natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Такова ограничение обаче се допуска само в същото съдебно решение, което се произнася по исканото тълкуване (вж. в този смисъл и по аналогия Решение на Съда от 15 март 2005 г. по дело Bidar, C-209/03, Recueil, стр.
It follows that the provision as thus interpreted may, and must, be applied even to legal relationships which arose and were established before the judgment in question and it is only exceptionally that, in application of a general principle of legal certainty which is inherent in the Community legal order, the Court may decide to restrict the right to rely upon a provision, which it has interpreted, with a view to calling in question legal relationships established in good faith.
I-2119, точки 66 и 67 и Решение на Съда от 6 март 2007 г. по дело Meilicke и др., C-292/04, Сборник, стр. I-1835, точки 34—36 и посочената в него съдебна практика).
However, such a restriction may be allowed only in the actual judgment ruling upon the interpretation sought (see, to that effect and by analogy, Case C-209/03 Bidar [2005] ECR I-2119, paragraphs 66 and 67, and Case C-292/04 Meilicke and Others [2007] ECR I-1835, paragraphs 34 to 36 and the caselaw there cited).
Първоинстанционният съд счита, че тези съображения, произтичащи от съдебна практика, която е насочена в частност
The Court considers that those considerations, which derive from caselaw dealing, in particular, with the national courts’ duty to apply Community law, apply
При това положение трябва да се изследва дали и доколко обжалваното решение е съвместимо с критериите, изложени в Решение по дело Altmark, точка 89 по-горе, чийто обхват, както приемат и жалбоподателите, до голяма степен се припокрива с този на критериите по член 86, параграф 2 ЕО.
The Court must therefore examine whether and to what extent the contested decision is compatible with the criteria laid down in Altmark, the scope of which, as the applicants too acknowledge, to a large extent overlaps that of the criteria of Article 86(2) EC.
При все това, предвид особеното естество на задачата за УОИИ, посочена в дадения случай, която се състои в задължение за всички действащи на ирландския пазар на ЧЗО оператори да спазват редица задължения, квалифицирани в обжалваното решение като задължения за УОИИ и с които общностният съд никога до този момент не се е запознавал, критериите, формулирани в Решение по дело Altmark, точка 89 по-горе, следва да се прилагат съгласно духа и целта, преобладавали при излагането им, по адаптиран към специфичните обстоятелства по настоящия случай начин.
However, in light of the particular nature of the SGEI mission relied on in this case, which consists in the obligation for all operators active on the Irish PMI market to comply with a number of obligations characterised by the contested decision as SGEI obligations, and which the Community judicature has thus far never had to consider, it is appropriate to apply the criteria formulated in Altmark, in accordance with the spirit and the purpose which prevailed when they were laid down, in a manner adapted to the particular facts of the present case.
в) По наличието на задача за УОИИ по смисъла на първото условие, изложено в Решение по дело Altmark, и в член 86, параграф 2 ЕО i) Предварителна бележка
(c) The existence of an SGEI mission within the meaning of the first Altmark condition and Article 86(2) EC
Според първото условие, изложено в Решение по дело Altmark, точка 89 по-горе (точка 89), предприятието получател трябва действително да е натоварено с изпълнението на задължения за обществена услуга и тези задължения трябва да бъдат ясно определени.
According to the first Altmark condition (paragraph 89), the recipient undertaking must actually have public service obligations to discharge, and the obligations must be clearly defined.
Страните не спорят, че понятието за задължение за обществена услуга, посочено в това съдебно решение, съответства на понятието за УОИИ, както е определено в обжалваното решение и че то не се различава от посоченото в член 86, параграф 2 ЕО.
It is common ground between the parties that the concept of public service obligation referred to in that judgment corresponds to that of the SGEI as designated by the contested decision and that it does not differ from that referred to in Article 86(2) EC.
В рамките на първото и второто правни основания жалбоподателите основно изтъкват, че понятието за УОИИ е понятие от общностното право, което има стриктен и обективен характер и чието спазване подлежи на цялостен контрол от страна на общностните институции, който не можел да бъде възлаган на националните власти.
In the context of the first and second pleas, the applicants essentially claimed that the concept of SGEI is a concept of Community law which is strict and objective in nature and compliance with which is subject to unlimited control by the Community institutions and not capable of being delegated to the national authorities.
Въпреки че държавитечленки разполагат с определена свобода на действие по отношение на начина, по който възнамеряват да осигурят и регламентират предоставянето на УОИИ, определянето на тази УОИИ зависело от редица обективни критерии, като по-специално универсалността на услугата и нейния задължителен характер, чието наличие трябвало да се проверява от институциите.
Although the Member States have a certain latitude as to the manner in which they propose to ensure and regulate the provision of an SGEI, the determination of the SGEI depends on a set of objective criteria, such as the universality of the service and its compulsory nature, the presence of which must be verified by the institutions.
В настоящия случай обаче не било налице задължение, дори задача от общ интерес, наложена на осигурителите да предоставят определени ЧЗО услуги и тези услуги не били достъпни за цялото ирландско население.
In the present case, on the other hand, there is no obligation, or indeed mission, of general interest imposed on insurers to provide certain PMI services and those services are not available to the entire Irish population.
ЧЗО услугите представлявали само незадължителни финансови, дори „луксозни“ услуги, и нямали за цел да заместят общественото социално осигуряване.
PMI services are merely optional, indeed ‘luxury’, financial services and are not intended to replace the public social security system.
Освен това обжалваното решение определяло като УОИИ само задълженията за ЧЗО, а не и самите ЧЗО услуги.
Furthermore, the contested decision designates only PMI obligations, and not PMI services as such, as SGEIs.
Задълженията за ЧЗО обаче, макар приети в общ интерес, били само обикновени регулаторни задължения, които се прилагат към упражняването и контрола на дейността от ЧЗ осигурителите, което според съдебната практика и практиката на Комисията по вземане на решения не било достатъчно, за да ги квалифицира като УОИИ.
However, PMI obligations, although they are adopted in the general interest, are merely ordinary regulatory obligations applying to the exercise and control of the activity of PMI insurers, which, according to the caselaw and to the Commission’s practice in taking decisions, does not suffice for them to be characterised as SGEIs.
Ответникът, подкрепен от Ирландия, от Кралство Нидерландия и от VHI, твърди, от една страна, че определението за УОИИ е главно от компетентността и оперативната самостоятелност на държавитечленки и че контролът, който общностните институции са овластени да упражняват в това отношение, е ограничен до наличието на явна грешка в преценката, каквато в случая липсвала.
The defendant, supported by Ireland, the Kingdom of the Netherlands and the VHI, contends that the definition of SGEIs falls primarily within the competence and discretion of the Member States and that the control which the Community institutions are authorised to carry out in that respect is limited to control of a manifest error of assessment, which is not present in this case.
Ответникът и Ирландия подчертават, че ЧЗО представлява важен инструмент на следваната от Ирландия социална и здравна политика, област, която по силата на член 152 ЕО е запазена основно в компетентността на държавитечленки и е важно допълнение към общественото здравно осигуряване, без при това да го замества.
The defendant and Ireland submit that PMI is an important instrument of the social and health policy pursued by Ireland, a matter which, under Article 152 EC, is essentially reserved for the competence of the Member States, and an important supplement to the public health insurance system, although it does not replace that system.
В настоящия случай, обратно на това, което твърдят
In this case, contrary to the applicants’ allegations, the PMI services as such, in conjunction with the PMI
В частност задълженията за ЧЗО, в това число за отворено присъединяване и за единна тарифна система, гарантирали, че ЧЗО услугите са достъпни за всички.
In particular, the PMI obligations, including open enrolment and community rating, ensure that the PMI services are available to all.
В това отношение, обратно на мнението на жалбоподателите, не било необходимо ЧЗО услугите да имат универсален и задължителен характер в тесен смисъл, да бъдат безплатни или икономически достъпни за цялото ирландско население и да заместват общественото социално осигуряване.
In that regard, contrary to the applicants’ opinion, it is not necessary that the PMI services be universal and compulsory in the strict sense, that they be free of charge or economically accessible to the whole of the Irish population and that they constitute a substitute for the public social security system.
Освен това по мнението на Кралство Нидерландия, предвид динамиката на понятието за УОИИ, достатъчно е държавата да наложи на всички осигурители определени задължения, като задълженията за ЧЗО, чието спазване е обвързано със система на разрешение и контрол, за да могат да се квалифицират като задължения за УОИИ.
Furthermore, in the opinion of the Kingdom of the Netherlands, in light of the dynamic concept of SGEIs, it is sufficient that the State imposes certain requirements, such as PMI obligations, on all insurers, compliance with those requirements being subject to a system of authorisation and control, in order for them to be able to be characterised as SGEIs.
При това положение предоставянето на специално или изключително право на дадено предприятие не било необходимо.
Accordingly, the grant of a special or exclusive right to an undertaking is not necessary.
ii) По понятието за задача за УОИИ и правомощията за определяне и за контрол на УОИИ
(ii) The concept of an SGEI mission and the powers to define and control SGEIs
Следва да се приеме, че в общностното право и за целите на прилагането на правилата за конкуренция от Договора за ЕО не съществува нито ясно и точно законово определение на понятието за задача за УОИИ, нито установена правна концепция, която да определи окончателно условията, които трябва да бъдат изпълнени, за да може дадена държавачленка с право да се позове на наличието и защитата на задача за УОИИ, било по смисъла на първото условие, изложено в Решение по дело Altmark, точка 89 по-горе, било по смисъла на член 86, параграф 2 ЕО.
It must be made clear that in Community law and for the purposes of applying the EC Treaty competition rules, there is no clear and precise regulatory definition of the concept of an SGEI mission and no established legal concept definitively fixing the conditions that must be satisfied before a Member State can properly invoke the existence and protection of an SGEI mission, either within the meaning of the first Altmark condition or within the meaning of Article 86(2) EC.
Що се отнася до компетентността за определяне на естеството и обхвата на дадена задача за УОИИ по смисъла на Договора, както и за степента на контрол, който общностните институции трябва да упражняват в този контекст, от точка 22 от Известието относно услугите от общ интерес (вж. точка 12 по-горе)
As regards competence to determine the nature and scope of an SGEI mission within the meaning of the Treaty, and also the degree of control that the Community institutions must exercise in that context, it follows from paragraph 22 of the Communication on SGEIs (see paragraph 12 above) and from the caselaw of the Court of First
II-2031, точка 216 и посочената там съдебна практика).
Instance that Member States have a wide discretion to define what they regard as SGEIs and that the definition of such services by a Member State can be questioned by the Commission only in the event of manifest error (see Case T-17/02 Fred Olsen v Commission [2005] ECR II-2031, paragraph 216 and the caselaw there cited).
Това правомощие на държавата-членка, което засяга определението за УОИИ, е потвърдено от липсата както на специално възложена на Общността компетентност, така и на точно и изчерпателно определение на понятието за УОИИ в общностното право.
That prerogative of the Member State concerning the definition of SGEIs is confirmed by the absence of any competence specially attributed to the Commission and by the absence of a precise and complete definition of the concept of SGEI in Community law.
Всъщност определянето на естеството и обхвата на дадена задача за УОИИ в отделните области на политиката, които или не са в компетентността на Общността по смисъла на член 5, първа алинея ЕО, или се основават само на ограничена или споделена компетентност по смисъла на втората алинея на този член, по принцип остава отговорност на държавитечленки.
The determination of the nature and scope of an SGEI mission in specific spheres of action which either do not fall within the powers of the Community, within the meaning of the first paragraph of Article 5 EC, or are based on only limited or shared Community competence, within the meaning of the second paragraph of that article, remains, in principle, within the competence of the Member States.
Както обаче твърдят ответникът и Ирландия, здравният сектор е от почти изключителната компетентност на държавитечленки.
As the defendant and Ireland maintain, the health sector falls almost exclusively within the competence of the Member States.
В този сектор по силата на член 152, параграфи 1 и 5 ЕО Общността може да извършва само правно незадължителни действия, като напълно зачита отговорностите на държавитечленки в областта на организацията и предоставянето на здравни услуги и медицински грижи.
In that sector, the Community can engage, under Article 152(1) and (5) EC, only in action which is not legally binding, while fully respecting the responsibilities of the Member States for the organisation and provision of health services and medical care.
От това следва, че в този контекст определянето на задълженията за УОИИ е също основно в компетентността на държавитечленки.
It follows that the determination of SGEI obligations in this context also falls primarily within the competence of the Member States.
Това разпределение на компетентностите освен това е изразено в общ план в член 16 ЕО, според който предвид мястото, което заемат УОИИ сред споделените ценности на Съюза, както и тяхната роля при подпомагането на социалното и териториално единство на Съюза, Общността и нейните държавичленки, всяка в границите на съответстващите им правомощия и в рамките на приложното поле на Договора, полагат грижи тези УОИИ да функционират на базата на принципи и при условия, които им позволяват да изпълняват техните задачи.
That division of powers is also reflected, generally, in Article 16 EC, which provides that, given the place occupied by SGEIs in the shared values of the Union as well as their role in promoting social and territorial cohesion, the Community and the Member States, each within their respective powers and within the scope of application of the Treaty, are to take care that such services operate on the basis of principles and conditions which enable them to fulfil their missions.
В това отношение жалбоподателите не могат валидно да се позовават на Решение от 20 март 1985 г. по дело Италия/Комисия, точка 100 по-горе (точка 30), за да докажат необходимостта от пълен и цялостен контрол от страна на общностните институции относно наличието на задача за УОИИ в здравния сектор.
In that regard, the applicants cannot validly rely on Case 41/83 Italy v Commission, paragraph 100 above (paragraph 30), to demonstrate the need for full and unrestricted control by the Community institutions of the existence of an SGEI mission in the health sector.
Всъщност от посоченото съдебно решение е видно, че правомощието
In effect, that judgment shows that the Member State’s power to take action under Article 86(2) EC and, accordingly, its power to define SGEIs is
Следователно контролът, който общностните институции са овластени да осъществяват върху упражняваната от държаватачленка оперативна самостоятелност да определя УОИИ, е сведен до изследването дали е налице явна грешка в преценката.
Consequently, the control which the Community institutions are authorised to exercise over the use of the discretion of the Member State in determining SGEIs is limited to ascertaining whether there is a manifest error of assessment.
В обжалваното решение (точка 44) обаче Комисията е осъществила правилно този контрол, като е разгледала дали преценката на Ирландия, свързана с наличието на задача за УОИИ, както и с квалификацията на задълженията за ЧЗО като задължения за УОИИ, са опорочени от явна грешка.
In the contested decision (recital 44), the Commission did in fact exercise that control by considering whether Ireland’s assessment of the presence of an SGEI mission and of the characterisation of the PMI obligations as SGEI obligations was vitiated by a manifest error.
При това положение не може да бъде прието твърдението за незаконосъобразно делегиране на ирландските власти да определят разглежданите УОИИ и за липсата на пълен и цялостен контрол върху преценката на тези власти с оглед на обективно и стриктно определение на УОИИ в общностното право.
Accordingly, the complaint that the Commission unlawfully delegated to the Irish authorities the definition of the SGEIs in question and that it failed to exercise full and unrestricted control of the assessment made by those authorities with respect to a strict and objective definition of the SGEIs in Community law cannot be upheld.
iii) По наличието на задача за УОИИ в настоящия случай
(iii) The existence of an SGEI mission in the present case
1) По разпределянето на тежестта на доказване
(1) Allocation of the burden of proof
Следва да се разгледа въпросът дали Комисията с право е могла да приеме в обжалваното решение, че мерките, за които Ирландия е уведомила, са свързани със задача за УОИИ по смисъла на първото условие, изложено в Решение по дело Altmark, точка 89 по-горе, както и в член 86, параграф 2 ЕО.
It is appropriate to consider whether the Commission was entitled to take the view in the contested decision that the measures notified by Ireland related to an SGEI mission within the meaning of the first Altmark condition and Article 86(2) EC.
В това отношение в самото начало следва да се отбележи, че макар държаватачленка да разполага с широко право на оперативна самостоятелност при определяне на онова, което счита като УОИИ, това не я освобождава от задължението, когато се позовава на наличието и на необходимостта от защита на дадена задача за УОИИ, да полага грижи с оглед на това последната да задоволява определени минимални критерии, общи за всяка задача за УОИИ по смисъла на Договора за ЕО, както са уточнени в съдебната практика, и да докаже, че в настоящия случай тези критерии са наистина задоволени.
In that regard, the Court notes at the outset that even though the Member State has a wide discretion when determining what it regards as an SGEI, that does not mean that it is not required, when it relies on the existence of and the need to protect an SGEI mission, to ensure that that mission satisfies certain minimum criteria common to every SGEI mission within the meaning of the EC Treaty, as explained in the caselaw, and to demonstrate that those criteria are indeed satisfied in the particular case.
По-специално става дума за наличието на акт на публичната власт, който възлага на въпросните оператори задача за УОИИ, както и за универсалния и задължителен характер на тази задача.
These are, notably, the presence of an act of the public authority entrusting the operators in question with an SGEI mission and the universal and compulsory nature of that mission.
Обратно, липсата на доказателства от държавата-членка, че тези критерии са изпълнени, или тяхното неспазване от държаватачленка може да представлява явна грешка в преценката, която Комисията е длъжна да санкционира, под страх самата тя да не допусне явна грешка.
Conversely, the lack of proof by the Member State that those criteria are satisfied, or failure on its part to observe them, may constitute a manifest error of assessment, in which case the Commission is required to make a finding to that effect, failing which the Commission itself makes a manifest error.
Освен това от съдебната практика, свързана с член 86, параграф 2 ЕО следва, че държаватачленка трябва да посочи причините, поради които счита, че въпросната услуга заслужава, поради своя специфичен характер да бъде квалифицирана като УОИИ и разграничена от други икономически дейности (вж. в този смисъл Решение по дело Merci Convenzionali Porto di Genova, точка 97 по-горе, точка 27 и Решение по дело Enirisorse, точка 131 по-горе, точки 33 и 34).
Furthermore, it follows from the caselaw on Article 86(2) EC that the Member State must indicate the reasons why it considers that the service in question, because of its specific nature, deserves to be characterised as an SGEI and to be distinguished from other economic activities (see, to that effect, Merci Convenzionali Porto di Genova, paragraph 97 above, paragraph 27, and Enirisorse, paragraph 131 above, paragraphs 33 and 34).
Всъщност при липсата на такива мотиви дори бегъл контрол от страна на общностните институции — извършен на основание както на първото условие, изложено в Решение по дело Altmark, точка 89 по-горе, така и на член 86, параграф 2 ЕО — относно наличието на явна грешка, допусната от държаватачленка в рамките на предоставената ѝ оперативна самостоятелност, не би бил възможен.
In the absence of such reasons, even a marginal review by the Community institutions on the basis of both the first Altmark condition and Article 86(2) EC with respect to the existence of a manifest error by the Member State in the context of its discretion would not be possible.
В светлината на тези съображения следва да се разгледат оплакванията, изтъкнати от жалбоподателите, които целят да докажат, че в дадения случай, Комисията неправилно е допуснала съществуването на задача за УОИИ.
It is in the light of those considerations that the Court will examine the complaints whereby the applicants seek to demonstrate that in this case the Commission was wrong to accept the existence of an SGEI mission.
2) По идентичността и естеството на разглежданата задача за УОИИ
(2) The identity and the nature of the SGEI mission in question
В настоящия случай страните спорят относно идентичността и естеството на УОИИ, предмет на обжалваното решение и следователно, на мярката, за която
In the present case, the applicants do not agree as to the identity and the nature of the SGEIs forming the subjectmatter of the contested decision and, accordingly, of
Жалбоподателите твърдят по същество, че обжалваното решение е насочено само към задълженията за ЧЗО, чиято квалификация като задължения за УОИИ е приета от Комисията.
The applicants submit, in essence, that the contested decision refers only to the PMI obligations, the characterisation of which as SGEI obligations is accepted by the Commission.
Посоченото решение обаче не преценявало въпроса дали ЧЗО услугите сами по себе си представляват УОИИ, какъвто при всички положения, не бил случаят (вж. точка 110 по-горе).
On the other hand, the contested decision does not examine the question whether the PMI services as such constitute SGEIs, which in the applicants’ submission is not the case (see paragraph 110 above).