natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Viamex оспорва решението за отхвърляне, с мотив че нито една разпоредба, свързана с възстановяванията, както и нито една разпоредба от Директива 91/628 не изисква корабът да бъде одобрен за транспорт на жив добитък.
Viamex brought an action against that decision on the ground that there is no provision to the effect that a vessel has to be authorised for the transportation of live cattle, whether among the provisions governing export refunds or in Directive 91/628.
Във всеки случай Hauptzollamt посочва, че на 3 декември 1999 г. е получил актуализиран негативен списък, съгласно който корабът отново не е изпълнил поставените от Директива 91/628 изисквания.
In any event, the Hauptzollamt states that, on 3 December 1999, it received an update of the negative list indicating that the vessel had once again fallen short of the requirements imposed by Directive 91/628.
Актуализацията е направена по повод извършена през ноември 1999 г. инспекция от представителите на британското министерство на земеделието, риболова и храните.
That update had been made following an inspection in November 1999 by officials from the British Ministry of Agriculture, Fisheries and Food.
От извършената от британските власти проверка е видно по-специално, че корабът има само временно разрешение, и то единствено за транспорт на овци.
It was clear in particular from that inspection that the vessel had been approved only temporarily and only for the carriage of sheep.
Предвид обаче разликата в ръста между овца и говедо, годността за транспорт на овце не позволява да се достигне до извода, че корабът може също да транспортира и говеда.
Given the difference in size between sheep and cattle, the fact that a ship is suitable for the carriage of sheep does not support the conclusion that it is also suitable for the carriage of cattle.
Следователно с оглед на тези данни Hauptzollamt счита, че Директива 91/628 не е била спазена по време на въпросния транспорт по главното производство и че са изпълнени предвидените в член 5, параграф 3 от Регламент № 615/98 условия за отказ на възстановяване при износ.
Consequently, in the light of that information, the Hauptzollamt formed the view that Directive 91/628 could not possibly have been complied with during the transport operation at issue in the main proceedings and that the conditions laid down in Article 5(3) of Regulation No 615/98 for refusing an export refund were satisfied.
Тъй като приема, че решаването на спора зависи от тълкуването на член 5, параграф 3 от Регламент № 615/98, Finanzgericht Hamburg решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
Since it considered that the outcome of the case depended on the interpretation of Article 5(3) of Regulation No 615/98, the Finanzgericht Hamburg (Finance Court, Hamburg) decided to stay the proceedings and refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
„1) Предвижда ли член 5, параграф 3 от Регламент № 615/98 изключение, което има за последица Hauptzollamt […] да носи доказателствената тежест, че са изпълнени условията от тази разпоредба?
‘(1) Does Article 5(3) of Regulation No 615/98 constitute an exclusion, with the consequence that the burden of proof in respect of the requirements of Article 5(3) of Regulation No 615/98 is on the Principal Customs Office?
2) В случай на положителен отговор на предходния въпрос: с оглед на преценката по смисъла на член 5, параграф 3 от Регламент № 615/98, че не е спазена Директива [91/628], компетентният орган трябва ли да представи доказателство за конкретното нарушение на [тази] директива […] или той изпълнява задължението си за мотивиране и за доказване, ако се ограничава до позоваването и доказването на фактически обстоятелства, които, преценени в тяхната съвкупност, сочат с голяма степен на вероятност, че Директива [91/628] не е спазена (също и) по отношение на въпросния износ?
(2) If the first question is answered in the affirmative: In order to conclude under Article 5(3) of Regulation No 615/98 that … Directive [91/628] has not been complied with, is it necessary to have proof that there has been an infringement of [that directive] … in the particular case, or does the competent authority discharge its burden of proof if it relies on and provides evidence of circumstances which, viewed as a whole, indicate a material probability that the directive on the protection of animals during transport has not been complied with (also) in relation to the export consignment in question?
3) Каквито и да са отговорите на първи и втори въпрос: може ли орган да откаже изцяло на износител възстановяване при износ съгласно член 5, параграф 3 от Регламент № 615/98, въпреки че не са налице никакви данни, които да сочат, че при въпросния износ по време на транспорта е било накърнено хуманното отношение към животните посредством (евентуалното) нарушаване на Директива 91/628?“
(3) Irrespective of the answers to the first and second questions: May the competent authority refuse to pay (all of) the export refund to the exporter under Article 5(3) of Regulation No 615/98 where there are no indications that the (potential) infringement of Directive 91/628 … has in fact been deleterious to the wellbeing of the animals during transport in relation to the export consignment in question?’
По първия и втория въпрос
The first and second questions
С първи и втори въпрос, които следва да бъдат разгледани заедно, препращащата юрисдикция иска по същество да установи, в случай че всички изисквани по силата на член 5, параграф 2 от Регламент № 615/98 документи са представени от износителя, дали той или компетентният орган следва да установи, че са изпълнени предвидените в параграф 3 от този член условия.
By its first and second questions, which should be examined together, the national court is essentially asking whether, if all the documents required pursuant to Article 5(2) of Regulation No 615/98 have been produced by the exporter, it is for the exporter or the competent authority to establish that the conditions laid down in Article 5(3) of that regulation have been fulfilled.
Ако компетентният орган носи доказателствената тежест, препращащата юрисдикция иска да установи на кои документи посоченият орган би могъл да основе преценката си, че не е спазена Директива 91/628, и дали е достатъчно да установи наличието на тези данни или е длъжен да представи доказателство за конкретното нарушение на тази директива.
If the burden of proof is on the competent authority, the national court wishes to know on which elements that authority may legitimately base a finding that Directive 91/628 has not been complied with, and whether it is sufficient for that authority to refer to those elements or whether it is required to furnish proof of an actual and specific infringement of the directive.
В това отношение съгласно постоянната съдебна практика, при положение че системата на възстановявания при износ се основава на факултативната възможност за подаване на декларации, когато износителят решава по своя собствена воля да се възползва от нея, той трябва да представи съответните данни, необходими, за да се установи правото на възстановяване и да се определи неговият размер.
In that regard, according to settled caselaw, since the system of export refunds is based on voluntary declarations, where the exporter decides on its own initiative to seek a refund, it must provide the relevant information necessary to establish its entitlement to the refund and to determine its amount.
В контекста на Регламент (ЕИО) № 3665/87 на Комисията от 27 ноември 1987 година за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (ОВ L 351 стр.
In the context of Commission Regulation (EEC) No 3665/87 of 27 November 1987 laying down common detailed rules for the application of the system of export refunds on agricultural products (OJ 1987 L 351, p.
Съдът постановява обаче, че като декларира продукт в рамките на процедурата за възстановяване при износ, износителят имплицитно приема, че продуктът отговаря на всички необходими условия за възстановяване.
The Court has also held that, by declaring a product under the procedure for export refunds, an exporter implies that the product satisfies all the conditions necessary for the refund.
В случай че компетентният орган поставя под съмнение декларацията, тогава съгласно правилата за доказване по националното право износителят следва да докаже, че посочените условия са изпълнени изцяло (вж. в този смисъл Решение по дело Fleisch-Winter, посочено по-горе, точки 32 и 35).
If the declaration is questioned by the competent authority, it is for the exporter to show, in accordance with the national rules of evidence, that the conditions have actually been complied with (see, to that effect, Fleisch­Winter, paragraphs 32 and 35).
Такава система е предвидена в рамките на режима на възстановяванията при износ, що се отнася до хуманното отношение към живите животни от порода говеда по време на транспорта, и износителят следва да установи съгласно член 5, параграфи 1 и 2 от Регламент № 615/98, че са изпълнени условията за предоставяне на възстановяване при износ.
Such a mechanism is provided for in the framework of the arrangements governing export refunds, with regard to the welfare of live bovine animals during transportation, and it is for the exporter to establish in accordance with Article 5(1) and (2) of Regulation No 615/98 that the conditions for the grant of the refund are met.
За да направи това, износителят трябва, от една страна, да предостави на компетентния орган на държаватачленка, в която е приета декларацията, полезните сведения относно пътуването найкъсно до момента на подаването на декларацията за износ.
In order to do so, the exporter must, first, pass on to the competent authority of the Member State where the export declaration is accepted all necessary information concerning the journey, at the latest when the export declaration is lodged.
От друга страна, за да му бъде изплатено възстановяването при износ, той трябва да представи доказателство, че са спазени разпоредбите на член 1 от Регламент № 615/98 и следователно на Директива 91/628, като представи посочените съответно в член 2, параграф 3, и член 3, параграф 2 от този регламент документи.
Second, the exporter must, in order to obtain payment of the export refund, provide proof of compliance with the provisions of Article 1 of Regulation No 615/98 and, accordingly, of Directive 91/628, by producing the documents referred to in Articles 2(3) and 3(2), respectively, of that regulation.
Член 5, параграф 6 от него допуска при определени условия износителят да може да представи други документи, потвърждаващи, че са спазени разпоредбите на Директива 91/628.
Additionally, Article 5(6) of that regulation makes it possible, under certain conditions, for the exporter to confirm that Directive 91/628 has been complied with by providing the competent authorities of the Member State with other documents.
При все това, както е видно от целта на членове 3 и 5 от Регламент № 615/98, представянето на посочените документи от износителя не представлява неопровержимо доказателство за спазването на член 1 от него, нито на Директива 91/628.
However, as is clear from the aim of Articles 3 and 5 of Regulation No 615/98, presentation by the exporter of those documents does not constitute irrefutable proof of compliance with Article 1 of that regulation, or of compliance with Directive 91/628.
Всъщност това доказателство се явява достатъчно само доколкото компетентният орган не разполага с данни, с оглед на които може да приеме, че е спазена посочената директива.
That evidence is sufficient only in so far as the competent authority does not have at its disposal elements in the light of which it may find that the directive has not been complied with.
Това тълкуване се потвърждава от текста на член 5, параграф 3 от Регламент № 615/98, съгласно който компетентният орган може да не изплати възстановяването при износ за животни, за които прецени, че Директива 91/628 не е била спазена, предвид посочените в параграф 2 от член 5 документи, посочените в член 4 от този регламент доклади от проверка и/или всякакви други данни, с които разполага, относно спазването на посочените в член 1 от регламента разпоредби.
That interpretation is confirmed by the wording of Article 5(3) of Regulation No 615/98, under which the competent authority is entitled not to pay the export refund for animals in respect of which it considers — in the light of the documents referred to in Article 5(2), the reports on the checks referred to in Article 4 of that regulation and/or any other element at its disposal concerning compliance with Article 1 of the regulation — that Directive 91/628 has not been complied with.
Следователно се налага изводът, че въпреки представените от износителя документи съгласно член 5, параграф 2 от Регламент № 615/98, компетентният орган може да прецени, че износителят не е спазил нито разпоредбите на член 1 от този регламент, нито тези на Директива 91/628, при условие че са изпълнени по-конкретно предвидените в член 5, параграф 3 от посочения регламент условия.
It is clear that, despite the documents produced by the exporter in accordance with Article 5(2) of Regulation No 615/98, the competent authority may consider that the exporter has complied neither with Article 1 of that regulation nor with Directive 91/628, provided, inter alia, that the conditions laid down in Article 5(3) of that regulation are met.
Предвид факта, че съгласно член 5, параграф 2 от Регламент № 615/98 износителят следва да представи доказателство за спазването на разпоредбите на член 1 регламента, задължение на компетентния орган е да разгледа тези доказателства и всички останали данни, с които разполага, за да достигне до извода дали са спазени разпоредбите на Директива 91/628 и да реши дали следва да предостави възстановяване при износ.
Given that it is for the exporter, pursuant to Article 5(2) of Regulation No 615/98, to furnish proof of compliance with Article 1 of that regulation, the obligation incumbent upon the competent authority is to analyse that evidence, together with any other element available to it, in order to reach a finding as to whether or not Directive 91/628 has been complied with and decide whether or not to grant the export refund.
Член 5, параграф 3 от Регламент № 615/98 обаче не може да се тълкува в смисъл, че позволява на компетентния орган да поставя произволно под въпрос приложените от износителя доказателства към неговото искане за възстановяване при износ.
However, Article 5(3) of Regulation No 615/98 cannot be interpreted as entitling the competent authority arbitrarily to call into question the evidence attached by the exporter to its export refund application.
В това отношение Съдът приема, че свободата на преценка, с която разполага компетентният орган, не е неограничена, след като член 5 от Регламент № 615/98 очертава пределите ѝ (вж. в този смисъл Решение от 17 януари
The Court has held, in that regard, that the discretion which the competent authority enjoys is not unlimited, since it is circumscribed by Article 5 of Regulation No 615/98 (see, to that effect, Joined Cases C-37/06
2008 г. по дело Viamex Agrar Handel и ZVK, C-37/06 и C-58/06, все още непубликувано в Сборника, точка 39).
That discretion appears, in particular, limited as to the nature and the evidentiary value of the elements on which the competent authority relies.
На първо място, относно естеството на посочените данни следва да се напомни, че Съдът приема по-конкретно, че компетентният орган може да прецени, че Директива 91/628 не е била спазена, само предвид документите относно здравето на посочените в параграф 2 от член 5 от Регламент № 615/98 животни, посочените в член 4 от регламента доклади от проверка и/или всякакви други свързани с хуманното отношение към животните данни, с които разполага, относно спазването на посочените в член 1 от регламента разпоредби (вж. Решение по дело Viamex Agrar Handel и ZVK, посочено по-горе, точки 39—41).
First, regarding the nature of those elements, the Court has held inter alia that it is only in the light of the documents relating to animal health referred to in Article 5(2) of Regulation No 615/98, the reports on the checks referred to in Article 4 of that regulation and/or other elements at its disposal concerning compliance with Article 1 of the regulation and having a bearing on animal welfare that the competent authority may conclude that Directive 91/628 has not been complied with (see Viamex Agrar Handel and ZVK, paragraphs 39 to 41).
На второ място, относно доказателствената сила на данните, които могат да бъдат взети предвид, следва да се отбележи, че компетентният орган не се ограничава само да изтъква обикновени предположения или съмнения относно спазването на Директива 91/628, за да постави под въпрос представените от износителя доказателства в съответствие с член 5, параграф 2 от Регламент № 615/98.
Second, concerning the evidentiary value of the elements capable of being taken into account, the competent authority cannot confine itself to noting mere suppositions or doubts concerning compliance with Directive 91/628, in order to call into question the evidence presented by the exporter in accordance with Article 5(2) of Regulation No 615/98.
Подобно тълкуване неизбежно ще лиши посочения член 5, параграф 2 от Регламент № 615/98 от всякакво полезно действие и ще създаде правна несигурност за износителите по отношение на необходимите условия за изплащането на възстановяване при износ.
Such an interpretation would inevitably render Article 5(2) redundant and create legal uncertainty for exporters as to the conditions required for payment of export refunds.
Следователно компетентният орган е длъжен съгласно член 5, параграф 3 от Регламент № 615/98 да се основе на свързаните с хуманното отношение към животните обективни и конкретни обстоятелства, които са от естество да установят, че приложените от износителя документи към искането му за възстановяване при износ не позволяват да се докаже, че са спазени разпоредбите на Директива 91/628 по време на транспорта, като в тежест на износителя е при необходимост да докаже в какво се състои неотносимостта на доказателствата, на които се позовава компетентният орган, за да достигне до извода, че не са спазени Регламент № 615/98 и Директива 91/628 (вж. по аналогия Решение по дело Fleisch-Winter, посочено по-горе, точка 35).
The competent authority is thus required, pursuant to Article 5(3) of Regulation No 615/98, to base itself on objective and specific elements relating to the welfare of the animals which are capable of establishing that the documents attached by the exporter to its export refund application do not prove compliance with the provisions of Directive 91/628 during transportation, and it is for the exporter to show, where appropriate, that the elements relied on by the competent authority to substantiate its finding of noncompliance with Regulation No 615/98 and Directive 91/628 are not relevant (see, by analogy, Fleisch­Winter, paragraph 35).
Във всеки случай компетентният орган е длъжен да мотивира своето решение, като изложи съображенията, поради които преценява, че представените от износителя доказателства не позволяват да се достигне до извода, че са спазени разпоредбите на Директива 91/628.
In any event, the competent authority is required to justify its decision by stating the reasons why it considers the evidence presented by the exporter does not enable it to be concluded that Directive 91/628 was complied with.
Посоченият орган е длъжен по-специално да направи за тази цел обективна преценка на представените му документи и да докаже, че данните, на които се позовава, са от естество да установят, че приложената документация към искането за възстановяване при износ не може да докаже спазването на съответните разпоредби от Директива 91/628.
For that purpose, the authority is required, in particular, to make an objective assessment of the documents presented to it and to show the pertinence of the elements it has relied on in order to establish that the documentation attached to the export refund application was not sufficient to show compliance with the relevant provisions of Directive 91/628.
Такова мотивирано решение е по-специално необходимо на износителя, за да може да подаде жалба срещу решението за цялостно или частично отхвърляне на искането за възстановяване при износ.
Such a reasoned decision is particularly indispensable to the exporter as it may wish to bring an action against a decision rejecting totally or in part its export refund application.
Препращащата юрисдикция трябва да провери в спора по главното производство дали по-конкретно в светлината на приложените от Viamex към искането му за възстановяване при износ документи и негативния списък, посочени в точки 16, 21 и 25 от настоящото решение, корабът е съответствал на разпоредбите на Директива 91/628 към момента на транспортиране на животните.
It is for the national court to verify, in the main proceedings, whether, in the light, inter alia, of the documents attached by Viamex to its export refund application and of the negative list referred to at paragraphs 16, 21 and 25 of this judgment, the vessel complied with Directive 91/628 at the time when the animals were transported.
Предвид изложените съображения на първия и втория въпрос следва да се отговори, че въпреки представените от износителя документи съгласно член 5, параграф 2 от Регламент № 615/98 компетентният орган може в съответствие с член 5, параграф 3 от посочения регламент да прецени, че Директива 91/628 не е спазена.
In view of the foregoing, the answer to the first and second questions must be that, despite the documents produced by the exporter in accordance with Article 5(2) of Regulation No 615/98, the competent authority may consider, pursuant to Article 5(3) of the regulation, that Directive 91/628 has not been complied with.
Компетентният орган може обаче да достигне до този извод само като се основе на посочените в член 5 от Регламент № 615/98 документи, на посочените в член 4 от същия регламент доклади относно здравето на животните, или на всякакви други обективни данни, свързани с хуманното отношение към животните, които са от естество да поставят под въпрос представените от износителя документи, като в тежест на последния е при необходимост да докаже в какво се състои неотносимостта на доказателствата, на които се позовава компетентният орган, за да достигне до извода, че не е спазена Директива 91/628.
However, the competent authority can arrive at that conclusion only if it bases itself on the documents referred to in Article 5 of Regulation No 615/98, on the reports referred to in Article 4 of that regulation concerning the health of the animals, or on any other objective element with implications for the welfare of the animals such as to call into question the documents presented by the exporter, it being for the latter to show, if appropriate, that the elements relied on by the competent authority, in substantiation of its finding of noncompliance with Directive 91/628, are irrelevant.
С третия въпрос препращащата юрисдикция иска по същество да установи дали компетентният орган може да откаже възстановяване при износ съгласно член 5, параграф 3 от Регламент № 615/98, въпреки че нито едно обстоятелство не позволява да се установи конкретно, че хуманното отношение към животните е било накърнено поради неспазване на разпоредбите на Директива 91/628.
By its third question, the national court asks essentially whether the competent authority may refuse the export refund pursuant to Article 5(3) of Regulation No 615/98 even in the absence of evidence showing that the welfare of the animals transported was, in fact, adversely affected by reason of the failure to comply with Directive 91/628.