natgillin/translations-raw huggingface dataset:
По сходен начин Върховният съд на Нидерландия разпореди, че гъбите са контролирани, когато са „изсушени и преработени“.
With the increase in smart shops using this loophole to sell fresh mushrooms, the United Kingdom (for example) argued in 2004 that even packaging was a form of ‘preparation’, but finally the law in the United Kingdom was changed in 2005 to apply to hallucinogenic mushrooms, with no mention of their state.
Във връзка с нарасналия брой на смартшоповете, възползвали се от пролуката, за да продават свежи гъби, през 2004 г.
Use of hallucinogenic mushrooms is more commonly linked to mental health risks. Although the proportion of users who experience a ‘bad trip’ is not known, it is these users who are most likely to contact emergency care systems.
Обединеното кралство (например) обяви, че дори пакетирането е форма на „подготовка“, но през 2005 г. измени закона за халюциногенните гъби с оглед да не се уточнява състоянието им.
In such cases, the intoxicated individuals are usually extremely anxious, severely agitated, confused and disoriented, with impaired concentration and judgment. In serious cases, acute psychotic episodes may occur, including bizarre and frightening
Псилоцибинът и псилоцинът се контролират съгласно Конвенцията на ООН за психотропните вещества от 1971 г. и са включени в приложение I, макар че невинаги има яснота как са класифицирани гъбите, които ги съдържат.
Psilocybin and psilocin (or psilotsin) are controlled under 1971 UN Convention on Psychotropic Substances and listed in Schedule I, though how mushrooms containing them are classified is not always clear.
От 2001 г. шест държавичленки на ЕС са затегнали законодателството си по отношение на халюциногенните гъби в отговор на
Six EU Member States have tightened their legislation on hallucinogenic mushrooms since 2001, in response to concerns about
В тежките случаи могат да възникнат остри психотични състояния, включващи странни или плашещи
Prevalence of ever in lifetime use of hallucinogenic mushrooms is higher among young people attending dance music events (clubbers) than among the general population
Законите за наркотиците в Гърция, Италия, Кипър и Литва съдържат общ член, забраняващ култивирането на растения, от които могат да бъдат извличани наркотични вещества.
Drugs laws in Greece, Italy, Cyprus and Lithuania have a catch-all term prohibiting cultivation of plants from which narcotic substances can be extracted.
Въпреки това е спорно дали гъбата е точно „растение“, оттук и изменението на германския закон от 2005 г. относно приемането на термина „органични“ вещества на мястото на порано използвания „растения и животни“, за да се затвори всяка възможна законова „вратичка“ по отношение на гъбите.
Yet, it is debatable if a mushroom is strictly a ‘plant’; hence the recent amendment to the German law in 2005 adopting the term ‘organic’ substances, rather than the previously used ‘plants and animals’ in order to close any possible loophole for mushrooms.
Общо население (възраст 15—24 години)
General population (age 15–24)
Ученици (възраст 15—16 години)
School students (age 15–16)
Забележка: Оценките за местата за развлечение са базирани върху непредставителни извадки чрез използване на различни методи и процедури за определяне на извадка.
Notes: Estimates for recreational settings are based on non-probability samples using a variety of methods and sampling frames.
От тези извадки не могат да бъдат изведени данни за разпространението на употребата на наркотици сред пошироките среди на лицата, посещаващи клубове. За подробности виж EMCDDA (2006 г.).
Prevalence of drug use among the broader population of clubbers cannot be inferred from these samples.
Поредицата “Наркотиците във фокус”, издавана от Европейския център за мониторинг на наркотиците и наркоманиите (EMCDDA), Лисабон, съдържа инструкции за разработването на политики.
Drugs in focus is a series of policy briefings published by the European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction (EMCDDA), Lisbon.
Инструкциите се публикуват три пъти годишно на 23те официални езика на Европейския съюз, както и на норвежки и турски.
The briefings are published three times a year in the 23 official languages of the European Union plus Norwegian and Turkish.
Език на оригинала: английски.
Original language: English.
Всеки откъс може да бъде възпроизведен, при условие че се посочи източникът.
Any item may be reproduced provided the source is acknowledged.
За безплатен абонамент уточнете изискванията си по електронна поща: publications@emcdda.europa.eu
For free subscriptions, please specify your requirements via e-mail info@emcdda.europa.eu
Наркотици и престъпност — една сложна връзка
Drugs and crime — a complex relationship
Към определението за престъпление, свързано с наркотици
Towards a definition of drug-related crime
Необходимостта от предотвратяване на
EN C of drug use and problem drug users are frequently found to be offenders.
Въпреки това връзката между наркотиците и престъпността не е нито проста, нито линейна.
However, the relationship between drugs and crime is neither simple nor linear.
Нито пък е универсална: много нарушители#рецидивисти не употребяват наркотици, а много зависими от наркотиците не извършват престъпления (различни от притежанието или употребата на наркотици, където то се наказва от закона).
Nor is it universal: many repeat offenders are not involved in drug use and many dependent drug users do not commit any crimes (other than drug use/possession, where it is criminalised).
за наркотици се приема за демонстрация на богатство и положение.
And some may go on to become more regular or dependent drug users, which can in turn lead to their increased involvement in crime or the drug market.
Някои могат да станат редовно приемащи или наркотично зависими, което на свой ред може да доведе до повишено участие в престъпления или включване в пазара на наркотици.
Thus, a mutual reinforcement effect between criminal involvement and drug use can exist, with those involved in a deviant criminal subculture being at elevated risk of developing drug problems and those with drug problems being at elevated risk of becoming involved in criminal acts.
свързаните с наркотици престъпления заема приоритетно място в дневния ред на европейската политика, което е видно от факта, че сегашната стратегия на ЕС по отношение на наркотиците я счита за основна област на действие при осъществяването на целта да се обезпечи високо ниво на сигурност за обществеността.
The need to prevent drug-related crime is high on the European policy agenda, as illustrated by the fact that the current EU drug strategy identifies this objective as a key area of action for achieving its aim of ensuring a high level of security for the general public.
Наличието на договорена концептуална рамка за описание на проблема, обаче, е необходима предпоставка, за да бъде обсъден мащаба на проблема и да се разгледа резултата от предприетите мерки.
However, a necessary prerequisite to discussion on the extent of this problem and for considering the impact of interventions is an agreed conceptual framework for describing the problem.
Необходимостта от съществуването на такава предпоставка е отбелязана в сега прилагания план за действие на ЕС по отношение на наркотиците (2005—2008 г.), където като действие е заложено създаването на общо определение за това, кое е престъпление, свързано с наркотици.
This is also recognised in the current EU drugs action plan (2005–08), where the development of a common definition of drug-related crime is an explicit action.
Настоящото ръководство за разработване на политики разглежда различните видове престъпления, които могат да бъдат обединени под общото име „престъпления, свързани с наркотици“.
In this policy briefing the different types of offences that might be encompassed under a general heading of drug-related crime are explored.
Макар и проучванията да не показват силна връзка между експерименталната употреба на наркотици и извършването на престъпление, се забелязва тенденция замесването с незаконни наркотични вещества често да предхожда престъпление.
Although studies do not show any strong link between experimental drug use and offending, they do tend to show that delinquency often precedes involvement with illicit drugs.
Това важи особено за наркотиците, пораждащи зависимост и проблеми, каквито са хероинът и кокаинът/крекът.
This is especially true for those drugs particularly associated with dependence and problems, such as heroin or crack cocaine.
Проучванията показват още, че наркотично зависимите могат да извършат престъпление с цел присвояване, като средство да поддържат навиците си за приемане на наркотици.
Studies have also shown that dependent drug users may commit acquisitive crimes as a means of supporting their drug habits.
Проучванията установиха различни рискови фактори (някои често срещани, други — не) за въвличане в престъпни деяния и употреба на наркотици.
Studies have revealed various risk factors (some common, some not) for involvement in offending and in drug use.
Предполага се, че степента, до която индивидът възприема девиантния начин на живот може да повлияе върху различните фактори (свързани с наркотичните вещества, индивидуални, социални, културни и свързани със средата), които определят дали употребата на наркотици ще продължи, ще се развие или ще бъде прекратена в хода на живота му.
It has been proposed that the extent to which individuals adopt a deviant lifestyle may affect the various factors (substance-related, individual, social, cultural and environmental) that determine whether offending and drug use continues, progresses or ceases during the course of an individual’s life.
Кратък преглед на ключовите проблеми
Economiccompulsive crimes: crimes committed in order to obtain money (or drugs) to support drug use.
Тук предложеното определение включва четири категории, като целта е да се подпомогне създаването на обща концепция по проблема.
Drug law offences: crimes committed in violation of drug (and other related) legislations.
Поради незаконния си статут пазарите на наркотици са поле за някои престъпления, различни от тези, свързани със снабдяването и разпространението на наркотици, и често съдържат жестокост и насилие и имат силно въздействие върху квартала или местната общност.
Drug markets, because of their illicit status, sustain certain types of crime other than those associated with drug supply and distribution, often violent crimes, which may deeply affect a neighbourhood or a local community.
Нарушенията на законодателството, свързано с наркотиците, ангажират значителен дял от правоприлагащата и наказателната система и поради пренасочване на ресурси от други области могат да повлияят върху работата по други престъпления.
Violations of drug laws account for a significant proportion of law enforcement and criminal justice resources and, by drawing resources away from other areas, may impact on the commission of other crimes.
Макар психофармакологичните престъпления да се свързват най#често с употребата на алкохол, то употребата на забранени наркотични вещества и по#конкретно употребата на стимуланти, може да предизвика престъпно поведение посредством изостряне на съществуващи психопатологични и социални проблеми или чрез увеличаване на риска от параноични или психопатични пристъпи.
Although psychopharmacological violence is most strongly associated with alcohol use, illicit drug use, and particularly the use of stimulants, may lead to criminal behaviour by exacerbating existing psychopathological and social problems, or by increasing the risk of paranoid or psychotic episodes.
Престъпленията с икономическа подбуда често се приемат за естествено следствие от наркотичната зависимост и ограничаването на тези престъпления обикновено се възприема като мярка за успеха за много действия, насочени към наркотично зависимите.
Economically motivated crimes have often been considered an inherent consequence of drug dependence, and a reduction in such crimes is usually seen as a measure of success for many interventions targeting dependent drug users.
Няколкото опита да се направи оценка от национално ниво на размера и тенденциите в престъпността, свързана с наркотици, показват, че едно такова начинание съдържа в себе си много проблеми и предизвикателства (концептуални и методологически).
The few attempts that have been made to assess the extent of and trends in drug-related crime at national level show that many issues and challenges (conceptual and methodological) are inherent in such an exercise.
Да се даде определение за „престъпление, свързано с наркотици“, за да се определят неговия обем и модели
Defining drug-related crime to assess its extent and patterns
„Европейската политика вече прие за своя важна цел необходимостта да бъдат ограничени престъпленията, свързани с наркотици.
Adopting a clear definition of drug-related crime is an essential first step if we are to develop the methodologies needed to assess not only the true extent of this problem, but also the impact of our policies and actions.’
При тези обстоятелства за никое психоактивно вещество не може да се твърди, че притежава универсални криминогенни свойства; освен това начинът му на въздействие може да бъде повлиян както от индивидуални фактори, така и от фактори на средата.
That said, no psychoactive substance can be said to have universal criminogenic properties and both individual and environmental factors can influence how the use of psychoactive substances impacts on behaviour.
Според психофармакологичния модел, акутната или хронична употреба на психоактивни вещества може да доведе до агресия и насилие.
According to the psychopharmacological model, the acute or chronic use of psychoactive substances may result in aggression and violence.
Ефектът, който тези вещества имат, включва възбуда, раздразнимост, страх/параноя, освобождаване от задръжки, крайни промени в настроението, смущения във възприятията и способността за оценка, като всяко от тях може да доведе до престъпно поведение.
The effects of such drugs include excitability, irritability, fear/paranoia, disinhibition, drastic mood swings, cognitive distortions and impaired judgement, any of which may lead to criminal behaviour.
Важно е в тази категория да бъдат включени и тези престъпления, които са предизвикани от употреба на наркотици от жертвата.
It is also important to include in this category crimes induced by the victim’s own drug use.
Тези престъпления са по#слабо видими, тъй като много от тях остават несъобщени.
Such crimes are less visible, because many go unreported.
Следователно, към психофармакологичните престъпления, освен насилието, извършено под въздействието на наркотици, трябва да бъдат включени и престъпления като сексуално посегателство, извършени докато жертвата е била под въздействието на психоактивни вещества, както и кражбите, извършени от жилища и на обществени места, станали възможни поради безпомощността на жертвата, причинена от употреба на наркотици.
Thus, psychopharmacological crimes should also include crimes such as sexual assault committed while the victim is under the influence of alcohol or other psychoactive substances, but also robbery or mugging that is made possible because of the victim’s incapacitation and fights instigated under the influence of drugs.
Всеки опит да бъде наложено стандартно определение за такова комплексно явление каквото са престъпленията, свързани с наркотици, е по необходимост ограничаващ.
Any attempt to impose a standard definition on such a complex phenomenon as drug-related crime is necessarily reductive.
Въпреки това наличието на определение за „престъпление, свързано с наркотици“, е от основна важност за всеки опит да бъде определен неговия обем, модели и тенденции.
However, such a definition of drug-related crime is essential to any attempt to assess its extent, patterns and trends.
Предлагани са редица обяснителни модели за връзката наркотици престъпление: наркотиците водят до престъпление; наркотиците и престъплението са свързани чрез съвместно проявление; наркотиците и престъплението са опосредствани чрез гама от други променливи и споделят обща кауза.
A number of different explanatory models for the drugs–crime nexus have been proposed: crime leads to drugs; drugs lead to crime; drugs and crime are correlated through co-occurrence; drugs and crime are mediated by a range of other variables and share a common cause.
На практика всеки модел е понякога валиден и приложим към някои подгрупи на криминално проявените, употребяващи наркотици, или към някои видове престъпления, свързани с наркотици.
In practice, each model is sometimes valid and can be applied to some subgroups of the population of drug-using offenders or to some types of drug-related crime.
Важното е да не се забравя, че връзката между наркотици и престъпление е динамична, и че може да се променя с течение на времето дори в един и същ индивид.
It is important to remember that the relationship between drugs and crime can be a dynamic one and may vary even in the same person over time.
Зависимостта от скъпо вещество може да въвлече употребяващите в криминални деяния, извършени с цел да си набавят средствата, необходими за поддържане на навика.
Dependence on an expensive substance can lead users to engage in criminal acts to obtain the money they use to fund their drug habit.
Така могат да бъдат извършени престъпления по взаимно съгласие като продажба на наркотици или проституиране (където това е наказуемо), престъпления по присвояване (например кражба от магазини, грабеж, нападение).
They may resort to both consensual crimes, such as drug selling or prostitution (where criminalised), and acquisitive crimes (e.g. shoplifting, robbery, burglary).
Понякога на такива нарушители им се заплаща в наркотици.
Such offenders are sometimes paid in drugs.
Тази категория престъпления, свързани с наркотици, включва още и подправяне на медицински рецепти и обири на аптеки, като и двата начина осигуряват лекарствени средства, които могат да се използват като заместители на незаконни продукти.
This category of drug-related crime also includes the forging of prescriptions and the burgling of pharmacies by drug users, both of which provide medicines that can be used as substitutes for illicit products.
Много от направените проучвания поддържат становището, че съществува силна връзка между престъпленията, предизвикани от алкохолна интоксикация и престъпленията, извършени под психофармакологично въздействие, особено в случаите на проявено насилие.
Much of the existing research supports the view that there is a strong association between alcohol intoxication and psychopharmacologically induced crime, especially violence.
Стимулантите — кокаин/крек и амфетамини, в това отношение остават далеч зад алкохола.
Following a long way behind alcohol in this regard are the stimulants — cocaine/crack and amphetamines.
За опиатите и канабиса обичайно се приема, че няма вероятност да доведат до престъпление, извършено под психофармакологично въздействие, тъй като за тези наркотици е известно, че намаляват агресията.
The use of opiates and cannabis is usually considered to be unlikely to lead to psychopharmacologically induced crime, and may even contribute to reducing it in some individuals, as these drugs (and tranquillisers) tend to reduce violent impulses and aggression.
Някои наркотици (например хероин, транквиланти) могат да намалят пристъпите на буйство и агресия при някои индивиди.
However, irritability associated with the withdrawal syndrome, as well as related mental health problems, may be linked to increased violence.
Макар че много от престъпленията за присвояване, извършвани от употребяващите наркотици, са случайни, за някои от тях се изисква повече сръчност, а други включват и известен елемент на специализация.
Although many acquisitive crimes committed by drug users are opportunistic, some require more skill and others involve some specialisation.
Така например измамата и злоупотребата са престъпления на „белите якички”, изискващи специфична професионална среда.
For example, fraud and embezzlement are white-collar crimes that require a specific professional environment.
Макар терминът „по принуда“ да подсказва, че трябва да е налице състояние на зависимост, нарушителите, попадащи
While the pharmacology of most illicit drugs is well known, the specific mechanisms through which they promote violent behaviours are not fully understood although some substances, usually stimulants, are known to produce
Един подход, добиващ все по#голяма популярност в емпиричните проучвания, е прилагането на предложената от Голдстайн тристранна концептуална рамка за връзката между наркотици и престъпление.
An increasingly common approach in empirical studies has been to apply the tripartite conceptual framework proposed by Goldstein for the relationship between drugs and crime. In this model, drugs lead to violence through an integration of the psychopharmacological, economiccompulsive and systemic models.
При този подход наркотиците водят до насилие чрез обединяване на психофармакологични, импулсивно#икономически и систематични модели.
Although it may not encompass all the possible relationships between drugs and crime, this approach does provide a useful conceptual framework for the analysis of drug-related crime.
Макар и да не включва всички възможни връзки между наркотици и престъпление, подходът осигурява една наистина полезна концептуална рамка за анализ на престъпленията, свързани с наркотици.
Additionally, from a policy perspective, it is helpful to include a legal definition model, in which crimes against drug laws are considered to be another type of drug-related crime.
Освен това той е полезен от гледна точка на политиката, защото включва модел на правно определение, в който престъплението срещу закона за наркотиците се разглежда като още един вид престъпление, свързано с наркотици.
The resulting conceptual model, composed of four categories of drug crimes, is the basis for the definition of the term ‘drugrelated crime’ used here, the individual components of which are discussed below.
Измерване на престъпленията, свързани с наркотици — проблеми и предизвикателства
Measuring drug-related crime — issues and challenges likely that systemic criminality follows a cyclical course, responding to changes in the dynamics of specific drug markets such as changes in drug demand and drug supply, in profitability and in community norms related to acceptance or rejection of violent behaviours.
Направени са много проучвания, предимно в САЩ, за връзките между употребата/трафика на наркотици и престъпленията.
Many studies have been carried out on the links between drug use/traffi cking and crime, mostly in the United States.
Обикновено обект на тези проучвания са моделите на престъпление сред принудително задържаните, каквито са подложените на лечение от наркотична зависимост или арестантите, поради което те представят ограничен поглед върху сложните връзки между наркотиците и престъпленията сред широката общественост.
Typically studies have looked at offending patterns in captive populations, such as those in drug treatment or arrestees and therefore provide a restricted view of the complex relationships between drugs and crime in a total population.
в тази категория, включват всички лица, чиято потребност от наркотици се поддържа чрез незаконни доходи, които се определят от вида на наркотика и схемата на употребата му, социално#икономическото положение и степента на девиантност в начина им на живот.
those whose drug use needs to be supported by illegal income, which will be determined by their type and pattern of substance use, socioeconomic situation and extent of deviant lifestyle.