natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Данните за СЗЗ и ТЗО не са сборни, тъй като има значително припокриване между тях.някои територии са на границата между два региона и тъй като базата данни не дава възможност за разделянето им между регионите, те може да са отчетени два пъти.Липсват данни за процентния дял на морските зони.СЗЗ не са подбрани по биогеографски регион.Площта на СЗЗ за Степния регион е изчислена според наличните данни от географските информационни системи.
SPAs and SCIs are not cumulative as there is considerable overlap between them Some sites are on the border between two regions, the database does not allow for the possibility to split sites between regions, therefore some sites may be counted twice Percentage of marine areas not available SPAs are not selected according to biogeographical region SPA area for the Steppic Region are calculated according to available GIS data
Делтата на Дунав — магнит за птиците. Снимка: © Daniel Petrescu/www.ibis-tours.ro
The Danube Delta, a magnet for birds.
Подобно на птиците, прилепите също мигрират на дълги разстояния.
Consequently, places like the Danube Delta or the riverine woods in Strandzha are a vital lifeline for them during their long journeys.
Биологични видове от „Натура 2000“ в Черноморския регион
Natura 2000 species in the Black Sea Region
Видрата (Lutra lutra) и застрашената европейска норка (Mustela lutreola) са сред редките бозайници, срещащи се около Черно море.
The otter Lutra lutra and the endangered European mink Mustela lutreola are amongst the rare mammals present around the Black Sea.
За последната се казва, че обитава делтата на Дунав, но никой не е съвсем сигурен каква е популацията, която може да се окаже една от най-големите в ЕС.
The latter is said to inhabit the Danube Delta but no-one is quite sure how large the population is, it could be one of the largest in the EU.
Мекият климат и огромното разнообразие от крайбрежни местообитания и влажни зони в Черноморския регион го правят особено богат с дива фауна, въпреки малката му площ.
The clement climate and sheer variety of coastal habitats and wetlands in the Black Sea Region makes it exceptionally rich in wildlife despite its small size.
Неговото стратегическо разположение по един основен миграционен път — прелетния маршрут Виа Понтика — има открояващо се значение.
Its strategic location along a major migration route – the Via Pontica Flyway – stands out in particular.
Два пъти в годината небето над черноморското крайбрежие се изпълва с милиони птици, мигриращи към или от своите места на презимуване или размножаване.
Twice a year the skies along the Black Sea Coast fill with the sights and sounds of millions of birds migrating to or from their wintering or breeding grounds.
Много от тях спират по пътя, за да си почиват и да възстановят енергийните си запаси или за да прекарат зимата в делтата на Дунав или в една от другите влажни зони по брега.
Many stop over on route to rest and refuel or to spend the winter in the Danube Delta or in one of the other wetlands along the coast.
Някои от растителните видове, включени в Директивата за местообитанията, са характерни за региона, като емилипопово прозорче (Potentilla emilii-popii), обикновена пърчовка (Himantoglossum caprinum), и плаващaта лаваница (Luronium natans) с красивите си бели цветове.
Some of the plant species listed in the Habitats Directive are characteristic of the region such as the cinquefoil Potentilla emilii-popii, the orchid Himantoglossum caprinum, and the floating water plantain Luronium natans with its pretty white flowers.
Яркочервеният теснолистен божур (Paeonia tenufolia) и жълтият горицвет (Adonis volgensis) напомнят за съседните Степен и Средиземноморски региони.
The bright red fernleaf peony Paeonia tenuifolia and the yellow pheasant’s-eye Adonis volgensis are reminiscent of the neighbouring Steppic and Mediterranean Regions.
Що се отнася до Черно море, то е местообитание на редица морски бозайници, които с течение на времето са еволюирали в характерни подвидове, станали сега ендемични за него.
As for the Black Sea, this deep inland sea harbours a number of marine mammals that have over time evolved into distinct sub-species which are now endemic to this sea.
Те включват черноморската афала (Tursiops truncatus ponticus), обикновения делфин (Delphinus delphis ponticus) и черноморския муткур (Phocaena phocaena relicta).
They include the Black Sea bottlenose dolphin Tursiops truncatus ponticus, the common dolphin Delphinus delphis ponticus and the Black Sea harbour porpoise Phocaena phocaena relicta.
Общо взето, не по-малко от 12 световно застрашени вида птици се срещат в Черноморския регион на ЕС.
In total no less than 12 globally threatened bird species occur in the EU Black Sea Region.
Те включват, наред с други, къдроглав пеликан (Pelecanus crispus), червеногуша гъска (Branta ru4 collis), малка белочела гъска (Anser erythropus), белоока потапница (Aythia nyroca), степен блатар (Circus macrourus), малък корморан (Phalacrocorax pygmeus) и силно застрашения тънкоклюн свирец (Numenius tenuirostris).
They include, amongst others, the Dalmatian pelican Pelecanus crispus, redbreasted goose Branta rucollis, lesser white-fronted goose Anser erythropus, ferruginous duck Aythia nyroca, pallid harrier Circus macrourus, pygmy cormorant Phalacrocorax pygmeus and the critically endangered slender-billed curlew Numenius tenuirostris.
Влажните зони са дом и на голям брой риби, безгръбначни и земноводни.
The wetlands are also home to a large number of fish, invertebrates and amphibians.
Почти една трета от видовете риби, описани в Директивата за местообитанията, могат да се намерят в Черноморския регион.
Almost a third of the fish species listed in the Habitats Directive are found in the Black Sea Region.
Само за делтата на Дунав се твърди, че има до 70 различни вида, включително толкова рядко срещани, като пъстругата (Acipenser stellatus) и карагьоза (Alosa pontica).
The Danube Delta alone is said to have up to 70 dierent species including such rarities as the starry sturgeon Acipenser stellatus, and the Pontic shad Alosa pontica.
В региона се срещат общо 79 вида животни и шест вида растения, посочени в Директивата за местообитанията, както и над една трета от видовете птици, посочени в
Altogether 79 animal species and six plant species listed in the Habitats Directive occur in the region as well as over a third of the bird species listed in the Birds Directive. Amongst them are 12 species of bats which roost in the
Червеногуша гъска (Branta ru4 collis)
Redbreasted goose Branta rucollis
Червеногушата гъска се разпознава лесно по характерното си червено, черно и бяло оперение.
The redbreasted goose is easily recognised by its distinctive red, black and white markings.
Тя се размножава в арктическата тундра на Русия и Европа и презимува в Черноморския регион.
It breeds in the arctic tundra of Russia and Europe and overwinters in the Black Sea Region.
През зимата деветдесет процента от световната популация се събират само на пет територии.
Ninety percent of the world population congregates in winter at only five sites.
Те включват езерата Шабла и Дуранкулак, разположени в Североизточна България.
They include Shabla and Durankulak Lakes, both are situated in northeastern Bulgaria.
Всяка година тези територии могат да дадат подслон на до 35 000 птици през зимните месеци, предлагайки една наистина внушителна гледка.
Every year, these sites can host up to 35,000 birds during the winter months, oering a truly spectacular sight.
Достатъчни са само няколко неблагоприятни промени в тези територии, за да бъде застрашена цялата популация.
It only needs a few negative changes in these sites to put the whole population at risk.
Тъй като презимуващите гъски се хранят главно с есенна пшеница, ечемик, царевица и на пасищата, те са особено уязвими към променящите се земеделски практики, както и към смущения, произтичащи от развитието на лова и туризма.
Because the wintering geese feed mostly on winter wheat, barley, maize and pastureland, they are especially vulnerable to changing agricultural practices as well as disturbance from hunting and tourism development.
Черноморска афала (Tursiops truncatus ponticus)
Black Sea bottlenose dolphin Tursiops truncatus ponticus
В Черно море се срещат три подвида делфини.
Three sub-species of dolphin occur in the Black Sea.
И трите произлизат от средиземноморски популации.
All three are descended from Mediterranean populations.
Те се срещат в цялото Черно море, но броят им постоянно намалява.
They occur throughout the Black Sea but in ever decreasing numbers.
Счита се, че популацията на черноморската афала се е свила до само няколко хиляди броя.
The Black Sea bottlenose dolphin population is estimated to have fallen to just a few thousand individuals.
В миналото този вид е бил обект на интензивно ловуване заради маста и месото му.
In the past, the species was subjected to extensive commercial hunting for their oil and meat.
Предполага се, че над пет милиона делфина са били убити, преди ловът им да бъде найпосле забранен през 1983 г.
Over five million dolphins are believed to have been killed before the hunting was finally outlawed in 1983.
Към това се добавя и фактът, че женската афала бавно стига до зрелост и ражда само веднъж на две-три години.
Added to this is the fact that female bottlenose dolphins are slow to mature and bear a single calf only every 2–3 years.
Понастоящем се полагат усилия за запазване на черноморските популации чрез Споразумението за опазване на китоподобните бозайници в Черно море и Средиземно море (ASCOBAMS) в рамките на Бонската конвенция за опазване на мигриращите видове диви животни (CMS).
Eorts are now underway to conserve the Black Sea populations through the Agreement on the Conservation of Cetaceans of the Black Sea and Mediterranean Sea (ASCOBAMS) within the framework of the Bonn Convention on Migratory Species (CMS).
Има два вида пеликани в Европа: розовия пеликан (Pelecanus onocrotalus) и много по-редкия къдроглав пеликан (Pelecanuscrispus).
There are two species of pelican in Europe: the white pelican Pelecanus onocrotalus and the much rarer Dalmatian pelican Pelecanus crispus.
И двата се отличават със своите снежнобели пера и големи клюнове.
Both are very distinctive with their snowy white feathers, large bills and extensible pouches.
Те се срещат главно в сладководни местообитания и речни делти или крайбрежни лагуни, където се размножават на големи колонии от до 250 двойки.
They are found mainly in freshwater habitats and river deltas or coastal lagoons where they breed in large colonies of up to 250 pairs.
Обикновено гнездят на плаващи или неподвижни острови, откъснати от сушата.
They tend to nest on floating or stationary islands that are isolated from the mainland.
Това е с цел да избегнат хищнически нападения на бозайници.
This is to avoid predation from mammals.
Къдроглавият пеликан се среща рядко в наши дни: цялата му световна популация възлиза на около 4200 индивида.
The Dalmatian pelican is now rare: its total world population stands at around 4,200 individuals.
В рамките на ЕС той се размножава само на няколко територии в Източно Средиземно море и Черно море — в места като делтата на Дунав и дунавското езеро Сребърна.
Within the EU, it breeds in only a handful of sites in the eastern Mediterranean and Black Sea in places like the Danube Delta and on Srebarna Lake on the Danube River.
През последните години е отбелязан голям спад на популацията, главно в резултат на отводняването на влажните зони, лова и преследването от рибари.
Large declines have been noted in recent years primarily as a result of wetland drainage, hunting and persecution by fishermen.
Сред допълнителните заплахи са безпокойствата от туристи и рибари, намаляването на влажните зони, замърсяването на водата, сблъсъците с надземни електропроводи и прекомерният риболов.
Additional threats include disturbance from tourists and fishermen, wetland degradation, water pollution, collision with overhead power-lines and overshing.
Южен гребенест тритон (Triturus karelinii) и По п г ео рг а : © Г
Southern crested newt Triturus karelinii op ge or i P g o © Ge or
Включеният в Директивата за местообитанията южен гребенест тритон обитава южната брегова линия около Черно море.
Listed in the Habitats Directive, the southern crested newt inhabits the southern coastline around the Black Sea.
Населява район, който се простира от България и Сърбия чак до Азербайджан и северната част на Иран.
It distribution range extends from Bulgaria and Serbia all the way through to Azerbaijan and the northern tip of Iran.
Среща се главно в планинските зони с гори и ливади, където има малки застояли мочурища, блата, езера и други подходящи пресноводни пространства.
It is found mainly in mountainous areas within forests and meadows that harbour small stagnant swamps, ponds, lakes and other suitable freshwater bodies.
Тук той образува независими популации, които могат да наброяват от няколко десетки до няколкостотин индивида.
Here it forms independent populations which can contain anything from a few dozen to several hundred individuals.
Зрелите животни са активни предимно през нощта и обикновено прекарват в зимен сън периода от октомври до март.
Adults are mainly nocturnal and hibernation usually occurs from October to March.
Подобно на други видове тритони, южният гребенест тритон е силно чувствителен към намаляването на хранителните и минерални елементи във водата.
Like other species of newt, the southern crested newt is highly sensitive to water eutrophication.
Ето защо дейностите, които оказват въздействие върху неговото местообитание, като обезлесяването и замърсяването на водата, са съществена причина за намаляването на вида в цялото му местообитание.
Consequently, activities that impact on its habitat, such as deforestation and water pollution, are a major cause of the species decline through its distribution range.
Сгради на хоризонта зад Атанасовско езеро, България.
A built-up skyline beyond Atanasovsko Lake, Bulgaria. Photo © Evgeni Dinev/www.evgenidinev.com
Проблеми на управлението в Черноморския регион
Management issues in the Black Sea Region
Що се отнася до крайбрежието на Черно море, то отдавна е магнит за туристите, благодарение на безкрайните си плажове със златист пясък.
As for the Black Sea Coast, it has long been a magnet for tourists thanks to its endless stretches of golden sandy beaches.
След присъединяването на България към ЕС то се сдоби с нова слава и сега привлича повече от пет милиона туристи от целия ЕС и от други страни.
Since EU accession it has been rebranded and now attracts over five million tourists from across the EU, and beyond.
От векове западното крайбрежие на Черно море е бил важен портал и основен търговски път към останалата част на Европа.
For centuries, the western Black Sea Coast has been an important gateway and major trade route towards the rest of Europe.
С течение на времето градове като Варна и Бургас в България и Констанца в Румъния са се разраснали до големи градски зони и търговски центрове.
Over time, cities like Varna and Burgas in Bulgaria, and Constanta in Romania, have grown into large metropolitan areas and economic centres.
Всеки от тях има над 400 000 жители, което ги прави най-големите градове в съответните страни след София и Букурещ.
Each has over 400,000 inhabitants which makes them the countries’most important cities after Soa and Bucharest.
Като резултат западният бряг на Черно море е станал свидетел на много развития през последните 50 години и пространството става все по-ценно.
As a result, the western Black Sea Coast has seen a lot of development over the last 50 years and space is at a premium.
Само курортът Златни пясъци се простира на десетки километри в двете посоки и има над 30 000 легла.
In Bulgaria, major holiday destinations have developed into an almost continuous strip of high rise hotel complexes, resorts, restaurants, casinos, shopping centres and holiday villas.
Въпреки това обаче все още има много зони по брега, които остават непокътнати.
The Golden Sands resort, alone, stretches for tens of kilometres in both directions and has over 30,000 beds.
Сам по себе си град Констанца е най-голямото морско пристанище на Черно море и едно от десетте най-големи пристанища в ЕС.
Constanta alone contains the biggest seaport in the Black Sea and one of the ten largest ports in the EU.
Простиращо се на повече от 30 км, то може да обработва до 62 милиона тона товари годишно.
Stretching over 30 kms, it can carry up to 62 million tonnes of cargo a year.
Значението му като основен транспортен център нарасна значително след откриването на канала Дунав—Черно море през 1987 г., който свързва пристанището с реката.
Its importance as a major transport hub has increased signicantly since the opening of the Danube–Black Sea Canal in 1987 which connects the port to the Danube River.
Нахлуващите несвойствени видове: голям проблем за Черно море а : ©
Invasive species: a major problem for the Black Sea
Американската гребеновидна медуза (Mnemiopsis leidyi) е била случайно вкарана в Черно море с водния баласт на кораб в началото на осемдесетте години на миналия век.
The American comb jelly, Mnemiopsis leidyi, was accidentally introduced into the Black Sea through ship’s ballast water in the early 1980s.
При отсъствие на естествени врагове нейната популация бързо се е разраснала, поглъщайки големи количества зоопланктон, ларви и хайвер.
With no natural enemies in sight, its population soon exploded, consuming vast amounts of zooplankton, larvae and fish eggs.
Това в крайна сметка е довело до срив на популациите от пелагични риби и е причинило съществена промяна на морската екосистема.
This eventually led to the collapse of pelagic fish populations and caused a major shift in the marine ecosystem.
Медузата буквално е прояла своя път през хранителната верига.
The jellysh had literally eaten its way through the food chain.
Към средата на деветдесетте години се е считало, че Черно море съдържа над един милиард тона американска медуза, което е повече от теглото на улова на целия световен търговски риболов.
By the mid-1990s, it was estimated that the Black Sea contained over a billion tons of American jellysh, which is more than the weight of the world’s entire annual commercial fish catch combined.
Днес се признава, че масовото разпространение на гребеновидната медуза е допринесло за рязкото намаляване на не по-малко от 26 черноморски вида риба с търговско значение, в това число хамсията и атлантическо-средиземноморската скумрия.
The mass occurrence of Mnemiopsis is now acknowledged to have contributed to the sharp decrease in no less than 26 commercial Black Sea fish stocks, including anchovy and chub mackerel.
Загубите от срива на рибарството и туризма по Черно море се оценяват на 500 милиона долара годишно.
The economic cost attributed to the collapse of fisheries and tourism industries around the Black Sea is estimated at $500 million per year.
Традиционното овчарство е все още обичайна гледка по хълмовете на Странджа, Южна България.
Traditional pastoral activities are still commonplace in Strandzha hills, Southern Bulgaria. Photo © Evgeni Dinev/www.evgenidinev.com
През последните години вятърните генератори предизвикват особена загриженост.
As for the Black Sea, this is also signicantly aected by pollutants and nutrients flushed down through the Danube and other rivers which shed their load into this sea.
Колкото до Черно море, то също е значително засегнато от замърсители и хранителни вещества, постъпващи от Дунав и другите реки, които се вливат в него.
However, they too are under continuous threat from land reclamation projects and infrastructure developments. In recent years, wind farms have become a particular issue of concern.
Като резултат сега то има сериозен проблем с намаляването на хранителните и минерални елементи във водата.
Famous clis like Kaliakra provide ideal locations for such farms as they are almost always windy and already 250 windmills have been built here.
В зависимост от метеорологичните, хидротоплинните и биологичните условия редовно се наблюдава токсичен цъфтеж на водорасли и голяма част от водния стълб сега е лишена от живот.
North of the port of Constanta, plans were recently announced for the development of the largest onshore wind park in the world, requiring an investment of 1.1 billion Euro.
Освен това Черно море страда от редовни нефтени разливи и изтичания, които имат своя дял в увреждането на морското здраве.
In addition, the Black Sea suers from regular oil spills and leakages which take their toll on the health of the sea.
Като помощ за борбата срещу тези проблеми през 1992 г. от всички държави в региона беше подписана Конвенцията за опазване на Черно море от замърсяване.
To help combat these problems the Convention on the Protection of the Black Sea Against Pollution was signed by all range states in 1992. Through coordinated action and international cooperation it aims to control land-based sources of pollution, reduce dumping of waste and develop joint action in case of major accidents such as oil spills.
Пеликан, убит от вятърен генератор на нос Калиакра.
If not properly planned and assessed, respecting the protection safeguards set out in the Habitats Directive, windfarms and other developments could pose a potentially serious threat to species and habitats in and around Natura 2000 in view of the fact that the Black Sea Coast is strategically located along the Via Pontica – one of the most important migration routes in Europe for birds and bats.
Снимка: © Михаил Илиев, БДЗП
Pelican killed by wind farm on Kaliakra Clis. Photo © Michail Iliev, BSPB
Голяма част от него остана сравнително дребно до неотдавна, но и тук нещата се променят бързо.
Much of it has remained relatively small scale until recently, but here, too things are changing rapidly.
Влажните зони от голямо значение за птиците и други видове се замърсяват или пресушават и пренасочват за земеделски дейности.
Wetlands, important for birds and other species, are being degraded by pollutants or drained and diverted for agriculture.
Счита се, че около 400 км2 от влажните зони в делтата на Дунав са превърнати в земеделски и горски площи.
It is estimated that around 400 km² of wetlands in the Danube Delta have been transformed into agricultural and forestry polders.
Много от нейните естествени водни канали са дренирани и канализирани, за да се улесни вътрешноводният транспорт.
Many of its natural water channels have also been dredged and canalised to facilitate inland waterway transport.
Всички тези дейности не само засягат дивата фауна, но и намаляват способността на делтата да задържа вода и да се самоочиства от замърсители и от излишните хранителни вещества.
All these activities not only aect wildlife but also reduce the delta’s ability to retain water and clean itself of pollutants and excess nutrients.
По-положителен е фактът, че делтата се превръща в голяма дестинация на екотуризма.
On a more positive note the delta is turning into a major eco-tourism destination.
По принцип подобни дейности са много повече в тон с естествената околна среда и помагат природата да получи пряка икономическа ценност.
Generally, such activities are much more in keeping with the natural environment and help to accord nature a direct economic value.
Те освен това допълват доходите на около 15 000 души, които и до днес живеят там.
It also helps supplement the income of some 15,000 people that still live in the Delta.
В настоящата поредица:
In this series:
„Натура 2000“ в Черноморския регион
Natura 2000 in the Steppic Region
„Натура 2000“ в Макаронезийския регион
Natura 2000 in the Mediterranean Region
Европейският съюз има девет биогеографски региона, всеки от които е със свое характерно съчетание от растителност, климат и геология.
The European Union has nine biogeographical regions, each with its own characteristic blend of vegetation, climate and geology.
Териториите от значение за Общността се избират в зависимост от всеки регион на базата на национални списъци, предоставени от всяка държава-членка, включена в него.
Sites of Community Importance are selected according to each region on the basis of national lists submitted by each Member State within that region.