natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Веднъж след като са задействани правомощията на Комисията, тя е оправомощена, както изрично е предвидено в член 8, параграф 4 да „изиска от засегнатите предприятия да развалят концентрацията, по-специално чрез анулиране на сливането или разпореждането с всички придобити акции или активи, така че да бъде възстановено положението преди извършване на концентрацията“.
Once the powers of the Commission had been triggered, the Commission was entitled, as specifically provided for under Article 8(4), to ‘require the undertakings concerned to dissolve the concentration, in particular through the dissolution of the merger or the disposal of all the shares or assets acquired, so as to restore the situation prevailing prior to the implementation of the concentration’.
Относно тезата на жалбоподателя, основана на член 7, а именно, че тъй като предложеното придобиване още не е обявено за съвместимо с общия пазар, Ryanair би могло да придобие ценни книжа или да организира публичен търг в контекста на нотифицираната операция само доколкото не упражнява правата на глас, свързани с придобитите ценни книжа, освен въз основа на освобождаване, предоставено от Комисията, е достатъчно да се приеме, че изложеното по-горе тълкуване на думата „implementation“, трябва да се приложи mutatis mutandis към доводите на жалбоподателя относно член 7.
As far as the applicant’s submission based on Article 7 is concerned, namely that, since the proposed acquisition has not yet been declared compatible with the common market, Ryanair may acquire securities or implement a public bid in the context of the notified transaction only in so far as it does not exercise the voting rights attaching to the securities acquired, except under derogation from the Commission, suffice it to state that the same interpretation of the term ‘implementation’ set out above must apply mutatis mutandis to the applicant’s arguments relating to Article 7.
Следователно във връзка с това правно основание Aer Lingus също не е доказало наличието на вероятна основателност (fumus boni juris).
Accordingly, in relation to this legal ground also, Aer Lingus has failed to demonstrate the existence of a prima facie case.
На последно място, жалбоподателят посочва, че възприетото от Комисията тълкуване на член 8, параграфи 4 и 5, във връзка със забраната по член 21, параграф 3 държавитечленки да налагат националното си законодателство по отношение на конкуренцията спрямо концентрация с общностно измерение, води до празнота, която е несъвместима с целта на Регламента.
Finally, the applicant argues that the interpretation of Article 8(4) and (5) adopted by the Commission, in conjunction with the Article 21(3) prohibition of Member States applying their national legislation on competition to any concentration having a Community dimension, gives rise to a lacuna which is incompatible with the aim of the Regulation.
В това отношение на първо място трябва да се посочи, че същата фактическа хипотеза, в която дадено предприятие има миноритарно участие в капитала на конкурент, непредоставящо контрол, и такъв конкурент може да счита, че въпросното миноритарно участие е неблагоприятно за конкуренцията, би могла да възникне когато подобно миноритарно участие не е придобито в контекста на концентрация. В
In this respect it should first be noted that the same factual scenario, whereby an undertaking enjoys a minority shareholding in a competitor, not giving rise to control, and that such competitor might consider that the minority shareholding in question is harmful to competition, could very well occur in cases where
AER LINGUS GROUP/КОМИСИЯ тази хипотеза е явно, че Регламентът няма да се приложи и невъзможността за Комисията да разгледа подробно въпросното миноритарно участие съгласно член 8, параграфи 4 и 5 от Регламента явно не би било считано за празнота относно компетентността на Общността да гарантира лоялна конкуренция.
AER LINGUS GROUP v COMMISSION such minority shareholding is not acquired in the context of a concentration. In this scenario, the Regulation would clearly not apply, and the impossibility for the Commission to scrutinise the minority shareholding in question under Article 8(4) and (5) of the Regulation would clearly not be deemed to constitute a lacuna in the ability of the Community to secure undistorted competition.
Що се отнася до действието на член 21, трябва да се посочи на първо място, че член 21, параграф 3 трябва да бъде тълкуван във връзка с член 21, параграф 1.
As far as the operation of Article 21 is concerned, it should be pointed out, first, that Article 21(3) must be read in conjunction with Article 21(1).
Съгласно член 21, параграф 1 Регламентът се прилага по отношение на концентрациите по смисъла на член 3 от Регламента, които имат общностно измерение.
Article 21(1) provides that the Regulation alone is to apply to concentrations having a Community dimension as defined in Article 3 of the Regulation.
В тази светлина, при обстоятелства като тези в настоящото дело, когато е постъпила нотификация за концентрация, обявена от Комисията за несъвместима с общия пазар, и въз основа на нея е прекратен публичният търг, не е налице концентрация с общностно измерение съгласно член 3.
In this light, in circumstances such as those in the present case, where a concentration has been notified, declared incompatible with the common market by the Commission and on this basis the public bid was abandoned, no concentration with a Community dimension as defined in Article 3 is in existence.
При тези обстоятелства не е налице и планирана концентрация с общностно измерение, тъй като подобна концентрация би била в нарушение на съществуващо решение на Комисията.
Nor can a concentration with a Community dimension be contemplated by the parties in these circumstances, since any such concentration would be in violation of an existing Commission decision.
Въз основа на това, както Комисията излага в писменото си становище, не може да се счита, че член 21, параграф 3 на пръв поглед се прилага, тъй като няма налице концентрация или планирана такава, към която може да се приложи само Регламентът.
On this basis, as the Commission sets out in its written observations, Article 21(3) cannot be said, prima facie, to apply since there is no concentration in existence, or contemplated, to which the Regulation alone must apply.
Останалото миноритарно участие на пръв поглед вече не е свързано с придобиване на контрол, то престава да бъде част от „концентрация“ и попада извън обхвата на Регламента.
The remaining minority shareholding is, prima facie, no longer linked to an acquisition of control, ceases to be part of a ‘concentration’ and lies outside the scope of the Regulation.
Следователно член 21, който според съображение 8 от Регламента цели да гарантира, че концентрациите, предизвикващи съществени структурни изменения, се преценяват изключително от Комисията при прилагане на принципа „едно гише“, при тези обстоятелства по принцип не препятства прилагането на националното законодателство в областта на конкуренцията от страна на национални органи за защита на конкуренцията и от националните съдилища.
Accordingly, Article 21, which under recital 8 to the Regulation is aimed at ensuring that concentrations generating significant structural changes are reviewed exclusively by the Commission in application of the ‘one-stop shop principle’, does not in principle, under these circumstances, prevent the application by national competition authorities and national courts of national legislation on competition.
В това отношение обстоятелството, че решението на Комисията, в което концентрацията е обявена за несъвместима с общия пазар, е оспорено пред Първоинстанционния съд, не променя обективно положението, тъй като въз основа на член 242 ЕО подадените до Съда жалби или искове нямат суспензивно действие.
In this respect, the fact that the Commission’s decision finding the concentration incompatible with the common market is being challenged before the Court of First Instance makes no material difference, since, on the basis of Article 242 EC, actions before the Court of Justice do not have suspensory effect.
Освен това макар и съответните национални органи за защита
In addition, if the relevant national competition authorities were deterred from taking definitive measures by
Освен това, доколкото става въпрос за наличието на празнота в правната уредба, трябва да се посочи, че когато миноритарно участие от въпросния тип не може на пръв поглед да бъде уреждано от Регламента, може да се предвиди към поведението на замесените предприятия вследствие на придобиването на миноритарното участие Комисията да прилага разпоредбите на Договора за ЕО в областта на конкуренцията, и по-специално на членове 81 ЕО и 82 ЕО.
Furthermore, as far as the existence of a regulatory lacuna is concerned, it should be pointed out that, whilst a minority shareholding of the type in question cannot, prima facie, be regulated under the Regulation, it might be envisaged that the EC Treaty provisions on competition, and in particular Article 81 EC and Article 82 EC, can be applied by the Commission to the conduct of the undertakings involved following the acquisition of the minority shareholding.
В това отношение трябва да се припомни, че съгласно член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 г., когато Комисията установи, че е налице нарушение на член 81 ЕО или 82 ЕО, тя има правомощие да наложи „всякакви поведенчески или структурни принудителни мерки, които са съразмерни на извършеното нарушение и са необходими за действителното прекратяване на нарушението“.
In this regard it should be recalled that under Article 7(1) of Council Regulation (EC) No 1/2003 of 16 December 2002, where it finds that an infringement of Article 81 EC or of Article 82 EC has taken place, the Commission has the power to impose ‘any behavioural or structural remedies which are proportionate to the infringement committed and necessary to bring the infringement effectively to an end’.
Когато на пръв поглед би било трудно прилагането на член 81 ЕО по дела като настоящото, в които въпросното нарушение произтича от придобиване на пазарен дял и поради това би било трудно да се установи необходимото съгласие, жалбоподателят може да поиска от Комисията да започне процедура по член 82 EО, ако прецени, че Ryanair има господстващо положение на един или повече пазари и че злоупотребява с това господстващо положение, намесвайки се в търговската стратегия на преките си конкуренти и/или използвайки миноритарното си участие в капитала на пряк конкурент, за да отслаби неговата позиция.
Whilst Article 81 EC might, prima facie, be difficult to apply in cases, such as the present, in which the infringement in question arises from the acquisition of shares on the market and, therefore, the necessary meeting of minds might be difficult to establish, the applicant may ask the Commission to initiate a procedure under Article 82 EC if it believes that Ryanair enjoys a dominant position on one or more markets and is abusing that dominant position by interfering with a direct competitor’s business strategy and/or by exploiting its minority shareholding in a direct competitor to weaken its position.
Следва да се подчертае също, че тази хипотеза е приложима в дело като настоящото, в което всички страни са съгласни, че не е налице промяна в контрола по смисъла на Регламента.
It is also appropriate to point out that this scenario applies in cases, such as the present, in which all parties agree that no change of control has occurred for the purposes of the Regulation.
Ако обаче на по-късен етап Ryanair би могло да има или да получи контрола над Aer Lingus по силата на миноритарното си участие, тогава може да се приложи член 8, параграфи 4 и 5.
However, should Ryanair, at a later stage, be found to enjoy or to have acquired control over Aer Lingus by virtue of its minority shareholding, then Article 8(4) and (5) might apply.
Следователно по това правно основание, свързано със съществуването на несъвместима с целта на Регламента празнота, може също да се направи извод, че жалбоподателят не е доказал съществуването на вероятна основателност (fumus boni juris).
Accordingly, in relation also to this legal ground, relating to the existence of a lacuna which is incompatible with the aim of the Regulation, it can be concluded that the applicant has failed to demonstrate the existence of a prima facie case.
От това следва, че жалбоподателят не е доказал наличието на вероятна основателност (fumus boni juris).
It follows that the applicant has failed to demonstrate the existence of a prima facie case.
Жалбоподателят е на мнение, че в дадения случай условието за наличие на неотложност е изпълнено, по-специално доколкото е налице риск Ryanair да наложи по всяко време на Aer Lingus своите искания.
The applicant takes the view that the condition relating to urgency is satisfied in this case, in particular in so far as there is a risk that Ryanair could impose its wishes on Aer Lingus at any time.
На първо място, жалбоподателят твърди, че съгласно настоящата структура на участие в капитала на Aer Lingus, Ryanair вече има възможност да блокира взимането на специални решения, които изискват мнозинство от 75 %.
The applicant submits, first, that under the current shareholding structure of Aer Lingus Ryanair already enjoys the power to block special resolutions requiring a 75% majority.
Освен това жалбоподателят счита, че Ryanair вече е използвало миноритарното си участие в Aer Lingus, за да блокира предложение за приемане на специално решение, съгласно което Aer Lingus би било оправомощено да издаде допълнителни акции, представляващи най-много 5 % от дружествения капитал, емитиран преди това, без да е необходимо тези акции да бъдат предложени първо на съществуващите акционери.
The applicant, furthermore, submits that Ryanair has already used its minority shareholding in Aer Lingus to block a proposal for a special resolution under which Aer Lingus would have been authorised to issue additional shares equivalent to up to 5% of its issued share capital without having first to offer those shares to existing shareholders.
На второ място, по различни причини тежестта на Ryanair при гласуване на обикновени решения по принцип е по-значителна от тежестта, която му предоставя участието му в капитала.
Secondly, Ryanair’s weight when voting on ordinary resolutions is in practice more significant than the weight conferred on it by its shareholding for a number of reasons.
По-специално относно предположението, че на общо събрание гласуват акционерите, притежаващи само около 80 % от
In particular, on the assumption that only some 80% of Aer Lingus shares are going to be voted at a general meeting, which according to the applicant is the
Подобна тежест се увеличава още повече от обстоятелството, че Ryanair е найголемият акционер в Aer Lingus и има значителен опит в областта на авиацията и според жалбоподателя вероятно би могло да има много съществено влияние върху останалите акционери.
Such weight is further increased by the fact that Ryanair is the largest shareholder in Aer Lingus and one with very significant aviation expertise and may, according to the applicant, have a potentially very significant influence on other shareholders.
На трето място, жалбоподателят твърди, че е налице възможност ирландското правителство, което е вторият по големина акционер на Aer Lingus, като акцио -нер да се въздържи от приемане на решения, които влияят върху стратегическото управление на дружеството.
Thirdly, the applicant claims that there is a possibility that the Irish Government, Aer Lingus’ second largest shareholder, may abstain from shareholder resolutions affecting the strategic direction of the company.
Освен това може да възникнат обстоятелства, при които ирландското правителство може да бъде задължено да се въздържи от гласуване, например когато е свързано лице в някоя операция.
In addition, there may be circumstances in which the Irish Government may be required to abstain from voting, for example where it is a related party to a transaction.
Според жалбоподателя това би могло да се случи, когато Aer Lingus започне сключване на споразумения с властите на притежаваното от държавата летище Дъблин например за промяна на мястото на управление на Aer Lingus.
According to the applicant, this might be the case where Aer Lingus intends to enter into agreements with the Stateowned Dublin Airport Authority, for example, to redevelop the Aer Lingus head office site.
При такива обстоятелства участието на Ryanair в капитала в действителност може да представлява повече от 50 % от вероятните участващи в гласуването гласове.
In such circumstances, Ryanair’s shareholding might in fact represent more than 50% of the votes likely to be cast.
Освен това Aer Lingus се позовава на множество примери за случаи, в които Ryanair би могло да повлияе на бизнеса на Aer Lingus, като извлече ползи от горепосочените хипотези.
In addition, Aer Lingus puts forward a number of examples of circumstances in which Ryanair may interfere with Aer Lingus’ business by taking advantage of the scenarios set out above.
По-специално Ryanair може да използва участието си в капитала на Aer Lingus, за да подкрепи кампанията си срещу терминал 2 на летище Дъблин, който според жалбоподателя е решаващ за плановете на Aer Lingus за разрастване.
In particular, Ryanair may employ its shareholding in Aer Lingus to further its campaign against Dublin Airport’s Terminal 2, which according to the applicant is crucial to Aer Lingus’ expansion plans.
Също така Ryanair, основавайки се на предпочитанията си към самолетен парк от самолети Boeing, би могло да възпрепятства плановете на Aer Lingus за закупуване на Airbus.
Equally, Ryanair, based on its preference for Boeing aircraft, may interfere with Aer Lingus’ plans to purchase Airbus aircraft.
В писменото си становище Aer Lingus съобщава за намерението на Ryanair да попречи на решението на съвета на директорите на Aer Lingus да спре полетите си по няколко трасета и да започне полети по нови трасета.
In its written pleadings, Aer Lingus reported Ryanair’s intention to interfere with the decision of the Board of Aer Lingus to abandon a number of routes and to open new ones.
На съдебното заседание обаче се потвърди, че подобни опити са останали безуспешни.
At the hearing, however, it was confirmed that such attempts had been unsuccessful.
Според жалбоподателя вредата, която може да възникне от упражняването на правата на глас на Ryanair в качеството му на миноритарен акционер, вземайки надмощие над съвета на директорите по въпроси относно търговската стратегия, би била както значителна, така и непоправима и последващото разпадане на бизнеса на Aer Lingus не би могло да бъде поправено с решението на Първоинстанционния съд по жалбата в главното производство или по какъвто и да е друг начин.
According to the applicant the damage which would arise from Ryanair’s exercise of its voting rights as a minority shareholder, should this result in the Board being defeated on an issue of commercial policy, would be both serious and irreparable, and the resulting disruption to Aer Lingus’ business could not be remedied by the Court’s judgment in the main application, or at all.
На съдебното заседание жалбоподателят иска да представи като ново доказателство информация, свързана по-конкретно с договор с Airbus за доставка на ширококорпусен самолет Airbus, договор, който според жалбоподателя трябвало да бъде одобрен от акционерите малко след съдебното заседание и което представлявало основен аспект от бизнес стратегията на Aer Lingus да използва произтичащите от режима „Открито небе“ възможности.
At the oral hearing the applicant sought to introduce as new evidence information relating to, inter alia, a contract with Airbus for the delivery of Airbus widebody aircraft which, according to the applicant, would need to be approved by the shareholders shortly after the hearing, and which constitutes a pivotal aspect of Aer Lingus’ business strategy to exploit the opportunities arising from the Open Skies regime.
Ако инициативите на съвета на директорите, свързани с подобни възможности, не бъдат одобрени от акционерите на Aer Lingus в кратък срок, Aer Lingus би претърпяло значителна и непоправима вреда, тъй като подобни възможности няма да са налице за Aer Lingus след постановяване на решението в главното производство.
Should the Board’s initiatives relating to such opportunities not be approved by the shareholders of Aer Lingus in the short term, Aer Lingus would suffer serious and irreparable harm since such opportunities would not be available to Aer Lingus following a judgment in the main proceedings.
На последно място, жалбоподателят твърди, че по настоящото дело Първоинстанционният съд трябва да приложи „принципа на предпазните мерки“, тъй като според жалбоподателя след като веднъж е доказано, че е налице значителен риск Ryanair да причини или да допринесе за причиняване на значителна и непоправима вреда на Aer Lingus, Първоинстанционният съд има право да предприеме предпазни мерки, без да изчаква последващо доказателство за наличието на този риск.
Finally, the applicant claims that the Court should, in the present case, apply the ‘precautionary principle’, because, according to the applicant, once it has been shown that there is a non-negligible risk that Ryanair might cause or contribute to Aer Lingus suffering serious and irreparable damage, the Court is entitled to take protective measures without having to await further proof of the reality of that risk.
От своя страна Комисията изтъква по същество, че не е изпълнено условието за неотложност.
The Commission, for its part, submits essentially that the urgency requirement is not satisfied.
Тази страна трябва да докаже, че не може да изчака изхода от главното производство, без да претърпи вреда от такъв характер (вж.
According to settled case-law, the urgency of an application for interim relief must be assessed in the light of the need for an interlocutory order in order to avoid serious and irreparable damage to the party seeking the relief.
Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 15 ноември 2001 г. по дело Duales System Deutschland/Комисия, T-151/01 R, Recueil, стр. II-3295, точка 187 и цитираната съдебна практика).
It is for that party to prove that it cannot await the outcome of the main proceedings without suffering damage of that kind (see order of the President of the Court in Case T-151/01 R Duales System Deutschland v Commission [2001] ECR II-3295, paragraph 187 and the caselaw cited).
При все това жалбоподателят трябва да докаже фактите, които следва да обосноват вероятността от настъпване на значителна и непоправима вреда (Определение по дело Arizona Chemical и др./Комисия, посочено по-горе, точка 72; вж. също в този смисъл Определение по дело HFB и др./Комисия, посочено по-горе, точка 67).
However, the applicant is still required to prove the facts which are deemed to show the probability of serious and irreparable damage (Arizona Chemical and Others v Commission, paragraph 72; see also, to that effect, HFB and Others v Commission, paragraph 67).
В това отношение трябва да се посочи, че за да може да се определи дали увреждането, от настъпването на което се безпокоят жалбоподателите, е значителна и непоправима вреда и следователно дава основание за постановяване на определение за временни мерки, съдията по обезпечителното производство трябва да разполага със сериозно доказателство, което да му позволи да определи точните последици, до които може по всяка вероятност да доведе липсата на исканите мерки за всяко от засегнатите предприятия.
In that regard, it must be pointed out that, in order to be able to determine whether the damage which applicants fear is serious and irreparable and therefore provides grounds for ordering interim measures, the judge hearing the application must have hard evidence allowing him to determine the precise consequences which the absence of the measures applied for would in all probability entail for each of the undertakings concerned.