natgillin/translations-raw huggingface dataset:
На 22 август 1995 г. създателят на сорта мандарина „Nadorcott“, M. N., предоставя своите права, свързани със сорта, на M. M. На същия ден последният подава пред СОСР заявка за правна закрила на Общността на посочения сорт.
On 22 August 1995, the breeder of the Nadorcott mandarin variety, Mr N., assigned his rights in regard to that variety to Mr M. On the same day, the latter filed an application with the CPVO for the grant of a Community plant variety right.
Заявката е публикувана в Официален бюлетин на Службата на Общността за сортовете растения на 26 февруари 1996 г.
The application was published in the Official Gazette of the CPVO of 26 February 1996.
На 21 март 1997 г. M. M. предоставя своите права, свързани със сорта „Nadorcott“, на встъпилата страна и уведомява СОСР за прехвърлянето.
On 21 March 1997, Mr M. assigned his rights in regard to the Nadorcott variety to the intervener and informed the CPVO of that assignment.
СОСР предоставя правна закрила на сорта на встъпващата страна с решение № 14111 от 4 октомври 2004 г. (наричано по-нататък „решение за предоставяне“).
The CPVO granted a Community plant variety right for the intervener’s variety by Decision No 14111 of 4 October 2004 (‘the decision granting the right’).
Решението за предоставяне е публикувано в Официален бюлетин на СОСР на 15 декември 2004 г.
The decision granting the right was published in the Official Gazette of the CPVO of 15 December 2004.
На 11 февруари 2005 г. жалбоподателят подава жалба пред отделението по жалбите срещу решението за предоставяне.
On 11 February 2005, the applicant appealed to the Board of Appeal against the decision granting the right.
Правните основания на жалбата са представени в становище от 14 април 2005 г.
The grounds for the appeal were set out in a statement dated 14 April 2005.
Що се отнася по-специално до допустимостта на жалбата, в своето становище жалбоподателят изтъква, че предоставянето на правна закрила на сорта „Nadorcott“ го засяга пряко и лично.
With regard, in particular, to the admissibility of the appeal, the applicant argued, in that statement, that the grant of a plant variety right in regard to the Nadorcott variety was of direct and individual concern to it.
Що се отнася до съществото на спора, той счита по-специално, че посочената правна защита е нищожна поради липса на новост и на отличителни белези на въпросния сорт.
With regard to the substance of the case, it considered, inter alia, that the plant variety right was invalid for lack of novelty and distinctive character of the variety at issue.
На 24 февруари 2005 г. встъпващата страна подава молба за встъпване, а на 29 юли 2005 г. излага своите доводи в отделно становище.
On 24 February 2005, the intervener applied for leave to intervene and, on 29 July 2005, it submitted its arguments in a separate document.
Тя изтъква, че жалбоподателят не бил процесуално легитимиран, след като по-конкретно не бил пряко и лично засегнат с решението за предоставяне.
It contended that the applicant did not have locus standi because, inter alia, it was not directly and individually concerned by the decision granting the right.
Тя оспорва и основателността на жалбата.
It also contended that the appeal was unfounded.
В своето писмено становище от 15 септември 2005 г.
In its observations of 15 September 2005, the CPVO argued, first of all, that the appeal was inadmissible for want of locus standi.
СОСР иска отхвърляне на жалбата и по съществото на спора.
The CPVO also contended that the appeal should be dismissed on its substantive merits.
Заседанието се провежда на 8 ноември 2005 г.
The hearing took place before the Board of Appeal on 8 November 2005.
В него жалбоподателят изтъква, че по силата на член 49 от регламента за прилагане отделението по жалбите трябвало преди заседанието да го покани да представи документите, доказващи,
The applicant there argued that, pursuant to Article 49 of the implementing regulation, the Board of Appeal should have called upon it, before the hearing, to submit documents
Той иска да му бъде отпуснат допълнителен срок, с оглед да се върне в Испания, за да събере и да представи изчерпателна документация в това отношение, или поне да му бъде разрешено да представи на заседанието непълната документация, осигурена от неговите представители.
The applicant asked for time to return to Spain to assemble and produce complete documentation to that effect, or at least to be allowed to produce at the hearing the incomplete documentation to that effect which its representatives had brought with them.
Той потвърждава, че посочената документация включва документи, които го упълномощават да подаде жалба от името на индивидуалните производители на мандарини, както и договор между Geslive (организацията, на която е възложено управлението и защитата в Испания на правата и интересите на встъпващата страна върху сорта „Nadorcott“) и кооператива Anecoop (член на кооперативен синдикат, член на жалбоподателя) относно заплащането на такси от последния за използването на сорта „Nadorcott“.
It stated that that documentation included documents empowering it to bring an appeal on behalf of individual mandarin growers and a contract between Geslive (the body responsible for the management and defence in Spain of the intervener’s rights in regard to the Nadorcott variety) and the Anecoop cooperative (a member of a union of cooperatives affiliated to the applicant) concerning payment by the latter of royalties for cultivation of the Nadorcott variety.
С решение от 8 ноември 2005 г (наричано по-нататък „оспорвано решение“) отделението по жалбите отхвърля жалбата на жалбоподателя като недопустима, тъй като последният не бил процесуално легитимиран.
By decision of 8 November 2005 (‘the contested decision’), the Board of Appeal dismissed the applicant’s appeal as inadmissible on the ground that it did not have locus standi.
То отхвърля и искането за представяне на документи.
It also rejected its application for leave to produce documents.
— да отмени оспорваното решение,
— annul the contested decision;
— да осъди СОСР да заплати съдебните разноски.
— order the CPVO to pay the costs.
СОСР иска от Първоинстанционния съд:
The CPVO contends that the Court should:
— да обяви жалбата за неоснователна в нейната цялост,
— declare the action to be unfounded in its entirety;
— да осъди жалбоподателя да заплати съдебните разноски, а при условията на евентуалност, в случай че жалбата се окаже основателна, да осъди СОСР да заплати единствено направените от нея съдебни разноски.
— order the applicant to pay the costs and, in the alternative, if the action is well founded, order the CPVO to bear only its own costs.
Встъпилата страна иска от Първоинстанционния съд:
The intervener contends that the Court should:
В подкрепа на своята жалба жалбоподателят изтъква по същество три правни основния, изведени: първото — от нарушение на членове 49 и 50 от Регламента за прилагане, както и от неспазване на принципите за полагане на дължимата грижа и на доброто управление; второто — от незачитане от страна на отделението по жалбите на неговата процесуална легитимация, и третото — от неспазване на задължението за излагане на мотиви.
In support of its action, the applicant relies, essentially, on three pleas in law alleging, first, an infringement of Articles 49 and 50 of the implementing regulation and of the principle of care and attention and the principle of sound administration, second, error on the part of the Board of Appeal concerning the applicant’s locus standi and, third, a failure to comply with the obligation to state reasons.
Първото правно основание се разделя на две части, изведени — първата от нарушение на член 49 от регламента за прилагане, а втората — от нарушение на член 50 от регламента за прилагане.
The first plea in law is divided into two branches alleging, first, infringement of Article 49 of the implementing regulation, and, secondly, infringement of Article 50 of the implementing regulation.
В рамките на двете части жалбоподателят изтъква и неспазване на принципите за полагане на дължимата грижа и на доброто управление.
In both branches, the applicant also alleges infringement of the principle of care and attention and of the principle of sound administration.
По първата част, изведена от нарушение на член 49 от Регламента за прилагане, както и от неспазване на принципите за полагане на дължимата грижа и на доброто управление
The first branch: infringement of Article 49 of the implementing regulation, of the principle of care and attention and of the principle of sound administration
Жалбоподателят претендира, че в случай че жалбата му не е била съобразена с член 68 от основния регламент, отделението по жалбите е трябвало, в съответствие с член 49 от регламента за прилагане, да го уведоми за това и да изиска от него да отстрани констатираните пропуски, и, ако е възможно, в рамките на период, определен от отделението по жалбите.
The applicant claims that, if its action does not comply with Article 68 of the basic regulation, the Board of Appeal must, in accordance with Article 49 of the implementing regulation, so inform it and request it to remedy the deficiencies found, if possible, within such period as the Board might specify.
Отделението по жалбите обаче не било уведомило жалбоподателя, че не е процесуално легитимиран, и не е изискало от него да отстрани този пропуск.
However, the Board of Appeal never informed the applicant that it did not have locus standi or request it to remedy that situation.
Следователно поведението на отделението по жалбите се дължало на погрешно тълкуване на член 49 от регламента за прилагане.
The conduct of the Board of Appeal was thus based on an erroneous interpretation of Article 49 of the implementing regulation.
Според жалбоподателя от тълкуването на член 49 от регламента за прилагане е видно на първо място, че не може да се претендира, че посоченият препраща единствено към „явни пороци на жалба“.
First of all, in the applicant’s view, it is clear from the terms of Article 49 of the implementing regulation that that article does not refer solely to ‘obvious defects in an application’.
След като въпросната разпоредба посочва изрично сред пороците недопустимостта, визирана в член 68 от основния регламент, било малко вероятно общностният законодател да не
Given that that provision expressly mentions as one of those defects the inadmissibility referred to in Article 68 of the basic regulation, it is unlikely that the Community legislature intended to refer only to obvious defects, since inadmissibility
Така, независимо от трудността, която налагало отстраняването на порока, отделението по жалбите било длъжно да се съобрази със задължението, предвидено в член 49 от регламента за прилагане, в случай че съществува възможност за отстраняване на порока.
Thus, independently of the difficulty involved in correcting the deficiency, the Board of Appeal was bound by the obligation under Article 49 of the implementing regulation once it was possible to remedy the deficiency.
Жалбоподателят се основава в това отношение не само на принципите за полагане на дължимата грижа и на доброто управление, но и на гаранцията, предоставена на жалбоподателя от общностния правен ред, която не можела да се тълкува толкова ограничително, както това било направено в случая.
The applicant relies in that regard not merely on the principle of care and attention and the principle of sound administration but also on a guarantee granted to the applicant by the Community legal order which may not be interpreted as restrictively as has been done in this case.
Освен това жалбоподателят изтъква отхвърлянето на жалбата поради неговата претендирана липса на процесуална легитимация, за да подчертае, че отделението по жалбите не оспорва нито че порокът съществува, нито че то все още е имало съмнения относно релевантните факти за преценка на неговата процесуална легитимация.
The applicant also relies on the dismissal of the appeal for, allegedly, lack of locus standi on its part in order to point out that the Board of Appeal does not deny that the deficiency existed or that it still had doubts at the hearing as to the relevant factors in determining whether the applicant had locus standi.
На второ място жалбоподателят оспорва тълкуването, дадено от отделението по жалбите на думите „и, ако е възможно“ в член 49 от регламента за прилагане.
Secondly, the applicant contests the Board of Appeal’s interpretation of the expression ‘if possible’ in Article 49 of the implementing regulation.
Според него не е задача на отделението по жалбите да проверява дали порокът може да бъде лесно поправен, а дори да трябвало да извърши подобна проверка, продължавало да съществува задължението му да изиска от жалбоподателя да отстрани пропуска.
In the applicant’s view, it was not for the Board of Appeal to consider whether the deficiency could be remedied easily and, even if it was required to carry out such a consideration, it still had to require the applicant to remedy the deficiency.
След като страната, а не отделението по жалбите трябва да отстрани констатирания пропуск, последното не било оправомощено да проверява от самото начало дали жалбоподателят ще бъде в състояние да го отстрани.
Since it was for the party and not the Board of Appeal to seek to remedy the deficiency which had been found to exist, the Board of Appeal was not entitled to proceed immediately to a consideration of the question of whether the applicant was or was not in a position to remedy it.
Подобно тълкуване би довело до произвол, тъй като правото на страната би било подчинено на схващането на администрацията относно способността на страната да упражни своето право.
Such an interpretation leads to arbitrariness inasmuch as the exercise of the party’s right is subject to the administration’s perception of the party’s capacity to exercise its right.
На трето място жалбоподателят подчертава, че редакцията на член 49 от регламента за прилагане е императивна, като предвижда, че „отделението по жалбите уведомява жалбопоподателя за това и изисква от него да отстрани констатираните пропуски“.
Thirdly, the applicant points out that Article 49 of the implementing regulation is drafted in imperative terms when it provides that ‘the Board of Appeal shall so inform the appellant and shall require him to remedy the deficiencies found’.
По този начин споменатият текст задължавал отделението по жалбите да уведомява жалбопоподателя за това и да изисква от него да отстрани констатираните пропуски.
Thus, that article requires the Board of Appeal to inform the appellant of the deficiencies and request it to remedy them.
То обаче не било спазило посочените две задължения.
It did not fulfil those two obligations.
От друга страна, според жалбоподателя, отделението по жалбите не било длъжно да му посочи, че трябва да представи документи, за да отстрани пропуска.
On the other hand, in the applicant’s view, the Board of Appeal was not required to inform it that it had to produce documents in order to remedy the irregularity.
Всъщност член 49 от регламента за прилагане не предвиждал това, като се има предвид, че представянето на документи е само едно от многото средства, с които страната разполага за отстраняване на констатиран пропуск.
Article 49 of the implementing regulation does not require it, the production of documents being one of the many means at the party’s disposal to remedy the deficiency found to exist.
На четвърто място жалбоподателят счита, че уведомяването за възраженията на другите страни, свързани с допустимостта на жалбата, не обосновава липсата на полагане на дължимата грижа от страна на отделението по жалбите при изпълнение на неговото задължение, предвидено в член 49 от регламента за прилагане.
Fourthly, the applicant considers that informing it of the other parties’ objections to the admissibility of the appeal does not justify the Board of Appeal’s lack of care and attention in fulfilling its obligation under Article 49 of the implementing regulation.
Последното не можело да подчинява спазването на своето задължение на проверка на съдържанието на твърденията на страните, нито да действа единствено в случай че страните не се позовават на пропуски, визирани в член 49 от регламента за прилагане.
The Board cannot make the fulfilment of its obligation subject to a consideration of the contents of the parties’ allegations nor act only if the parties make no reference to deficiencies referred to in Article 49 of the implementing regulation.
Всъщност не ставало въпрос за „частно съдебно производство“.
The proceedings at issue are not a ‘private judicial procedure’.
На пето място жалбоподателят счита, че отделението по жалбите не взема предвид административния характер на производството по жалбата, когато приема, че самият факт да се даде разрешение на жалбоподателя да отстрани липса на процесуална легитимация щял да предреши оспорван от страните въпрос.
Fifthly, the applicant considers that the Board of Appeal overlooked the administrative nature of the proceedings when it formed the view that permitting the applicant to remedy its lack of locus standi would amount to pre-judging an issue that was the subject of dispute between the parties.
Той припомня, че недопустимостта е въпрос с императивен характер, който сезираният с жалбата орган проверява служебно.
It points out that inadmissibility is a matter of public policy which the body before which the matter is brought must consider of its own motion.
Следователно било без значение, че страните са изтъкнали липса на процесуална легитимация.
It is thus of no consequence whether or not a lack of locus standi has been raised by the parties.
На последно място жалбоподателят изтъква за първи път в съдебното заседание пред Първоинстанционния съд, че единственият документ, за който му е било съобщено от отделението по жалбите преди заседанието е решението за спиране от 27 юни 2005 г., според което, без да се засяга крайното решение, отделението по жалбите не считало, че жалбата е явно неоснователна.
Finally, the applicant indicated for the first time at the hearing before the Court that the only document transmitted to it by the Board of Appeal before the hearing was a decision, dated 27 June 2005, staying the proceedings in which, without prejudice to the final decision, the Board of Appeal did not take the view that the appeal was manifestly unfounded.
Той изтъква, че въз основа на посоченото решение, както и на неприлагането на член 49, параграф 1 от регламента за прилагане, у него били породени оправдани правни очаквания, че неговата процесуална легитимация е установена в достатъчна степен преди съдебното заседание.
It claims that, on the basis of that decision and the fact that Article 49(1) of the implementing regulation was not applied, it had a legitimate expectation that its locus standi had been sufficiently established prior to the hearing.
СОСР счита, че тълкуването на член 49 от регламента за прилагане, предложено от жалбоподателя, е неоснователно.
The CPVO considers that the interpretation of Article 49 of the implementing regulation put forward by the applicant is without foundation.
Като възприема, че липса на процесуална легитимация трудно може да се отстрани, СОСР поддържа, че позоваването в член 49 от регламента за прилагане на член 68 от основния регламент може единствено да препрати към поправяне на чисто формални грешки.
Since it considers that lack of locus standi is difficult to remedy, the CPVO contends that the reference to Article 49 of the implementing regulation made in Article 68 of the basic regulation can concern only the correction of purely formal errors.
Освен това, след като жалбоподателят отговаря на твърденията относно липса на пряко и лично засягане, изложено от встъпилата страна, процесуалната легитимация
In addition, since the applicant replied during the written procedure to the intervener’s allegations concerning the absence of direct and individual concern, the question of the applicant’s locus standi had become a ‘question of substance’ in the case. It was thus unnecessary for
При това положение не е било необходимо отделението по жалбите да прави опит да изиска поправяне на посочената липса като формална грешка.
Moreover, in the CPVO’s view, accepting the powers of attorney granted by the individual growers would have amounted to permitting a new entity to become a party to the proceedings notwithstanding the fact that the period within which an appeal had to be brought had expired.
След като е подал жалбата от свое име, жалбоподателят не може да се позове в заседание на пълномощните, предоставени от индивидуалните производители, които не са преки членове на неговата организация.
Having brought the appeal in its own name, the applicant could not rely at the hearing on powers of attorney granted by individual growers who were not directly members of its organisation.
Според встъпилата страна отделението по жалбите не е длъжно да проверява предварително дали от представените от жалбоподателя документи е видно, че той действително е процесуално легитимиран.
In the intervener’s view, the Board of Appeal is not required to ascertain in advance whether it is clear from the documents produced by the applicant that it actually has locus standi.
Жалбоподателят имал за задача да изтъкне, че е процесуално легитимиран и да представи доказателства за това.
It is for the applicant to invoke its locus standi and submit relevant evidence thereof.
Член 49 от регламента за прилагане въвеждал задължение за отделението по жалбите да проверява дали това формално условие е изпълнено, но не му налагал да проверява дали жалбоподателят действително е процесуално легитимиран.
Article 49 of the implementing regulation requires the Board of Appeal to ascertain whether that formal condition has been fulfilled but does not require it to ascertain whether the applicant actually has locus standi.
Съображения на Първоинстанционния съд
— Findings of the Court
С настоящата част жалбоподателят изтъква нарушение на отделението по жалбите, което от една страна не го уведомило, че счита, че той не е процесуално легитимиран, а от друга — не го е поканило да докаже своята процесуална легитимация.
In the present branch of its argument, the applicant claims, on the one hand, that the Board of Appeal did not inform it that it considered that the applicant did not have locus standi and, on the other, did not call upon it to show that it had such locus standi.
На първо място следва да се провери дали отделението по жалбите е допуснало нарушение на член 49, параграф 1 от регламента за прилагане, както го упреква жалбоподателят.
First of all, it must be ascertained whether the Board of Appeal infringed, as the applicant alleges, Article 49(1) of the implementing regulation.
В това отношение като начало следва да се отбележи, че посочената разпоредба задължава отделението по жалбите от една страна да проверява съобразността на жалбата с разпоредбите на основния регламент и на регламента за прилагане, а от друга — да уведомява жалбоподателя за констатирани пропуски и да изисква от него да ги отстрани, ако е възможно, в рамките на период, който то определя.
It should, as a preliminary point, be noted that that provision requires the Board of Appeal, on the one hand, to ascertain whether the appeal complies with the provisions of the basic regulation and the implementing regulation and, on the other, to inform an appellant of the deficiencies found and require it to remedy them, if possible, within such period as it may specify.