natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Съображения на Първоинстанционния съд ...................................
Findings of the Court . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
По съществото на спора ...........................................................
Substance. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
По третото правно основание, изведено от неспазването на производството за вземане на решения от Комисията, както и от нарушението на Процедурния правилник на Комисията ....................................................
The third plea in law, alleging failure to follow the procedures for the adoption of Commission decisions and infringement of the Commission’s Rules of Procedure. . .
По четвъртото правно основание, изведено от нарушение на член 32 от общия регламент и на правило № 1, точки 1 и 2 от приложението към Регламент № 448/2004, и по петото правно основание, изведено от нарушение на разпоредбите относно допустимостта на разходите ....................................
The fourth plea in law, alleging infringement of Article 32 of the general regulation and of points 1 and 2 of Rule No 1 of the Annex to Regulation No 448/2004, and the fifth plea in law, alleging infringement of the provisions concerning the eligibility of expenditure. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
По осмото правно основание, изведено от нарушение на член 9 от Регламент № 438/2001, и по деветото правно основание, изведено от нарушение на принцип на опростяване .............................................................
The eighth plea in law, alleging infringement of Article 9 of Regulation No 438/2001, and the ninth plea in law, alleging infringement of the principle of simplified procedures. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
По първото правно основание, изведено от липса на правно основание и от нарушение на разпоредбите, уреждащи финансовия контрол ..................
The first plea in law, alleging lack of a legal basis and infringement of the provisions governing financial control . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
По второто правно основание, изведено от абсолютна липса на мотиви ........
The second plea in law, alleging a complete failure to state reasons . . . . . . . . . . . . . . .
По шестото правно основание, изведено от нарушение на принципа на пропорционалност и от злоупотреба с власт, и по седмото правно основание, изведено от нарушение на Регламент № 448/2004, на принципа за равно третиране и на принципа на правната сигурност, както и от противоречивия характер на обжалваните писма ...............................................................
The sixth plea in law, alleging infringement of the principle of proportionality and a misuse of powers, and the seventh plea in law, alleging infringement of Regulation No 448/2004, the principles of equal treatment and legal certainty, and the contradictory nature of the contested letters. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
— Относно нарушението на Регламент № 448/2004 ...................
— Infringement of Regulation No 448/2004. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
— Относно нарушението на принципите на пропорционалност, на равно третиране и на правната сигурност .........................
— Infringement of the principles of proportionality, equal treatment and legal certainty. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Vodafone España, SA и Vodafone Group plc срещу Комисия на Европейските общности
Vodafone España, SA and Vodafone Group plc v Commission of the European Communities
„Жалба за отмяна — Директива 2002/21/ЕО — Писмо със забележки на Комисията — Член 7 от Директива 2002/21 — Акт, който не подлежи на обжалване — Липса на пряко засягане — Недопустимост“
(Action for annulment — Directive 2002/21/EC — Commission’s letter of comments — Article 7 of Directive 2002/21 — Act not amenable to review — Applicant not affected directly — Inadmissibility)
Жалба за отмяна — Актове, подлежащи на обжалване — Понятие — Актове, които произвеждат задължително правно действие
Actions for annulment —Actionable measures — Concept — Measures producing binding legal effects
(член 230 ЕО; член 7, параграфи 2—5, член 8, параграф 3, буква г) и член 16, параграф 4 от Директива 2002/21 на Европейския парламент и на Съвета)
(Art. 230 EC; European Parliament and Council Directive 2002/21, Arts 7(2) to (5), 8(3)(d) and 16(4))
(член 230 ЕО; член 7, параграфи 3 и 4 от Директива 2002/21 на Европейския парламент и на Съвета)
Actions for annulment —Actionable measures (Art. 230 EC; European Parliament and Council Directive 2002/21, Art. 7(3) and (4))
Жалба за отмяна — Физически или юридически лица — Актове, които ги засягат пряко и лично — Пряко засягане — Критерии
Actions for annulment — Natural or legal persons — Measures of direct and individual concern to them — Whether directly concerned — Criteria
(член 230, четвърта алинея ЕО; член 7, параграфи 3 и 5 от Директива 2002/21 на Европейския парламент и на Съвета)
(Art. 230, fourth para., EC; European Parliament and Council Directive 2002/21, Art. 7(3) and (5))
Актове или решения, които могат да бъдат предмет на жалба за отмяна по смисъла на член 230 ЕО, независимо от формата, под която са приети, са мерките, пораждащи задължителни правни последици, които са от такъв характер, че биха могли да засегнат интересите на жалбоподателя, като променят съществено правното му положение.
Any measure, in whatever form it is cast, the legal effects of which are binding on, and capable of affecting the interests of, the applicant by bringing about a distinct change in his legal position is an act or decision which may be the subject of an action for annulment under Article 230 EC.
осигурят последователното прилагане на регулаторната рамка, като сътрудничат помежду си и с Комисията по прозрачен начин.
framework by cooperating with each other and with the Commission in a transparent manner.
Следователно НРО имат също ключова отговорност при гарантиране на последователното прилагане на регулаторната рамка в Общността въз основа на сътрудничество с Комисията и с другите НРО.
NRAs therefore also have a key responsibility for ensuring the consistent application of the regulatory framework in the Community on the basis of cooperation between the Commission and other NRAs.
От друга страна, член 7, параграф 5 от Директива 2002/21 изобщо не предвижда, че забележките на Комисията имат приоритет спрямо тези, изложени от другите НРО.
On the other hand, Article 7(5) of Directive 2002/21 does not provide that the Commission’s comments are to prevail over those of other NRAs.
Поради това, когато забележките на даден НРО и на Комисията са противоречиви, нотифициращият НРО не би нарушил посочения член 7, параграф 5, ако след внимателен преглед на различните забележки следва подхода, предложен от другия НРО, а не този, предложен от Комисията.
Accordingly, in a case where the comments of an NRA and of the Commission are contradictory, the notifying NRA would not infringe Article 7(5) by following, after careful review of the various comments, the approach proposed by the other NRA and not that proposed by the Commission .
Не е такъв случаят на писмо със забележки, свързани с проект за национална мярка, изпратено от Комисията до национален регулаторен орган (НРО) по силата на член 7, параграф 3 от Директива 2002/21 относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги.
That is not the case with a letter of comments on a draft national measure sent by the Commission to a national regulatory authority (NRA) pursuant to Article 7(3) of Directive 2002/21 on a common regulatory framework for electronic communications networks and services.
Всъщност на първо място, от една страна, макар да е вярно, че Директива 2002/21 възлага на Комисията важна роля в рамките на процедурите, насочени към гарантиране на хармонизирано прилагане на регулаторната рамка в цялата Общност, факт е, че съгласно член 7, параграф 2 и член 8, параграф 3, буква г) от посочената директива НРО следва да
First, on the one hand, whilst it is true that Directive 2002/21 assigns an important role to the Commission in the context of the procedures to ensure the harmonised application of the regulatory framework throughout the Community, the fact remains that, in accordance with Article 7(2) and Article 8(3)(d) of that directive, NRAs are to ensure the consistent application of the regulatory
На второ място, фактът, че при посочените в член 7, параграф 4 от Директива 2002/21 обстоятелства Комисията може да открие втората фаза на процедурата, която може да доведе до решение за налагане на вето, обаче не означава, че писмото със забележки на Комисията на основание член 7, параграф 3 от посочената директива дава на заинтересования НРО правото да приеме предложената национална мярка.
Second, the fact that the Commission may, in the circumstances referred to in Article 7(4) of Directive 2002/21, initiate the second phase of the procedure, which may lead to a veto decision, does not however mean that it is the Commission’s letter of comments pursuant to Article 7(3) of that directive that entitles the NRA concerned to adopt the proposed national measure.
Всъщност член 16, параграф 4
Article 16(4) of Directive 2002/21 directly authorises the NRA concerned to adopt the measure in
VODAFONE ESPAÑA И VODAFONE GROUP/КОМИСИЯ от Директива 2002/21 разрешава пряко на заинтересования НРО да приеме разглежданата мярка, доколкото предвижда, че когато даден НРО определя, че един пазар не е ефективно конкурентен, той идентифицира предприятията със значителна пазарна сила на този пазар и им налага целесъобразни специфични регулаторни задължения.
VODAFONE ESPAÑA AND VODAFONE GROUP v COMMISSION question insofar as it provides that where an NRA determines that a market is not effectively competitive it shall identify undertakings with significant market power on that market and shall impose appropriate specific regulatory obligations on such undertakings.
орган (НРО) занапред не би имал право да приеме предложената мярка, неупражняването на правото на вето може да се третира като неприемане на решение, което не поражда никакви задължителни правни последици.
non-exercise of the right of veto can be treated as non-adoption of a decision which does not give rise to any binding legal effect.
От това следва, че ако Комисията се ограничи само до формулиране на забележки съгласно член 7, параграф 3 от тази директива и не упражни правото си на вето, предвидено в посочения член 7, параграф 4, намесата на Комисията остава без обвързващи правни последици.
It follows that, if the Commission merely makes comments in accordance with Article 7(3) of Directive 2002/21 and does not exercise its right of veto provided for in Article 7(4), the Commission’s intervention does not have any binding legal effects.
Ако НРО реши да приеме националната мярка, обвързващите правни последици, произтичащи от тази мярка, могат да се отдадат на въпросния НРО, а не на забележките на Комисията или на неоткриването на процедурата по член 7, параграф 4.
If the NRA decides to adopt the national measure, the binding legal effects deriving from that measure are attributable to the NRA in question and not to the Commission’s comments or the fact that the procedure under Article 7(4) of Directive 2002/21 is not set in motion.
На трето място, предвид консултативната роля, възложена на Комисията и на другите НРО в рамките на процедурата по член 7, параграф 3 от Директива 2002/21, писмото със забележки на Комисията на основание посочената разпоредба представлява подготвителен общностен акт в рамките на процедура, водеща до приемането на национална мярка от съответния НРО, като такива актове не могат да бъдат предмет на отделна жалба за отмяна.
Third, having regard to the advisory role assigned to the Commission and to the other NRAs under the procedure of Article 7(3) of Directive 2002/21, a Commission letter of comments under that provision constitutes a preparatory Community act in the context of a procedure which leads to the adoption of a national measure by the NRA concerned, such acts not being capable of forming the subjectmatter of an independent action for annulment .
Въпреки че ефективното упражняване на правото на вето, предвидено в член 7, параграф 4 от Директива 2002/21 относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги, поражда задължителни правни последици, доколкото въпросният национален регулаторен
Even if the actual exercise of the right of veto provided for by Article 7(4) of Directive 2002/21 on a common regulatory framework for electronic communications networks and services gives rise to binding legal effects in that the NRA in question would no longer be entitled to adopt the proposed measure,
За да засяга пряко физическо или юридическо лице по смисъла на член 230, четвърта алинея ЕО, приетият общностен акт следва да има преки последици върху правното положение на заинтересованото лице, изпълнението му трябва да има чисто автоматичен характер и да произтича от самата общностна уредба без прилагането на други правила с опосредяващ характер.
For a contested Community act to be of direct concern to a natural or legal person within the meaning of the fourth paragraph of Article 230 EC, it must directly affect the legal situation of the person concerned and its implementation must be purely automatic and result from Community rules alone without the application of other intermediate rules .
Такъв по-специално е случаят, когато възможността адресатите да не изпълнят предвиденото в този акт е чисто теоретична и намерението им да действат в съответствие с последиците от него не подлежи на никакво съмнение.
That is the case, in particular, where the possibility that addressees will not give effect to the Community measure is purely theoretical and their intention to act in conformity with it is not in doubt.
Въпреки че в съответствие с член 7, параграф 5 от Директива 2002/21 даден НРО трябва да отчита „в максимална степен забележките, формулирани от другите НРО и Комисията“, той разполага със свобода на действие при определяне на съдържанието на окончателната мярка, така че не може да се счита, че общностният акт, основан на посочения член 7, параграф 3, има преки последици върху правното положение на съответните предприятия.
Even though, in accordance with Article 7(5), an NRA must take ‘the utmost account of comments of other [NRAs] and the Commission’, it has some leeway to determine the content of the final measure, so that a Community act based on Article 7(3) of Directive 2002/21 cannot be regarded as directly affecting the legal situation of the undertakings concerned.
Случаят обаче не е такъв, що се отнася до писмо със забележки, свързани с проект за национална мярка, изпратено от Комисията до национален регулаторен орган (НРО) по силата на член 7, параграф 3 от Директива 2002/21 относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги, предвид централната роля, упражнявана от НРО с оглед постигане на целите на посочената директива.
That is not the case with a letter of comments on a draft national measure sent by the Commission to an NRA pursuant to Article 7(3) of Directive 2002/21 on a common regulatory framework for electronic communications networks and services, having regard to the central role exercised by the NRAs for the purposes of achieving the objectives of Directive 2002/21.
Процедурата по посочената разпоредба всъщност представлява процедура по консултация и сътрудничество между НРО и Комисията, в рамките на която не само Комисията, но и другите НРО могат съгласно тази разпоредба да отправят забележки по нотифицирана
The procedure under Article 7(3) of Directive 2002/21 constitutes a consultation and cooperation procedure between NRAs and the Commission in the context of which not only the Commission, but also other NRAs may, in accordance with that
Vodafone Group plc, установено в Newbury, Berkshire (Обединеното кралство), за които се явяват г-н J. Flynn, QC, г-жа E. McKnight и г-н K. Fountoukakos-Kyriakakos, solicitors, жалбоподатели, срещу
Vodafone Group plc, established in Newbury, Berkshire (United Kingdom), represented by J. Flynn QC, E. McKnight and K. Fountoukakos-Kyriakakos, Solicitors, applicants, v
Комисия на Европейските общности, за която се явяват г-н M. Shotter и г-жа K. Mojzesowicz, в качеството на представители, ответник,
Commission of the European Communities, represented by M. Shotter and K. Mojzesowicz, acting as Agents, defendant,
Кралство Испания, за което се явява г-н M. Muñoz Pérez, abogado del Estado, встъпила страна, с предмет жалба за отмяна на решението, което според твърденията се съдържа в писмото на Комисията от 30 януари 2006 г., адресирано до Comisión del Mercado de las Telecomunicaciones, на основание на член 7, параграф 3 от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) (ОВ L 108, стp. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195),
APPLICATION for annulment of the decision allegedly contained in the letter addressed by the Commission on 30 January 2006 to the Comisión del Mercado del as Telecomunicaciones, on the basis of Article 7(3) of Directive 2002/21/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on a common regulatory framework for electronic communications networks and services (Framework Directive) (OJ 2002 L 108, p. 33),
ПЪРВОИНСТАНЦИОННИЯТ СЪД НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ (пети състав), състоящ се от: г-н M. Vilaras, председател, г-жа M. Е. Martins Ribeiro и г-жа K. Jürimäe, съдии, секретар: г-н E. Coulon,
THE COURT OF FIRST INSTANCE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES (Fifth Chamber), composed of M. Vilaras, President, E. Martins Ribeiro and K. Jürimäe, Judges,
VODAFONE ESPAÑA И VODAFONE GROUP/КОМИСИЯ постанови настоящото
VODAFONE ESPAÑA AND VODAFONE GROUP v COMMISSION makes the following
На 7 март 2002 г. Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз приемат Директива 2002/21/ЕО относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) (ОВ L 108, стp.
On 7 March 2002 the European Parliament and the Council of the European Union adopted Directive 2002/21/EC on a common regulatory framework for electronic communications networks and services (Framework Directive) (OJ 2002 L 108, p. 33).
По смисъла на член 1, параграф 1 от посочената директива тя „установява хармонизирана рамка за регулирането на електронните съобщителни услуги, електронните съобщителни мрежи, свързаните с тях съоръжения и услуги[, …] установява задачите на националните регулаторни власти и установява съвкупност от процедури за осигуряване на хармонизирано прилагане на регулаторната рамка в цялата Общност“.
As provided in Article 1(1), that directive ‘establishes a harmonised framework for the regulation of electronic communications services, electronic communications networks, associated facilities and associated services[,] … lays down tasks of national regulatory authorities and establishes a set of procedures to ensure the harmonised application of the regulatory framework throughout the Community’.
Член 4 от Директива 2002/21 предвижда право на обжалване на решенията, приети от националните регулаторни органи (наричани по-нататък „НРО“), по следния начин:
Article 4 of Directive 2002/21 provides for a right of appeal against decisions adopted by national regulatory authorities (‘NRAs’) in the following terms:
Държавитечленки гарантират наличието на ефективни механизми на национално ниво, чрез които всеки ползвател или предприятие, доставящо
Member States shall ensure that effective mechanisms exist at national level under which any user or undertaking providing electronic communications
Държавитечленки гарантират, че същността на спора е надлежно отчитана и действа ефикасен механизъм за обжалване.
Member States shall ensure that the merits of the case are duly taken into account and that there is an effective appeal mechanism.
До приключване на процедурата по такова обжалване решението на [НРО] остава в сила, освен ако апелативният орган не постанови друго.
Pending the outcome of any such appeal, the decision of the [NRA] shall stand, unless the appeal body decides otherwise.
Когато апелативният орган, посочен в параграф 1 не е от съдебен характер, неговото решение винаги се придружава с писмени мотиви.
Where the appeal body referred to in paragraph 1 is not judicial in character, written reasons for its decision shall always be given .
Освен това, в такъв случай, неговото решение трябва да подлежи на преглед от съд или трибунал по смисъла на член 234 от Договора.“
Furthermore, in such a case, its decision shall be subject to review by a court or tribunal within the meaning of Article 234 of the Treaty.’
Съгласно член 5, параграф 2 от Директива 2002/21 „[д]ържавите-членки гарантират, че [НРО] предоставят на Комисията, след мотивирано искане от нейна страна, необходимата за нея информация, за да изпълнява задачите си съгласно договора“.
In accordance with Article 5(2) of Directive 2002/21, ‘Member States shall ensure that [NRAs] provide the Commission, after a reasoned request, with the information necessary for it to carry out its tasks under the Treaty’.
Член 6 от Директива 2002/21, озаглавен „Механизъм за консултация и прозрачност“, предвижда:
Article 6 of Directive 2002/21, entitled ‘Consultation and transparency mechanism’, provides:
„С изключение на случаите съгласно член 7, параграф 6 или членове 20 или 21, държавитечленки гарантират, че, когато [НРО] възнамеряват да предприемат мерки в съответствие с настоящата директива […], които имат значително влияние върху съответния пазар, те дават на заинтересованите страни възможността да направят бележки по проектомерките в рамките на разумен срок. […]“
‘Except in cases falling within Articles 7(6), 20 or 21 Member States shall ensure that where [NRAs] intend to take measures in accordance with this Directive … which have a significant impact on the relevant market, they give interested parties the opportunity to comment on the draft measure within a reasonable period …’
Член 7 от Директива 2002/21, озаглавен „Консолидиране на вътрешния пазар на електронни съобщения“, гласи:
Article 7 of Directive 2002/21, entitled ‘Consolidating the internal market for electronic communications’, provides:
В изпълнение на задачите си по настоящата директива […],[НРО] в максимална степен отчитат целите, посочени в член 8, включително доколкото те се отнасят до функционирането на вътрешния пазар.
In carrying out their tasks under this Directive …, [NRAs] shall take the utmost account of the objectives set out in Article 8, including insofar as they relate to the functioning of the internal market.
[НРО] допринасят за развитието на вътрешния пазар посредством сътрудничеството помежду си и с Комисията по прозрачен начин, за да бъде осигурено последователно приложение във всички държавичленки на разпоредбите на настоящата директива […].За тази цел те по-специално търсят помежду си съгласие по отношение на видовете инструменти и корективни мерки, които са най-подходящи за дадени видове ситуации на пазара.
[NRAs] shall contribute to the development of the internal market by cooperating with each other and with the Commission in a transparent manner to ensure the consistent application, in all Member States, of the provisions of this Directive … . To this end, they shall, in particular, seek to agree on the types of instruments and remedies best suited to address particular types of situations in the marketplace .