natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ASM BRESCIA процедура за предоставяне на концесия и, от друга страна, съгласно какви правила компетентните национални органи могат да удължават или изменят продължителността на подобен преходен период.
ASM BRESCIA tendering procedure and, second, according to which detailed rules may the competent national authorities extend or modify the length of such a transitional period.
С тези въпроси препращащата юрисдикция иска да установи по същество обхвата на задълженията на държавитечленки, наложени от Договора и от относимите разпоредби на Директива 2003/55 във връзка със сключените без провеждане на процедура за предоставяне на концесия концесионни договори.
By those questions, the national court raises the question, essentially, of the scope of the obligations imposed on Member States by the Treaty and by the relevant provisions of Directive 2003/55 concerning the concession contracts concluded without a competitive tendering procedure.
При това положение допустимостта на преюдициалните въпроси трябва да бъде приета, защото те изискват тълкуване на общностното право, което може да се окаже от полза при решаването на спора в главното производство 5.
Understood thus, the admissibility of the questions referred must be accepted, since they call for an interpretation of Community law which could prove useful in resolving the dispute in the main proceedings. 5
на преюдициалните
II — Reformulation and admissibility of the questions referred for a preliminary ruling questions
III — Преглед въпроси
III — Examination of the referred for a preliminary ruling
A — Предварителни бележки относно приложимите разпоредби
A — Initial observations on the applicable provisions
Доколкото начинът, по който преюдициалните въпроси са формулирани от препращащата юрисдикция, би могъл да доведе до объркване, преди всичко следва да се поясни, че действието на посочената в делото по главното производство национална правна уредба не се състои в удължаване на крайните срокове на концесиите, а в предвиждане на по-ранни крайни срокове за тях, подготвени в рамките на преходен период.
Since the way in which the questions referred by the national court are formulated might lead to confusion, it is necessary to state at the outset that the national legislation to which the case in the main proceedings relates does not effect the postponement of the concessions’ expiry but provides for their early expiry, structured in the context of a transitional period.
Уреденото от вътрешното право удължаване в основата на делото по главното производство в действителност не се отнася до продължителността на концесията, а до тази на преходния период, предвиден с цел по-ранното прекратяване посочената концесия.
The postponement laid down by the national law giving rise to the case in the main proceedings does not actually concern the length of the concession but that of the transitional period laid down in order to bring the concession to an end early.
Препращащата юрисдикция се позовава в първите си два въпроса на тълкуването на разпоредби на първичното право, и по-специално на членове 43 ЕО, 49 ЕО и 86 ЕО, и посочва в третия си въпрос разпоредбите на Директива 2003/55 относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ.
In its first two questions the national court refers to the interpretation of the provisions of primary law, in particular Art -icles 43 EC, 49 EC and 86(1) EC, and cites, in its third question, the provisions of Directive 2003/55 concerning common rules for the internal market in natural gas.
При все това изглежда уместно анализът да започне с разглеждането на приложимостта на разпоредбите
It is, however, desirable, in my opinion, to begin this analysis with an examination of the applicability of the provisions of secondary
5 — Вж. в този смисъл Решение от 7 декември 2000 г. по дело Telaustria и Telefonadress (C-324/98, Recueil, стр. I-10745).
5 — See, to that effect, Case C-324/98 Telaustria and Telefonadress [2000] ECR I-10745.
С тази споделяна от страните уговорка от Съда всъщност се иска да определи, от една страна, дали общностното право допуска предоставянето на преходен период на заинтересованите предприятия, за да бъдат прекратени по-рано концесионните договори, сключени без провеждането на каквато и да е
Subject to that reservation, shared by the parties, the Court is actually asked to determine, first, whether Community law precludes the grant of a transitional period to the undertakings concerned in order to bring to an end early concession contracts concluded without any competitive
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н POIARES MADURO — ДЕЛO C-347/06 на вторичното право в спора.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-347/06 legislation to the dispute.
В действителност, ако фактическите и правните обстоятелства, които ни интересуват, трябва да бъдат изключени от приложното поле на Директива 2003/55, задълженията, свързани с основните свободи като тези, следващи от членове 43 ЕО, 49 ЕО и член 86, параграф 1 ЕО, ще останат определящи за решаването на настоящото дело.
While the factual and legal circumstances concerned are to be excluded from the scope of Direct- ive 2003/55, the obligations linked to the fundamental freedoms resulting from Art -icles 43 EC, 49 EC and 86(1) EC will be decisive for the resolution of this case.
Ако разглежданият договор отговаря на това определение, не може да се позовем на Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги 8.
Although the contract in question falls within that definition, Directive 2004/18/EC of the European Parliament and of the Council of 31 March 2004 on the coordination of procedures for the award of public works contracts, public supply contracts and public service contracts 8 cannot be invoked.
Тя изрично изключва от своето приложно поле концесиите за услуги.
That directive expressly excludes service concessions from its scope.
За сметка на това, доколкото Директива 2003/55 се отнася по-специал- но до общите правила за вътрешния пазар на природен газ, препращащата юрисдикция може законосъобразно да иска да се установи възможността за позоваване и тълкуване на тези разпоредби в рамките на спора по главното производство.
By contrast, since Directive 2003/55 specifically concerns common rules for the internal market in natural gas, the national court may legitimately raise a question as to the interpretation of its provisions and whether they may be relied on in the main proceedings.
Б — По третия въпрос: приложимостта на Директива 2003/55 в спора по главното производство
B — The third question: the applicability of Directive 2003/55 to the main proceedings
Освен това, макар препращащият съд да има предвид „концесия“ за разпределение на услугата природен газ, следва да се напомни, че това понятие има самостоя -телно определение в общностното право.
In addition, although the national court refers to a ‘concession’ for the distribution of the natural gas service, it should be borne in mind that that term has an independent definition in Community law.
Следователно препращащата юрисдикция ще трябва да провери дали сключеният между заинтересованата община и дружеството ASM Brescia договор наистина отговаря на определението за „концесия за услуга“ така, както то следва от практиката на Съда 6, който възприема определението, изложено в тълкувателното съобщение на Комисията на Европейските общности, съгласно което „концесия съществува, когато операторът понася свързания с разглежданата услуга риск (установяване на услугата и нейната експлоатация), като получава възнаграждение от ползвателя, по-специално чрез събирането на такси под каквато и да е форма.
It is, thus, for the national court to verify whether the contract concluded between the municipality and ASM Brescia comes within the definition of ‘service concession’, resulting from the Court’s caselaw, 6 which adopts the definition set out in the interpretative communication of the Commission of the European Communities according to which ‘there is a concession when the operator bears the risk involved in operating the service in question (establishing and exploiting the system), obtaining a significant part of revenue from the user, particularly by charging fees in any form.
Както при концесиите за строителство, начинът на възнаграждение на оператора е фактор, който позволява да се определи в чия тежест е рискът от експлоатацията“ 7.
As is the case for works concessions, the way in which the operator is remunerated is a factor which helps to determine who bears the exploitation risk.’ 7
С приемането на първите директиви за електроенергията през 1996 г. и за газа през 1998 г. се цели завършването на вътрешния пазар, който предполага прекратяването на обществените монополи, различни от тези, свързани с инфраструктурата в полза на свободна и ненарушавана конкуренция в тези области.
The adoption of the first directives on electricity in 1996 and on gas in 1998 was intended to achieve the completion of the internal market, which presupposed that public monopolies other than those concerning infrastructure would be abandoned in favour of free and undistorted competition in those fields.
При все това тези директиви оставят на държавитечленки известна свобода по отношение на отварянето на пазара, организирането на достъпа до мрежата и правната уредба на пазара.
However, those directives allowed the Member States a certain discretion in terms of market opening, organisation of access to the network and market regulation.
Комисията посочва, че „на практика се оказва, че
The Commission stated that ‘[p]ractice demonstrates that this situation leads to distortion of competition, as some Member States’ markets are more
I-7287, точка 16), Решение от 13 октомври 2005 г. по дело Parking Brixen (C-458/03, Recueil, стр. I-8585, точка 42), Решение от 6 април 2006 г. по дело ANAV (C-410/04, Recueil, стр.
6 — See, on that point, Telaustria and Telefonadress, paragraph 57; Case C-231/03 Coname [2005] ECR I-7287, paragraph 16; Case C-458/03 Parking Brixen [2005] ECR I-8585, paragraph 42; Case C-410/04 ANAV [2006] ECR I-3303, paragraph 17; and Case C-260/04 Commission v Italy [2007] ECR I-7083, paragraph 21.
I-3303, точка 17) и Решение от 13 септември 2007 г. по дело Комисия/Италия (C-260/04, Recueil, стр. I-7083, точка 21).
7 — Commission interpretative communication on concessions under Community law (OJ 2000 C 121, p.
ASM BRESCIA на наложените с тази директива задължения за държавите-членки.
ASM BRESCIA open to effective competition than others’. 9 Directive 2003/55 was adopted in that on Member States by that directive.
По-специал- но, трябва ли да се счита, че този текст налага на държавитечленки да прекратят предсрочно подобни концесии и само при утвърдителен отговор, от кой момент възниква това задължение и съгласно какви правила?
More specifically, should that text be regarded as imposing on Member States an obligation to bring such concessions to an end early and, only if so, from what moment is that obligation imposed and according to what detailed rules?
това положение води до нарушение на конкуренцията, тъй като пазарът на някои държавичленки е по-отворен за истинска конкуренция от други“ 9.
context in order to introduce progressively the total openingup of the natural gas market, by enabling consumers freely to choose their suppliers and suppliers freely to deliver to their customers.
Целта на тази нова директива е да „бъдат приети конкретни разпоредби за осигуряването на равностойни условия и за намаляване на рисковете от господство на пазара и хищническо поведение, осигуряване на недискриминационни тарифи за пренос и разпределение, чрез достъп до мрежата въз основа на тарифи, публикувани преди влизането им в сила, и гарантиране, че правата на малките и уязвими клиенти са защитени“ 11.
10 The objective of that new directive is to adopt ‘concrete provisions … to ensure a level playing field and to reduce the risks of market dominance and predatory behaviour, ensuring non-discriminatory transmission and distribution tariffs, through access to the network on the basis of tariffs published prior to their entry into force, and ensuring that the rights of small and vulnerable customers are protected’.
Ето защо Директива 2003/55 премахва възможността държавитечленки да изберат договорен достъп до газовите мрежи и ги задължава да разделят юридически експлоатацията на преносните системи и разпределението от останалите аспекти на дейността.
11 To that end, Directive 2003/55 abolished the option for Member States to negotiate access to the gas networks and obliges them to separate legally the operation of the transmission and distribution systems from other parts of the business.
По първия въпрос всички страни се съгласяват, че в Директива 2003/55 липсва каквото и да е указание за наличието на задължение за предсрочно прекратяване на спорните концесии.
With regard to the first point, all the parties agree that there is nothing in Dir -ective 2003/55 which indicates that there is an obligation to bring the disputed concessions to an end early.
При все това нацио -налната юрисдикция иска да се установи относимостта по-специално на член 23, параграф 1, буква в) от Директива 2003/55, който би могъл според нея да налага на държавитечленки подобно задължение, считано от 1 юли 2007 г.
However, the national court raises the question of the relevance, particularly, of Article 23(1)(c) of Directive 2003/55 which might, in its view, impose such an obligation on Member States from 1 July 2007.
Този член гласи: „държавите-членки следва да гарантират, че привилегированите клиенти са […] от 1 юли 2007 г. найкъсно, всички клиенти“.
That article stipulates: ‘Member States shall ensure that the eligible customers are … from 1 July 2007, all customers.’
Оттук следва, че към този краен срок за всички клиенти се предполага, че в съответствие с общностното право имат достъп до избрания от тях доставчик, за да купуват природен газ.
It follows from this that, by that deadline, all customers are to be presumed, in accordance with Community law, to have access to the supplier of their choice for the purchase of natural gas.
Въпреки това, преди да се изследва дали посочената директива не допуска въвеждането на преходен период, през който спорните концесии за услуги трябва да бъдат предсрочно прекратени, найнапред следва да се разгледа обхватът
None the less, even before examining whether the directive precludes the introduction of a transitional period during which the service concessions in dispute must be ter -minated early, it is necessary to examine, first of all, the extent of the obligations imposed
9 — Съобщение на Комисията и на Европейския парламент в съответствие с член 251, параграф 2, втора алинея от Договора за ЕО относно общата позиция на Съвета във връзка с приемането на Директива на Европейския парламент и на Съвета относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и отменяне на Директива 96/92/ЕО и относно общата позиция на Съвета във връзка с приемането на Директива на Европейския парламент и на Съвета относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и отменяне на Директива 98/30/ЕО (SEC/2003/0161 окончателен).
9 — Communication from the Commission to the European Parliament pursuant to the second subparagraph of Article 251(2) of the EC Treaty concerning the common pos -ition of the Council on the adoption of a directive of the European Parliament and of the Council concerning common rules for the internal market in electricity and repealing Directive 96/92/EC and concerning the common position of the Council on the adoption of a directive of the European Parliament and of the Council concerning common rules for the internal market in natural gas and repealing Dir -ective 98/30/EC (SEC(2003) 161 final).
10 — Съображение 4 от Директива 2003/55.
10 — Recital 4 in the preamble to Directive 2003/55.
Вж. и Решение на Първоинстанционния съд от 21 септември 2005 г. по дело EDP/Комисия (T-87/05, Recueil, стр. II-3745, точка 110).
See, also, Case T-87/05 EDP v Commission [2005] ECR II-3745. paragraph 110.
Въпреки това предложеното от нацио -налния съд тълкуване на тази разпоредба ми се струва неправилно от гледна точка на договорите за разпределение на природен газ.
However, the interpretation of that provision suggested by the national court appears to me to be wrong as regards contracts for the distribution of natural gas.
В действителност този член се отнася само до доставката, а не до разпределението на природен газ.
That article relates, in fact, only to the supply and not to the distribution of natural gas.
Следователно от тази разпоредба не може да се направи извод за наличието на задължение в тежест на държавитечленки да прекратят договорите за разпределение, предоставени без каквато и да е процедура за предоставяне на концесия.
Therefore, no obligation can be inferred from that provision for the Member States to put an end to distribution contracts granted without any competitive tendering proced- ure.
Всъщност, както основателно изтъква Комисията,
As the Commission has rightly pointed out, the deadline of 1 July 2007 applied to supply contracts cannot be transposed to
11 — Съображение 2 от Директива 2003/55.
11 — Recital 2 in the preamble to Directive 2003/55.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н POIARES MADURO — ДЕЛO C-347/06 крайният срок 1 юли 2007 г., приложен към договора за доставка, не може да се пренесе по отношение на договорите за разпределение, без при това да се създават правила вместо общностния законодател.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-347/06 distribution contracts, short of legislating instead of the Community legislature.
Следователно на третия преюдициален въпрос следва да се отговори, че Директива 2003/55 не налага предсрочното прекратяване на договорите за разпределение на газ, сключени първоначално без провеждането на каквато и да е процедура за предоставяне на концесия, но не е възможно да се счита, че тя изрично не допуска подобна възможност.
Therefore, the answer to the third question referred must be that Directive 2003/55 does not require the early termination of gas distribution contracts originally granted without any competitive tendering proced- ure, but it cannot be held that it expressly precludes such a possibility.
Освен това никоя друга разпоредба на Директива 2003/55 не подкрепя изрично тезата за наличието на задължение за предсрочно прекратяване на съществуващите концесии.
In addition, no other provision of Dir -ective 2003/55 expressly supports an obligation to terminate existing concessions early.
Членовете от Директива 2003/55, които се отнасят до разпределението на природен газ, по-специално член 4, параграф 2 и членове 11 и 18, не предвиждат друго, освен че определянето на оператори на разпределителни системи се извършва при съобразяване с ефективността и икономическия баланс (член 11) съгласно обективни и недискриминационни критерии (член 4, параграф 2).
The articles of Directive 2003/55 which refer to the distribution of natural gas, in particu- lar Article 4(2) and Articles 11 and 18, are restricted principally to providing for the designation of distribution system operators having regard to considerations of efficiency and economic balance (Article 11) according to objective and non-discriminatory criteria (Article 4(2)).
Операторите освен това трябва да осигурят достъп на трети страни до системата без дискриминация и при пълна прозрачност, по-специално, относно приложените тарифи и методологии за изчисляване (член 18).
Moreover, the operators are to ensure third-party access to the system without discrimination and with complete transparency with regard to the tariffs and the calculation methods applied (Article 18).
Въпреки това според постоянната практика на Съда неприлагането на разпоредбите на вторичното право не представлява пречка за прилагането на „основните правила на Договора като цяло, и в частност принципа за недопускане на дискриминация, основана на гражданство“ 12.
However, according to the Court’s settled caselaw, non-application of the provisions of secondary legislation does not preclude the application of ‘the fundamental rules of the EC Treaty, in general, and the principle of nondiscrimination on the grounds of nationality, in particular’.
Съдът добавя, че „разпоредбите на Договора, приложими към концесиите за обществени услуги, по-специално член 43 ЕО и член 49 ЕО, както и забраната за допускане на дискриминация, основана на гражданство, са конкретен израз на принципа за равно третиране“ 13.
12Further, ‘the provisions of the Treaty applying to public service concessions, in particular Art -icles 43 EC and 49 EC, and the prohibition of discrimination on grounds of nationality are specific expressions of the principle of equal treatment’.
С други думи, подборът на концесионера трябва да се извършва при спазване на принципите на Договора.
13In other words, the selection of the concession-holder must comply with the principles of the Treaty.
Ето защо отговорът на поставените от препращащата юрисдикция въпроси трябва да се потърси въз основа на тези принципи, чието предназначение като цяло е да гарантират целите на свободното движение.
Consequently, the reply to the questions referred by the national court must be sought on the basis of those principles intended to guarantee, in the main proceedings, the objective of free movement.
12 — Вж. по-специално посочените по-горе Решение по дело Telaustria и Telefonadress (точка 60), Решение по дело Parking Brixen (точка 49), Решение по дело Coname (точка 16) и Решение по дело Комисия/Италия (точка 22).
12 — See, inter alia, Telaustria and Telefonadress, paragraph 60; Parking Brixen, paragraph 49; Coname, paragraph 16; and Commission v Italy, paragraph 22.
13 — Посочените по горе Решение по дело Parking Brixen (точка 48) и Решение по дело Комисия/Италия (точка 23).
13 — Parking Brixen, paragraph 48, and Commission v Italy, paragraph 23.
Ето защо предвид изложените по-горе съображения е невъзможно да се направи извод само при прочита на този текст за някакво задължение в тежест на държавитечленки да прекратят предсрочно спорните концесии за разпределение, предоставени преди неговото приемане.
Consequently, in the light of the foregoing considerations, it is impossible to infer from the wording of that text alone any obligation on Member States to terminate early the disputed distribution concessions which were granted before its adoption.
Въпреки тази констатация, следва да се добави, че Директива 2003/55 все пак допуска подобно прекратяване.
Notwithstanding that statement, it is necessary to add that Directive 2003/55 none the less does not preclude such termination.
Така или иначе посочените по-горе разпоредби от Директива 2003/55 не позволяват да се определи дали общностното право допуска национално законодателство като разглежданото по главното производство.
The fact remains that the abovementioned provisions of Directive 2003/55 do not enable it to be determined whether Community law precludes national legislation such as that at issue in the main proceedings.
B — По първите два въпроса
C — The first two questions
Когато препращащата юрисдикция пита Съда дали общностното право допуска установяването на преходен период, както и неговото удължаване, за да бъдат прекратени концесии, предоставени първоначално в нарушение на принципите на прозрачност и на равно третиране, които следват от членове 43 ЕО и 49 ЕО 14, тя всъщност поставя два проблема от гледна точка на свободното движение.
Where the national court asks the Court of Justice whether Community law precludes the establishment and extension of a transitional period in order to bring to an end concessions originally granted in breach of the principles of transparency and equal treatment such as stem from Articles 43 EC and 49 EC, 14it effectively raises two problems in relation to free movement.