natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Европа е засегната от събитията на другите континенти, независимо дали по отношение на ислямския свят, болестите и глада в Африка, тенденциите за вземане на едностранни решения в САЩ, динамичния икономически растеж в Азия, или глобалното преместване на производства и работни места.
Europe is affected by events on other continents, whether it be relations with the Islamic world, disease and famine in Africa, unilateralist tendencies in the United States, the dynamic economic growth in Asia or the global relocation of industries and jobs.
Европа трябва да се концентрира не само върху собственото си развитие, но също така напълно да се включи в глобализацията.
Europe must not only concentrate on its own development but also embrace globalisation.
Европейският съюз все още има да извърви дълъг път, преди да може да твърди, че е способен да изразява позицията си с единен глас или да бъде надежден участник в световната политика и дипломация.
The European Union still has a long way to go before it can claim to be speaking with one voice or to be a credible player in global politics and diplomacy.
Обикновените гражданите трябва да знаят „кой какво прави в Европа“.
Ordinary people need to know ‘who does what in Europe’.
Само тогава те ще усетят, че гласуването на европейските избори е пряко свързано с тяхното ежедневие и ще подкрепят идеята за европейска интеграция.
Only then will they feel that it is relevant to their daily lives, vote in European elections and support the idea of European integration.
Конституцията изяснява правомощията и отговорностите на ЕС, неговите държавичленки и местните власти.
The Constitution clarifies the powers and responsibilities of the EU, its member states and regional authorities.
Тя ясно показва, че европейската интеграция стъпва на два вида легитимност: пряко изразената воля на хората и легитимността на националните правителства, които все още са рамката, в която функционират европейските общества.
It makes it clear that European integration is based on dual legitimacy: the directly expressed will of the people and the legitimacy of the nation states, which are still the framework within which European societies operate.
Институциите на ЕС са доказали своята стойност, но те трябва да се адаптират така, че да могат да се справят с разширяването на Съюза и с нарастващия брой на неговите задачи.
The EU institutions have proved their worth, but they must be adapted to cope with the enlargement of the Union and the increasing number of tasks for which it is responsible.
С увеличаването на броя на държавитечленки на Съюза нарастват и центробежните сили, които заплашват да го разкъсат.
The bigger the number of members, the greater the centrifugal forces that threaten to tear it apart. Short-term interests can all too easily derail long-term priorities.
Краткосрочните интереси могат лесно да доведат до провал на дългосрочните приоритети.
That is why everyone involved in this unprecedented adventure must shoulder their responsibilities to make sure the EU’s institutional system can continue to work effectively.
Ето защо всеки участник в това несравнимо „приключение“ трябва да поеме своята отговорност и да действа така, че институционалната система на ЕС да продължи да работи ефективно.
Any definitive change in the present system must ensure plurality and respect the differences that are the most precious assets of Europe’s nations.
Реформите трябва да бъдат насочени към процеса на вземане на решения.
The only kind of system that will work is a political and legal system based on majority voting, with checks and balances built in.
Настояването за единодушно съгласие във всички случи на практика ще доведе до спиране на процесите и механизмите.
Whatever constitutional system the EU countries finally choose on the basis of fresh discussions, it will have to be ratified by each of them either by parliamentary vote or national referendum.
Единственият възможен подход е политическа и правна система, основана на мажоритарния вот и с вградени в нея механизми за контрол и равновесие.
To facilitate the debate, the European Commission has launched a drive to reach out to its citizens through Plan D for Democracy, Dialogue and Debate.
За да улесни дискусиите, Европейската комисия започна инициатива, с която да достигне до гражданите на Съюза — „План Д“ за демокрация, диалог и дебат“.
The Constitution, which was adopted, subject to ratification, by the 25 Heads of State or Government in Rome in October 2004, tried to answer the need for simplification of the existing Treaties and greater transparency in the EU’s decision-making system.
Конституцията, която бе приета за ратифициране от 25-те държавни и правителствени глави в Рим през октомври 2004 г., имаше за цел да y Im ag es et t is io n /G ig ita l V o lo ur s /D ly in g C © F
©FlyingColours/DigitalVision/GettyImages
Европа — пазар на идеи.
Europe – a marketplace of ideas.
През декември 2001 г., за да отговори на многобройните предизвикателства, които присъединяването на страните от Централна и Източна Европа би създало за Европейския съюз, Европейският съвет свика Конвент за изготвяне на проект на Конституционния договор.
In December 2001, to meet the many challenges that enlargement to the countries of central and eastern Europe would create for the European Union, the European Council established a Convention to prepare a draft Constitutional Treaty.
Конвентът, който работи 2002 и 2003 г. под председателството на Валери Жискар д’Естен, има 105 членове, включително представители на правителствата на държавитечленки и на страните кандидатки, национални парламентаристи, членове на Европейския парламент и членовете на Европейската комисия.
This Convention, which carried out its work in 2002 and 2003 under the presidency of Valéry Giscard d’Estaing, had 105 members, including representatives of the member governments and candidate countries, national parliamentarians, MEPs and members of the European Commission.
Конвентът приема с консенсус проектодоговора през юни 2003 г.
The Convention adopted its draft treaty by consensus in June 2003.
Договорът е официално подписан в Рим на 29 октомври 2004 г. и изпратен на държавитечленки за ратифициране.
The Treaty was formally signed in Rome on 29 October 2004, and sent to member states for ratification.
Въпреки че мнозинството от държавитечленки ратифицират договора, той е отхвърлен през май и юни 2005 г. от избирателите във Франция и Нидерландия.
Although the majority of member states have ratified the treaty, it was rejected in May and June 2005 by voters in France and the Netherlands.
Вследствие на тези отрицателни вотове по-късно Европейският съвет, на среща през юни, обявява началото на период за размисъл за бъдещето на Конституционния договор.
Following these ‘no’ votes, the European Council meeting later in June announced a period of reflection on the future of the Constitutional Treaty.
•Избор на председател на Европейския съвет с квалифицирано мнозинство, с мандат две години и половина, с възможност за едно преизбиране.
• Election of a President of the European Council by qualified majority for a term of two and a half years, renewable once.
•Избор на председател на Комисията с обикновено мнозинство от членовете на Европейския парламент, след предложение на Европейския съвет и като се „вземат предвид Европейските парламентарни избори“.
• Election of the President of the Commission by a simple majority of MEPs following a proposal from the European Council, and ‘taking into account the European parliamentary elections’.
Създаване на поста външен министър на ЕС.
• Creation of the post of EU Foreign Minister.
Включване на Хартата на основните права в Договора за ЕС.
• Incorporating the Charter of Fundamental Rights into the EU Treaty.
•Увеличаване на броя на областите, за които решения се вземат с квалифицирано мнозинство в Съвета.
• Increasing the number of fields covered by qualified majority voting in the Council.
•Делегиране на по-големи законодателни и бюджетни правомощия на Европейския парламент.
• Giving the European Parliament greater legislative and budgetary powers.
•По-ясно представяне на разпределението на правомощията и отговорностите между Съюза и държавите-членки.
• A clearer presentation of the breakdown of powers and responsibilities between the Union and its member countries.
•На националните парламенти се възлага задачата да гарантират, че ЕС функционира в съответствие с принципа на субсидиарност.
• Giving national parliaments a role in ensuring that the EU complies with the principle of subsidiarity.
8 април Подписан е договор за обединяване на управленските структури на трите Общности (ЕОВС, ЕИО и Евратом) и създаването на единни Съвет и Комисия.
8 April A treaty is signed merging the executive bodies of the three Communities (the ECSC, EEC and Euratom) and creating a single Council and a single Commission.
Договорът влиза в сила на 1 юли 1967 г.
It comes into force on 1 July 1967.
9 май Френският министър на външните работи Робер Шуман държи важна реч, в която прави предложения, основаващи се на идеите на Жан Моне.
9 May Robert Schuman, the French Minister of Foreign Affairs, makes an important speech putting forward proposals based on the ideas of Jean Monnet.
Той предлага Франция и Федерална република Германия да обединят производствата си на въглища и стомана в нова организация, към която да могат да се присъединяват и други европейски държави.
He proposes that France and the Federal Republic of Germany pool their coal and steel resources in a new organisation which other European countries can join.
Тъй като тази дата може да се счита за рождена за Европейския съюз, всяка година 9 май се празнува като Ден на Европа.
Since this date can be regarded as the date of birth of the European Union, 9 May is now celebrated annually as Europe Day.
След период на политическа криза Франция се съгласява да участва отново в заседанията на Съвета в замя-на на приемането на споразумение за запазване на изискването за единодушие, когато става въпрос за „жизненоважни национални интереси“.
Following a political crisis, France agrees to take part in Council meetings once again, in return for an agreement that the unanimity rule be maintained when ‘vital national interests’ are at stake.
18 април В Париж шест държави — Белгия, Федерална република Германия, Франция, Италия, Люксембург и Нидерландия — подписват Договора за създаване на Европейската общност за въглища и стомана (ЕОВС).
18 April In Paris, six countries — Belgium, the Federal Republic of Germany, France, Italy, Luxembourg and the Netherlands — sign the Treaty establishing the European Coal and Steel Community (ECSC).
Договорът влиза в сила на 23 юли 1952 г. за период от 50 години.
It comes into force on 23 July 1952, for a period of 50 years.
1—2 декември На срещата на върха в Хага политическите лидери на ЕИО решават да продължат процеса на европейска интеграция и така откриват пътя към първото разширяване на Общността.
1–2 December At the Hague Summit, the EEC’s political leaders decide to move further ahead with European integration, opening the way for its first enlargement.
1—2 юни На срещата в Месина министрите на външните работи на шестте държави решават да разширят сферата на европейската интеграция и да включат в нея цялата икономика.
1–2 June At a meeting in Messina, the foreign ministers of the six countries decide to extend European integration to the economy as a whole.
25 март В Рим шестте държави подписват договорите за създаване на Европейска икономическа общност (ЕИО) и на Европейска общност за атомна енергия (Евратом).
25 March In Rome, the six countries sign the treaties establishing the European Economic Community (EEC) and the European Atomic Energy Community (Euratom).
Договорите влизат в сила на 1 януари 1958 г.
They come into force on 1 January 1958.
22 януари В Брюксел се подписват договорите за присъединяване на Дания, Ирландия, Норвегия и Обединеното кралство към Европейските общности.
22 January In Brussels, treaties of accession to the European Communities are signed with Denmark, Ireland, Norway and the United Kingdom.
4 януари По инициатива на Обединеното кралство с Конвенцията от Стокхолм се създава Европейска асоциация за свободна търговия (ЕАСТ), включваща няколко европейски държави, които не са членки на ЕИО.
4 January At the instigation of the United Kingdom, the Stockholm Convention establishes the European Free Trade Association (EFTA), comprising a number of European countries that are not part of the EEC.
20 юли В Яунде е подписано споразумение за асоцииране между ЕИО и 18 африкански държави.
20 July In Yaoundé, an association agreement is signed between the EEC and 18 African countries.
1 януари Дания, Ирландия и Обединеното кралство се присъединяват към Европейските общности, с което броят на държавитечленки става девет.
1 January Denmark, Ireland and the United Kingdom join the European Communities, bringing their membership to nine.
След проведения референдум, в който повечето от гражданите и` гласуват против членството, Норвегия остава извън общностите.
Norway stays out, following a referendum in which a majority of people voted against membership.
17 и 28 февруари Подписан е Единният европейски акт в Люксембург и Хага.
17 and 28 February The Single European Act is signed in Luxembourg and The Hague.
Той влиза в сила на 1 юни 1987 г.
It comes into force on 1 July 1987.
15 и 18 юни Провеждат се трети преки избори за Европейски парламент.
15 and 18 June The third direct elections to the European Parliament.
9 ноември Падането на Берлинската стена.
9 November The fall of the Berlin Wall.
3 октомври Обединението на Германия.
3 October German unification.
7—10 юни Провеждат се първите преки избори за 410 места в Европейския парламент.
7–10 June The first direct elections to the 410-seat European Parliament.
1 януари Създава се единният пазар.
1 January The single market is created.
9 и 12 юни Провеждат се четвърти преки избори за Европейски парламент.
9 and 12 June The fourth direct elections to the European Parliament.
14 юни Подписано е Шенгенското споразумение, което цели премахването на проверките на граничните пунктове между държавите от Европейските общности.
14 June The Schengen Agreement is signed with the aim of abolishing checks at the borders between member countries of the European Communities.
1 януари Австрия, Финландия и Швеция се присъединяват към Европейския съюз, с което броят на държавитечленки нараства на петнадесет.
1 January Austria, Finland and Sweden join the EU, bringing its membership to 15. Norway stays out again following a referendum in which a majority of people voted against membership.
Норвегия отново остава извън Съюза след ре-
1 January Spain and Portugal join the European Communities, bringing their membership to 12.
23 януари В длъжност встъпва нова Европейска комисия, председателствана от Жак Сантер (1995—1999 г.).
23 January A new European Commission takes office with Jacques Santer as its President (1995–99).
1 януари Започва третият етап от изграждането на икономическия и паричен съюз: единадесет държави от ЕС приемат еурото, което влиза в обращение на валутните пазари и замества техните национлни валути при безналичните плащания.
1 January Start of the third stage of EMU: 11 EU countries adopt the euro, which is launched on the financial markets, replacing their currencies for non-cash transactions.
От този момент нататък Европейската централна банка (ЕЦБ) поема отговорността за валутната политика на ЕС.
The European Central Bank takes on responsibility for monetary policy.
Към единадесетте държави с единна валута през 2001 г. се присъединява и Гърция.
The 11 countries are joined by Greece in 2001.
27—28 ноември Евро-средиземноморската конференция в Барселона полага началото на партньорството между ЕС и държавите от Южното Средиземноморие.
27–28 November The Euro-Mediterranean Conference in Barcelona launches a partnership between the EU and the countries on the southern shore of the Mediterranean.
10 и 13 юни Провеждат се пети преки избори за Европейски парламент.
10 and 13 June The fifth direct elections to the European Parliament.
2 октомври Подписан е Договорът от Амстердам.
2 October The Amsterdam Treaty is signed.
Той влиза в сила на 1 май 1999 г.
It comes into force on 1 May 1999.
15—16 октомври Европейският съвет от Тампере решава да превърне ЕС в зона на свобода, сигурност и правосъдие.
15 September A new European Commission takes office with Romano Prodi as its President (1999–2004).
30 март Започва процесът на присъединяване на новите страни кандидатки.
30 March The accession process begins for the new candidate countries.
Част от него са Кипър, Малта и 10 централно- и източноевропейски държави.1999 г.
Cyprus, Malta and 10 central and eastern European countries will be involved in this process.
През 1999 г., когато еурото започна да се използва във финансовите операции (безналичните), се роди нова валута.
A new currency was born in 1999, when the euro was introduced for financial (non-cash) transactions.
Банкнотите и монетите дойдоха през 2002 г.
Notes and coins followed in 2002.
1 май Кипър, Чехия, Естония, Унгария, Латвия, Литва, Малта, Полша, Словакия и Словения се присъединяват към Европейския съюз.
1 May Cyprus, the Czech Republic, Estonia, Hungary, Latvia, Lithuania, Malta, Poland, Slovakia and Slovenia join the European Union.
23—24 март Европейският съвет от Лисабон изготвя нова стратегия за стимулиране на трудовата заетост в ЕС чрез модернизиране на икономиката и укрепване на социалното единство в една Европа на знанието.
23–24 March The Lisbon European Council draws up a new strategy for boosting employment in the EU, modernising the economy and strengthening social cohesion in a knowledge-based Europe.
10 и 13 юни Провеждат се шести преки избори за Европейски парламент.
10 and 13 June The sixth direct elections to the European Parliament.
29 октомври Европейската конституция е приета в Рим (като подлежи на ратификация от държавите-член-ки).
29 October The European Constitution is adopted in Rome (subject to ratification by member states).
7—8 декември В Ница Европейският съвет постига споразумение по текста на нов договор, който променя системата на вземане на решения на ЕС така, че Съюзът да е готов за разширяването.
7–8 December In Nice, the European Council reaches agreement on the text of a new Treaty changing the EU’s decision-making system so that the Union will be ready for enlargement.
Председателите на Европейския парламент, Съвета и Комисията тържествено обявяват Хартата на основните права на Европейския съюз.
The presidents of the European Parliament, the European Council and the European Commission solemnly proclaim the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
26 февруари Подписване на Договора от Ница.
26 February Signing of the Treaty of Nice.
Той влиза в сила на 1 февруари 2003 г.
It comes into force on 1 February 2003.
29 май и 1 юни Конституцията е отхвърлена от френските избиратели в проведения референдум, а три дни по-късно и на референдума в Нидерландия.
29 May and 1 June Voters in France reject the Constitution in a referendum, followed three days later by voters in the Netherlands.
14—15 декември Европейският съвет от Лаакен.
14–15 December Laeken European Council.
Приета е декларацията за бъдещето на ЕС.
A declaration on the future of the EU is agreed.
Тя отваря пътя към предстоящото важно реформиране на ЕС и към свикването на Конвент за изготвянето на Европейска конституция.
This opens the way for the forthcoming major reform of the EU and for the creation of a Convention to draft a European Constitution.
1 януари Еуробанкнотите и еуромонетите влизат в обращение в страните от Еурозоната.
1 January Bulgaria and Romania join the European Union.
1 януари България и Румъния се присъединяват към Европейския съюз.
1 January Euro notes and coins are introduced in the 12 euro-area countries.
13 декември Европейският съвет от Копенхаген решава десетте страни кандидатки (Кипър, Чехия, Естония, Унгария, Латвия, Литва, Малта, Полша, Словакия и Словения) да се присъединят към ЕС на 1 май 2004 г.
13 December The Copenhagen European Council agrees that 10 of the candidate countries (Cyprus, the Czech Republic, Estonia, Hungary, Latvia, Lithuania, Malta, Poland, Slovakia and Slovenia) can join the EU on 1 May 2004.
10 юли Конвентът за бъдещето на Европа приключва работата си по проекта на Европейска конституция.
10 July The Convention on the Future of Europe completes its work on the draft European Constitution.
4 октомври Започва междуправителствена конференция за изготвяне на нов договор, който да създаде Европейска конституция.
4 October Start of the intergovernmental conference responsible for drawing up the constitutional treaty.
Европа в 12 урока
Europe in 12 lessons by Pascal Fontaine
Какви са целите на ЕС?
What purpose does the EU serve?
Защо и как е бил създаден? Как функционира?
Why and how was it set up?
Какви постижения вече е осигурил за гражданите си и какви нови предизвикателства стоят пред него?
What has it already achieved for its citizens, and what new challenges does it face today?
Как може да се засили участието на гражданите?
How can citizens get more involved?
Може ли във века на глобализацията ЕС да се конкурира успешно с другите големи икономики и да запази социалните си стандарти?
In an age of globalisation, can the EU compete successfully with other major economies and maintain its social standards?
Може ли Европа да продължи да играе водеща роля на световната сцена и да спомогне в защитата от тероризма?
Can Europe continue to play a leading role on the world stage and help protect against terrorism?
Това са само част от въпросите, които Паскал Фонтен, експерт на ЕС и бивш университетски преподавател, разглежда в новото издание на своята популярна брошура„Европа в 12 урока“ от 2007 г.
These are just some of the questions Pascal Fontaine — EU expert and former university lecturer — explores in the new 2007 edition of his popular booklet ‘Europe in 12 lessons’.
Как работи Европейският съюз?
How the European Union works
Пътеводител за европейските
Your guide to the EU institutions
Европейски съюз
How the EU works_V5.indd 3
Как работи Европейският съюз?
Introducing the European Union .........................................
Представяне на Европейския съюз
The Treaties ............................................................
Договорите
How the EU takes decisions
Съветът на Европейския съюз:
The Council of the European Union: voice of the member states .............................................
Европейската комисия: изразител на общия интерес
The European Commission: promoting the common interest
Европейската сметна палата: разумно изразходване на парите ви .
The European Court of Auditors: getting value for your money ...........................................
Европейският икономически и социален комитет:
The European Economic and Social Committee: a bridge to civil society .................................................
Европейската инвестиционна банка: финансиране на икономическото развитие ......................................
The European Investment Bank: financing economic development .
Европейският омбудсман: разглежда вашите жалби .
The European Ombudsman: investigating your complaints
Европейски надзорен орган за защита на данните:
The European Data Protection Supervisor: safeguarding your privacy
Представяне на Европейския съюз
Introducing the European Union
Трите основни институции, които вземат решения, са:
The three main decisionmaking institutions are the:
Европейският съюз (ЕС) е семейство от демократични европейски държави, работещи заедно за подобряване на живота на своите граждани и за изграждане на по-добър свят.
The European Union (EU) is a family of democratic European countries working together to improve life for their citizens and to build a better world.
‡Европейският парламент (ЕП), който представлява гражданите на ЕС и се избира пряко от тях;
R å European Parliament (EP), which represents the EU’s citizens and is directly elected by them;
‡Съветът на Европейския съюз, който представлява отделните държави-членки;
G T å Council of the European Union, which represents the individual member states;
‡Европейската комисия, която представлява интересите на Съюза като цяло.
O å European Commission,which represents the interests of the Union as a whole.