natgillin/translations-raw huggingface dataset:
По същия начин не е възможно член 3 ЕС, на който Първоинстанционният съд се позовава в точки 126—128 от обжалваното съдебно решение по дело Kadi, както и в точки 162—164 от обжалваното съдебно решение по дело Yusuf и Al Barakaat, и по-конкретно втората алинея на този член, да служи за основание за разширяване на правомощията на Общността извън целите на Общността.
Likewise, Article 3 EU, referred to by the Court of First Instance in paragraphs 126 to 128 of Kadi and 162 to 164 of Yusuf and Al Barakaat, in particular its second paragraph, cannot supply a base for any widening of Community powers beyond the objects of the Community.
Последиците от тази грешка при прилагане на правото върху действителността на обжалваните съдебни решения ще бъдат разгледани по-нататък след преценяване на останалите твърдения за нарушения, изтъкнати срещу изложеното в тези съдебни решения относно възможността член 308 ЕО да бъде включен в правното основание на спорния регламент във връзка с член 60 ЕО и член 301 ЕО.
The effect of that error in law on the validity of the judgments under appeal will be considered later, after the evaluation of the other claims raised against the explanations given in those judgments concerning the possibility of including Article 308 EC in the legal basis of the contested regulation jointly with Articles 60 EC and 301 EC.
Останалите правни основания могат да бъдат обединени в две категории.
Those other claims may be divided into two categories.
Първата категория обхваща по-специално първата част на първото правно основание на г-н Kadi, с което той твърди, че Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че член 308 ЕО може да допълни правното основание на спорния регламент, състоящо се от член 60 ЕО и член 301 ЕО.
The first category includes, in particular, the first part of Mr Kadi’s first ground of appeal, in which he argues that the Court of First Instance erred in law when it accepted that it was possible for Article 308 EC to supplement the legal basis of the contested regulation formed by Articles 60 EC and 301 EC.
Последните два члена обаче не можели да представляват дори и частично правно основание на спорния регламент, след като, като се следва тълкуването, дадено от самия Първоинстанционен съд, в приложното поле на посочените членове не попадат мерки, насочени срещу физически лица или образувания, които по никакъв начин не са свързани с управляващия режим на трета страна и са единствените адресати на спорния регламент.
In his submission, those two latter articles cannot form the legal basis, even in part, of the contested regulation because, according to the interpretation given by the Court of First Instance itself, measures directed against persons or entities in no way linked to the governing regime of a third country — the only persons to whom the contested regulation is addressed — do not fall within the ambit of those articles.
Може да се приеме, че това оплакване се доближава до оплакването на Комисията, според което, ако се приеме, че е допустимо прибягване до член 308 ЕО, той трябва да е единственото правно основание, а не във връзка с член 60 ЕО и член 301 ЕО.
That criticism may be compared with that made by the Commission, to the effect that, if it were to be held that recourse to Article 308 EC could be allowed, it would have to be as the sole legal basis, and not jointly with Articles 60 EC and 301 EC.
Втората категория включва оплакванията на Комисията срещу приетото от Първоинстанционния съд в точки 116 и 121 от обжалваното съдебно решение по дело Kadi, както и в точки 152 и 157 от обжалваното съдебно решение по дело Yusuf и Al Barakaat, че за целите на прилагането на член 308 ЕО целта на спорния регламент, а именно — според Първоинстанционния съд — борбата с международния тероризъм, и по-специално — налагането на икономически и финансови санкции като мерки за замразяване на средства срещу физически лица и образувания, заподозрени, че допринасят за финансирането на международния тероризъм, не може да бъде свързана с нито една от целите на Общността, определени от Договора за ЕО.
The second category includes the Commission’s criticisms of the Court of First Instance’s decision, in paragraphs 116 and 121 of Kadi and 152 and 157 of Yusuf and Al Barakaat, that, for the purposes of the application of Article 308 EC, the objective of the contested regulation, namely, according to the Court of First Instance, the fight against international terrorism, and more particularly the imposition of economic and financial sanctions, such as the freezing of funds, in respect of individuals and entities suspected of contributing to the funding of terrorism, cannot be made to refer to one of the objects which the EC Treaty entrusts to the Community.
В това отношение Комисията поддържа, че наложените със спорния регламент мерки по прилагане на икономическите и финансови санкции по естеството си са подчинени на целите на Общността, а именно — общата търговска политика, от една страна, и свободното движение на капитали, от друга.
The Commission maintains in this respect that the implementing measures imposed by the contested regulation in the area of economic and financial sanctions fall, by their very nature, within the scope of the objects of the Community, that is to say, first, the common commercial policy and, second, the free movement of capital.
Що се отнася до първата посочена по-горе категория оплаквания, следва да се напомни, че целта на член 308 ЕО е да компенсира липсата на правомощия за действие, предоставени изрично или мълчаливо от определени разпоредби на Договора за ЕО на общностните институции, доколкото такива правомощия все пак се оказват необходими за осъществяване на функциите на Общността с оглед на постигането на някоя от определените с този договор цели (Становище по дело 2/94, посочено по-горе, точка 29).
With regard to that first category of claims, it is to be borne in mind that Article 308 EC is designed to fill the gap where no specific provisions of the Treaty confer on the Community institutions express or implied powers to act, if such powers appear none the less to be necessary to enable the Community to carry out its functions with a view to attaining one of the objectives laid down by the Treaty (Opinion 2/94, paragraph 29).
Първоинстанционният съд обаче правилно е приел, че член 308 ЕО е могъл да бъде включен заедно с член 60 ЕО и член 301 ЕО в правното основание на спорния регламент.
The Court of First Instance correctly held that Article 308 EC could be included in the legal basis of the contested regulation, jointly with Articles 60 EC and 301 EC.
Всъщност доколкото налага ограничителни мерки от икономическо и финансово естество, последният очевидно попада в приложното поле ratione materiae на член 60 ЕО и член 301 ЕО.
The contested regulation, inasmuch as it imposes restrictive measures of an economic and financial nature, plainly falls within the ambit ratione materiae of Articles 60 EC and 301 EC.
Следователно в това отношение включването на посочените членове в правното основание на спорния регламент е било обосновано.
To that extent, the inclusion of those articles in the legal basis of the contested regulation was therefore justified.
Освен това тези разпоредби се вписват в продължаването на практика, която до въвеждането на член 60 ЕО и член 301 ЕО се е основавала на член 113 от Договора за ЕО (понастоящем, след изменение — член 133 ЕО) (вж. в този смисъл Решение от 17 октомври 1995 г. по дело Werner, C-70/94, Recueil, стр. I-3189, точки 8—10, и Решение от 14 януари 1997 г. по дело Centro-Com, C-124/95, Recueil, стр.
Furthermore, those provisions are part of the extension of a practice based, before the introduction of Articles 60 EC and 301 EC by the Maastricht Treaty, on Article 113 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 133 EC) (see, to that effect, Case C-70/94 Werner [1995] ECR I-3189, paragraphs 8 to 10, and Case C-124/95 Centro­Com [1997] ECR I-81, paragraphs 28 and 29), which consisted of entrusting to the Community the implementation of actions decided on in the context of European political cooperation and involving the imposition of restrictive measures of an economic nature in respect of third countries.
Тъй като обаче член 60 ЕО и член 301 ЕО не предвиждат изрично или мълчаливо правомощия за действие за налагане на такива мерки по отношение на адресати, които по никакъв начин не са свързани с управляващия режим на трета страна, каквито са адресатите на спорния регламент, е било възможно тази липса на правомощия, която се дължи на ограниченията в приложното поле ratione personae на посочените разпоредби, да бъде компенсирана чрез прибягване към член 308 ЕО като правно основание на посочения регламент в допълнение към първите два члена, които са основание на този акт от гледна точка на неговия предметен обхват, при положение все пак, че са спазени останалите условия за приложимостта на член 308 ЕО.
Since Articles 60 EC and 301 EC do not, however, provide for any express or implied powers of action to impose such measures on addressees in no way linked to the governing regime of a third country such as those to whom the contested regulation applies, that lack of power, attributable to the limited ambit ratione materiae of those provisions, could be made good by having recourse to Article 308 EC as a legal basis for that regulation in addition to the first two provisions providing a foundation for that measure from the point of view of its material scope, provided, however, that the other conditions to which the applicability of Article 308 EC is subject had been satisfied.
Поради това твърденията за нарушения, обединени в първата посочена по-горе категория, следва да се отхвърлят като неоснователни.
The claims in that first category must therefore be rejected as unfounded.
Що се отнася до останалите условия за приложимост на член 308 ЕО, следва по-нататък да се разгледа втората посочена по-горе категория твърдения за нарушения.
With regard to the other conditions for the applicability of Article 308 EC, the second category of claims will now be considered.
Комисията поддържа, че макар целта на Обща позиция 2002/402, към чието прилагане е насочен спорният регламент, да е борбата с международния тероризъм, която е част от ОВППС, що се отнася до този регламент, трябва да се счита, че той включва изпълнителна мярка, насочена към налагане на икономически и финансови санкции.
The Commission maintains that, although Common Position 2002/402, which the contested regulation is intended to put into effect, pursues the objective of the campaign against international terrorism, an objective covered by the CFSP, that regulation must be considered to lay down an implementing measure intended to impose economic and financial sanctions.
Тази цел обаче спадала към целите на Общността по смисъла на член 308 ЕО и в частност — към целите, свързани с общата търговска политика и свободното движение на капитали.
That objective falls within the scope of the objectives of the Community for the purpose of Article 308 EC, in particular those relating to the common commercial policy and the free movement of capital.
Обединеното кралство счита, че пряката цел на спорния регламент, която е изцяло инструментална, а именно установяване на принудителни икономически мерки, трябва да се разграничава от неговата определяща цел, свързана с поддържането на мира и международната сигурност, която спада към ОВППС.
The United Kingdom takes the view that the purely instrumental specific objective of the contested regulation, namely, the introduction of coercive economic measures, must be distinguished from the underlying CFSP objective of maintaining international peace and security.
Тази пряка цел обаче допринасяла за подразбиращата се общностна цел, залегнала в основата на член 60 ЕО и член 301 ЕО, която е да се осигурят ефективни средства за прилагането, изключително чрез принудителни икономически мерки, на актове, приети в рамките на ОВППС.
That specific objective contributes to the implicit Community objective underlying Articles 60 EC and 301 EC, which is to supply effective means to put into effect, solely by coercive economic measures, acts adopted under the CFSP.
В това отношение следва да се напомни, че преследваната със спорния регламент цел е на лицата, свързани с Осама бен Ладен, с мрежата на Ал Кайда и с талибаните, да бъде незабавно отнета възможността да разполагат с каквито и да е финансови и икономически ресурси, за да се възпрепятства финансирането на терористични дейности (Решение от 11 октомври 2007 г. по дело Möllendorf и Möllendorf-Niehuus, C-117/06, Сборник, стр. I-8361, точка 63).
The objective pursued by the contested regulation is immediately to prevent persons associated with Usama bin Laden, the Al-Qaeda network or the Taliban from having at their disposal any financial or economic resources, in order to impede the financing of terrorist activities (Case C-117/06 Möllendorf and Möllendorf­Niehuus [2007] ECR I-8361, paragraph 63).
Обратно на това, което е приел Първоинстанционният съд в точка 116 от обжалваното съдебно решение по дело Kadi, както и в точка 152 от обжалваното съдебно решение по дело Yusuf и Al Barakaat, тази цел може да бъде свързана с цели, възложени на Общността с Договора за ЕО.
Contrary to what the Court of First Instance held in paragraphs 116 of Kadi and 152 of Yusuf and Al Barakaat, that objective can be made to refer to one of the objects which the EC Treaty entrusts to the Community.
Следователно и в това отношение обжалваните съдебни решения са опорочени от грешка при прилагане на правото.
The judgments under appeal are therefore vitiated by an error of law on this point also.
В това отношение следва да се напомни, че както е посочено в точка 203 от настоящото решение, след като член 308 ЕО е съставна част от институционален ред, основаващ се на принципа на предоставената компетентност, той не би могъл да бъде основание за разширяване на сферата на правомощията на Общността извън общата рамка, произтичаща от всички разпоредби на Договора за ЕО.
In this regard it may be recalled that, as explained in paragraph 203 above, Article 308 EC, being an integral part of an institutional system based on the principle of conferred powers, cannot serve as a basis for widening the scope of Community powers beyond the general framework created by the provisions of the EC Treaty as a whole.
Преследваната със спорния регламент цел обаче може да бъде свързана с една от целите на Общността по смисъла на член 308 ЕО, така че с приемането на този регламент не е нарушена сферата на правомощията на Общността, следваща от общата рамка на всички разпоредби на Договора за ЕО.
The objective pursued by the contested regulation may be made to refer to one of the objectives of the Community for the purpose of Article 308 EC, with the result that the adoption of that regulation did not amount to disregard of the scope of Community powers stemming from the provisions of the EC Treaty as a whole.
Всъщност доколкото предвиждат общностна компетентност за налагане на ограничителни мерки от икономическо естество с цел изпълнението на действия, за които е взето решение в рамките на ОВППС, член 60 ЕО и член 301 ЕО са израз на подразбираща се, залегнала в основата им цел, а именно — да се направи възможно приемането на такива мерки чрез ефективното използване на общностен инструмент.
Inasmuch as they provide for Community powers to impose restrictive measures of an economic nature in order to implement actions decided on under the CFSP, Articles 60 EC and 301 EC are the expression of an implicit underlying objective, namely, that of making it possible to adopt such measures through the efficient use of a Community instrument.
Това тълкуване се потвърждава от член 60, параграф 2 ЕО.
That interpretation is supported by Article 60(2) EC.
Въпреки че първата алинея на този параграф предвижда подчинена на строго определени условия компетентност на държавитечленки за вземане на едностранни мерки срещу трета страна във връзка с движението на капитали и плащанията, според същата алинея тази компетентност може да бъде упражнявана само доколкото не са взети общностни мерки съгласно първия параграф на този член.
Although the first paragraph thereof provides the power, within strict limits, for Member States to take unilateral measures against a third country with regard to capital movements and payments, that power may, as provided for by that paragraph, be exercised only so long as Community measures have not been taken pursuant to paragraph 1 of that article.
Прилагането на приети в рамките на ОВППС ограничителни мерки от икономическо естество чрез използването на общностен инструмент не излиза извън общите рамки, следващи от всички разпоредби на Договора за ЕО, след като по естеството си такива мерки са освен това свързани с функционирането на общия пазар, като тази връзка представлява друго условие за прилагането на член 308 ЕО, както е казано в точка 200 от настоящото решение.
Implementing restrictive measures of an economic nature through the use of a Community instrument does not go beyond the general framework created by the provisions of the EC Treaty as a whole, because such measures by their very nature offer a link to the operation of the common market, that link constituting another condition for the application of Article 308 EC, as set out in paragraph 200 above.
Всъщност ако икономически и финансови мерки като наложените със спорния регламент, състоящи се в по принцип в общо замразяване на всички средства и други икономически ресурси на съответните физически лица и образувания, се налагаха едностранно от всяка държава-членка, големият брой на тези национални мерки би могъл да засегне функционирането на общия пазар.
If economic and financial measures such as those imposed by the contested regulation, consisting of the, in principle generalised, freezing of all the funds and other economic resources of the persons and entities concerned, were imposed unilaterally by every Member State, the multiplication of those national measures might well affect the operation of the common market.
Такива мерки биха могли в частност да повлияят върху търговския обмен между държавитечленки, по-специално що се отнася до движението на капитали и плащания, както и върху упражняването на правото на установяване на икономическите оператори.
Such measures could have a particular effect on trade between Member States, especially with regard to the movement of capital and payments, and on the exercise by economic operators of their right of establishment.
Те биха могли да доведат освен това до нарушаване на конкуренцията, тъй като евентуалните разлики между едностранно взетите от държавитечленки мерки биха могли да облагодетелстват конкурентната позиция на определени икономически оператори или да ги увредят, без това облагодетелстване или липса на облагодетелстване да се основават на икономически причини.
In addition, they could create distortions of competition, because any differences between the measures unilaterally taken by the Member States could operate to the advantage or disadvantage of the competitive position of certain economic operators although there were no economic reasons for that advantage or disadvantage.
Следователно в това отношение Съветът уместно посочва в четвъртото съображение на спорния регламент, че е необходимо приемане на общностно законодателство „особено с цел да се избегне нарушаване на конкуренцията“.
The Council’s statement in the fourth recital in the preamble to the contested regulation that Community legislation was necessary ‘notably with a view to avoiding distortion of competition’ is shown, therefore, to be relevant in this connection.
На този етап Съдът следва да се произнесе относно последиците от установените в точки 196 и 223 от настоящото решение грешки при прилагане на правото върху действителността на обжалваните съдебни решения.
At this point it is appropriate to rule on the effect of the errors of law, recorded in paragraphs 196 and 223 above, on the validity of the judgments under appeal.
Следва да се напомни, че съгласно съдебната практика, ако мотивите на решение на Първоинстанционния съд разкриват нарушение на общностното право, когато диспозитивът на това решение все пак изглежда обоснован поради други правни съображения, жалбата следва да бъде отхвърлена (вж.
It is to be borne in mind that, according to caselaw, if the grounds of a judgment of the Court of First Instance reveal an infringement of Community law but its operative part appears well founded on other legal grounds the appeal must be dismissed
KADI И AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION/СЪВЕТ И КОМИСИЯ по-специално Решение от 21 септември 2006 г. по дело JCB Service/Комисия, C-167/04 P, Recueil, стр.
KADI AND AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION v COUNCIL AND COMMISSION
I-8935, точка 186 и цитираната съдебна практика).
(see, in particular, Case C-167/04 P JCB Service v Commission [2006] ECR I-8935, paragraph 186 and the caselaw cited).
Налага се да бъде установено, че изводът, до който достига Първоинстанционният съд в точка 135 от обжалваното съдебно решение по дело Kadi, както и в точка 158 от обжалваното съдебно решение по дело Yusuf и Al Barakaat относно правното основание на спорния регламент, а именно, че Съветът е бил компетентен да приеме този регламент на основание член 60 ЕО във връзка с член 301 ЕО и с член 308 ЕО, изглежда обоснован поради други правни съображения.
Clearly the conclusion reached by the Court of First Instance in paragraphs 135 of Kadi and 158 of Yusuf and Al Barakaat concerning the legal basis of the contested regulation, that is to say, that the Council was competent to adopt that regulation on the joint basis of Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC, appears justified on other legal grounds.
Всъщност, както беше прието в точки 196—204 от настоящото решение, независимо че включването на член 308 ЕО в правното основание на спорния регламент не би могло да бъде обосновано с обстоятелството, че този акт преследва цел на ОВППС, тази разпоредба все пак може да се приеме за основание на регламента, тъй като, както следва от точки 225—231 от настоящото решение, може законосъобразно да се счита, че посоченият регламент е насочен към осъществяване на цел на Общността и освен това е свързан с функционирането на общия пазар по смисъла на член 308 ЕО.
Although, as held in paragraphs 196 to 204 above, the inclusion of Article 308 EC in the legal basis of the contested regulation cannot be justified by the fact that that measure pursued an objective covered by the CFSP, that provision could nevertheless be held to provide a foundation for the regulation because, as shown in paragraphs 225 to 231 above, that regulation could legitimately be regarded as designed to attain an objective of the Community and as, furthermore, linked to the oper ation of the common market within the meaning of Article 308 EC.
От друга страна, добавянето на този член към правното основание на спорния регламент е позволило на Европейския парламент да вземе участие в процеса по вземане на решение във връзка с разглежданите мерки, които са насочени специално срещу частноправни субекти, докато член 60 ЕО и член 301 ЕО не предвиждат никаква роля за тази институция.
Moreover, adding Article 308 EC to the legal basis of the contested regulation enabled the European Parliament to take part in the decision-making process relating to the measures at issue which are specifically aimed at individuals whereas, under Articles 60 EC and 301 EC, no role is provided for that institution.
При това положение правните основания, изложени срещу обжалваните съдебни решения, доколкото с тях Първоинстанционният съд е решил, че член 60 ЕО, член 301 ЕО и член 308 ЕО съставляват законосъобразно правно основание на спорния регламент, трябва да бъдат отхвърлени изцяло като неоснователни.
Accordingly, the grounds of appeal directed against the judgments under appeal inasmuch as by the latter the Court of First Instance decided that Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC constituted the legal basis of the contested regulation must be dismissed in their entirety as unfounded.
По правното основание, отнасящо се до нарушение на член 249 ЕО
Concerning the ground of appeal relating to infringement of Article 249 EC