natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Трябва да се подчертае в това отношение, че самият факт, че с Регламент № 615/98 плащането на възстановяванията при износ на живи животни от рода на едрия рогат добитък е подчинено на спазването на определен брой условия, дефинирани с преследваща свои собствени цели правна уредба, не може сам по себе си да се счита за основание за недействителност на посочения регламент, щом като както Съдът е констатирал в точки 22—24 от настоящото решение, така преследваните цели не само са напълно легитимни, но и съставляват задължения, които по силата на общностното право обвързват постоянно и неизменно всички държавичленки и институции при формулирането и провеждането на Общата селскостопанска политика.
It must be emphasised in this regard that the simple fact that payment of export refunds for live bovine animals is subject under Regulation No 615/98 to compliance with a number of conditions laid down in legislation pursuing objectives which are specific to that legislation cannot of itself be regarded as a ground of invalidity in relation to that regulation since, as was stated at paragraphs 22 to 24 above, objectives thus pursued are not only perfectly legitimate but also constitute obligations to which, under Community law, all the Member States and institutions are continuously and permanently subject in the formulation and implementation of the common agricultural policy.
Не би могло обаче да бъде изключено по принцип, че разпоредбите на една директива могат да бъдат приложими посредством изрично препращане от регламент към нейните разпоредби, при условие че са спазени общите принципи на правото, и в частност принципът на правната сигурност.
However, it cannot be precluded, in principle, that the provisions of a directive may be applicable by means of an express reference in a regulation to its provisions, provided that general principles of law and, in particular, the principle of legal certainty, are observed.
По-нататък трябва да се отбележи, че общото препращане, направено от Регламент № 615/98 към Директива 91/628, има за цел да гарантира за прилагането на член 13, параграф 9 от базовия Регламент № 805/68 спазването на релевантните разпоредби на посочената директива в областта на хуманното отношение към живите животни, и в частност на защита на животните по време на транспорт.
Moreover, the purpose of the general reference made by Regulation No 615/98 to Directive 91/628 is to ensure, for the purposes of the implementation of Article 13(9) of Regulation No 805/68, compliance with the relevant provisions of that directive on the welfare of live animals and, in particular, the protection of animals during transport.
Следователно посоченото препращане, което определя условията за предоставянето на възстановявания, не би могло да бъде тълкувано като покриващо всички разпоредби на Директива 91/628, и по-конкретно тези, които нямат връзка с главната преследвана от посочената директива цел.
That reference, which lays down the conditions for the grant of refunds, cannot therefore be interpreted as covering all the provisions in Directive 91/628 and, in particular, those provisions which have no connection with the principle objective pursued by that directive.
В следствие на това не би могло да се поддържа успешно, както изтъква ищецът в спора по главното производство по дело C-58/06, че посоченото препращане противоречи на принципа на правната сигурност, доколкото той важи за всички разпоредби на Директива 91/628.
Consequently, it cannot properly be held, as was submitted by the applicant in the main proceedings in Case C-58/06, that that reference is contrary to the principle of legal certainty in so far as it covers all the provisions of Directive 91/628.
От всички гореизложени съображения следва, че разглеждането на първия въпрос не разкрива наличието на никакво доказателство от естество да засегне действителността на член 1 от Регламент № 615/98.
It is apparent from the foregoing arguments that consideration of the first question has disclosed nothing capable of casting doubt on the validity of Article 1 of Regulation No 615/98.
По втория въпрос
Question 2
С втория си въпрос препращащата юрисдикция иска по същество да установи дали член 5, параграф 3 от Регламент № 615/98 е в съответствие с принципа на пропорционалност, доколкото според текста на тази разпоредба всяко нарушение на една от разпоредбите на Директива 91/628, автоматично и независимо от установено накърняване на благосъстоянието на животните, е санкционирано с пълното изгубване на възстановяването при износ.
By its second question, the Finanzgericht Hamburg asks, in essence, whether Article 5(3) of Regulation No 615/98 is compatible with the principle of proportionality inasmuch as, according to the wording of that provision, any infringement of a provision of Directive 91/628 is automatically, and irrespective of whether animal welfare is in fact adversely affected, penalised by the total forfeiture of the export refund.
I-5689, точка 81, както и Решение от 7 септември 2006 г. по дело Испания/Съвет, C-310/04, Recueil, стp. I-7285, точка 97), трябва да бъде спазван като такъв както от общностния законодател, така и от националните законодатели и съдии, които прилагат общностното право.
First of all, the principle of proportionality, which is a general principle of Community law and has been affirmed on numerous occasions in the caselaw of the Court of Justice, in particular with regard to common agricultural policy (see, inter alia, Case C-189/01 Jippes and Others [2001] ECR I-5689, paragraph 81, and Case C-310/04 Spain v Council [2006] ECR I-7285, paragraph 97), must be observed as such both by the Community legislature and by the national legislatures and courts which apply Community law.
Този принцип трябва да бъде спазван и от компетентните национални органи в рамките на прилагането на разпоредбите на Регламент № 615/98.
That principle must also be observed by the competent national authorities in the application of Regulation No 615/98.
По-нататък следва да се припомни, че общностният законодател, обвързан от принципа на пропорционалност, разполага същевременно в областта на Общата селскостопанска политика с широко право на преценка, което съответства на политическите отговорности, които членове 34—37 ЕО му предоставят.
Next, it should be borne in mind that, while being bound by the principle of proportionality, the Community legislature enjoys a wide discretionary power in matters concerning the common agricultural policy, corresponding to the political responsibilities given to it by Articles 34 EC to 37 EC.
Колкото до принципа на пропорционалност, той изисква актовете на общностните институции да не надхвърлят границите на подходящото и необходимото за постигане на легитимно преследваните от разглежданата правна уредба цели, като се има предвид, че когато има избор между няколко подходящи мерки, следва да се прибегне до наймалко обвързващата и че причинените неудобства не трябва да бъдат несъразмерни по отношение на преследваните цели (вж. в този смисъл Решение от 13 ноември 1990 г. по дело Fedesa и др., C-331/88, Recueil, стp. I-4023, точка 13, както и Решение по дело Jippes и др., посочено по-горе, точка 81).
The principle of proportionality requires that measures adopted by Community institutions do not exceed the limits of what is appropriate and necessary in order to attain the objectives legitimately pursued by the legislation in question; when there is a choice between several appropriate measures, recourse must be had to the least onerous, and the disadvantages caused must not be disproportionate to the aims pursued (see, to that effect, Case C-331/88 Fedesa and Others [1990] ECR I-4023, paragraph 13, and Jippes and Others, paragraph 81).
Накрая, що се отнася до съдебния контрол върху условията за прилагането на подобен принцип, предвид широкото право на преценка, с което разполага общностният законодател в областта на Общата селскостопанска политика, единствено явно неподходящият характер на една приета в тази област мярка по отношение на целта, която компетентната институция има намерение да преследва, може да засегне законността на подобна мярка (вж. Решение по дело Fedesa и др., точка 14, както и Решение по дело Jippes и др., точка 82, посочени по-горе).
Finally, as regards judicial review of compliance with that principle, bearing in mind the wide discretionary power enjoyed by the Community legislature in matters concerning the common agricultural policy, the legality of a measure adopted in that sphere can be affected only if the measure is manifestly inappropriate in terms of the objective which the competent institution is seeking to pursue (see Fedesa and Others, paragraph 14, and Jippes and Others, paragraph 82).
Следователно трябва да се установи не дали приетата от законодателя мярка е била единствената или най-добрата възможна, а дали е била явно неподходяща (Решение по дело Jippes и др., посочено по-горе, точка 83).
Thus, the criterion to be applied is not whether the measure adopted by the legislature was the only one or the best one possible but whether it was manifestly inappropriate (Jippes and Others, paragraph 83).
В дадения случай следва да се припомни, че предвид текстовете на член 1 и на член 5, параграф 3 от Регламент № 615/98 и предвид целта на посочения регламент спазването на разпоредбите на Директива 91/628 представлява предварително условие за плащането на възстановяванията при износ.
In the present case, bearing in mind the wording of Articles 1 and 5(3) of Regulation No 615/98 and the purpose of that regulation, compliance with Directive 91/628 constitutes a prerequisite for payment of export refunds.
Действително като последица от неспазването на разпоредбите на посочената директива член 5, параграф 3 от Регламент № 615/98 предвижда изгубването на правото на възстановяване чрез неплащане на последното.
Article 5(3) of Regulation No 615/98 establishes that the consequence of failing to comply with the provisions of that directive is forfeiture of the right to the refund, leading to non-payment.
VIAMEX AGRAR HANDEL И ZVK провери дали посочените в член 5, параграф 3 от Регламент № 615/98 условия за предоставянето на възстановяване при износ съответстват на принципа на пропорционалност.
VIAMEX AGRAR HANDEL AND ZVK therefore necessary to determine whether the conditions for granting export refunds laid down in Article 5(3) of Regulation No 615/98 are in conformity with the principle of proportionality.
Следва в това отношение да се отбележи, че компетентните органи на държавитечленки могат да вземат решение относно размера на възстановяването при износ само на основание на двата ясно разграничени случая, предвидени в член 5, параграф 3 от Регламент № 615/98.
It should be noted in that regard that the competent authorities of the Member States can determine the amount of export refunds only in the two clearly distinct situations set out in Article 5(3) of Regulation No 615/98.
В първия случай, когато смъртта на животните е настъпила поради неспазването на разпоредбите на Директива 91/628, общностният законодател не предоставя на компетентния орган никаква свобода за преценка, щом като предвижда изрично, че възстановяването не се плаща.
In the first situation, where the death of animals is attributable to failure to comply with Directive 91/628, the Community legislature does not confer any discretion upon the competent authorities, since it expressly provides that the refund is not to be paid.
Напротив, във втория случай, когато посоченият орган преценява, че Директива 91/628 не е била спазена, без същевременно това неспазване да е причинило смъртта на животните, общностният законодател дава определена свобода на компетентния орган да реши дали неспазването на една разпоредба от посочената директива е в състояние да доведе до изгубването, намаляването или запазването на възстановяването при износ.
On the other hand, in the second situation, where those authorities consider that Directive 91/628 has not been complied with, but that failure has not resulted in the death of animals, the Community legislature confers a certain degree of discretion upon the competent authorities to determine whether it is appropriate, as a result of noncompliance with a provision of that directive, for the export refund to be forfeited, reduced or retained.
Подобна свобода за преценка обаче не е неограничена, щом като е регламентирана от член 5 от Регламент № 615/98.
However, such discretion is not unlimited, since it is circumscribed by Article 5 of Regulation No 615/98.
Компетентният орган може да прецени, че Директива 91/628 не е била спазена, само предвид визираните в член 5, параграф 2 документи, посочените в член 4 от този регламент доклади за проверка и/или всяко друго доказателство относно спазването на посочените в член 1 от регламента разпоредби, с което той разполага
It is only in the light of the documents referred to in Article 5(2), the reports on the checks referred to in Article 4 of that regulation and/or all other elements at its disposal concerning compliance with Article 1 of the regulation that the competent authority may conclude that Directive 91/628 has not been complied with.
Всички посочени в член 5 от Регламент № 615/98 документи и докладите по член 4 от него обаче са свързани с физическото и/или здравословното състояние на животните по време на транспортирането им.
The documents referred to in Article 5 of Regulation No 615/98 and the reports referred to in Article 4 of that regulation all relate to the physical condition and/or the health of animals during transport.
Компетентният орган следователно може да приеме, че Директива 91/628 не е била спазена единствено на основата на свързаните със здравето на животните документи, които
The competent authority can therefore conclude that Directive 91/628 has not been complied with only on the basis of documents relating to the health of the animals which must be provided by the exporter,
Това тълкуване не би могло да бъде поставено под въпрос от текста на член 5, параграф 3 от Регламент № 615/98, според който компетентният орган може също да прецени, че Директива 91/628 не е била спазена, предвид всяко друго доказателство, с което той разполага.
That interpretation cannot be affected by the wording of Article 5(3) of Regulation No 615/98, according to which the competent authority may also conclude that Directive 91/628 has not been complied with in the light of all other elements at its disposal.
Действително този текст трябва да се тълкува и в смисъл, че засяга доказателства, които имат въздействие върху благосъстоянието на животните.
In fact, that wording must also be interpreted as referring to elements which have some bearing on the welfare of the animals.
При тези условия член 5, параграф 3 от Регламент № 615/98 трябва да се тълкува в смисъл, че неспазването на Директива 91/628, което е в състояние да доведе до намаление или до изгубване на възстановяването при износ, засяга разпоредбите на тази директива, които имат въздействие върху благосъстоянието на животните, т.е. върху тяхното физическо състояние и/или тяхното здраве, а не тези от посочените разпоредби, които по принцип нямат подобно въздействие.
In those circumstances, Article 5(3) of Regulation No 615/98 must be interpreted as meaning that noncompliance with Directive 91/628 which may result in a reduction in or forfeiture of export refunds relates to the provisions of that directive which have an impact on the welfare of animals, that is to say, their physical condition and/or their health, and does not relate the provisions of that directive which, in principle, have no such impact.
Следователно определените в член 5, параграф 3 от Регламент № 615/98 условия са в съответствие с принципа на пропорционалност.
The conditions laid down in Article 5(3) of Regulation No 615/98 are therefore consonant with the principle of proportionality.
Компетентният орган е този, който преценява дали нарушаването на една разпоредба от Директива 91/628 е имало въздействие върху благосъстоянието на животните, дали подобно нарушаване може при необходимост да бъде поправено и дали то трябва да доведе до изгубването, намаляването или запазването на възстановяването при износ.
It is for the competent authority to assess whether a failure to comply with a provision of Directive 91/628 has had an impact on animal welfare, whether such a failure can, where appropriate, be remedied and whether it must result in the export refund being forfeited, reduced or retained.
Върху същия орган пада тежестта да
It is also for that authority to decide whether the export refund must be reduced on a pro rata basis according to the number of
VIAMEX AGRAR HANDEL И ZVK реши и дали следва да се намали възстановяването при износ пропорционално на броя животни, които според него е възможно да са пострадали от неспазването на Директива 91/628, или дали следва да не се плаща това възстановяване, доколкото неспазването на една разпоредба на посочената директива е имало въздействие върху благосъстоянието на всички животни.
VIAMEX AGRAR HANDEL AND ZVK animals which may, in its view, have suffered as a result of noncompliance with Directive 91/628 or whether that refund should not be paid since the failure to comply with a provision of that directive has had an impact on the welfare of all the animals.
С оглед на всички гореизложени съображения трябва да се направи изводът, че разглеждането на условията за предоставяне на възстановявания при износ не разкрива наличието на никакво доказателство, което позволява да се приеме, че член 5, параграф 3 от Регламент № 615/98 е явно неподходящ по отношение на преследваната цел, а именно да се осигури в рамките на режима на възстановяванията при износ защитата на живите животни по време на транспорт.
In the light of all the foregoing considerations, it must be concluded that the examination of the conditions for granting export refunds has disclosed nothing which would make it possible for Article 5(3) of Regulation No 615/98 to be regarded as manifestly inappropriate in terms of the objective pursued, namely that of ensuring the protection of live animals during transport under the rules on export refunds.
От това следва, че разглеждането на втория въпрос не разкрива наличието на никакво доказателство от естество да засегне действителността на член 5, параграф 3 от Регламент № 615/98 с оглед на принципа на пропорционалност.
It follows that consideration of the second question has disclosed nothing capable of casting doubt on the validity of Article 5(3) of Regulation No 615/98 in the light of the principle of proportionality.
Препращащата юрисдикция е тази, която следва да се увери, че компетентните органи са приложили релевантните разпоредби на Регламент № 615/98 в съответствие с посочения принцип.
It is for the Finanzgericht Hamburg to assess whether the competent authorities have applied the relevant provisions of Regulation No 615/98 in a manner that is consonant with that principle.
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред препращащата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски.
Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the action pending before the national court, the decision on costs is a matter for that court.
Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.
Costs incurred in submitting observations to the Court, other than the costs of those parties, are not recoverable.
По изложените съображения Съдът (трети състав) реши:
On those grounds, the Court (Third Chamber) hereby rules:
(Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de lo Social Único de Algeciras)
(Reference for a preliminary ruling from the Juzgado de lo Social Único de Algeciras)
„Социална политика — Закрила на работниците в случай на неплатежоспособност на техния работодател — Директива 80/987/ЕИО, изменена с Директива 2002/74/ЕО — Непосредствено действие — Обезщетение за незаконно уволнение, договорено в съдебна спогодба — Плащане, осигурено от гарантиращата институция — Плащане, обвързано с постановяването на съдебно решение“
(Social policy — Protection of workers in the event of insolvency of their employer — Directive 80/987/EEC amended by Directive 2002/74/EC — Direct effect — Compensation for unfair dismissal agreed under a judicial conciliation settlement — Payment guaranteed by the guarantee institution — Payment conditional upon the adoption of a judicial decision)
Решение на Съда (четвърти състав) от 17 януари 2008 г. . . . . . . . . . .
Judgment of the Court (Fourth Chamber), 17 January 2008 . . . . . . .
Социална политика — Сближаване на законодателствата — Закрила на работниците в случай на неплатежоспособност на техния работодател — Директива 2002/74 за изменение на Директива 80/987
Social policy — Approximation of laws — Protection of workers in the event of insolvency of their employer — Directive 2002/74 amending Directive 80/987
(член 3, първа алинея от Директива 80/987 на Съвета, изменена с Директива 2002/74)
(Council Directive 80/987, as amended by Directive 2002/74, Art. 3, first para.)
(Директива 80/987 на Съвета, изменена с Директива 2002/74)
(Council Directive 80/987, as amended by Directive 2002/74)
уредба в съответствие с признатия в общностния правен ред принцип за недопускане на дискриминация, според който не може да се третират по различен начин сходни положения, освен ако разграничаването им не е обективно обосновано.
those rules of national law is consistent with the principle of non-discrimination, as recognised by the Community legal order, in accordance with which comparable situations must not be treated differently unless such difference in treatment is objectively justified.
При липса на транспониране във вътрешното право към датата на изтичането на срока за транспонирането на Директива 2002/74 за изменение на Директива 80/987 за сближаване на законодателствата на държавитечленки относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател евентуалното непосредствено действие на член 3, първа алинея от Директива 80/987 не би могло да се твърди във връзка със състояние на неплатежоспособност, настъпило преди тази дата.
Where Directive 2002/74 amending Directive 80/987 on the approximation of the laws of the Member States relating to the protection of employees in the event of the insolvency of their employer has not been transposed into national law by the deadline for its transposition, the possible direct effect of the first paragraph of Article 3 of Directive 80/987 cannot be relied upon in relation to a state of insolvency which occurred before that date.
(вж. точка 30; точка 1 от диспозитива)
(see para. 30, operative part 1)
В този смисъл незаконно уволнените работници се намират в сходно положение по отношение на правото си да получат обезщетение, ако не бъдат възстановени на работа.
In that regard, workers who have been unfairly dismissed are in a comparable situation in so far as they are entitled to compensation in the event that they are not reinstated.
Ето защо националната правна уредба е в противоречие с посочения принцип на равенството, ако изключва възможността гарантиращата институция да поеме плащането на вземанията, свързани с обезщетения за незаконно уволнение, признати вследствие на съдебна спогодба, без разликата в третирането на посочените вземания спрямо вземанията, съответстващи на обезщетения за незаконно уволнение, признати със съдебно или административно решение, да е обективно обоснована.
Therefore, rules of national law which exclude from the responsibilities of the guarantee institutions claims corresponding to compensation for unfair dismissal established by conciliation procedure, are contrary to that principle of equal treatment, unless a difference in treatment for those claims as compared to claims for unfair dismissal, awarded by judgment, or administrative decision, may be objectively justified.