natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Утвърждавайки по този начин възможността за инцидентно оспорване от обикновен жалбоподател на акт с общо приложение, практиката на Съда успява да съгласува идеята за компенсация между правните средства за защита с текста на член 241 ЕО.
By thus confirming that an ordinary applicant may challenge, incidentally, a measure of general application, the Court’s caselaw reconciles with the terms of Article 241 EC the logic of the principle that legal remedies should be mutually compensatory.
26 — Вж. в тази връзка заключение на генералния адвокат Slynn по дело, по което е постановено Решение от 12 февруари 1987 г. по дело Франция/Комисия (181/85, Recueil, стр. 689).
26 — See the Opinion of Advocate General Slynn in Case 181/85 France v Commission [1987] ECR 689.
24 — Вж. в този смисъл Решение от 12 декември 1996 г. по дело Accrington Beef и др. (C-241/95, Recueil, стр. I-6699, точки 15 и 16).
27 — To adopt the expression used by Advocate General Mancini at p.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н BOT — ДЕЛO C-442/04 си адвокати 28постепенно приема, че в рамките на жалба за отмяна привилегированият жалбоподател може да повдига възражение за незаконосъобразност на даден регламент 29.
of its Advocates General, 28 has progressively accepted that a privileged applicant may, in the course of an action for annulment, raise an objection of illegality in regard to a regulation. 29
В действителност, ако текстът на член 241 ЕО не допуска липсата на дължима грижа на привилегирован жалбоподател, неподал в срок жалба за отмяна на регламент, да може да му се противопостави, за да се обяви за недопустимо възражение за незаконосъобразност, повдигнато срещу такъв акт, то според мен същото разрешение се налага a fortiori, когато държавачленка е подала жалба за отмяна в срок, но жалбата е била отхвърлена поради недопустимост на искането за частична отмяна.
If the terms of Article 241 EC prevent the lack of care of a privileged applicant, which has not brought an action for the annulment of a regulation within the time-limits, from being relied on against it in order to declare inadmissible a plea of illegality raised in regard to the same measure, I think that the same must, a fortiori, apply where a Member State has brought an action within the timelimits but that action has been dismissed on the ground that its claim for partial annulment was inadmissible.
Следователно не е уместно да се твърди, както правят Съветът и Комисията, че възражението за незаконосъобразност, повдигнато от Кралство Испания срещу Регламент № 1954/2003, е недопустимо, доколкото тази държавачленка е имала възможност да иска пряко отмяната на този регламент.
It is thus irrelevant to argue, as the Council and the Commission do, that the plea of illegality raised by the Kingdom of Spain in regard to Regulation No 1954/2003 is inadmissible inasmuch as that Member State could have brought a direct action for the annulment of that regulation.
Според мен тези доводи трябва да се отхвърлят на още по-голямо основание, когато даден привилегирован жалбоподател е използвал правото си на обжалване, но неговата жалба е била отхвърлена поради недопустимост на искането му за частична отмяна.
In my view, that argument must be rejected all the more forcefully where a privileged applicant has exercised its right of action, but the action has been dismissed on
Накратко, имайки предвид практиката на Съда в областта на допустимостта на възражение за незаконосъобразност, не ми изглежда оправдано да се санкционира по-строго, т.е. с обявяване за просрочено на правото на привилегирования жалбоподател, доказал, че е положил дължимата грижа, която бих могъл да квалифицирам като непълна в случая с Кралство Испания в настоящото производство, отколкото жалбоподател, чието поведение би могло да се възприеме като лишено от подобна грижа.
In short, I do not find it consistent with the Court’s caselaw on the admissibility of pleas of illegality to penalise more severely — that is to say, by declaring its action out of time — a privileged applicant which has exercised a degree of care that could be described as imperfect (as is the case of the Kingdom of Spain in the present proceedings) than one whose conduct could be characterised as evincing a lack of care.
600 от заключението на генералния адвокат Roemer по дело, по което е постановено Решение от 13 юли 1966 г. по дело Италия/Съвет (32/65, Recueil, стр. 563); стр.
414 of the Opinion of Advocate General Roemer in Case 32/65 Italy v Council and Commission [1966] ECR 389; p.
5343—5345 от заключението на генералния адвокат Mancini по делото, по което е постановено посоченото по-горе решение по дело Гърция/Съвет.
703 of the Opinion of Advocate General Sir Gordon Slynn in France v Commission; and pp. 5343 to 5345 of the Opinion of Advocate General Mancini in Greece v Council.
В същата посока на разсъждение вж. точки 36—54 от заключението на генералния адвокат Mengozzi, представено на 19 септември 2007 г. по дело Комисия/Съвет (C-91/05), висящо пред Съда.
See also the same line of reasoning in paragraphs 36 to 54 of the Opinion of Advocate General Mengozzi in Case C-91/05 Commission v Council, still pending before the Court.
29 — Няколко решения признават само имплицитно правото на привилегированите жалбоподатели на инцидентно оспорване на регламент в рамките на жалба за отмяна (вж.
29 — Several judgments only implicitly recognise the right of privileged applicants to challenge a regulation indirectly in the course of an action for annulment (see Italy v Council and Commission, France v Commission and Greece v Council).
От гореизложеното стигам до извода, че текстът на член 241 ЕО в голяма степен допуска държавачленка да се позове на неприложимостта на регламент, включително по мое мнение, дори когато вече е подавала жалба за частична отмяна срещу този регламент, но жалбата е била обявена за недопустима.
I conclude from those considerations that the terms of Article 241 EC permit, to a very large degree, a Member State to invoke the inapplicability of a regulation, even, in my opinion, where it has already brought an action for the partial annulment of the regulation, but that action has been declared inadmissible.
По закъснелия характер на възражението за незаконосъобразност, повдигнато от Кралство Испания в хода на производството са установени правни или фактически обстоятелства, в съответствие с предвиденото в член 42, параграф 2, първа алинея от Процедурния правилник на Съда 34.
Whether or not the plea of illegality raised by the Kingdom of Spain was out of time in his reply, 33unless it is based on matters of law or of fact which come to light in the course of the procedure, in accordance with the first subparagraph of Article 42(2) of the Rules of Procedure of the Court. 34
По този въпрос първо трябва да се отбележи, че едно от условията за допустимост на възражение за незаконосъобразност е жалбоподателят, който повдига инцидентно оспорване, да направи това по изричен и обоснован начин 30.
With regard to this question, it must first be pointed out that one of the conditions for the admissibility of a plea of illegality is that the applicant must make his incidental challenge in a clear and reasoned manner. 30
Освен това трябва да се посочи, че според Съда, ако тази разпоредба позволява по изключение на жалбоподател да се позовава на нови правни основания в подкрепа на исканията, направени в акта за образуване на производството, той по никакъв начин не допуска жалбоподателят да предявява нови искания 35.
It should also be pointed out that the Court has decided that although that provision allows an applicant, in exceptional circumstances, to introduce new pleas in law in support of the form of order sought in the application, it does not in any way provide for the possibility of an applicant’s changing the form of order sought. 35
Така възражение за незаконосъобразност, което не е придружено от кратко изложение на правните основания за обжалване и не е обосновано, следва да се обяви за недопустимо 31.
Thus, a plea of illegality which is not accompanied by a summary of the plea and which does not include a statement of reasons must be declared inadmissible. 31
Във връзка с тези изисквания общностният съд вече е приел, че възражение за незаконосъобразност може да се повдига имплицитно.
In the light of those requirements, the Community judicature has already accepted that a plea of illegality may be raised implicitly.
Следователно е необходимо в жалбата да бъдат посочени „съществените обстоятелства от правните доводи“, което, ако е необходимо, ще позволи те да бъдат развити в репликата 32.
The ‘essential arguments in law’ must therefore be mentioned in the application and may thus, where appropriate, be developed in the reply. 32
Трябва да се отбележи, че това признание не засяга по никакъв начин задължението за обосноваване на възра-
It should be pointed out that such recognition in no way detracts from the obligation to state reasons for a plea of illegality once
От друга страна, забраната за представяне на нови правни основания в хода на производството не позволява на жалбоподателя да развие възражението
Moreover, the prohibition on introducing new pleas in law in the course of proceedings prevents an applicant from raising a plea of illegality for the first time
33 — Така Съдът отсъжда, че границите на спора са определени от исковата молба или жалбата, а възражението за незаконосъобразност е недопустимо на етапа на репликата (Решение от 11 юли 1985 г. по дело Salerno и др./Комисия и Съвет (87/77, 130/77, 22/83, 9/84 и 10/84, Recueil, стр. 2523, точка 37).
33 — The Court has also decided that the subjectmatter of the dispute is to be stated in the application and a plea of illegality is inadmissible at the stage of the reply (Joined Cases 87/77, 130/77, 22/83, 9/84 and 10/84 Salerno and Others v Commission and Council [1985] ECR 2523, paragraph 37).
Вж. също Решение на Първоинстанционния съд от 27 септември 2005 г. по дело Common Market Fertilizers/Комисия (T-134/03 и T-135/03, Recueil, стр.
See also Joined Cases T-134/03 and T-135/03 Common Market Fertilizers v Commission [2005] ECR II-3923, paragraph 51, confirmed in Case C-443/05 P Common Market Fertilizers v Commission [2007] ECR I-7209, paragraphs 106 to 110).
34 — Вж. по-точно Решение от 29 юни 1994 г. по дело Fiskano/Комисия (C-135/92, Recueil, стр. I-2885, точки 31—33).
34 — See, in particular, Case C-135/92 Fiskano v Commission [1994] ECR I-2885, paragraphs 31 to 33).
II-3021, точки 115—117) и Решение от 15 юни 2005 г. по дело Corsica Ferries France/Комисия (T-349/03, Recueil, стр. II-2197, точки 179 и 180).
31 — See, in particular, Case T-333/99 X v ECB [2001] ECR II-3021, paragraphs 115 to 117, and Case T-349/03 Corsica Ferries France v Commission [2005] ECR II-2197, paragraphs 179 and 180.
Вж. също Решение на Съда на публичната служба от 19 октомври 2006 г. по дело De Smedt/Комисия (F-59/05, Recueil, стp. FP-I-A-1-109, II-A-1-409, точка 77).
See also Case F-59/05 De Smedt v Commission [2006] ECR-SC I-A-0 and II-0, paragraph 77).
35 — Решение от 18 октомври 1979 г. по дело GEMA/Комисия (125/78, Recueil, стр. 3173, точка 26).
35 — Case 125/78 GEMA v Commission [1979] ECR 3173, paragraph 26).
32 — Решение по дело X/ЕЦБ, посочено по-горе (точка 115 и сл.).
32 — See X v ECB, paragraphs 115 et seq.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н BOT — ДЕЛO C-442/04 жението за незаконосъобразност, щом като се установи, че това правно основание ясно произтича от развитите в жалбата доводи, дори жалбоподателят да не е посочил изрично, че повдига възражение за незаконосъобразност на основание член 241 ЕО 36.
the plea appears to be clearly evident from the arguments put forward in the application, even if the applicant has not expressly indicated that it is raising a plea of illegality under Article 241 EC. 36
Следователно според мен инцидентното оспорване на членове 3 и 6 от Регламент № 1954/2003, прилагани от Регламент № 1415/2004, е ясно изложено в подадената от Кралство Испания жалба, съдържаща в този смисъл ясни и точни правни доводи.
In my view, therefore, the incidental challenge to Articles 3 and 6 of Regulation No 1954/2003, implemented by Regulation No 1415/2004, is certainly present in the Kingdom of Spain’s application, which contains clear and precise legal arguments to that effect.
В действителност, когато това условие е изпълнено, ответникът може да се защити по отношение на инцидентното оспорване 38.
is fulfilled, the defendant is in a position to ensure his defence in regard to the incidental challenge. 38
При прилагане на посочените изисквания към настоящото дело се налага изводът, както приемат по същество Съветът и Комисията, че двете оплаквания, повдигнати от Кралство Испания
Applying those requirements to the present case, it is clear that, as the Council and the Commission substantially accept, the two main grounds relied upon by the Kingdom of Spain in its application and the arguments on which they are based are intended, in the first place, to challenge, in a precise manner, the legality of Articles 3, 4 and 6 of Regulation No 1954/2003 and then,
Впрочем следва да се отбележи, че от писмената защита на Съвета следва, че той добре е разбрал същността на развитите от Кралство Испания доводи в жалбата, които се изразяват в оспорване на законосъобразността на членове 3 и 6 от Регламент № 1954/2003 39.
It should also be noted that it is clear from the Council’s defence that the Council understood that the main thrust of the argument put forward by the Kingdom of Spain in its application was to challenge the legality of Articles 3 and 6 of Regulation No 1954/2003.
Така и двете страни са сигурни, че е повдигнато имплицитно възражение за незаконосъобразност.
39 Both parties were thus certain that an implicit plea of illegality had been raised.
36 — Решение на Първоинстанционния съд от 6 юни 1996 г. по дело Baiwir/Комисия (T-262/94, Recueil FP, стр. I-A-257 и II-739, точка 37).
36 — Case T-262/94 Baiwir v Commission [1996] ECR-SC I-A-257 and II-739, paragraph 37).
I-A-187 и II-855, точка 53), както и Решение от 26 февруари 2003 г. по дело Nardone/Комисия (T-59/01, Recueil FP, стр. I-A-55 и II-323, точка 27). Вж. също Coutron, L., op. cit., стр. 103.
37 — See, to that effect, Case T-171/00 Spruyt v Commission [2001] ECR-SC I-A-187 and II-855, paragraph 53, and Case T-59/01 Nardone v Commission [2003] ECR I-A-55 and II-323, paragraph 27.
Решение на Първоинстанционния съд от 25 октомври 2006 г. по дело Carius/Комисия (T-173/04, Recueil, стp. FP-I-A-2-243, II-A-2-1269, точки 44—60).
For another example of the implicit plea of illegality, see Case T-173/04 Carius v Commission [2006] ECR-SC I-A-0 and II-0, paragraphs 44 to 60).
38 — Също така в посоченото по-горе Решение по дело Spruyt/Комисия, Първоинстанционният съд е проверил дали Комисията е била в състояние да представи становището си по имплицитното възражение за незаконосъобразност в писмената фаза на производството (точки 54—61).
38 — Thus, in Spruyt v Commission the Court of First Instance ascertained whether the Commission had been able to defend its position in regard to the implicit plea of illegality during the written procedure (paragraphs 54 to 61).
39 — Вж. точка 34 от настоящото заключение.
39 — See paragraph 34 of this Opinion.
ИСПАНИЯ/СЪВЕТ на жалбата, че въз основа на член 241 ЕО въвежда правно основание, изведено от незаконосъобразността на членове 3 и 6 от Регламент № 1954/2003, това възражение за незаконосъобразност може да се приеме като имплицитно съдържащо се в тази жалба.
OPINION OF MR BOT — CASE C-442/04 expressly indicate that it was raising a plea under Article 241 EC alleging the illegality of Articles 3 and 6 of Regulation No 1954/2003, the plea of illegality may be regarded as implicitly contained in the application.
общностен акт е възможна само ако частта, за която се иска отмяна, може да бъде отделена от останалата част на акта 40 — а именно невъзможността общностният съд да се произнася ultra petita, дори когато разглежда искане за частична отмяна на общностен акт и установи, че обжалваните разпоредби са неделими от останалата част на акта — е неприложима при възражение за незаконосъобразност.
partial annulment of a Community act is possible only if the elements the annulment of which is sought may be severed from the remainder of the act 40 — that is to say, the fact that the Community Courts may not rule ultra petita partem where the form of order sought is the partial annulment of a Community act and they find that the contested provisions cannot be severed from the remainder of the act — does not apply in the case of pleas of illegality.
В действителност в рамките на това правно средство за защита може се иска да бъде обявена само неприложимостта на инцидентно оспорвания акт, но не и отмяната му.
In the context of such a remedy, it is possible to claim only that the act incidentally contested is inapplicable, not that it should be annulled.
По мое мнение това обстоятелство не позволява посоченото възражение за незаконосъобразност да се счете за закъсняло и поради тази причина да се обяви за недопустимо.
In my opinion, that circumstance prevents the plea of illegality from being regarded as out of time and declared inadmissible on that ground.
От друга страна, не изглежда, че тъй като става въпрос за инцидентно частично оспорване на Регламент № 1954/2003, това трябва да пречи на допустимостта.
Nor do I consider that its admissibility should be precluded by the fact that it is an incidental partial challenge to Regulation No 1954/2003.
При това положение прилагането по аналогия на тази съдебна практика към възражението за незаконосъобразност не ми изглежда подходящо.
I do not therefore consider it appropriate to apply that caselaw by analogy to the plea of illegality.
Предвид изискването за пряка правна връзка между главния оспорван акт и оспорвания инцидентно според мен не може да се упреква жалбоподателят, че доказва такава връзка, като насочва своите твърдения в подкрепа на възражението за незаконосъобразност предимно срещу основната правна уредба, а именно тази, която се прилага в правната уредба за прилагане.
With regard to the requirement that there should be a direct legal link between the measure being principally challenged and the one being incidentally challenged, I do not consider that an applicant can be criticised for establishing the existence of such a link by focusing its submissions in support of a plea of illegality on the precise provisions of the basic legislation which has been implemented by the implementing rules.
Накрая според мен фактът, че в писмената си реплика Кралство Испания формално повдига възражение за незаконосъобразност на основание член 241 ЕО срещу Регламент № 1954/2003, все пак не означава, че то оспорва всички разпоредби на този регламент.
Finally, I consider that the fact that, in its reply, the Kingdom of Spain formally raised a plea of illegality under Article 241 EC in regard to Regulation No 1954/2003 does not signify that it is challenging all the provisions of that regulation.
В съответствие с доводите, развити в акта за образуване на производството, оплакванията всъщност остават насочени срещу членове 3 и 6 от споменатия регламент.
Consistent with the arguments put forward in its application, its submissions remain focused on Articles 3 and 6 of the regulation.
40 — Вж. по-конкретно Решение по дело Испания/Съвет, посочено по-горе (точка 9 и цитираната съдебна практика).
40 — See, in particular, Spain v Council (paragraph 9 and the caselaw cited therein).
Искам да добавя, че главната причина, която е в основата на съдебната практика, според която частичната отмяна на
I would add that the principal reason underlying the caselaw to the effect that
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н BOT — ДЕЛO C-442/04
SPAIN v COUNCIL principle of nondiscrimination on grounds of nationality:
Въз основа на това считам за допустимо в подкрепа на настоящата жалба за отмяна Кралство Испания да се позове на неприложимостта на членове 3 и 6 от Регламент № 1954/2003.
With those circumstances in mind, I regard as admissible the Kingdom of Spain’s claim, in support of the present action for annulment, that Articles 3 and 6 of Regulation No 1954/2003 are inapplicable.
— от една страна, референтният период 1998—2002 г., възприет в Регламент № 1954/2003, за да послужи като основа за изчисляването на риболовното усилие, съответства на периода, в който, за разлика от другите държавичленки, тази държавачленка е била подложена на ограничителен режим поради факта на присъединяването си към Европейската общност, и
— first, that the reference period 1998-2002 used in Regulation No 1954/2003 as the basis for calculating the fishing effort corresponds to a period during which the Kingdom of Spain, unlike the other Member States, was subject to a restrictive regime by reason of its accession to the European Community; and,
Следователно според мен настоящата жалба трябва да се разгледа като основана на едно-единствено правно основание, а именно възражението за незаконосъобразност на членове 3 и 6 от Регламент № 1954/2003, в подкрепа на което Кралство Испания развива две оплаквания: от една страна, нарушение на принципа за недопускане на дискриминация, основана на гражданство, и от друга страна, наличие на злоупотреба с власт.
In my opinion, the present action must consequently be regarded as based on a single plea in law, namely, the plea of illegality in regard to Articles 3 and 6 of Regulation No 1954/2003, in support of which the Kingdom of Spain has put forward two principal submissions, namely, infringement of the principle of nondiscrimination on grounds of nationality, and misuse of powers.
Б — По основателността на възражението за незаконосъобразност, повдигнато от Кралство Испания
B — Whether the plea of illegality raised by the Kingdom of Spain is well founded
— от друга страна, установяването на биологично чувствителната зона, определена в член 6, параграф 1, от Регламент № 1954/2003, за която се прилага специална система на риболовно усилие, съвпада със старата зона, наречена „Irish Box“, в която Кралство Испания също е било подчинено на ограничителен режим.
— second, that the delimitation of the biologically sensitive area as defined in Article 6(1) of Regulation No 1954/2003, where a specific fishing effort regime applies, coincides with an earlier area known as the ‘Irish Box’, in which the Kingdom of Spain was also subject to a restrictive regime.
По-общо Кралство Испания счита, че преходният режим, на който е подложено поради факта на присъединяването си към Общността, е изтекъл на 31 декември 2002., и новият регламент не трябвало да избира за референтен периода
More generally, the Kingdom of Spain argues that the transitional arrangements to which it was subject by reason of its accession to the Community expired on 31 December 2002 and that the new regulation should
30 март 1998 година относно опазването на рибните ресурси посредством технически мерки за защита на младите екземпляри морски организми 41.
OPINION OF MR BOT — CASE C-442/04 type of technical measure is governed by Council Regulation (EC) No 850/98 of 30 March 1998 for the conservation of fishery resources through technical measures for the protection of juveniles of marine organisms.
На практика, като възприема в Регламент № 1954/2003 този период за целите на оценяването на риболовното усилие, Съветът продължил дискриминацията, която съществувала и в предходната на този регламент правна уредба.
By using that period in Regulation No 1954/2003 for purposes of assessing fishing effort, the Council continued the discrimination which existed in the legislation preceding that regulation.
Тези две оплаквания са подробно разгледани от генералния адвокат Léger в заключението, представено по делото, по което е постановено посоченото по-горе решение Испания/Съвет.
Those two submissions were considered in detail by Advocate General Léger in his Opinion in Spain v Council.