natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Witte, P.), четвърто издание, Мюнхен, 2006 г., член 239, точка 30, отбелязва, че съдебната практика, и найвече тази на Съда (включително по отношение на предходното законодателство), може да се използва, за да се допълва понятието за особени обстоятелства по смисъла на член 239, параграф 1, второ тире от МКО и на член 905 от Регламента за прилагане на МКО.
Thus, Huchatz, W., in Zollkodex (ed. von Witte, P.), 4thedition, Munich 2006, Article 239, paragraph 30, points out that, in order to complete the concept of ‘special situations’ within the meaning of Article 239(1) of the CCC and Article 905 of the CCC implementing regulation, recourse may be had to the caselaw, especially that of the Court of Justice (including with regard to the earlier legislation).
Процесуалноправни съображения изключва възможността като особено обстоятелство да се разглежда добросъвестното представяне на документи за преференциално третиране или на други документи, които впоследствие се оказват подправени или фалшифицирани.
Procedural considerations such a special situation the presentation in good faith of preference or other documents subsequently found to be forged or falsified.
Като въвежда това правило за изключване, общностният законодател инкорпорира в митническото законодателство на Общността дотогавашната практика на Съда по отделни случаи 11.
By incorporating that exclusion, the Community legislature incorporated the Court’s previous caselaw into the customs legislation of the Community. 11
Предвид обширното и подробно изложение на жалбоподателя относно точното протичане на събитията, предмет на настоящия спор, от процесуалноправна гледна точка считам за абсолютно необходимо да припомня, че в съответствие с член 225, параграф 1, втора алинея ЕО обжалването пред Съда се ограничава до правни въпроси.
From a procedural point of view, in view of the appellant’s extensive and detailed observations on the exact course of the events which gave rise to these proceedings, I feel compelled to point out that an appeal to the Court of Justice under the second paragraph of Article 225(1) EC is limited to points of law.
Член 58 от Статута на Съда уточнява, че основанията за обжалване са липса на компетентност на Първоинстанционния съд, нарушение на процесуални правила или нарушение на правото на Общността.
Article 58 of the Statute of the Court of Justice states that the appeal may lie on the grounds of lack of competence of the Court of First Instance, a breach of pro -cedure or the infringement of Community law.
С оглед на това, че от една страна, в първоинстанционното производство жалбоподателят е обжалвал решението на Комисията на основание член 230 ЕО по същество с довода, че се намира в особено положение по смисъла на член 239, параграф 1, второ тире от МКО във връзка с член 905 от Регламента за прилагане на МКО, а от друга страна — член 904 от Регламента за прилагане на МКО поне на пръв поглед изглежда не допуска искането му за опрощаване на вносните митнически сборове, следва да се приеме, че упоменатите по-горе разпоредби представляват материалноправната уредба, въз основа на която Съдът ще трябва да се произнесе по допустимостта и основателността на настоящата жалба.
Given that, on the one hand, at first instance the appellant contested the Commission’s decision by way of an action for annulment under Article 230 EC essentially on the ground that, in its case, there was a special situation within the meaning of the second indent of Article 239 of the CCC in conjunction with Article 905 of the CCC implementing regulation, and, on the other hand, Article 904 of the CCC implementing regulation appears, at least prima facie, to preclude its claim for remission of import duties, it must be assumed that those provisions constitute the substantive framework within which the Court of Justice will have to decide whether the present appeal is admissible and well founded.
Следователно при преценката дали дадено оплакване е допустимо в производството по обжалване трябва да се има предвид, че целта на производството по обжалване е да се упражни контрол върху прилагането на правото от страна на Първоинстанционния съд и в никакъв случай да се повтори първоинстанционното производство.
In assessing whether a plea may properly be put forward in the context of an appeal, it should therefore be noted that the purpose of the appeal procedure is to review the application of the law by the Court of First Instance and not to repeat the proceedings at first instance.
Само повторението на правните основания, изложени в първоинстанционното производство, е недопустимо оплакване в производството по обжалване.
The mere repetition of the pleas in law at first instance does not constitute an admissible plea on appeal.
Жалбата трябва точно да посочва точно твърдените пороци на решението, чиято отмяна се иска, както и правните доводи в подкрепа на искането за отмяна 12.
The appeal must, on the contrary, indicate precisely the contested elements of the judgment which the appellant seeks to have set aside and also the arguments on which the claim that it should be set aside is based. 12
Решение от 6 март 2003 г. по дело Interporc/Комисия (С-41/00 Р, Recueil, стр.
Case C-41/00 P Interporc v Commission [2003] ECR I-2125, paragraph 15, and Case C-496/99 P Commission v CAS Succhi di Frutta [2004] ECR I-3801, paragraph 48.
I-2125, точка 15) и Решение от 29 април 2004 г. по дело Комисия/C.A.S. Succhi di Frutta (С-496/99 Р, Recueil, стр. I-3801, точка 48).
11 — See the leading case, namely Joined Cases 98/83 and 230/83 Van Gend und Loos [1984] ECR 3763, paragraphs 15 to 17, in which the fact of having been furnished with invalid certificates of origin was not held to be a special circumstance, on the ground that such a circumstance may be regarded as one of the professional risks which a customs agent, by the very nature of his functions, runs.
11 — Вж. основополагащото Решение от 13 ноември 1984 г. по дело Van Gend & Loos/Комисия (98/83 и 230/83, Recueil, стр. 3763, точки 15—17), в което получаването на невалидни сертификати за произход не е признато за особено обстоятелство по съображението, че подобно обстоятелство може да бъде част от професионалните рискове, на които е изложен всеки митнически агент съобразно характера на извършваната от него дейност. Вж. също Решение от 11 декември 1980 г. по дело Acampora (827/79, Recueil, стр. 3731, точка 8), Решение от 27 юни 1991 г. по дело Mecanarte (С-348/89, Recueil, стр. I-3277, точка 24) и Решение от 17 юли 1997 г. по дело Pascoal & Filhos (С-97/95, Recueil, стр. I-4209, точки 57—60). I - 6156
See also Case 827/79 Acampora [1980] ECR 3731, paragraph 8; Case C-348/89 Mecanarte [1991] ECR I-3277, paragraph 24; and Case C-97/95 Pascoal & Filhos [1997] ECR I-4209, paragraphs 57 to 60. I - 6156
Б — Разглеждане на правните основания на жалбата осъществява, като по искане или служебно органите на договарящите страни обменят информация за установени или бъдещи действия, които нарушават или биха могли да нарушат разпоредбите на митническото законодателство.
7 of Decision No 1/95. That assistance is to take place in accordance with Articles 3 and 4 of that annex in such a way that information regarding operations noted or planned, which are or could be in breach of customs legislation, is exchanged upon request or of their own motion between the authorities of the Parties.
Ефикасността на тази система за административно сътрудничество задължително изисква разпределяне на правомощията между участващите органи, което Съдът изрично признава.
The effectiveness of that system of administrative cooperation necessarily presupposes a division of powers between the authorities concerned, which the Court expressly recognises.
Що се отнася до твърдяното нарушение на принципа на разпределяне на правомощията между компетентните органи в страната на износа и тези в страната на вноса при преценката на истинността или редовността на сертификатите за движение на стоките, следва да се приеме за установено, че изводите на Първоинстанционния съд в точки 120, 121, 150, 323 и 324 от обжалваното съдебно решение, които изтъква жалбоподателят в своята жалба, са направени при съобразяване с разпоредбите на Споразумението за асоцииране между ЕИО и Република Турция и въз основа на постоянната практика на Съда.
With regard to the alleged breach of the principle of the division of responsibilities between the competent authorities of the exporting country and of the importing country in determining the authenticity or accuracy of movement certificates, it should be observed that the conclusions of the Court of First Instance in paragraphs 120, 121, 150, 323 and 324 of the contested judgment, to which the appellant refers in its appeal, were reached having regard to the provisions of the Association Agreement between the EEC and the Republic of Turkey and on the basis of the Court’s settled case-law.
Съгласно постоянната съдебна практика правомощията за определяне на произхода на стоките се разпределят между органите в държавата на износа и тези в държавата на вноса така, че произходът се установява от органите в държавата на износа, а контролът върху функционирането на този режим се осигурява посредством сътрудничеството между заинтересованите администрации.
According to settled caselaw, the determination of the origin of goods is based on a division of powers between the authorities of the exporting country and those of the importing country; whilst the former determine origin, the proper working of the system is ensured jointly by the authorities concerned on both sides.
Тази система се обосновава с факта, че органите в държавата на износа могат найдобре пряко да установят фактите, които обуславят произхода 13.
That system is justified by the fact that the authorities of the exporting state are in the best position to verify directly the facts which determine origin.
Вж. също Решение на Съда от 14 май 1996 г. по дело Faroe Seafood и др. (С-153/94 и С-204/94, Recueil, стр. I-2465, точка 19).
See also Joined Cases C-153/94 and C-204/94 Faroe Seafood and Others [1996] ECR I-2465, paragraph 19.
Член 15 от Решение № 1/96 предвижда, че истинността и редовността на сертификатите се проверяват в рамките на взаимопомощта, предвидена в член 29 и приложение 7 към Решение № 1/95.
Article 15 of Decision No 1/96 provides that the checking of the authenticity and accuracy of the certificates is to be carried out within the framework of mutual assistance provided for in Article 29 and Annex
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА TRSTENJAK — ДЕЛO C-204/07 P шаване на конкуренцията в областта на търговията.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-204/07 P of fact made by the customs authority in the exporting country.
преференциалния сертификат за произход има наймалкото задължителна сила от фактическа страна, т.е. що се отнася до фактическите констатации на митническия орган в държавата на износа 16.
16 of producing certain and uniform results regarding the identification of the origin of goods and of thereby avoiding deflections of trade and distortions of competition in trade.
Оттук следва, че в съответствие с разпоредбите на Споразумението за асоцииране митническите органи на държавата на вноса не могат да откажат прилагането на преференциално третиране към стока, внесена въз основа на законосъобразно издаден от митническите органи на държавата на износа сертификат.
It follows that, under the Association Agreement, the customs authorities of the importing country cannot refuse preferential treatment to goods which are imported under cover of a certificate properly issued by the customs authorities of the exporting country.
Дори когато имат основателни съмнения относно действителния произход на тази стока, митническите органи в държавата на вноса могат да поискат от митническите органи в държавата на износа само да извършат последваща проверка на този произход 17.
Even if the customs authorities of the importing State have reasonable doubts as to the true origin of the goods in question, the only course open to them is to ask the customs authorities of the exporting State to carry out a subsequent verification of that origin. 17
Предвиденият механизъм може да функционира само ако митническата администрация в държавата на вноса признае законосъобразно взетите решения от органите в държавата на износа 14.
14 As the Court held in Les Rapides Savoyards and Others, 15in the context of international free trade agreements entered into between the Community and a nonmember State on the basis of reciprocal obligations, recognition by the customs authorities of the Member States of decisions legally made by the authorities of that nonmember State is also necessary in order that the Community can, in turn, demand that the customs authorities of that State accept the decisions taken by the customs authorities of the Member States concerning the origin of products exported from the Community to the State in question.
Системата на сътрудничество и на разпределяне на правомощията между митническите администрации задължително предполага тези администрации да са и обвързани от резултатите на тази последваща проверка, когато митническите органи в държавата на износа са успели да определят произхода на съответните стоки.
That system of cooperation and division of responsibilities between the customs administrations necessarily means that they are also bound by the results of that subsequent verification where the customs authorities of the exporting State have been able to determine the origin of the goods in question.
Само в изключителни случаи, когато митническите органи в държавата на износа не са в състояние да извършат надлежно последващата проверка, съгласно практиката на Съда митнически органи в държавата на вноса
According to the Court’s own caselaw, only in exceptional cases, where the customs authorities of the exporting State are not in a position duly to carry out the subsequent verification, may the customs authorities of
Макар представянето на преференциален сертификат за произход да не обвързва правно митническите органи на държавата на вноса да предоставят на вносителя исканото преференциално третиране, по отношение на този сертификат съществува правна привидност за действителност на удостоверените в него обстоятелства, след като е издаден в съответствие с формалните изисквания.
It is true that the customs authorities of the importing country are not legally bound by the presentation of a preference certificate to grant the importer the preferential treatment applied for. However, provided that the preference certificate was properly issued in accordance with formal requirements, it is prima facie substantively accurate.
Поради това представянето на
The presentation of the preference certificate therefore produces at least a binding effect in point of fact, that is, as regards the findings
16 — Prieß, H.-J., Zollkodex, цитиран в бележка под линия 10, член 27, точка 41.
16 — Prieß, H.-J., Zollkodex, cited above (footnote 10), Article 27, paragraph 41.
14 — Решение по дело Faroe Seafood и др. (посочено по-горе в бележка под линия 13, точка 20) и Решение от 9 февруари 2006 г. по дело Sfakianakis (С-23/04—С-25/04, Recueil, стр. I-1265, точка 23).
14 — Faroe Seafood and Others, cited in footnote 13, paragraph 20, and Joined Cases C-23/04 to C-25/04 Sfakianakis [2006] ECR I-1265, paragraph 23.
17 — Виж заключението на генералния адвокат Léger, представено на 20 октомври 2005 г. по дело Sfakianakis, посочено по-горе в бележка под линия 14, точка 33.
17 — See the Opinion of Advocate General Léger in Joined Cases C-23/04 to C-25/04 Sfakianakis [2006] ECR I-1265, point 33.
15 — Посочено по-горе в бележка под линия 13, точка 27.
15 — Cited in footnote 13, paragraph 27.
C.A.S./КОМИСИЯ могат сами да проверят истинността и редовността на спорния сертификат и да вземат предвид други доказателства за произхода на съответната стока 18.
C.A.S. v COMMISSION the importing State check the authenticity and the accuracy of the certificate at issue and take account of other evidence as to the origin of the goods in question. 18 responsibilities between the Turkish and the Community customs authorities.
да се изменя законоустановеното разпределяне на правомощията между турските и общностните митнически органи.
Rather, I concur with the Commission’s assessment that the Community customs authorities would themselves have been in no position to determine whether a third country’s export certificates presented to them were authentic or forged.
Ето защо тази констатация може да бъде направена изключително от съответно компетентните митнически органи в държавата на износа, тоест в случая от турските митнически органи.
That finding may therefore be made solely by the technically competent customs authorities of the exporting State, which in this case are the Turkish customs authorities.
б) По въпроса дали преценката е различна в случай на злоупотреба от страна на органите в държавата на износа
(b) Different assessment in the event of misconduct on the part of the authorities of the exporting State
Обратно на твърдението на жалбоподателя, съдебната практика изобщо не може да се тълкува в смисъл, че органите на държавата на вноса имат такова право на проверка, което им дава възможност като цяло да проверяват и да оспорват първо правомерността, а след това — преценката на органите на държавата на износа.
Contrary to the appellant’s view, the caselaw cannot in any event be interpreted as meaning that the importing State has a right of verification of such a kind as to enable it to review and call in question the lawfulness and then the determination made by the exporting State as a whole.
Напротив, в Решение по дело Pascoal & Filhos 19Съдът постановява, че компетентните органи в държавата на вноса могат да установят, че не е изискано плащането на сборовете, дължими в съответствие със законовите разпоредби, и следователно могат да пристъпят към последващото им събиране само въз основа на факта, че компетентните органи в държаватачленка на износа след последваща проверка са обявили даден сертификат за невалиден по отношение на действително изнесените стоки. Освен това Съдът констатира, че разглежданата правна уредба по никакъв начин не задължава органите на държавата на износа да установят точността на проверката или истинския произход на стоките. 84.
Rather, in Pascoal & Filhos, 19 the Court held that where the competent authorities of the exporting State declare, following subsequent verification, that a certificate does not apply to the goods actually exported, that is sufficient to enable the authorities of the exporting State to hold that duties legally owed have not been required and consequently to institute proceedings to recover them. The Court further noted that nothing in the rules in question obliges the latter authorities to establish the accuracy of the results of the verification or the true origin of the goods. 84.
Според мен не е необходимо да се разглежда въпросът дали е уместна друга преценка в хипотезата за възникване на нередности, проявили се в крайна сметка под формата на съдействие на митническите органи на трета страна, тъй като според констатациите на Първоинстанционния съд в настоящия случай все пак не може да се докаже злоупотреба от страна на турските органи.
In my view, there is no need to examine the question whether another assessment is appropriate in the event that irregularities have arisen which ultimately involved the customs authorities of the third State. After all, according to the findings of the Court of First Instance, no misconduct on the part of the Turkish authorities is provable in this case.
Oсвен това в случая става дума за факти, които по принцип само Първоинстанционният съд може да преценява 20и които Съдът може да
In addition, these are facts whose appraisal falls in principle within the exclusive jurisdiction of the Court of First Instance 20and which are reviewable by the Court of Justice only in so far as the substan-
Налага се изводът, че в съответствие с практиката на Съда и както правилно посочва Първоинстанционният съд в точки 120 и 121 от обжалваното съдебно решение, по принцип италианските органи и Комисията са били обвързани от преценката на турските органи по отношение на истинността на разглежданите 32 сертификата.
It must therefore be concluded that, in accordance with the caselaw of the Court of Justice and as correctly stated by the Court of First Instance in paragraphs 120 and 121 of the contested judgment, the Italian authorities and the Commission were in principle bound by the determination made by the Turkish authorities regarding the authenticity of the 32 certificates in question.
Няма обективна причина
There is no objective reason to alter the division of
453, paragraph 16-003, посочват, че Съдът не е компетентен да установява фактите.
453, paragraph 16-003, point out that the Court of Justice does not have jurisdiction with respect to findings of fact.
Обжалването се ограничава до правни въпроси, което означава, че единствено Първоинстанционният съд е компетентен да установява фактите.
The fact that an appeal is limited to points of law means that the Court of First Instance has exclusive jurisdiction in that regard.
Изводът е, че жалбоподателят не може нито да поставя под съмнение фактическите констатации на Първоинстанционния съд, нито да изтъква факти, които не са установени от Първоинстанционния съд в първоинстанционното производство.
It follows that an appellant may neither call in question the findings of fact made by the Court of First Instance nor put forward facts which were not established at first instance by that Court.
19 — Посочено по-горе в бележка под линия 11, точка 37.
18 — Huygen and Others, cited in footnote 13, paragraph 27.19 — Cited in footnote 11, paragraph 37.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА TRSTENJAK — ДЕЛO C-204/07 P сертификати не са били фалшифицирани.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-204/07 P tive inaccuracy of the findings is apparent from the documents submitted in the case.
От това следва, че въз основа на представените му факти Първоинстанционният съд правилно е стигнал до извода, че спорните 32 сертификата са фалшифицирани.
Accordingly, in the light of the facts put before it, the Court was entitled to conclude, without making any error of law, that the 32 import certificates at issue were forgeries.
проверява само ако от материалите по делото следва, че фактическите констатации на Първоинстанционния съд са неточни 21.
Provided that evidence is properly taken and the general principles of law and the rules governing the burden of proof and the procedure for hearing evidence have been complied with, it is then exclusively for the Court of First Instance to assess the probative value of the evidence produced before it. 22
Що се отнася до упрека на жалбоподателя за твърдяно съдействие на турските органи, в точка 167 от обжалваното съдебно решение Първоинстанционният съд отбелязва, че представянето на документи, които се оказват подправени, само по себе си не дава възможност да се заключи, че е налице каквото и да било тайно споразумение между износителите и митническите органи, които ги издават.
With regard to the appellant’s allegation regarding involvement of the Turkish authorities, the Court of First Instance observed in paragraph 167 that the presentation of documents which prove to be forgeries does not of itself permit it to be concluded that there was some kind of collusion between the exporters and the customs authorities which issued them.
Така Първоинстанционният съд, без да допуска грешка при прилагане на правото, се е основал на липсата на данни за участие на турските органи във фалшифицирането.
The Court thus drew attention, without thereby making an error of law, to the absence of evidence that the Turkish authorities participated in the forgeries.