natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Следва да се посочи, че жалбоподателят не оспорва, че лавиците, частите от лавици и висящите кошници може да бъдат изработени от тиково дърво, нито че посочените по-горе стоки все пак може да имат външния вид на тиково дърво, поради това че понастоящем се изработват лавици от материали, различни от тиково дърво, които са намазани с масло, лакирани и препокрити със залепващи листа, създаващи впечатление за този тип дърво.
The applicant does not dispute that shelves, parts of shelves and hanging baskets can be made of teakwood or that the abovementioned goods may none the less have the appearance of teakwood on account of the fact that shelves are nowadays made of materials other than teakwood which are oiled, lacquered or covered with adhesive film giving the impression of that type of wood.
Жалбоподателят изтъква, че съответните потребители не възприемат думата „tek“ като характерна особеност на неговите стоки, доколкото стоките, за които марката е регистрирана, са от метал и не се предлагат нито от тиково дърво, нито като имитация на тиково дърво.
The applicant claims that the relevant public does not understand the word ‘tek’ as a characteristic of its goods since the goods in respect of which the mark was registered are of metal and are not of teakwood or of imitation teakwood.
Налага се изводът, че жалбоподателят иска регистрация на марката си за лавици и части от лавици, висящи кошници, като всички посочени по-горе изделия са от метал и спадат към клас 6, както и за всички посочени по-горе стоки, които не са от дървен материал и спадат към клас 20.
The fact remains that the applicant sought the registration of its mark in respect of shelves and parts of shelves, hanging baskets, all the aforesaid goods of metal in Class 6, and for all the aforesaid goods not of wood in Class 20.
Следователно правилно апелативният състав приема в точка 17 от обжалваното решение, че списъкът на стоките „не е изобщо ограничен до полици от стъкло или от метал, разпознавани като такива.“
The Board of Appeal was therefore right to take the view, at paragraph 17 of the contested decision, that the list of goods ‘[was] absolutely not restricted to shelves of glass or of metal recognisable as such’.
Следователно с оглед на списъка на стоките, за които марката „TEK“ е регистрирана, жалбоподателят може да представи в бъдеще своите стоки от материали като пластмаса или метал, които обаче придават външния вид на тиково дърво.
Accordingly, having regard to the list of goods in respect of which the mark TEK was registered, the applicant will in future be able to present its goods in materials such as plastic or metal which none the less give the appearance of teakwood.
В действителност възможно е разглежданите стоки, по-специално
The goods at issue, in particular those made of plastic, will be able, by virtue of their dye, their
TEGOMETALL INTERNATIONAL/СХВП — WUPPERMANN (TEK) изработените от пластмаса, със своя оттенък и външен вид, поради всички понастоящем съществуващи на пазара техники за имитация на дърво, да създадат впечатление, че са от тиково дърво или че най-малко притежават някои от характерните особености на тиковото дърво.
TEGOMETALL INTERNATIONAL v OHIM—WUPPERMANN (TEK) outward appearance and all the techniques currently on the market for imitating wood, to give the impression that they are of teakwood or that they possess at least certain characteristics of teakwood.
По този начин съществуващата връзка между смисъла на думата „tek“, от една страна, и лавиците, частите от лавици и висящите кошници, като всички посочени по-горе изделия са от метал, а не от дървен материал, от друга страна, изглежда достатъчно тясна, за да попадне в обхвата на забраната, съдържаща се в член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94 (вж. в този смисъл Решение по дело ELLOS, посочено по-горе, точка 37).
Thus, the link between the meaning of the term ‘tek’, on the one hand, and shelves and parts of shelves and hanging baskets, all the aforesaid goods of metal and not of wood, on the other, is sufficiently close to fall within the scope of the prohibition laid down by Article 7(1)(c) of Regulation No 40/94 (see, to that effect, ELLOS, paragraph 37).
В тази връзка следва да се установи, че не е от значение, че жалбоподателят не предлага стоките, за които иска регистрация, за да имитира тиково дърво.
In this respect, it is of little importance that the applicant does not market the goods in respect of which it sought registration with the aim of imitating teakwood.
В действителност, както вече бе изложено, преценката на описателния характер на знака може да се извърши само по отношение на всяка от категориите стоки и услуги, посочени в заявката за регистрация (вж. точка 81 по-горе).
As previously stated, the descriptiveness of a mark may be assessed only in relation to each of the categories of goods and services referred to in the application for registration (see paragraph 81 above).
В тази връзка фактът, че словният знак е описателен само по отношение на част от стоките или услугите, които спадат към дадена категория, спомената като такава в заявката за регистрация, не е пречка да бъде отказана регистрацията на този словен знак (Решение на Първоинстанционния съд от 20 март 2002 г. по дело DaimlerChrysler/СХВП (TELE AID), T-355/00, Recueil, стр. II-1939, точка 40).
The fact that a word sign is descriptive in relation to only some of the goods or services within a category listed as such in the application for registration does not preclude that word sign being refused registration (Case T-355/00 DaimlerChrysler v OHIM (TELE AID) [2002] ECR II-1939, paragraph 40).
Следователно с оглед на конкретната и пряка връзка между словния знак „TEK“ и лавиците, частите от лавици и висящите кошници, които са метални, а не от дървен материал, апелативният състав правилно приема, че на основание на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94 словният знак „TEK“ не може да съставлява марка на Общността.
Accordingly, in the light of the specific and direct relationship between the word sign TEK and shelves, parts of shelves and hanging baskets of metal and not of wood, the Board of Appeal rightly held that, on the basis of Article 7(1)(c) of Regulation No 40/94, the word sign TEK was not capable of constituting a Community trademark .
Доколкото на основание член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94 трябва да се откаже регистрация на словен знак, ако поне едно от неговите вероятни значения обозначава характерна особеност на съответните стоки или услуги (Решение по дело СХВП/Wrigley, посочено по-горе, точка 32), следва да се приеме, че апелативният състав не допуска грешка в преценката, като не изследва дали марката „TEK“ също се възприема като описателно означение на някои технически или технологически аспекти на стоките в англоговорещите и немскоговорещите среди.
Insofar as a word sign must be refused registration under Article 7(1)(c) of Regulation No 40/94 if at least one of its possible meanings designates a characteristic of the goods or services concerned (OHIM v Wrigley, paragraph 32), the Court finds that the Board of Appeal did not commit an error of assessment by failing to analyse whether the mark TEK was also perceived as a descriptive indication of certain technical or technological aspects of the goods in English and German-speaking areas.
Следователно първото правно основание, изведено от нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94, трябва да бъде отхвърлено.
The first plea, alleging infringement of Article 7(1)(c) of Regulation No 40/94, must therefore be rejected.
По отношение на второто и третото правно основание, изведени съответно от нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и ж) от Регламент № 40/94, следва да се напомни, че както е видно от член 7, параграф 1 от Регламент № 40/94, е достатъчно да се прилага едно от абсолютните основания за отказ, за да не може знакът да бъде регистриран като марка на Общността (Решение на Съда от 19 септември 2002 г. по дело DKV/СХВП, C-104/00 P, Recueil, стр. I-7561, точка 29).
As regards the second and third pleas, alleging infringement of Article 7(1)(b) and (g) of Regulation No 40/94, respectively, it should be pointed out, as is evident from Article 7(1) of Regulation 40/94, that it is sufficient that one of the absolute grounds for refusal applies in order for the sign at issue not to be registrable as a Community trademark (Case C-104/00 P DKV v OHIM [2002] ECR I-7561, paragraph 29).
Следователно не е необходимо да се разгледат доводите на жалбоподателя, изведени от нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и ж) от Регламент № 40/94.
Accordingly, it is not necessary to consider the applicant’s arguments alleging infringement of Article 7(1)(b) and (g) of Regulation No 40/94.
С оглед на изложеното по-горе жалбата следва да бъде отхвърлена изцяло.
In the light of the foregoing, the action must be dismissed in its entirety.
Съгласно член 87, параграф 2 от Процедурния правилник загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е направено такова искане.
Under Article 87(2) of the Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs, if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Тъй като жалбоподателят е загубил делото, следва да бъде осъден да заплати съдебните разноски, направени от СХВП, в съответствие с исканията на същата.
Since the applicant has been unsuccessful, it must be ordered to pay the costs incurred by OHIM, in accordance with the form of order sought by OHIM .
Встъпилата страна не е направила такова искане, поради което тя следва да понесе направените от нея съдебни разноски.
As the intervener has not applied for costs, it must bear its own costs.
ПЪРВОИНСТАНЦИОННИЯТ СЪД (пети състав) реши:
THE COURT OF FIRST INSTANCE (Fifth Chamber) hereby:
2) Осъжда жалбоподателя да заплати съдебните разноски, с изключение на съдебните разноски, направени от встъпилата страна.
Orders the applicant to pay the costs, except those incurred by the intervener;
3) Встъпилата страна понася направените от нея съдебни разноски.
Orders the intervener to bear its own costs.
Обявено в открито съдебно заседание в Люксембург на 20 ноември 2007 година.
Delivered in open court in Luxembourg on 20 November 2007 .
„Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „CASTELLANI“ — По-ранни национални словни марки „CASTELLUM“ и „CASTELLUCA“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94“
(Community trade mark—Opposition proceedings — Application for the figurative Community trademark CASTELLANI — Earlier national word marks CASTELLUM and CASTELLUCA — Relative ground for refusal — Likelihood of confusion—Article 8(1)(b) of Regulation (EC) No 40/94)
Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 20 ноември 2007 г. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . II - 4758
Judgment of the Court of First Instance (First Chamber), 20 November 2007 II - 4758
Марка на Общността — Определение и придобиване на марка на Общността — Относителни основания за отказ — Възражение от притежателя на по-ранна идентична или подобна марка, регистрирана за идентични или подобни стоки или услуги
Community trademark — Definition and acquisition of the Community trademark — Relative grounds for refusal — Opposition by the proprietor of an earlier identical or similar mark registered for identical or similar goods or services
(член 8, параграф 1, буква б) от Регламент №º40/94 на Съвета)
(Council Regulation No 40/94, Art. 8(1)(b))
РЕЗЮМЕ — ДЕЛО T-149/06 между словните елементи „castellani“ и „castelluca“ е достатъчна за отхвърлянето на визуална прилика между конфликтните знаци.
SUMMARY — CASE T-149/06 difference established between the word elements ‘castellani’ and ‘castelluca’ is sufficient to rule out any visual similarity between the competing signs.
За средния германски потребител не съществува вероятност от объркване по смисъла на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент №º40/94 относно марката на Общността между фигуративния знак, включващ словния елемент „castellani“, за който се иска регистрация като марка на Общността за „[а]лкохолни напитки с изключение на бира, ликьори, пенливи вина и шампанско“, спадащи към клас 33 по смисъла на Ницската спогодба, и словната марка „CASTELLUCA“, регистрирана по-рано в Германия за „вина“, спадащи към клас 33.
For the average German consumer, there is no likelihood of confusion for the purposes of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94 on the Community trademark between the figurativemark containing the word element ‘castellani’, registration of which as a Community trademark is sought in respect of ‘alcoholic beverages except beer, liqueur, sparkling wine and Champagne’ in Class 33 of the Nice Agreement, and the word mark CASTELLUCA, previously registered in Germany for ‘wines’, in Class 33.
По отношение на фонетичното сравнение различията между знаците, произтичащи от разликата между наставките, са достатъчни за фонетичното им разграничаване на немски език въпреки идентичността на представките.
As regards the phonetic comparison, the dissimilarities between the signs, due to the difference between the suffixes are sufficient for them to be distinguished aurally in German, in spite of the fact that the prefixes are the same .
По отношение на концептуалното сравнение следва да се напомни, първо, че използването на термина „замък“ се среща често в областта на виното и че германският потребител е свикнал да среща голям брой марки вина, чието наименование започва с „Schloss“, „castello“, „château“, „castel“ или „castle“, когато купува вино в специализиран магазин, в супермаркет, в хипермаркет за хранителни стоки или когато избира вино от карта на вината в ресторант.
Although: (i) the dominant element of the contested trademark is its verbal element, namely the word ‘castellani’; (ii) the word elements ‘castellani’ and ‘castelluca’ have a certain degree of visual similarity, since they are of the same length and the first seven letters are identical and placed in the same order (‘c-a-s-t-e-l-l’); and (iii) the consumer’s attention is often caught by the first part of words, the use of words meaning ‘castle’ is very common for the goods concerned, and in order to be able correctly to identify a wine whose name begins with one of those words, the consumer must examine the suffix attached to it very carefully.
Той обръща следователно по-малко внимание на представката, докато наставката на марката, фигурираща върху етикета на бутилката, разглежда внимателно.
In the present case, the final letters of the conflicting signs, that is,‘a’,‘n’ and ‘i’ in the contested trademark and ‘u’,‘c’ and ‘a’ in the earlier mark, are different .
В конкретния случай крайните букви на конфликтните знаци, а именно „a“, „n“ и „i“ за заявената марка и „u“, „c“ и „a“ за по-ранната марка, са различни.
As regards the conceptual comparison, it should be noted, first, that the use of a word meaning ‘castle’ is common in the wine sector, and that the German consumer is accustomed to seeing a large number of trademarks for wine whose name begins with ‘Schloss’, ‘castello’, ‘château’, ‘castel’ or ‘castle’ when purchasing wine in a specialist shop, a supermarket or a hypermarket or when choosing a wine from a wine list in a restaurant.
Следователно при визуалната преценка на съвкупността от знаците констатираната разлика
He will therefore attach less significance to the prefix and closely examine the suffix of the mark on the bottle label. Secondly, the trademark applied for contains an Italian family name, which will be recognised as such by the target public.
CASTELLANI/СХВП — MARKANT HANDELS UND SERVICE (CASTELLANI) приликите между конфликтните знаци да породят вероятност от объркване в съзнанието на средния германски потребител.
CASTELLANI vOHIM— MARKANT HANDELS UND SERVICE (CASTELLANI) preclude the resemblances between them giving rise to a likelihood of confusion on the part of the average German consumer.
Следователно при цялостна преценка на разглежданите марки визуалните, фонетични и концептуални разлики на конфликтните знаци са достатъчни, за да предотвратят, независимо от идентичността на визираните стоки, това
Thus, when making an overall assessment of the marks at issue, the visual, phonetic and conceptual differences between the conflicting signs are sufficient, in spite of the identical nature of the goods covered, to
Castellani SpA, установено в Campagna Gello (Италия), за което се явяват адв. A Di Maso и адв.
Castellani SpA, established in Campagna Gello (Italy), represented by A .
Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП), за която се явява г-жа J. García Murillo, в качеството на представител, ответник,
Office for Harmonization in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM), represented by J. García Murillo, acting as Agent, defendant,
CASTELLANI/СХВП — MARKANT HANDELS UND SERVICE (CASTELLANI) като другата страна в процедурата пред първи апелативен състав на СХВП е била
CASTELLANI vOHIM— MARKANT HANDELS UND SERVICE (CASTELLANI) the other party to the proceedings before the First Board of Appeal of OHIM, being
Markant Handels und Service GmbH, установено в Offenburg (Германия), с предмет жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 22 февруари 2006 г. (дело R 449/2005-1) относно процедура по възражение между Markant Handels und Service GmbH и Castellani SpA,
Markant Handels und Service GmbH, established in Offenburg (Germany),
ПЪРВОИНСТАНЦИОННИЯТ СЪД НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ (първи състав), състоящ се от: г-н J. D. Cooke, председател, г-жа I. Labucka и г-н M. Prek, съдии, секретар: г-жа C. Kristensen, администратор, предвид жалбата, подадена в секретариата на Първоинстанционния съд на 17 май 2006 г., предвид писмения отговор, подаден в секретариата на Първоинстанционния съд на 13 септември 2006 г., след съдебното заседание от 6 февруари 2007 г.,
Registrar: C. Kristensen, Administrator, having regard to the application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 17 May 2006, having regard to the response lodged at the Court Registry on 13 September 2006, further to the hearing on 6 February 2007,
Регистрацията е поискана за следната фигуративна марка:
Registrationwas sought for the following figurative mark:
Продуктите, за които е направена заявка за регистрация, спадат към клас 33 по смисъла на Ницската спогодба относно международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марките, от 15 юни 1957 година, изменена и допълнена, и отговарят на следното описание: „Алкохолни напитки с изключение на бира“.
The goods in respect of which registrationwas sought are in Class 33 of the Nice Agreement concerning the International Classification of Goods and Services for the Purposes of the Registration of Marks of 15 June 1957, as revised and amended, and correspond to the following description: ‘Alcoholic drinks (except beers)’.
В хода на процедурата по възражение жалбоподателят ограничава заявката до „[а]лкохолни напитки с изключение на бира, ликьори, пенливи вина и шампанско“.
During the opposition proceedings, the applicant restricted its application to ‘alcoholic beverages except beer, liqueur, sparkling wine and Champagne’.
Заявката е публикувана в Бюлетин за марките на Общността № 45/2002 от 10 юни 2002 г.
The application was published in Community TradeMarks Bulletin No 45/2002 of 10 June 2002.
На 4 септември 2002 г. Markant Handels und Service GmbH прави възражение на основание член 42 от Регламент № 40/94 срещу регистрацията на заявената марка.
On 4 September 2002, Markant Handels und Service GmbH filed a notice of opposition to registration of the trademark applied for, under Article 42 of Regulation No 40/94.
Възражението се основава на следните по-ранни регистрации:
The opposition was based on the following earlier registrations:
— германска регистрация № 1148027 „CASTELLUM“ от 17 октомври 1989 г. за „вина, с изключение на пенливи вина“, спадащи към клас 33,
German registration No 1148027, CASTELLUM, dated 17 October 1989, for ‘wines, with the exception of sparkling wine’, in Class 33;
— германска регистрация № 39720803.0 „CASTELLUCA“ от 20 август 1997 г. за „вина“, спадащи към клас 33.
German registration No 39720803.0, CASTELLUCA, dated 20 August, 1997 for ‘wines’, in Class 33.
Възражението се отнася до всички стоки, обхванати от по-ранните регистрации, и е насочено срещу всички стоки, за които се иска заявената марка.
The opposition referred to all the goods covered by the earlier registrations and was directed against all the goods in respect of which registrationwas sought. The
Изтъкваният в подкрепа на възражението довод е вероятността от объркване в съзнанието на потребителите поради приликата между по-ранните марки и заявената марка и поради идентичността на въпросните стоки по смисъла на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94.
2007 — CASE T-149/06 ground relied on in support of the opposition was the likelihood of confusion on the part of the public due to the similarity between the earlier trademarks and the trademarks ought and the identity of the goods in question within the meaning of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94.
Жалбоподателят иска от възразяващия да докаже, че неговата по-ранна марка „CASTELLUM“ е била реално използвана.
The applicant requested the opponent to furnish proof of genuine use of its earlier trademark CASTELLUM.
Възразяващият изпълнява това искане на 31 юли 2003 г.
The opponent complied with that request on 31 July 2003.
С решение от 10 март 2005 г. отделът по споровете на СХВП отхвърля възражението в неговата цялост.
By decision of 10 March 2005, the Opposition Division of OHIM rejected the opposition in its entirety.
В своето решение той не извършва преценка на представените от възразяващия доказателства за използване и се ограничава да сравни заявената марка с другите две по-ранни марки, на които се основава възражението.
In its decision, it did not evaluate the evidence of use provided by the opponent and simply compared the trademarks ought with the two earlier marks on which the opposition was based .
Той счита, че заявената марка и по-ранните марки са различни във визуален и фонетичен план и че тъй като в концептуален план всички знаци са лишени от значение на немски език, съответните потребители не биха възприели никаква концептуална прилика между спорните марки.
It was considered that the trademark applied for and the earlier marks were visually and phonetically dissimilar and that, from the conceptual point of view, since all the signs were devoid of meaning in German, the relevant public would not perceive any conceptual similarity between the marks in dispute.
На 20 април 2005 г. възразяващият подава жалба по членове 57—59 от Регламент № 40/49 срещу решението на отдела по споровете.
On 20 April 2005, the opponent filed an appeal, pursuant to Articles 57 to 59 of Regulation No 40/94, against the decision of the Opposition Division.
С решение от 22 февруари 2006 г. (наричано по-нататък „обжалваното решение“) първи апелативен състав на СХВП отменя решението на отдела по споровете и отхвърля заявката за регистрация.
By decision of 22 February 2006 (‘the contested decision’), the First Board of Appeal of OHIM annulled the decision of the Opposition Division and rejected the application for registration .
По същество апелативният състав е счел, че като се отчита по-специално визуалната и концептуална прилика между марките, както и идентичността на въпросните стоки, съществува вероятност от объркване между заявената марка и по-ранната марка „CASTELLUCA“.
Essentially, the Board of Appeal considered that, bearing in mind, in particular, the visual and conceptual similarity of the trademarks and the identity of the goods in question, there was a likelihood of confusion between the trademark applied for and the earlier trademark CASTELLUCA.
СХВП иска от Първоинстанционния съд:
OHIM contends that the Court should:
— да отхвърли жалбата в нейната цялост,
— dismiss the action in its entirety;
В подкрепа на своята жалба жалбоподателят изтъква едно правно основание, изведено от нарушението на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94.
In support of its application, the applicant relies on a single plea, alleging breach of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94.