natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В — По третия преюдициален въпрос вало да се вземе предвид само действителната конкуренция, данъчният неутралитет не би бил защитен, тъй като само действителната конкуренция изключва отчитането на последващото навлизане, в определен срок или непосредствено след това на дадени частни оператори, които при всички положения ще бъдат данъчнозадължени за ДДС.
10If actual competition only were to be taken into consideration, fiscal neutrality would no longer be preserved inasmuch as actual competition alone precludes account being taken of future or immediate entry of certain private operators, who, in all events, will be taxable persons for VAT purposes.
При тези условия обаче ясно се вижда, че третирането като данъчно незадължени лица на публичноправните оператори, упражняващи същата дейност като частните оператори, данъчнозадължени по ДДС, може да доведе до значително нарушаване на конкуренцията.
In those circumstances, it is, however, clear that freedom from tax of public oper -ators engaging in the same activity as private operators, who are taxable persons for VAT purposes, may lead to a significant distortion of competition.
Третият въпрос на националната юрисдикция засяга смисъла на израза „значително нарушаване на конкуренцията“ 12.
The national court’s third question concerns the meaning of the phrase ‘significant distortions of competition’.
Дали този израз има предвид въздействие върху
12Does it mean an effect on competition that is not trivial or only an ‘exceptional’ effect
10 — Решение по дело „Carpaneto I“, посочено по-горе (точка 22).
10 — Carpaneto I, paragraph 22.
Преследваната от тази алинея цел за данъчен неутралитет се потвърждава постоянно, вж. по-скорошното Решение от 8 юни 2006 г. по дело Feuerbestattungsverein Halle (С-430/04, Recueil, стр. I-4999, точка 24).
The objective of fiscal neutrality pursued by this subparagraph has been consistently pointed out; see, most recently, Case C-430/04 Feuerbestattungsverein Halle [2006] ECR I-4999, paragraph 24.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н POIARES MADURO — ДЕЛO C-288/07 конкуренцията, което да не е незначително или единствено „изключително“ въздействие, надхвърлящо нарушаването, което естествено би възникнало в резултат от съвместното съществуване на пазара на данъчнозадължени и данъчно незадължени доставчици?
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-288/07 going beyond the distortions which would normally flow from the coexistence of taxed and untaxed suppliers on the same market?
на уточняването им в съответствие с конкретния случай и с оглед на целите на текста, в който са включени.
basis and in the light of the objectives of the enactment in which they appear.
В тази посока и в настоящия контекст, тълкуването на понятието „значително“ следва да отчита границите на преценката, предоставена на държавитечленки с Шеста директива, за да определят какво включва този израз в контекста на прилагането му 13.
From this viewpoint, in the present context the interpretation of the concept ‘significant’ must take account of the discretion that the Sixth Directive leaves the Member States to determine what this word covers in the context in which it is applied. 13
Трябва да призная, че първата ми мисъл беше да отговоря „нито едното, нито другото“.
I must admit that my initial instinct would be to reply: neither one nor the other.
Несъмнено избирането на думата „значително“ е израз на волята на законодателя и предполага нарушаване на конкуренцията, което е достатъчно повече от незначително, но без да е изключително.
The Community legislature no doubt specifically intended to opt for a word such as ‘significant’ presupposing a distortion of competition that is probably more than trivial, but is not exceptional.
Ето защо отговорът, който би могъл да се даде на този въпрос, напомня коментара на Бърнард Шоу, съгласно който „няма по-труден въпрос от този, чийто отговор е очевиден“. [свободен превод]
In this connection, the answer which could be given to the question brings to mind the observation of George Bernard Shaw that ‘no question is so difficult to answer as that to which the answer is obvious’.
От друга страна, много често тълкуването на такова понятие може да бъде дадено само по пътя на изключването, като се изтъква по-скоро какво не представлява, отколкото какво представлява.
In addition, quite often the interpretation of such a concept can be established only by means of a negative definition highlighting more what it is not than what it is.
На това основание и както се подчертава по-горе, алинеите на член 4, параграф 5 са тясно свързани, така че тълкуването на една от тях не може да се отклонява от валидното за всяка от тях.
In this regard, as already noted, the various subparagraphs of Article 4(5) are closely linked so that the interpretation of one of them cannot be isolated from the interpretation to be placed on each of the others.
По този начин възприемането само на прерогативите на публична власт, за да квалифицираме дейността като такава, упражнявана от орган на публична власт, е достатъчно, за да изключи наличието на всяко нарушаване на конкуренцията по-специално с частните оператори, което би довело до лишаване от полезно действие на член 4, параграф 5, втора алинея от Шеста директива.
Thus, the view that the mere exercise of rights and powers of public authority, which characterise the activity as being that of an authority acting as a public authority, is sufficient to preclude the existence of any distortion of competition with, in particular, private operators would effectively render the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive redundant.
13 — За подобни мотиви вж. по-специално Решение от 27 юни 2000 г. по дело Océano Grupo Editorial и Salvat Editores (С-240/98 до С-244/98, Recueil, стр. I-4941, точка 25 и сл.).
13 — For similar reasoning, see in particular Joined Cases C-240/98 to C-244/98 Océano Grupo Editorial and Salvat Editores [2000] ECR I-4941, paragraph 25 et seq.
В действителност при замяна на една дума с друга съществува риск за избора на точно съответстващ израз.
The risk run by replacing one word with another is that of choosing wording that is just as equivocal.
Струва ми се по-уместно за начало да определим границите при тълкуването на определени понятия, на които всъщност при общо и абстрактно тълкуване може да се придаде всякакъв смисъл.
It seems to me to be more pertinent to begin by recognising the limits to the interpretation of certain terms, which in actual fact resist all predetermination by means of general and abstract interpretation.
Те придобиват пълното и цялостното си значение едва в момента
They acquire their full and complete meaning only when they are applied, on a case-by-case
Думата „значително“ налага нарушаването на конкуренцията, без да е незначително или изключително, да е несвойствено.
The word ‘significant’ does not imply that the distortion of competition is trivial or exceptional, but that it is out of the ordinary.
Всяко друго доуточняване на понятието е възможно единствено с оглед дадения случай и при съобразяване с целите на Шеста директива, които бяха посочени в първата част от настоящото заключение.
The concept can be given further concrete expression only on a case-by-case basis and in the light of the objectives of the Sixth Directive which have been specified in the first part of this Opinion.
Ето защо по тази точка следва да се приеме, че тълкуването на това понятие е предоставено на преценката на държавитечленки, доколкото може да му се придаде смисъл единствено в контекста на прилагането му, стига посоченото тълкуване да е в съответствие с посочените вече цели на Шеста директива.
It must therefore be concluded in this regard that the interpretation of such a concept falls within the discretion of the Member States inasmuch as it can acquire its meaning only in the context in which it is applied, provided that that interpretation complies with the objectives, as have been specified, of the Sixth Directive.
по силата на член 4, параграф 5, втора алинея от Шеста директива.
body acting as a public authority cannot be considered in itself to entail a distortion of competition justifying treatment as a taxable person under the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive.
В действителност само значителното нарушаване на конкуренцията би следвало да доведе до заплащането на данък от страна на субекта, действащ като орган на публична власт, или би бил лишен от полезно действие член 4, параграф 5, първа алинея от Шеста директива.
Only a significant distortion of competition is to trigger payment of VAT by bodies acting as public authorities if the first subparagraph of Article 4(5) is not to be rendered redundant.
Всяко друго тълкуване носи риска от включването на практически всички дейности или сделки, извършвани от орган на публична власт, действащ като такъв, в приложното поле на дерогацията от правилото за третиране на тези субекти като данъчно незадължени лица.
Any other interpretation would risk including practically all transactions or activities engaged in by a public authority, acting as such, within the scope of the derogation from the rule that such bodies are not taxable persons for VAT purposes.
Предвид изложените по-горе съображения предлагам на Съда да отговори на поставените преюдициални въпроси по следния начин:
In the light of the foregoing considerations, I propose that the Court answer the questions referred for a preliminary ruling as follows:
„1) Член 4, параграф 5, втора алинея от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавитечленки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, следва да се тълкува в смисъл, че в рамките на преценката, предоставена им при транспонирането на тази разпоредба, държавитечленки трябва да определят дали е налице опасност от нарушаване на конкуренцията с оглед на дадените дейности, ако публичноправните субекти, които ги упражняват в качеството си на държавни органи, се третират като данъчно незадължени за ДДС лица.
(1) The second subparagraph of Article 4(5) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, must be interpreted as meaning that it is incumbent upon the Member States, within the framework of the discretion that is accorded to them for implementation of that provision, to determine on the basis of the activities concerned whether there would be a risk of distortion of competition if bodies governed by public law engaging in those activities as public authorities were not taxable persons for VAT purposes.
2) Изразът „би довело до“ следва да бъде разбиран като включващ не само ефективната конкуренция, но и потенциалната конкуренция, при условие че тя е реална.
(2) The words ‘would lead to’ must be understood as including both actual competition and potential competition in so far as the possibility of the latter is real.
3) Думата „значително“ предполага, без да е незначително или изключително, нарушаването на конкуренцията да е несвойствено.
(3) The word ‘significant’ does not imply that the distortion of competition is trivial or exceptional, but that it is out of the ordinary.
Тълкуването на такова понятие попада в рамките на преценката на държавитечленки, доколкото то придобива смисъл само в контекста на прилагането му, стига това тълкуване да отговаря на посочените цели на Директива 77/388.“
The interpretation of such a concept falls within the discretion of the Member States inasmuch as it can acquire its meaning only in the context in which it is applied, provided that that interpretation complies with the objectives, as have been specified, of Directive 77/388.
По дело C-288/07 с предмет преюдициално запитване, отправено на основание член 234 ЕО от High Court of Justice (England & Wales) (Chancery Division) (Обединеното кралство) с акт от 6 март 2007 г., постъпил в Съда на 14 юни 2007 г., в рамките на производство по дело Commissioners of Her Majesty’s Revenue & Customs срещу Isle of Wight Council,
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Chancery Division of the High Court of Justice of England and Wales (United Kingdom), made by decision of 6 March 2007, received at the Court on 14 June 2007, in the proceedings
СЪДЪТ (голям състав), състоящ се от: г-н V. Skouris, председател, г-н P. Jann, г-н C. W. A. Timmermans, г-н A. Rosas и г-н K. Lenaerts, председатели на състави, г-н G. Arestis, г-н U. Lõhmus, г-н A. Borg Barthet, г-н M. Ilešič, г-н J. Malenovský, г-н E. Levits, г-н A. Ó Caoimh и г-н Aл.
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas and K. Lenaerts, Presidents of Chambers, G. Arestis, U. Lõhmus, A. Borg Barthet, M. Ilešič, J. Malenovský, E. Levits, A. Ó Caoimh and A. Arabadjiev (Rapporteur), Judges,
Арабаджиев (докладчик), съдии, генерален адвокат: г-н M. Poiares Maduro, секретар: г-жа C. Strömholm, администратор, предвид изложеното в писмената фаза на производството и в съдебното заседание от 1 април 2008 г., като има предвид становищата, представени:
Advocate General: M. Poiares Maduro, Registrar: C. Strömholm, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 1 April 2008, after considering the observations submitted on behalf of:
— за правителството на Обединеното кралство, от г-жа Z. Bryanston-Cross, в качеството на представител, подпомагана от г-н C. Vajda, QC, и г-н B. Rayment, barrister,
— the Government of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland by Z. Bryanston-Cross, acting as Agent, and by C. Vajda QC and B. Rayment, Barrister,
— за Ирландия, от г-н D. O’Hagan, в качеството на представител, подпомаган от г-н A. Aston, SC, и г-н N. Travers, BL,
— Ireland, by D. O’Hagan, acting as Agent, assisted by A. Aston SC, and N. Travers, BL,
— за италианското правителство, от г-н I. M. Braguglia, в качеството на представител, подпомаган от г-н G. De Bellis, avvocato dello Stato,
— the Italian Government, by I.M. Braguglia, acting as Agent, assisted by G. De Bellis, avvocato dello Stato,
— за Комисията на Европейските общности, от г-н R. LyaL и г-жа M. Afonso, в качеството на представители, след като изслуша заключението на генералния адвокат, представено в съдебното заседание от 12 юни 2008 г., постанови настоящото
— the Commission of the European Communities, by R. Lyal and M. Afonso, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 12 June 2008, gives the following
Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 4, параграф 5, втора алинея от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавитечленки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1, наричана по-нататък „Шеста директива“).
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of the second subparagraph of Article 4(5) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment (OJ 1977 L 145, p 1; ‘the Sixth Directive’).
Запитването е отправено в рамките на правните спорове между Commissioners of Her Majesty’s Revenue & Customs (наричани по-нататък „Commissioners“) и четири органа на местна власт, а именно Isle of Wight Council, Mid-Suffolk District Council, South Tyneside Metropolitan Borough Council и West Berkshire District Council (наричани по-нататък общо „съответните органи на местна власт“), по повод облагането с данък върху добавената стойност (наричан по-нататък „ДДС“) на тези органи за дейностите по стопанисване и управление на закрити паркинги за автомобили („offstreet parking“), (наричани по-нататък „паркинги“). I - 7221
The reference was made in the course of proceedings between the Commissioners of Her Majesty’s Revenue & Customs (‘the Commissioners’) and four local authorities, namely the Isle of Wight Council, Mid-Suffolk District Council, South Tyneside Metropolitan Borough Council and West Berkshire District Council (hereinafter, together, ‘the local authorities concerned’), regarding their treatment as taxable persons for the purposes of value added tax (‘VAT’) on the provision of off-street car-parking facilities (‘off-street parking’). I - 7221
Член 2 от Шеста директива, който се съдържа в дял II от нея, озаглавен „Обхват“, гласи:
Article 2 of the Sixth Directive, in Title II thereof, entitled ‘Scope’, provides:
Член 4 от Шеста директива, който се съдържа в дял IV от нея, озаглавен „Данъчнозадължени лица“, предвижда:
Article 4 of the Sixth Directive, in Title IV thereof, entitled ‘Taxable Persons’, states:
„Данъчнозадължено лице“ е всяко лице, което извършва независима икономическа дейност, посочена в параграф 2, независимо от мястото и без значение от целите и резултатите от тази дейност.
“Taxable person” shall mean any person who independently carries out in any place any economic activity specified in paragraph 2, whatever the purpose or results of that activity.
Държавите, регионалните и местни органи, както и другите публичноправни субекти не са данъчнозадължени лица по отношение на дейностите или сделките, които извършват в качеството си на органи на публичната власт, дори когато събират мита, такси, вноски или плащания във връзка с такива дейности или сделки.
States, regional and local government authorities and other bodies governed by public law shall not be considered taxable persons in respect of the activities or transactions in which they engage as public authorities, even where they collect dues, fees, contributions or payments in connection with these activities or transactions.
Въпреки това, когато извършват такива дейности или сделки, те се считат за данъчнозадължени лица по отношение на дейностите или сделките, при които третирането им като данъчно незадължени лица би довело до значително нарушаване на конкуренцията.
However, when they engage in such activities or transactions, they shall be considered taxable persons in respect of these activities or transactions where treatment as nontaxable persons would lead to significant distortions of competition.
Държавитечленки могат да считат дейностите на такива органи, които са освободени от данък съгласно член 13 или член 28, за дейности, които същите извършват в качеството си на органи на публичната власт.“ [неофициален превод]
Member States may consider activities of these bodies which are exempt under Article 13 or 28 as activities which they engage in as public authorities.’
В приложение Г от Шеста директива, към което препраща член 4, параграф 5, трета алинея от нея, са изброeни тринадесет категории дейности.
Annex D to the Sixth Directive, to which the third subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive refers, lists 13 types of activities.
Сред тях обаче не е посочено стопанисването и управлението на паркинги.
However, the provision of off-street parking is not among them.
Член 4, параграф 5 от Шеста директива, чието непосредствено действие е признато от Съда в Решение от 17 октомври 1989 г. по дело Comune di Carpaneto
Article 4(5) of the Sixth Directive, the direct effect of which was recognised by the Court in Joined Cases 231/87 and 129/88 Comune di Carpaneto Piacentino and
3233, точка 33), не е транспониран в правото на Обединеното кралство.
Others [1989] ECR 3233, paragraph 33, has not been transposed into the law of the United Kingdom.
Съответните органи на местна власт предлагат за отдаване под наем места за паркиране в паркинги.
The local authorities concerned provide off-street car-parking facilities.
Частният сектор също предлага тази услуга.
The private sector also provides like facilities.
В миналото органите на местно самоуправление в Обединеното кралство се считали за данъчнозадължени лица по ДДС за получените приходи от стопанисването и управлението на паркинги.
Historically, the local authorities in the United Kingdom accepted that they were accountable for VAT on their revenue from the provision of off-street parking.
При все това вследствие на произнасянето на Решение от 14 декември 2000 г. по дело Fazenda Pública (C-446/98, Recueil, стр.
However, following the decision in Case C-446/98 Fazenda Pública [2000] ECR I-11435, some 127 local authorities made claims for repayment of the VAT they had previously paid, taking the view by reason of the first subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive that they should not have been accountable for that VAT.
Общата сума, посочена в подадените заявления за възстановяване, възлиза на 129 милиона британски лири.
The total of the claims made for repayment amounts to GBP 129 million.
Що се отнася до общата сума в заявленията за възстановяване, които могат да бъдат подадени, в акта за препращане се посочва, че Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия наброява 468 органа на местно самоуправление.
As regards the total sum which could be reclaimed, it is stated in the order for reference that there are some 468 local authorities in the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland.
Препращащата юрисдикция подчертава, че тези правни спорове са пилотни досиета, като се има предвид, че съответните органи на местна власт съставляват представителна извадка за всички органи на местно самоуправление.
The referring court indicates that these cases are test cases as the local authorities concerned form a representative cross-section of all local authorities.
В действителност Isle of Wight Council, Mid-Suffolk District Council, South Tyneside Metropolitan Bourough Council и West Berkshire District Council и осигуряват управлението съответно на остров, на селски район, на област и на градски район.
The Isle of Wight Council, Mid-Suffolk District Council, South Tyneside Metropolitan Borough Council and West Berkshire District Council administer, respectively, an island, a rural area, an urban area and a provincial region.
Съответните органи на местна власт искат да им се възстанови заплатения преди това ДДС, като считат, че при правилно тълкуване на общностното право те не дължали ДДС за въпросната дейност.
Since the local authorities concerned concluded that under a correct interpretation of Community law they were not subject to VAT for the activities in question, they claimed repayment of the VAT previously paid.
Commissioners обаче отказват да извършат такова възстановяване.
However, the Commissioners refused such repayment.
Впоследствие органите на местна власт подават жалба срещу решението на Commissioners до VAT and Duties Tribunal (Лондон).
Consequently, those local authorities appealed against the Commissioners’ decision to the VAT and Duties Tribunal, London.
След като постановява, че въпросът за третирането на публичноправните субекти като данъчно незадължени лица на основание член 4, параграф 5, втора алинея от Шеста директива трябвало да бъде предмет на отделен анализ за всеки един от съответните органи на местна власт, т.е. „за всяко отделно данъчнозадължено лице“, VAT and Duties Tribunal, Лондон достига до извода, че третирането на тези органи като данъчно незадължени лица по ДДС не водело до значително нарушаване на конкуренцията.
Having held that the question of the exemption from VAT of bodies governed by public law on the basis of the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive must be dealt with separately for each of the local authorities concerned, that is on a ‘taxable person by taxable person’ basis, the VAT and Duties Tribunal, London, concluded that the exemption of those authorities from VAT did not lead to significant distortions of competition.
Следователно всеки от посочените органи е бил освободен от ДДС за получените от него приходи от стопанисването и управлението на паркинги.
Each of those authorities was thus exempt from VAT in respect of its revenue from the provision of off-street parking.