цели за закрила (вж. в този смисъл по-специално Решение по дело Harpegnies, посочено по-горе, точка 34), в контекст като този в главното производство е необходимо при прилагането на този принцип да се вземе предвид особеното естество на съответните видове, както и интересите и изискванията, посочени в точки 27—29 от настоящото решение.
Although the principle of proportionality, which underlies the last sentence of Article 30 EC, requires that the power of the Member States to prohibit imports of animals from other Member States in which they are legally traded should be restricted to what is necessary to achieve the objectives of protection being legitimately pursued (see, to that effect, inter alia, Harpegnies, paragraph 34), it is necessary, for the application of that principle in a context such as that of the case in the main proceedings, to take into account the specific nature of the species concerned and the interests and requirements noted in paragraphs 27 to 29 of this judgment.
Фактът, че дадена държавачленка налага по-малко строги правила от тези, приложими в друга държавачленка, не означава сам по себе си, че последните са непропорционални и следователно несъвместими с общностното право.
The fact that one Member State imposes less stringent rules than another Member State does not mean that the latter’s rules are disproportionate and hence incompatible with Community law.
Всъщност само обстоятелството, че дадена държавачленка е избрала система на закрила, различна от тази, приета от друга държавачленка, не би могло влияе върху преценката за необходимостта и пропорционалността на разпоредбите, приети в тази област (вж. по-специално Решение от 1 февруари 2001 г. по дело Mac Quen и др., C-108/96, Recueil, стр. I-837, точки 33 и 34).
The mere fact that a Member State has chosen a system of protection different from that adopted by another Member State cannot affect the appraisal as to the need for and proportionality of the provisions adopted (see, inter alia, Case C-108/96 Mac Quen and Others [2001] ECR I-837, paragraphs 33 and 34).
Противно на твърдяното от ищците в главното производство, система на негативен списък, състояща се в ограничаване на обхвата на забраната само до видовете бозайници, посочени в този списък, може да не е достатъчна за постигане на целта на защита или спазване на интересите и изискванията, посочени в точки 27—29 от настоящото решение.
Contrary to the submission of the applicants in the main proceedings, a negative list system — which entails limiting the prohibition to the species of mammals included in that list — might not suffice to achieve the objective of protecting or complying with the interests and requirements mentioned in paragraphs 27 to 29 of this judgment.
Всъщност прибягването до такава система би могло да означава, че докато даден вид бозайници не е вписан в посочения списък, екземпляри от този вид могат да бъдат свободно притежавани, без да е била извършена никаква научна оценка, която може да гарантира, че това притежаване не съдържа никакъв риск за спазване на тези интереси
Reliance on such a system could mean that, as long as a species of mammal is not included in the list, specimens of that species may be freely held even though there has been no scientific assessment capable of guaranteeing that that holding
NATIONALE RAAD VAN DIERENKWEKERS EN LIEFHEBBERS И ANDIBEL и изисквания (вж. по аналогия Решение от 12 юли 2005 г. по дело Alliance for Natural Health и др., C-154/04 и C-155/04, Recueil, стр. I-6451, точка 70).
NATIONALE RAAD VAN DIERENKWEKERS EN LIEFHEBBERS AND ANDIBEL entails no risk to the protection of those interests and requirements (see, by analogy, Joined Cases C-154/04 and C-155/04 Alliance for Natural Health and Others [2005] ECR I-6451, paragraph 70).
При все това съгласно практиката на Съда правна уредба, която като тази, посочена в главното производство, подчинява притежаването на бозайници на предварителното вписване на видовете, към които те принадлежат, в позитивен списък и която се прилага и за екземпляри от видовете, които са законно притежавани в други държавичленки, е в съответствие с общностното право само ако са изпълнени няколко условия (вж. по аналогия по-специално Решение от 16 юли 1992 г. по дело Комисия/Франция, C-344/90, Recueil, стр. I-4719, точки 8 и 16, както и Решение по дело Комисия/Франция, посочено по-горе, точка 25).
However, the Court has consistently held that legislation, such as that referred to in the main proceedings, which makes the holding of mammals subject to the prior inclusion of the species to which they belong in a positive list and which also applies to specimens of species which are legally held in other Member States is in compliance with Community law only if a number of conditions are satisfied (see, by analogy, inter alia, Case C-344/90 Commission v France [1992] ECR I-4719, paragraphs 8 and 16, and Case C-24/00 Commission v France, paragraph 25).
На първо място, съставянето на такъв списък и последващите изменения в него трябва да се основават на обективни и недискриминационни критерии (вж. в този смисъл по-специално Решение от 23 септември 2003 г. по дело Комисия/Дания, C-192/01, Recueil, стр. I-9693, точка 53).
First, the drawing up of such a list and the subsequent amendments to it must be based on objective and nondiscriminatory criteria (see, to that effect, inter alia, Case C-192/01 Commission v Denmark [2003] ECR I-9693, paragraph 53).
На следващо място, посочената правна уредба трябва да съдържа процедура, позволяваща на заинтересованите лица да впишат нови видове бозайници в националния списък на разрешените видове.
Secondly, that legislation must make provision for a procedure enabling interested parties to have new species of mammals included in the national list of authorised species.
Тази процедура трябва да бъде леснодостъпна, което предполага тя да бъде изрично предвидена в акт с общо действие, и трябва да може да бъде приключена в разумни срокове, а ако доведе до отказ от вписване, който трябва да бъде мотивиран, същият трябва да може да бъде предмет на обжалване по съдебен ред (вж. по аналогия посочени по-горе Решение от 16 юли 1992 г. по дело Комисия/Франция, точка 9 и Решение от 5 февруари 2004 г. по дело Комисия/Франция, точки 26 и 37).
The procedure must be one which is readily accessible, which presupposes that it is expressly provided for in a measure of general application, and can be completed within a reasonable time, and, if it leads to a refusal to include a species — it being obligatory to state the reasons for that refusal — the refusal decision must be open to challenge before the courts (see, by analogy, Case C-344/90 Commission v France, paragraph 9, and Case C-24/00 Commission v France, paragraphs 26 and 37).
На последно място, молба за вписване на даден вид бозайници в посочения списък може да бъде отхвърлена от компетентните административни органи само ако притежаването на екземпляри от този вид представлява реален риск за защитата и спазване на интересите и изискванията, посочени в точки 27—29
Lastly, an application to obtain the inclusion of a species of mammal in that national list may be refused by the competent administrative authorities only if the holding of specimens of that species poses a genuine risk to the protection of or compliance with the interests and requirements mentioned in paragraphs 27 to 29 of this judg-
Във всеки случай молба за вписване на даден вид в списъка от видовете бозайници, чието притежаване е разрешено, може да бъде отхвърлена от компетентните органи само въз основа на задълбочена оценка на риска, който представлява притежаването на екземпляри от въпросния вид за защита на интересите и изискванията, посочени в точки 27—29 от настоящото решение, изготвена въз основа на наличните най-надеждни научни данни и резултатите от най-актуал-ните международни изследвания (вж. по аналогия по-специално Решение по дело Alliance for Natural Health и др., посочено по-горе, точка 73).
In any event, an application to have a species included in the list of species of mammal which may be held may be refused by the competent authorities only on the basis of a full assessment of the risk posed to the protection of the interests and requirements mentioned in paragraphs 27 to 29 of this judgment by the holding of specimens of the species in question, established on the basis of the most reliable scientific data available and the most recent results of international research (see, by analogy, inter alia, Alliance for Natural Health and Others, paragraph 73).
Принципът на предпазните мерки обосновава приемането на ограничителни мерки, когато се оказва невъзможно да се определи със сигурност съществуването или обхватът на предвидения риск поради недостатъчното, неубедителното или неточното естество на резултатите от проведените изследвания, но вероятността от действителна вреда за здравето на хората или на животните или за околната среда съществува в хипотезата, в която този риск би се осъществил.
Where it proves impossible to determine with certainty the existence or extent of the risk envisaged because of the insufficiency, inconclusiveness or imprecision of the results of the studies conducted, but the likelihood of real harm to human or animal health or to the environment persists should the risk materialise, the precautionary principle justifies the adoption of restrictive measures.
Освен това по отношение на дерогаци като предвидените в член 3а, параграф 2 от Закона относно хуманното отношение към животните следва да се посочи, че те не трябва да водят до поставяне в по-благоприятно положение на националните стоки, което би представлявало произволна дискриминация или прикрито ограничение спрямо стоките, внасяни от други държавичленки (вж. по-специално Решение от 16 декември 1980 г. по дело Fietje, 27/80, Recueil, стр. 3839, точка 14).
Furthermore, derogations such as those provided for in Article 3bis(2) of the animal welfare law must not lead to the favouring of domestic products, because that would constitute arbitrary discrimination against or a disguised restriction on products imported from other Member States (see, inter alia, Case 27/80 Fietje [1980] ECR 3839, paragraph 14).
Що се отнася по-специално до условията — като определените в член 3а, параграф 2, точка 3, буква б) и точка 6 от Закона относно хуманното отношение към животните — свързани с притежаването от частни лица или от търговски обекти за животни на екземпляри от видовете бозайници, които не са посочени в списъка, приложен към кралското постановление, важно е да се провери дали такива условия са обективно обосновани и не надхвърлят необходимото
As regards specifically conditions such as those set out in Article 3bis(2)(3)(b) and (6) of the animal welfare law, in relation to the holding by private individuals or firms trading in animals of specimens of mammals not referred to in the list attached as an Annex to the Royal Decree, it is important to establish that such conditions are
NATIONALE RAAD VAN DIERENKWEKERS EN LIEFHEBBERS И ANDIBEL за осигуряване на крайната цел, преследвана от националната правна уредба в нейната цялост.
NATIONALE RAAD VAN DIERENKWEKERS EN LIEFHEBBERS AND ANDIBEL objectively justified and do not go beyond what is necessary to achieve the objective pursued by the national legislation as a whole.
Така трябва да се отбележи, че преценката за пропорционалността на режим като разглеждания в главното производство, по-конкретно относно въпроса дали преследваната цел може да бъде постигната с мерки, които засягат в по-малка степен търговията в рамките на Общността, в случая не може да бъде осъществена без допълнителни данни за посочения режим и за прилагането му.
It is clear that the assessment to be made of the proportionality of a body of rules such as that at issue in the main proceedings, in particular as regards the question whether the objective sought could be achieved by measures having less effect on intraCommunity trade, cannot be carried out in the present case without additional information on that body of rules and on the implementation thereof.
Преценката на определените критерии и на тяхното прилагане, на обхвата на предвидените в член 3а, параграф 2 от Закона относно хуманното отношение към животните дерогации, както и на характеристиките на процедурата по вписване (като нейната достъпност и възможностите за обжалване в случаите на отказ от вписване) предполага конкретен анализ, основан по-специално на различните приложими текстове и на практиката, както и на научните изследвания — анализ, който препращащата юрисдикция следва да извърши (вж. в този смисъл Решение по дело Tridon, посочено по-горе, точка 58).
The assessment of the criteria established and of their application, of the scope of the derogations provided for in Article 3bis(2) of the animal welfare law and of the characteristics of the procedure for inclusion in the list, such as its accessibility and the possibilities of review where there is a refusal to include a species, requires a specific analysis on the basis, inter alia, of the various applicable provisions, previous practice and scientific studies, it being for the national court to make that analysis (see, to that effect, Tridon, paragraph 58).
С оглед на изложените по-горе съображения на поставените въпроси следва да се отговори, че членове 28 ЕО и 30 ЕО, разглеждани самостоятелно или във връзка с Регламент № 338/97, допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, съгласно която забраната за внос, притежаване и пускане на пазара на бозайници, принадлежащи към видове, различни от изрично посочените в тази правна уредба, се прилага за видове бозайници, които не са посочени в приложение А към този регламент, ако защитата или спазването на интересите и изискванията, посочени в точки 27—29 от настоящото решение, не могат да бъдат осигурени също толкова ефективно с по-малко ограничителни мерки за търговския обмен в Общността.
In the light of the foregoing, the answers to the questions referred for a preliminary ruling must be that Articles 28 EC and 30 EC, read separately or in conjunction with Regulation No 338/97, do not preclude national legislation, such as that at issue in the main proceedings, under which a prohibition on importing, holding or trading in mammals belonging to species other than those expressly referred to in that legislation applies to species of mammals which are not included in Annex A to that regulation, if the protection of or compliance with the interests and requirements referred to in paragraphs 27 to 29 of this judgment cannot be secured just as effectively by measures which obstruct intraCommunity trade to a lesser extent.
Препращащата юрисдикция следва да провери:
It is for the national court to determine:
— дали съставянето и последващите изменения в националния списък на видовете бозайници, чието притежаване е разрешено, се основават на обективни и недискриминационни критерии,
— whether the drawing up of the national list of species of mammals which may be held and subsequent amendments to that list are based on objective and nondiscriminatory criteria;
— дали е предвидена процедура, позволяваща на заинтересованите лица да впишат видове бозайници в този списък, дали е леснодостъпна, дали може да бъде приключена в разумни срокове и дали в случай на отказ от вписване, който трябва да бъде мотивиран, същият може да бъде предмет на обжалване по съдебен ред,
— whether a procedure enabling interested parties to have species of mammals included in that list is provided for, readily accessible and can be completed within a reasonable time, and whether, where there is a refusal to include a species, it being obligatory to state the reasons for that refusal, that refusal decision is open to challenge before the courts;
— дали молбите за вписване на даден вид бозайници в посочения списък или за ползване на индивидуална дерогация за притежаване на екземпляри от видове, които не са посочени в списъка, могат да бъдат отхвърлени от компетентните административни органи само ако притежаването на екземпляри от съответните видове представлява реален риск за спазване на посочените по-горе интереси и изисквания, и
— whether applications to obtain the inclusion of a species of mammal in that list or to obtain individual derogations to hold specimens of species not included in that list may be refused by the competent administrative authorities only if the holding of specimens of the species concerned poses a genuine risk to the protection of the abovementioned interests and requirements; and
— дали условията — като посочените в член 3а, параграф 2, точка 3, буква б) и точка 6 от Закона относно хуманното отношение към животните — за притежаването на екземпляри от видове бозайници, които не са посочени в същия списък, са обективно обосновани и не надхвърлят необходимото за осигуряване на крайната цел на националната правна уредба в нейната цялост.
— whether the conditions for the holding of specimens of mammals not referred to in that list, such as those set out in Article 3bis(2)(3)(b) and (6) of the animal welfare law, are objectively justified and do not go beyond what is necessary to achieve the objective pursued by the national legislation as a whole.