natgillin/translations-raw huggingface dataset:
С влизането в сила на новия правилник този корекционен коефициент предстои постепенно да се намали, като се трансформира в коефициент, изчислен по метода „страна“, при спазване на гаранцията, че няма да се намали номиналният размер на пенсията, получавана преди 1 май 2004 г.
With the entry into force of the new Staff Regulations, that correction coefficient was gradually to decrease and become the coefficient calculated in accordance with the ‘country method’, subject, however, to the guarantee that the nominal amount of the pension received before 1 May 2004 would not be reduced.
Освен това адаптирането на корекционните коефициенти, предвидено от реформата на Правилника, настъпва за първи път едва с Регламент № 31/2005 3, който предвижда това адаптиране с обратно действие, считано от 1 юли 2004 г.
However, the adjustment of correction coefficients provided for in the reform of the Staff Regulations came into effect for the first time only with the advent of Regulation No 31/2005, 3 which provided for the adjustment to apply with retroactive effect as from 1 July 2004.
3 — Регламент на Съвета от 20 декември 2004 година за адаптиране, считано от 1 юли 2004 г., на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители на Европейските общности и на корекционните коефициенти, прилагани по отношение на тях (ОВ L 8, 2005 г., стр. 1).
3 — Council Regulation (EC, Euratom) No 31/2005 of 20 December 2004 adjusting, with effect from 1 July 2004, the remuneration and pensions of officials and other servants of the European Communities and the correction coefficients applied thereto (OJ 2005 L 8, p. 1).
На 14 август 2004 г. жалбоподателят подава жалба съгласно член 90 от Правилника до органа по назначаването, като иска отмяна на извлеченията от пенсионните му партиди, отнасящи се за май, юни и юли 2004 г.
On 14 August 2004, the appellant submitted a complaint to the Appointing Authority under Article 90 of the Staff Regulations, in which he asked for his pension statements for the months of May, June and July 2004 to be annulled.
С решение от 13 декември 2004 г. жалбата е отхвърлена.
The complaint was rejected by decision of 13 December 2004.
CAMPOLI/КОМИСИЯ
CAMPOLI v COMMISSION
IV — Производство пред Първоинстанционния съд и обжалвано съдебно решение
IV — Proceedings before the Court of First Instance and the judgment under appeal
Първоинстанционният съд по-специално отбелязва, че доколкото всяка система за адаптиране на пенсиите поради самото си естество е приблизителна, няма причина сам по себе си изборът на метода „страна“ вместо метода „столица“ да бъде по-малко адекватен, за да гарантира равното третиране.
As regards the appellant’s arguments in support of his claim of a difference in treatment — which, as we shall see, are the only ones he reiterates in the appeal — the Court of First Instance first dismissed the claim that the correction coefficient based on the ‘country method’, unlike the coefficient based on the ‘capital method’, could not guarantee that all pensioners would have equal purchasing power, irrespective of their place of residence.
Това е така още повече доколкото общностният законодател в тази област действа в рамките на много широко право на преценка 4.
In particular, the Court of First Instance observed that, since any system for adjusting pensions is by its very nature approximate, there is no reason to believe that, of itself, the choice of the ‘country method’ in place of the ‘capital method’ is less able to guarantee equal treatment, all the more so as the Community legislature has very wide discretion in that sphere. 4
Той обявява за недопустима поради липса на правен интерес и частта от жалбата, насочена срещу извлеченията от пенсионните партиди за май и юни 2004 г., тъй като, както стана ясно, адаптирането на корекционния коефициент е станало едва считано от юли 2004 г.
By order of the President of the Second Chamber of the Court of First Instance of 6 July 2005, the Council of the European Union was granted leave to intervene in the case.
По отношение на довода, според който новите коефициенти били дискриминационни, тъй като прилагат към пенсионерите коефициент, основаващ се на метод, различен от използвания за длъжностни лица в активна заетост (за които продължава да се прилага методът „столица“), Първоинстанционният съд изтъква, че не са обективно съпоставими положението на длъжностното лице в активна заетост, обвързано от специфично място на работа, и положението на пенсионирано длъжностно лице, което е свободно да се установи там, където предпочита 5.
As to the argument that the new coefficients are discriminatory in that the coefficient they apply to pensioners is based on a different method from that used for serving officials (for whom the ‘capital method’ continues to apply), the Court of First Instance noted that the situation of a serving official, who is tied to a specific place of employment, and that of a retired official, who is free to settle where he wishes, are not objectively comparable. 5
Първоинстанционният довода, с който
The Court of First Instance then rejected the argument on which the appellant based
4 — Обжалвано съдебно решение, точки 99—109.5 — Пак там, точки 110—115.
4 — The judgment under appeal, paragraphs 99 to 109.5 — Ibid., paragraphs 110 to 115.
Следователно Първоинстанционният съд отхвърля представените от жалбоподателя правни основания на жалбата, изведени от нарушението на принципите за защита на оправданите правни очаквания, за правната сигурност, за недопускането на прилагане с обратна сила, за придобитите права, за равно третиране, за пропорционалност и за добрата администрация, както и от злоупотреба с власт и от непълнота на мотивите.
The Court of First Instance then dismissed the appellant’s pleas alleging breach of the principles of the protection of legitimate expectations, legal certainty, nonretroactivity, acquired rights, equal treatment, proportionality and good administration and alleging misuse of powers and lack of an adequate statement of reasons.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н MENGOZZI — ДЕЛO C-71/07 P не получава пенсия, по-ниска от изплащаната на пребиваващите в Белгия пенсионери.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-71/07 P since to have accepted it would have entailed simply a reduction in the pensions of former officials living in ‘less expensive’ States and would have conferred no advantage on the appellant himself.
Във всеки случай Първоинстанционният съд освен това отбелязва по с ъщество, че въвеждането от законодателя на минимален корекционен коефициент от 100 % дори за „по-малко скъпите“ държавичленки не би могло да се квалифицира като явно произволно или неподходящо 7.
In any event, the Court of First Instance also observed that the legislature’s introduction of a minimum correction coefficient of 100% also for ‘less expensive’ Member States cannot be considered a manifestly arbitrary or inappropriate act. 7
V — Производство искания на страните
V — Procedure before the Court of Justice and forms of order sought by the parties his claim of a difference in treatment in relation to pensioners living in Belgium, to whom a correction coefficient calculated on the basis of the cost of living in Brussels, instead of the entire territory of Belgium, continued to be applied, despite the switch to the ‘country method’.
На 8 февруари 2007 г. жалбоподателят подава в секретариата на Съда жалба срещу посоченото съдебно решение.
By application lodged at the Registry of the Court of Justice on 8 February 2007, the appellant appealed against the abovementioned judgment.
Жалбоподателят моли Съда: обжалваното съдебно
The appellant claims that the Court should:
Накрая Първоинстанционният съд отхвърля довода на жалбоподателя, с който се твърди съществуването на дискриминация по отношение на пенсионерите, пребиваващи в „по-малко скъпите“ държавичленки.
Lastly, the Court of First Instance rejected the appellant’s argument that he suffered discrimination by comparison with pensioners living in ‘less expensive’ Member States.
Преди реформата към пенсията на пребиваващите в тези държави пенсионери се е прилагал корекционен коефициент, по-нисък от 100 % (с други думи, пенсията е била намалена в сравнение с референтния размер).
Before the reform, a correction coefficient of less than 100% was applied to the pensions of pensioners living in such States (in other words, their pensions were reduced in relation to the reference amount).
За сметка на това вследствие на реформата към всички пенсионери се е прилагал минимален корекционен коефициент от 100 %: това означава, че повече никое лице
As a result of the reform, however, a minimum correction coefficient of 100% was applied to all pensioners, which means that no pensioner, irrespective of his place of residence, will henceforth be paid a lower pension than that paid to pensioners living in Belgium. The Court of First Instance held the appellant’s argument to be inadmissible,
6 — Пак там, точки 116—130.
6 — Ibid., paragraphs 116 to 130.
7 — Вж. обжалваното съдебно решение, точки 131—139.
7 — Ibid., paragraphs 131 to 139.
— да осъди жалбоподателя да заплати съдебните разноски.
— order the appellant to pay the costs.
следователно отмени решението относно жалбата по административен ред и извлеченията от пенсионните му партиди,
annulling the decision on the complaint and his pension statements;
VI — Юридически анализ
VI — Legal analysis
— да осъди Комисията да заплати съдебните разноски както по делото пред Първоинстанционния съд, така и по това пред Съда.
— order the Commission to pay the costs both of the proceedings before the Court of First Instance and those before the Court of Justice.
A — Предварителни съображения
A — Preliminary observations
Комисията моли Съда:
The Commission contends that the Court should:
В настоящото производство от многобройните правни основания на жалбата по съдебен ред, които е изтъкнал пред Първоинстанционния съд, жалбоподателят възпроизвежда единствено отнасящото се до нарушението на принципа на равно третиране.
In these appeal proceedings, the appellant pursues, among the many pleas in law relied on before the Court of First Instance, only the plea alleging infringement of the principle of equal treatment.
— главно да отхвърли жалбата като недопустима,
— in the alternative, dismiss the appeal in its entirety as unfounded;
— да осъди жалбоподателя да заплати съдебните разноски в съответствие с член 122 от Процедурния правилник на Съда.
— order the appellant to pay the costs in accordance with Article 122 of the Rules of Procedure of the Court.
По-специално критиките на жалбоподателя се съсредоточават върху дадения от Първоинстанционния съд отговор на три от четирите довода, формулирани пред него в подкрепа на това правно основание: жалбоподателят всъщност изрично заявява, че не възнамерява отново да поставя за обсъждане извършената от Първоинстанционния съд преценка относно втория от посочените по-горе доводи, отнасящ се до твърдяна дискриминация между пенсионерите и длъжностните лица в активна заетост 8.
More specifically, the appellant focuses his criticism on the response of the Court of First Instance to three of the four arguments adduced in support of that plea: the appellant expressly states that he does not intend to call into question the findings of the Court of First Instance on the second of those arguments, relating to alleged discrimination between pensioners and serving officials. 8
Преди да се разгледат критиките на жалбоподателя срещу обжалваното жалбата като
Before examining the appellant’s criticism of the judgment under appeal, however,
— да отхвърли неоснователна;
— dismiss the appeal as unfounded;
8 — Вж. точка 14 от жалбата.
8 — See paragraph 14 of the appeal.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н MENGOZZI — ДЕЛO C-71/07 P съдебно решение, следва все пак да се подложи на преценка „насрещната жалба“, подадена от Комисията.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-71/07 P the outset are, as we have seen, the only ones repeated by the appellant in the appeal.
„насрещната жалба“ на
it is necessary to assess the ‘cross-appeal’ brought by the Commission.
Б — По Комисията
B — The Commission’s ‘cross-appeal’
В своята писмена реплика жалбоподателят се позовава на недопустимостта на насрещната жалба, тъй като нито един пункт от собствените искания на Комисията, изложени пред Първоинстанционния съд, не е бил отхвърлен, както изисква член 56 от Статута на Съда на Европейските общности.
The appellant, in his reply, maintains that the ‘cross-appeal’ is inadmissible, since the Commission was not unsuccessful in any of its submissions before the Court of First Instance, as required by Article 56 of the Statute of the Court of Justice.
Всъщност Комисията не направила пред Първоинстанционния съд настоящото възражение за недопустимост и следователно не била загубила по този пункт.
Indeed, according to the appellant, the Commission did not raise the present objection of inadmissibility before the Court of First Instance and was therefore not unsuccessful on that point.
Освен това Комисията не искала отмяната или изменението на решението на Първоинстанционния съд, а просто жалбата да бъде обявена за недопустима.
Furthermore, the appellant asserts that the Commission is not seeking the annulment or amendment of the judgment of the Court of First Instance but simply a ruling that the appeal is inadmissible.
В последната част на писмения си отговор Комисията подава „насрещна жалба“, в която изтъква, че Първоинстанционният съд трябвало да обяви за недопустим найнапред четвъртия довод, отнасящ се до нарушението на принципа на равно третиране, тъй като този довод бил формулиран за първи път едва в писмената реплика.
In the final part of its defence, the Commission lodges a ‘cross-appeal’, in which it claims that the Court of First Instance should have ruled, first and foremost, that the fourth argument alleging infringement of the principle of equal treatment was inadmissible because it had been raised for the first time only in the reply.
Ще се занимая с този специфичен въпрос по-нататък, в качеството му на предпоставка за обсъждането по същество на самия довод.
I shall deal with this specific question below, as a preface to discussion of the substance of the argument itself.
Жалбоподателят освен това счита, че насрещната жалба на Комисията била неоснователна и по същество, доколкото в рамките на жалбата по административен ред на основание член 90 от Правилника вече е било изтъкнато твърдение за нарушение, изведено от нарушението на принципа на равното третиране.
The appellant maintains, moreover, that the Commission’s cross-appeal is unfounded as to the substance, since infringement of the principle of equal treatment had previously been alleged in the complaint lodged under Article 90 of the Staff Regulations.
Всички доводи, изложени в рамките на жалбата по съдебен ред в подкрепа на съществуването на това неравенство, дори и да не са били вече специално представени в жалбата по административен ред, във всеки случай били тясно свързани с този, който е поддържан преди това.
All of the arguments put forward in the proceedings before the Court in support of the claim alleging unequal treatment, although not specifically previously presented in the complaint, were nevertheless closely connected with the assertions previously made.
Трите довода, които според Комисията Първоинстанционният съд трябвало изначално да обяви за недопустими,
The Commission then maintains that the Court of First Instance should also have ruled that the first, third and (again) fourth arguments were inadmissible, since they had not been presented in the administrative complaint lodged by the appellant before bringing proceedings before the Court of First Instance.
В писмената дуплика Комисията потвърждава, че целта на насрещната ѝ жалба не е отмяната или изменението на
In its reply, the Commission confirms that the aim of its cross-appeal is not to obtain the annulment or amendment of the
CAMPOLI/КОМИСИЯ решението на Първоинстанционния съд 9.
CAMPOLI v COMMISSION judgment of the Court of First Instance.
Тя обаче поддържа, че изначалната недо-
9It none the less maintains that the original
Следователно „насрещната жалба“ на Комисията би могла да изглежда недопустима, тъй като не отговаря на условието за отхвърляне по смисъла на член 56 от Статута, който във втора алинея предвижда, че жалбата може да бъде подадена „от всяка страна, чиито искания са изцяло или частично отхвърлени“.
The Commission’s ‘cross-appeal’ could therefore appear to be inadmissible, since it fails to satisfy the requirement of having been unsuccessful within the meaning of Article 56 of the Statute of the Court of Justice, the second paragraph of which provides that an appeal may be brought ‘by any party which has been unsuccessful, in whole or in part, in its submissions’.
пустимост на част от доводите, изложени от жалбоподателя пред Първоинстанционния съд, се превръщала в причина за недопустимост относно същите доводи на жалбата, подадена от същия жалбоподател пред Съда.
inadmissibility of part of the arguments put forward by the appellant before the Court of First Instance translates into a ground of inadmissibility, in relation to the same arguments, of the appeal lodged by the appellant before the Court of Justice.
Тъй като въпросните доводи представляват всички тези, които са възпроизведени в жалбата, същата трябвало да се обяви за изцяло недопустима.
Since the arguments in question constitute the totality of those repeated in the appeal, in the view of the Commission the appeal itself should be declared inadmissible in its entirety.
Считам обаче, че току-що изложеното разрешение не би било правилно и че за предпочитане би бил различен подход при разрешаването на въпросния проблем.
I consider, however, that the solution I have just outlined is not correct and that a different approach to resolving the problem in question is to be preferred.
„Насрещната жалба“ на Комисията се основава на принципа за съответствие между, от една страна, съдържанието на жалбата по административен ред, представена от жалбоподателя на основание член 90 от Правилника за длъжностните лица, и от друга страна, съдържанието на представената пред Първоинстанционния съд жалба.
The Commission’s ‘cross-appeal’ is based on the principle that there should be consistency between, on the one hand, the content of the administrative complaint lodged by the appellant under Article 90 of the Staff Regulations and, on the other, the content of the action brought before the Court of First Instance.
Подадената от Комисията „насрещна жалба“ без съмнение е нетипична, както тази институция сама признава в рамките на писмената си дуплика 10.
The ‘cross-appeal’ lodged by the Commission is undoubtedly unconventional, as that institution itself recognises in its reply.
Показателно е по-специално че Комисията не е поискала вследствие на насрещната си жалба отмяната на обжалваното съдебно решение.
10 In particular, it is significant that the Commission has not sought, as a consequence of such a ‘cross-appeal’, the annulment of the judgment under appeal.
Това подчертава по неоспорим начин, че пред Първоинстанционния съд исканията на Комисията по никакъв начин не са отхвърлени.
This shows incontrovertibly that, before the Court of First Instance, the Commission was not unsuccessful in any of its own submissions.
Този принцип е разгледан и прецизиран по отношение на своя обхват в рамките на дълга поредица решения на общностния съд.
The scope of that principle has been examined and clarified in a long series of rulings by the Community Courts.
В частност Съдът потвърждава, че предвидената в Правилника досъдебна процедура, и по-специ-ално подаването на жалбата по административен ред, има естеството на „съществено процесуално изискване“ 11.
In particular, the Court of Justice has stated that the pre-litigation procedure laid down in the Staff Regulations and, in particular, the lodging of a complaint are an ‘essential procedural requirement’.
Съдът потвърждава също, че спазването на сроковете на въпросната досъдебна
11The Court has also stated that compliance with the timelimits for the pre-litigation procedure in question is a matter of public policy, which
9 — Вж. в този смисъл изводите в писмената дуплика на Комисията, както и точка 31 от писмената дуплика.
9 — That is the sense of the conclusions of the Commission’s reply and point 31 thereof.
Освен това подчертавам, че в точка 40 от същия документ Комисията обаче твърди: „[…] ето защо поради тези причини Съдът би трябвало да отмени решението на Първоинстанционния съд в частта, в която последният не е обявил първата и третата част на правното основание за недопустими, доколкото не са представени в предхождащата съдебното производство жалба, както и четвъртата част, тъй като е формулирана едва в репликата“.
I note, however, that at point 40 of that document the Commission states that ‘… the Court of Justice should therefore annul the part of the judgment of the Court of First Instance in which it did not rule that the first and third parts of the plea were inadmissible in that they were not raised in the pre-litigation complaint, and also the fourth part since it was raised only in the reply’.
От друга страна, в светлината на позицията, която възнамерявам да заема по отношение на „насрещната жалба“, не е необходимо да се определя дали Комисията е поискала инцидентната отмяна на обжалваното съдебно решение.
However, in the light of the position that I intend to adopt with regard to the ‘cross-appeal’, it is not necessary to determine whether the Commission does or does not, as a preliminary matter, seek the annulment of the judgment under appeal.
11 — Решение от 3 февруари 1977 г. по дело de Lacroix/Съд (91/76, Recueil, стр. 225, точка 11).
11 — Case 91/76 de Lacroix v Court of Justice [1977] ECR 225, paragraph 11.
10 — Точка 32 от писмената дуплика на Комисията.
10 — Point 32 of the Commission’s reply.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н MENGOZZI — ДЕЛO C-71/07 P процедура има естеството на императивен принцип, служебно проверяван от Съда 12.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-71/07 P the Court can verify of its own motion.
От своя страна Първоинстанционният съд въз основа на тази практика на Съда потвърждава, че въпросът за съответствието между жалбата по административен ред и жалбата по съдебен ред също е с императивен характер и че поради това той може да се разглежда служебно от съда 13.
12 The Court of First Instance, for its part, on the basis of that caselaw of the Court of Justice, has stated that the question of consistency between the prior complaint through official channels and the application to the Court is also a public policy issue and may therefore be examined by the Court of its own motion.
Считам, че тази практика на Първоинстанционния съд, тясно свързана с практиката на Съда, заслужава да бъде споделена изцяло.
13I consider that that caselaw of the Court of First Instance, which is closely linked to the doctrine of the Court of Justice, can be wholeheartedly endorsed.
Що се отнася до точното определяне на понятието и пределите на принципа за съответствие, трайно установена практика на Съда потвърждава, че като цяло жалбата по административен ред няма за цел да обвърже по стриктен и окончателен начин евентуалната жалба по съдебен ред, но че същевременно последната не може да изменя нито причината, нито предмета на жалбата по административен ред 14.
With regard to the precise definition of the concept and limits of the principle of consistency, according to the settled caselaw of the Court of Justice, in general, a complaint through administrative channels does not bind any judicial proceedings strictly and absolutely, but, at the same time, claims submitted at this latter stage may change neither the cause nor the object of the complaint.
Освен това Съдът уточнява, че в жалбата по съдебен ред са допустими правни основания и доводи, които, макар и да не фигурират в жалбата по административен ред, са тясно свързани с нея 15.
14The Court of Justice has also stated that, in an action before the Courts, submissions and arguments which do not appear in the administrative complaint but are closely linked to it are admissible. 15