natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Така Съдът е имал повод да уточни по отношение на горепосоченото решение, че тази автономия изисква субдържавните административни единици да поемат политическите и финансови последици от дадена мярка за намаляване на данъка.
The Court thus had the opportunity to state, in relation to the judgment in Case C-88/03, that such autonomy requires that infra-State bodies assume responsibility for the political and financial consequences of a tax reduction measure.
По дело Centre d’exploitation du livre français (Решение на Съда от 12 февруари 2008 г., C-199/06, Сборник, стр. I-469) Съдът постановява, че макар общностното право да задължава националния съд да разпореди мерките, които са подходящи, за да бъдат реално отстранени последиците от неправомерността, то не му налага дори при липсана изключителни обстоятелства задължение за цялостно възстановяване на неправомерната помощ.
In Case C-199/06 Centre d’exploitation du livre français [2008] ECR I-469, the Court held that, while Communitylaw requires the national court to order the measures appropriate to remedy effectively the consequences of unlawfulness, it does not impose an obligation, even in the absence of exceptional circumstances, of full recovery of unlawful aid.
Действително, според Съда член 88, параграф 3, последно изречение ЕО се основава на обезпечителната цел да гарантира, че ще бъдат привеждани в действие само съвместимите помощи.
According to the Court, the last sentence of Article 88(3) EC is based on the preservative purpose of ensuring that only compatible aid will be implemented.
За да се осъществи тази цел, изпълнението на плана за помощ се отлага, докато съмнението относно неговата съвместимост бъде премахнато с окончателното решение на Комисията.
In order to achieve that purpose, the implementation of planned aid is to be deferred until any doubt as to its compatibility is resolved by the Commission’s final decision.
Когато Комисията взима положително решение, тогава се оказва, че преждевременното плащане на помощта не противоречи на тази цел.
When the Commission adopts a positive decision, it is then apparent that that purpose has not been frustrated by the premature payment of the aid.
Същевременно в този случай от гледна точка на операторите, различни от получателя на такава помощ, неправомерността на помощта при изплащането и` би имала за резултат, от една страна, да ги изложи на опасността, в крайна сметка неосъществена, от привеждането в действие на една несъвместима помощ, а от друга страна, да ги накара да понесат по-рано, отколкото трябва, последиците от гледна точка на конкуренцията, ако има такива, от една съвместима помощ.
However, in that case, from the point of view of operators other than the recipient of such aid, the fact that the aid was unlawful when it was paid will have had the effect of, first, exposing them to the risk, in the event unrealised, of the implementation of incompatible aid, and, second, making them suffer, depending on the circumstances, earlier than they would have had to, in competition terms, the effects of compatible aid.
От гледна точка на получателя на помощта недължимата полза би се изразявала, от една страна, в неплащане на лихвите, които би платил върху съответната сума на съвместимата помощ, ако трябваше в очакване на решението на Комисията да заеме тази сума на пазара, а от друга страна, в подобряването на конкурентното му положение по отношение на другите оператори на пазара през времетраенето на неправомерността.
From the aid recipient’s point of view, the undue advantage will have consisted, first, in the non-payment of the interest which it would have paid on the amount of the compatible aid in question, had it had to borrow that amount on the market pending the Commission’s decision, and, second, in the improvement of its competitive position as against the other operators in the market while the unlawfulness lasted.
Ето защо националният съд трябва, въз основана общностното право, да разпореди на получателя на помощта плащането на лихвите за периода на неправомерност.
It is for that reason that the national court must, applying Community law, order the aid recipient to pay interest in respect of the period of unlawfulness.
Съдът уточнява и че в рамките на национал-
The Court stated in addition that, within the framework of its domestic law, the national court may, if appropriate, also order the recovery of the unlawful aid, without prejudice to the Member State’s right to re-implement it subsequently.
Развитие и дейност ното си право националният съд може, ако случаят го предполага, да разпореди освен това и възстановяването на неправомерната помощ, без това да засяга правото на държаватачленка да я приведе отново в действие в един следващ момент.
Moreover, in this judgment, the Court stated that where the Community judicature annuls a Commission decision declaring compatible with the common market aid which, contrary to the prohibition laid down by the last sentence of Article 88(3) EC, had been implemented without awaiting the Commission’s final decision, the presumption of the lawfulness of the acts of the Community institutions and the rule that annulment is retroactive apply in turn.
Помощите, приведени в действие след положителното решение на Комисията, се считат за правомерни до постановяванена решението на общностния съд за отмяна и след това, към момента на това последно решение, в съответствие с член 231, първа алинея ЕО се смята, че с отмененото решение те не са били обявени за съвместими, така че привеждането им в действие трябва да се счита неправомерно.
Aid implemented after the Commission’s positive decision is presumed lawful until the Community judicature decides to annul that decision and subsequently, on the latter decision, the aid is deemed, in accordance with the first paragraph of Article 231 EC, not to have been declared compatible by the annulled decision, with the result that its implementation must be regarded as unlawful.
В този случай правилото, произтичащо от член 231, първа алинея ЕО, слага край с обратна сила на прилагането на презумпцията за законосъобразност.
In that case, the rule arising from the first paragraph of Article 231 EC puts a stop, retroactively, to the application of the presumption of lawfulness.
Така задължението, произтичащо от член 88, параграф 3, последно изречение ЕО, да се отстранят последиците от неправомерността се отнася също, с оглед изчисляването на сумите, които трябва да бъдат изплатени от получателя, освен при изключителни обстоятелства, и до периода, изтекъл между приемането на положителното решение на Комисията и отмяната му от общностния съд.
Accordingly, the obligation arising from the last sentence of Article 88(3) EC to remedy the consequences of the aid’s unlawfulness extends also, for the purposes of calculating the sums to be paid by the recipient, and save for exceptional circumstances, to the period between the adoption of the Commission’s positive decision and its annulment by the Community judicature.
В областта на данъка върху добавената стойност следва да се спомене делото Isle of Wight Council и др.
With regard to value added tax, Case C-288/07 Isle of Wight Council andOthers (judgment of 16 September 2008) is worthy of mention.
(Решение от 16 септември 2008 г., C-288/07), по което Съдът уточнява обхвата на няколко понятия, съдържащи се в член 4, параграф 5, втора алинея от Директива 77/388 относно хармонизиране на законодателствата на държавитечленки относно данъците върху оборота31.
In that judgment, the Court clarified the scope of a number of expressions which appear in the second subparagraph of Article 4(5) of Directive 77/388 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes (31).
Така Съдът постановява, че значителното нарушаване на конкуренцията, до което би довело третирането като данъчно незадължени лица на публичноправните субекти в качеството им на органи на държавна власт, трябва да се преценява по отношение на разглежданата дейност като такава, без тази преценка да се отнася по-специално до даден местен пазар.
The Court found that the significant distortions of competition, to which the treatment as non-taxable persons of bodies governed by public law acting as public authorities would lead, must be evaluated by reference to the activity in question, as such, without such evaluation relating to any local market in particular.
Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавитечленки относно данъците върху оборота—обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).
Council Directive 77/388/EEC of 17May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment (OJ 1977 L 145, p. 1).
Съд на Европейските общности
Court of Justice directives.
Сближаване на законодателствата и уеднаквени законодателства
Since Member States enjoy a certain discretion, it follows that Communitylaw does not preclude the adoption of national measures designed to avoid the risk of occurrence of practices capable of jeopardising transparency and distorting competition, a risk which could arise from the presence, amongst the tenderers, of a contractor active in the media sector or connected with a person involved in that sector, and thus to prevent or punish fraud and corruption.
За пореден път съдебната практика се оказа особено богата в тази област, в която Европейският съюз разгръща интензивна дейност.
However, a national provisionwhich establishes a system of general incompatibility between the sector of public works and that of the media has the consequence of excluding from the award of public contracts public works contractors who are also involved in the media sector on account of a connection as owner, main shareholder, partner or management executive, without affording them the possibility of showing that there is no real risk of that type.
Найнапред следва да бъдат посочени поредица решения, които допълват вече изобилната съдебна практика в областта на обществените поръчки.
Accordingly, by excluding an entire category of public works contractors on the basis of such an irrebuttable presumption, such a provision goes beyondwhat is necessary to achieve the claimed objectives.
По дело Michaniki (Решение от 16 декември 2008 г., C-213/07) Съдът се е произнесъл по въпроса дали държавитечленки имат възможността да добавят в националното си законодателство други клаузи за изключване на оферент, освен предвидените в съответните общностни директиви.
In Case C-324/07 Coditel Brabant (judgment of 13 November 2008), the Court decided that Articles 43 EC and 49 EC, the principles of equal treatment and of non-discrimination on grounds of nationality and the concomitant obligation of transparency do not preclude a public authority from awarding, without calling for competition, a public service concession to an inter-municipal cooperative society of which all the members a republic authorities, where those public authorities exercise over that cooperative society control similar to that exercised over their own departments and where that society carries out the essential part of its activities with those public authorities.
Така като изключва цяла категория изпълнители на обществено строителство въз основана посочената необорима презумпция, такава разпоредба надхвърля необходимото за постигането на твърдените цели.
It follows that, in circumstances in which decisions regarding the activities of such an inter-municipal cooperative society owned exclusively by public authorities are taken by bodies, created under the statutes of that society, which are composed of representatives of the affiliated public authorities, the control exercisedmay be regarded as enabling those authorities to exercise over the cooperative society control similar to that exercised over their own departments.
Директива 93/37/ЕИО на Съвета от 14юни 1993 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство (OВ L 199, стр. 54).
Council Directive 93/37/EEC of 14 June 1993 concerning the coordination of procedures for the award of public works contracts (OJ 1993 L 199, p. 54).
В случай че публичен орган стане член на междуобщинско кооперативно дружество, всички членове на което са публични органи, за да му прехвърли управлението на обществена услуга, контролът, за да бъде квалифициран като аналогичен на този, който публичноправен субект упражнява върху своите собствени служби, може да се упражнява съвместно, като при необходимост се прилага правилото за мнозинството.
In Case C-412/04 Commission v Italy [2008] ECR I-619, the Court held that a Member State which makes mixed works, supply and service contracts and supply or service contracts which include ancillary works, if the works represent more than 50 % of the total value of the relevant contract, subject to the national rules on public works contracts, fails to fulfil its obligations under Directives 92/50 (33), 93/36 (34) and 93/37 (35).
Действително, контролът от страна на публичния орган концедент трябва да бъде аналогичен на този, упражняван върху собствените му служби, но той не трябва да бъде идентичен на него във всичките си аспекти.
Where a contract contains both elements relating to a public works contract and elements relating to another type of contract, it is the main purpose of the contract that determines which Community directive on public procurement is to be applied.
Важно е упражняваният върху субекта концесионер контрол да е ефективен, но не е необходимо той да бъде индивидуален.
The assessment must be made in the light of the essential obligations which predominate and which, as such, characterise the transaction, as opposed to those which are only ancillary or supplementary in nature and are required by the very purpose of the contract; the value of the various matters covered by the contract is, in that regard, just one criterion among others to be taken into account for the purposes of the assessment.
Следователно трябва да се приеме, че ако няколко публични органа притежават субект концесионер, на който възлагат извършването на една от техните задачи за обществена услуга, контролът, който тези публични органи упражняват върху субекта, може да се упражнява съвместно от последните.Що се отнася до колегиален орган, процедурата по вземане на решения, и по-специално вземането на решения с мнозинство, не оказва влияние.
The Court also held that if an agreement concluded between a private person who is the owner of development l and and the municipal authority satisfies the criteria for the definition of a‘public works contract’within the meaning of Article 1(a) of Directive 93/37, the estimated value which must in principle be taken into account in order to ascertain whether the threshold set by the directive is attained and whether, therefore, the award of the contract must comply with the rules on advertising laid down therein may be calculated solely by reference to the total value of the various works, by adding together the value of the various lots. The only permitted exceptions to the application of Directives 92/50 and 93/38 (36) are those which are exhaustively and expressly mentioned therein.
По дело Комисия/Италия (Решение от 21 февруари 2008 г., C-412/04) Съдът постановява, че държавачленка, която подчинява на националната правна уредба относно обществените поръчки за строителство смесените поръчки за строителство, услуги и доставки, както и обществените поръчки за доставки или за услуги, включващи строителни работи, които представляват странична дейност, ако тези строителни работи представляват повече от 50 % от общата цена на съответната обществена поръчка, не е изпълнила задълженията си поДирективи 92/50 33
In another case involving the same parties (judgment of 8 April 2008 in Case C-337/05 Commission v Italy), the question to be determined was whether a Member State can award directly to an undertaking, without complying with the procedures provided for by Directive 93/36 (37), contracts for the purchase of helicopters to meet the requirements of several military and civilian corps. The Court found, first of all, that such a procedure cannot be justified by the existence of an‘in-house’relationship if a private undertaking has a shareholding, even a minority holding, in the capital of the company which produces the helicopters, in which the contracting authority in question is also a shareholder, as the undertaking’s shareholding precludes the authority from exercising over that company a control similar to that which it exercises over its own departments.
Всъщност когато един договор съдържа едновременно елементи, присъщи на обществена поръчка за строителство, и елементи, присъщи на друг вид обществена поръчка, основният предмет на договора определя коя от общностните директиви в областта на обществените поръчки следва да се прилага.
Moreover, as regards reliance on the legitimate requirements of national interest foreseen in Article 296 EC and Article 2(1)(b) of Directive 93/36 on the ground that such helicopters are dual-use items, the Court pointed out that anyMember State may take suchmeasures as it considers necessary for the protection of the essential interests of its security which are connected
Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги (OВ L 209, стр.
Council Directive 92/50/EEC of 18 June 1992 relating to the coordination of procedures for the award of public service contracts (OJ 1992 L 209, p. 1).
Директива 93/36/ЕИО на Съвета от 14юни 1993 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за доставки (OВ L 199, стр. 1).
Council Directive 93/36/EEC of 14 June 1993 coordinating procedures for the award of public supply contracts (OJ 1993 L 199, p. 1).
Директива 93/38/ЕИО на Съвета от 14юни 1993 година относно координирането на процедурите за възлагане на поръчки в секторите на водоснабдяването, енергетиката, транспорта и телекомуникациите (OВ L 199, стр. 84).
Council Directive 93/38/EECof 14 June 1993 coordinating the procurement procedures of entities operating in the water, energy, transport and telecommunications sectors (OJ 1993 L 199, p. 84).
Съд на Европейските общности
Consequently, the negotiated procedure is exceptional in nature and may be applied only in cases which are set out in an exhaustive list.
Развитие и дейност някой смята да се позове на дерогация, той трябва да докаже, че изключителните обстоятелства, обосноваващи тази дерогация, действително са налице.
Since Directive 93/36 must be interpreted strictly in order to prevent it being deprived of its effectiveness, the Member States cannot provide for the use of the negotiated procedure in cases not provided for by that directive or add new conditions to the cases expressly provided for which make that procedure easier to use.
Понататък ще бъдат споменати без особена подредба, така да се каже, други дела, които представляват особен интерес.
Reference will next be made, in no particular order, to other cases which are of particular interest.
По дело Synthon (Решение от 16 октомври 2008 г., C-452/06) се наложи Съдът да даде тълкуване на член 28 от Директива 2001/8338 и постанови, че той не допуска възмож- ността държавачленка, сезирана със заявление за взаимно признаване на разрешение за търговия с лекарствен продукт за хуманна употреба, издадено от друга държавачленка по съкратената процедура по член 10, параграф 1, буква а), подточка iii) от същата директива, да отхвърли това заявление по съображението, че разглежданият лекарствен продукт посъщество не е аналог на референтния лекарствен продукт.
In Case C-452/06 Synthon (judgment of 16 October 2008), the Court was required to interpret Article 28 of Directive 2001/83 (38) and held that that provision precludes a Member State to which an application is made for mutual recognition of a marketing authorisation of a medicinal product for human use granted by another Member State under the abridged procedure provided for in Article 10(1)(a)(iii) of that directive from refusing that application on the ground that the medicinal product in question is not essentially similar to the reference product.
Всъщност наличието на опасност за общественото здраве е единственото съображение, на което държавитечленки имат право да се позоват, за да не допуснат признаването на предоставено от друга държавачленка разрешение за търговия.
The existence of a risk to public health constitutes the only ground that a Member State is entitled to rely on to object to the recognition of a marketing authorisation granted by another Member State. In addition, a Member State wishing to rely on such a ground is required to comply with a specifically prescribed procedure for provision of information, concerted action and arbitration.
Освен това държаватачленка, която иска да изтъкне такова съображение, трябва да спази специално предвидената процедура по информиране, съгласуване и арбитраж.
The Court added that, if a Member State was not called upon to make any legislative choices and had only considerably reduced, or even no, discretion, the mere infringement of Communitylaw may be sufficient to establish the existence of a sufficiently serious breach of Communitylaw .
Съдът добавя, че в хипотезата, в която държаватачленка не е била изправена пред нормативен избор и е разполагала със значително ограничена и дори несъществуваща свобода на преценка, самото неспазване на общностното право може да бъде достатъчно, за да се установи наличието на достатъчно съществено нарушение на общностното право.
Accordingly, since Article 28 of Directive 2001/83 confers on a Member State in receipt of an application for mutual recognition only a very limited discretion in relation to the reasons for which it is entitled to refuse to recognise the marketing authorisation in question, the failure on the part of the Member State to recognise such an authorisation, on the ground that the relevant medicinal product either is not essentially similar to the reference product or belongs to a category of medicinal products for which the Member State concerned has a general policy which does not allow it to be considered as essentially similar, constitutes a sufficiently serious breach of Communitylaw capable of rendering that Member State liable in damages.
Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламенти на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, стр.
Directive 2001/83/EC of the European Parliament and of the Council of 6November 2001 on the Community code relating to medicinal products for human use (OJ 2001 L 311, p. 67).
97/3339 и член 4 в от Директива 90/38840 трябва да се тълкуват в смисъл, че националният регулаторен орган не може да задължава оператор на свързана мрежа, която е взаимно свързана с обществена мрежа, да заплаща на оператора на абонатната мрежа, който има господстващо положение на пазара, такса за свързване, която е допълнителна по отношение на таксата за взаимно свързване и с която се цели компенсиране на възникналия за последния дефицит в резултат от свързването на абонатите.
In Joined Cases C-152/07 to C-154/07 Arcor (judgment of 17 July 2008), concerning the telecommunications sector, the Court held that Article 12(7) of Directive 97/33 (39) and Article 4c of Direc- tive 90/388 (40) must be interpreted as precluding a national regulatory authority from requiring an operator of a network interconnected with a public network to pay to the market-dominant subscriber network operator a connection charge which is additional to an interconnection charge and is intended to compensate the latter operator for the deficit incurred as a result of providing the local loop.