natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Те могат да дадат необходимите специални или изключителни права на предприятията, на които е възложено предоставянето на тези услуги, да регламентират дейностите им и ако е необходимо, да ги субсидират.
This definition can only be subject to control for manifest error. They may grant special or exclusive rights that are necessary to the undertakings entrusted with their operation, regulate their activities and, where appropriate, fund them.
В областите, които не са конкретно обхванати от общностното право, държавитечленки разполагат със значителна свобода на действие при разработване на своите политики, като единственото ограничение е контролът за установяване дали няма явна грешка.
In areas that are not specifically covered by Community regulation Member States enjoy a wide margin for shaping their policies, which can only be subject to control for manifest error.
Отговорността при вземане на решение коя услуга трябва да се счита за услуга от общ интерес и как трябва да функционира е преди всичко на местно ниво.
Whether a service is to be regarded as a service of general interest and how it should be operated are issues that are first and foremost decided locally.
Ролята на Комисията е да гарантира, че използваните средства са съвместими със законодателството на Общността.
The role of the Commission is to ensure that the means employed are compatible with Community law.
Във всички случаи обаче с оглед прилагане на предвиденото в член 86, параграф 2 [ЕО] изключение задачата на обществената услуга трябва да бъде ясно определена и възложена изрично (включително с договори) […] посредством акт на публичната власт.
However, in every case, for the exception provided for by Article 86(2) [EC] to apply, the public service mission needs to be clearly defined and must be explicitly entrusted through an act of public authority (including contracts). … This obligation is necessary to ensure legal certainty as well as transparency vis-à-vis the citizens and is indispensable for the Commission to carry out its proportionality assessment.’
Точка 23 от Известието относно услугите от общ интерес гласи:
Point 23 of the communication on services of general interest states:
„Произтичащата от член 86, параграф 2 [ЕО] пропорционалност означава, че средствата, използвани за изпълнение на задачата от общ интерес, не създават ненужни търговски диспропорции.
‘Proportionality under Article 86(2) [EC] implies that the means used to fulfil the general interest mission shall not create unnecessary distortions of trade.
По-конкретно следва да се гарантира всички наложени ограничения на правилата на Договора за ЕО и по-специално ограниченията на конкуренцията и свободите, свързани с вътрешния пазар, да не надхвърлят онова, което е стриктно необходимо за гарантиране доброто изпълнение на задачата.
Specific-ally, it has to be ensured that any restrictions to the rules of the EC Treaty, and in particular, restrictions of competition and limitations of the freedoms of the internal market do not exceed what is necessary to guarantee effective fulfilment of the mission.
Предоставянето на услугата от общ икономически интерес трябва да бъде осигурено, а предприятията, на които е възложена задачата, трябва да бъдат в състояние да понесат конкретната тежест и допълнителните нетни разходи, които тази задача поражда.
The performance of the service of general economic interest must be ensured and the entrusted undertakings must be able to carry the specific burden and the net extra costs of the particular task assigned to them.
Комисията извършва този контрол за пропорционалност под правораздавателния контрол от страна на Съда […] по разумен и реалистичен начин, както е видно от нейното прибягване до правомощията за вземане на решения, предоставени ѝ с член 86, параграф 3 [ЕО].“ [неофициален превод]
The Commission exercises this control of proportionality, subject to the judicial review of the Court …, in a way that is reasonable and realistic, as illustrated by the use it actually makes of the decision-making powers conferred to it by Article 86(3) [EC].’
I — Създаване на системата за изравняване на рисковете на ирландския пазар за частно здравно осигуряване
I — Creation of a risk equalisation scheme in the Irish private medical insurance market
Частното здравно осигуряване (наричано по-нататък „ЧЗО“) е въведено официално в Ирландия през 1957 г. със създаването на Voluntary Health Insurance Board (Съвет за частно здравно осигуряване, наричан по-нататък „VHI“), основно за да даде на лицата, които нямат право да ползват услугите на общественото здравно осигуряване, възможност за достъп до покритие на разходите за болнично лечение.
Private medical insurance (‘PMI’) was formally introduced in Ireland in 1957 with the establishment of the Voluntary Health Insurance Board (‘the VHI’), which had the essential purpose of enabling persons not eligible under the public sickness insurance scheme to obtain cover for the costs of hospitalisation.
По това време VHI е бил единственият оператор, който разполага с издаден от министъра на здравеопазването лиценз за предлагане на частни здравноосигурителни услуги (наричани по-нататък „ЧЗО услуги“).
At the time the VHI was the only operator licensed by the Minister for Health to provide private medical insurance services (‘PMI services’).
От 1987 г. по искане на министъра на здравеопазването VHI предлага осигурителна полица, наречена „план П“, която предоставя покритие на разноските за болнично лечение в обществени болнични заведения — план, в който се включва около 1 % от ирландското население.
Since 1987 the VHI, at the request of the Minister for Health, has offered an insurance policy called ‘Plan P’, which provides cover for hospital charges incurred in public hospitals and to which approximately 1% of the Irish population subscribe.
От 1991 г. обществената здравноосигурителна система, която се финансира основно с данъчни средства, предлага покритие на цялото ирландско население, независимо от доходите на съответните лица.
Since 1991 the public health insurance system, which is essentially financed through general taxation, has provided cover for the entire Irish population irrespective of the income of the persons concerned.
Така ролята на действащите на ирландския пазар на ЧЗО осигурители (наричани по-нататък „ЧЗ осигурители“) занапред е да се предоставя покритие, алтернативно на обществената здравноосигурителна система.
Thus, the principal role of insurers active on the Irish PMI market (‘PMI insurers’) now consists in providing alternative cover to that provided by the public health insurance system.
Ирландският пазар на ЧЗО е либерализиран вследствие приемането през 1994 г. на 1994 Health Insurance Act (Закон за здравното осигуряване от 1994 г.) и през 1996 г. — на 1996 Voluntary Health Insurance (Amendment) Act (Закон за изменение, отнасящ се до доброволното здравно осигуряване от 1996г.), както и на разпоредби за прилагане, съдържащи се в 1996 Health Insurance Regulations (правилници за здравното осигуряване от 1996 г.).
The Irish PMI market was liberalised following the enactment in 1994 of the Health Insurance Act, 1994 and in 1996 of the Voluntary Health Insurance (Amendment) Act, 1996 and also the adoption of the implementing provisions contained in the 1996 Health Insurance Regulations.
Те се подразделят на редица правилници, а именно Health Insurance Act, 1994 (Open Enrolment) Regulations 1996 (Правилник от 1996 г. за прилагане на Закона за здравното осигуряване от 1994 г. в частта му относно отвореното присъединяване), Health Insurance Act, 1994 (Lifetime Cover) Regulations 1996 (Правилник от 1996 г. за прилагане на Закона за здравното осигуряване от 1994 г. в частта му относно пожизненото покритие) и Health Insurance Act, 1994 (Minimum Benefit) Regulations 1996 (Правилник от 1996 за прилагане на Закона за здравното осигуряване от 1994 г. в частта му относно минималните обезщетения).
Those regulations can be subdivided into a number of regulations, namely the Health Insurance Act 1994 (Open Enrolment) Regulations 1996, the Health Insurance Act 1994 (Lifetime Cover) Regulations 1996 and the Health Insurance Act, 1994 (Minimum Benefit) Regulations, 1996.
BUPA Ireland, учредено в съответствие с това законодателство, действа на ирландския пазар на ЧЗО от 1 януари 1997 г.
BUPA Ireland, which was set up in conformity with that legislation, has been operating on the Irish PMI insurance market since 1 January 1997.
Оттогава това дружество, притежавайки пазарен дял от около 15 %, що се отнася до осигурени лица, и около 11 %, що се отнася до доходи, към момента на подаване на жалбата по настоящото дело представлява основния конкурент на VHI на ирландския пазар на ЧЗО, като последният запазва пазарен дял от около 85 %, що се отнася до доходи, и около 80 %, що се отнася до осигурени лица.
Since then, with a market share of approximately 15% by members and 11% by receipts at the time when the application in the present case was lodged, it has been the VHI’s main competitor on the Irish PMI market, while the VHI has retained approximately 85% by receipts and approximately 80% by members.
Понастоящем около 50 % от ирландското население се осигурява в ЧЗО.
At the present time some 50% of the Irish population has PMI cover.
Както 1994 Health Insurance Act, така и 1996 Health Insurance Regulations предоставят освен това компетентност на министъра на здравеопазването да разпорежда и регламентира по-специално въвеждането на „Risk equalisation scheme“
The Health Insurance Act, 1994 and the Health Insurance Regulations 1996 also authorised the Minister for Health to order and regulate, inter alia, the establishment of a ‘Risk Equalisation Scheme’ (‘RES’). In 1997 the Minister for Health set up an
(система за изравняване на рисковете, наричана по-нататък „RES“).
Advisory Group with the mandate to make recommendations on the establishment of a RES.
В своя доклад от 1998 г. консултативният комитет заключава, че е налице необходимост от създаването на RES.
In its report of 1998 the Advisory Group concluded that it was necessary to set up a RES.
През 1999 г. с цел консултация Министерството на здравеопазването публикува първо технически документ и впоследствие бяла книга, в която се предлага RES.
In 1999 the Minister for Health published first a technical paper for consultation and then a White Paper proposing a RES.
На 2 март 1999 г. BUPA Ireland подава в Комисията жалба срещу предвиденото прилагане на RES поради нарушение по-специално на член 87, параграф 1 ЕО.
On 2 March 1999, BUPA Ireland lodged a complaint with the Commission against the implementation of the proposed RES on the ground that it infringed, in particular, Article 87(1) EC.
Между март 1999 г. и април 2003 г. дружеството допълва тази жалба с редица становища, доклади и документи.
Between March 1999 and April 2003 BUPA Ireland supplemented that complaint by submitting a number of memoranda, reports and documents to the Commission.
На HIA е възложена по-специално задачата да съветва министъра по въпроса за началото на плащанията в приложение на RES (наричани по-нататък „RES плащания“ или „плащания за изравняване“) и да управлява тези плащания посредством специално създаден за тази цел фонд.
The HIA was given the task of advising the Minister on the commencement of payments under the RES (‘the RES payments’ or ‘the equalisation payments’) and of administering those payments through a fund specially set up for that purpose.
Законодателството за прилагане на RES влиза в сила на 1 юли 2003 г.
The statutory instrument authorising the establishment of the RES entered into force on 1 July 2003.
През октомври 2004 г. на ирландския пазар на ЧЗО стъпва нов ЧЗ осигурител — дружеството Vivas Healthcare, като по силата на член 12а от изменения 1994 Health Insurance Act то е освободено от RES плащания за срок от 3 години.
In October 2004, a new PMI insurer, Vivas Healthcare, entered the Irish PMI market and under Section 12B of the Health Insurance Act, 1994, as amended, was exempt from RES payments for three years.
На 29 април 2005 г. въз основа на своя доклад от април 2005 г., установяващ „отклонение в рисковете“ от 4,7 %, HIA препоръчва на министъра на здравеопазването да започнат RES плащанията.
On 29 April 2005, the HIA recommended, on the basis of its report of April 2005 establishing a ‘risk differential’ of 4.7%, that the Minister for Health should commence the RES payments.
В резултат на подадения от BUPA Insurance Ltd и BUPA Ireland иск пред High Court (Върховен съд, Ирландия) срещу, от една страна, ирландското законодателство, уреждащо RES, а от друга страна, препоръката на HIA от 29 април 2005 г., с решение от 24 май 2005 г., изменено на 30 май и на 29 декември 2005 г., High Court отхвърля искането да се забрани на министъра на здравеопазването да разпореди началото на RES плащанията, но при все това спира изпълнението на RES плащанията от страна на жалбоподателите в очакване на решение по съществото на спора по главното производство.
BUPA Insurance Ltd and BUPA Ireland lodged an application before the High Court (Ireland) against the Irish legislation governing the RES and the HIA’s recommendation of 29 April 2005. By judgment of 24 May 2005, varied on 30 May and 29 December 2005, the High Court dismissed the application for an injunction against the Minister for Health prohibiting him from ordering commencement of the RES payments, but none the less suspended implementation of the RES payments by the applicants pending judgment on the substance in the main proceedings.
На 27 юни 2005 г. министърът на здравеопазването решава да не изпълни препоръката на HIA от 29 април 2005 г.
On 27 June 2005, the Minister for Health decided not to follow the HIA’s recommendation of 29 April 2005.
В резултат на нова препоръка от страна на HIA на 23 декември 2005 г. министърът на здравеопазването решава да определи началната дата на RES плащанията на 1 януари 2006 г., при условие че по отношение на жалбоподателите изпълнението на тези плащания се спира съгласно разпореждането на High Court.
Following a new recommendation by the HIA, the Minister for Health decided on 23 December 2005 to set the date for commencement of the RES payments at 1 January 2006, subject to suspension of implementation of those payments by the applicants, as ordered by the High Court.
С решение от 23 ноември 2006 г. High Court постановява решение по същество и отхвърля иска на жалбоподателите.
By judgment of 23 November 2006, the High Court disposed of the substance of the case and dismissed the applicants’ application.
II — Функциониране на RES
II — The functioning of the RES
А — Цел на RES
A — The objective of the RES
По същество RES представлява механизъм, който предвижда, от една страна, плащането на такса на HIA от страна на ЧЗ осигурителите, които имат
The RES is essentially a mechanism which provides for payment of a charge to the HIA by PMI insurers whose risk profile is healthier than the average market risk
Тези плащания се извършават посредством фонд, специално създаден за тази цел и управляван от HIA (член 12 от RES).
Those payments are made through a fund specially established for that purpose and administered by the HIA (Article 12 of the RES).
Б — Задействане на RES плащанията
B — Activation of the RES payments
По силата на приложимото законодателство задействането на RES плащанията се провежда по описаните по-долу етапи.
Under the relevant statutory instrument, the RES payments become payable following the stages outlined below.
Обвързаните от RES ЧЗ осигурители са длъжни да предоставят на HIA доклади, обхващащи шестмесечни периоди, като първият доклад трябва да обхваща тримесечието, започващо от 1 юли 2003 г. (член 9 от RES).
PMI insurers subject to the RES are required to submit to the HIA returns covering six-month periods, the first return covering the half year commencing 1 July 2003 (Article 9 of the RES).
Въз основа на посочените доклади HIA разглежда и оценява разпределението на рисковете между ЧЗ осигурителите и представя доклад и евентуално препоръка на министъра на здравеопазването (член 10 от RES).
On the basis of those returns, the HIA examines and evaluates the distribution of risks among PMI insurers and submits a report and, if necessary, makes a recommendation to the Minister for Health (Article 10 of the RES).
С оглед на този доклад и евентуално на препоръката на HIA министърът на здравеопазването решава дали следва да постави начало на RES плащанията.
On the basis of that report and, where appropriate, a recommendation from the HIA, the Minister for Health decides whether it is appropriate to commence RES payments.
Това решение е обвързано от следните условия (член 10 от RES):
His decision is subject to the following conditions (Article 10 of the RES):
— разлика в рисковете между операторите под 2 % не е достатъчна за задействане на RES плащанията,
— where the risk differential between operators is under 2% RES payments are not commenced;
— разлика в рисковете от 2 % до 10 % дава възможност на министъра на здравеопазването да вземе решение за началото на RES плащанията единствено по препоръка на HIA,
— where the risk differential is between 2 and 10% the Minister for Health decides, on the recommendation of the HIA, whether or not to commence RES payments;
— разлика в рисковете между операторите над 10 % по принцип задължава министъра на здравеопазването да постави началото на RES плащанията, освен ако няма сериозни причини да не го прави.
— where the risk differential between operators is more than 10%, the Minister for Health will, in principle, commence RES payments, unless there are good reasons for not doing so.
В — Начин на изчисляване на RES плащанията
C — Method of calculation of RES payments
Начинът на изчисляване на RES плащанията, които трябва да се извършат в резултат на решението за задействане на тези плащания, е уточнен в приложение II към RES и е обяснен по-подробно в Guide to the Risk Equalisation Scheme, 2003 as prescribed in Statutory Instrument No. 261 of 2003, July 2003 (Указание за RES от HIA от 2003 г., наричано по-нататък „Указание за RES“).
The method of calculating RES payments payable following a decision to commence those payments is set out in the Second Schedule to the RES and explained in greater detail in the Guide to the Risk Equalisation Scheme, 2003 as prescribed in Statutory Instrument No 261 of 2003, July 2003 (‘the RES guide’).
Определянето на RES плащанията е пряко свързано с разликите в рисковите профили на ЧЗ осигурителите, при чиято преценка се вземат предвид редица рискови критерии.
Determination of RES payments is directly linked to the differential between the risk profiles of the PMI insurers, the assessment of which involves consideration of a number of risk factors.
Тези критерии включват на първо място възрастта и пола на осигурените лица, както и ако е необходимо, регулиращ фактор (между 0 % и 50 %), наречен „фактор на претегляне на здравословното състояние“ (health status weight factor), основан на наблюдаваното използване на болничните заведения.
Those factors include, first, the age and sex of the persons covered and, if appropriate, a weighting (between 0 and 50%) known as the ‘health status weight’, which is based on hospital bed utilisation.
До момента HIA не е използвал този регулиращ фактор, който понастоящем е равен на нула, и основава своята преценка на отклоненията в рисковете между ЧЗ осигурителите само на критериите възраст и пол на осигурените лица.
The HIA has not thus far applied that weighting, which is currently zero, and has based its assessment of risk differentials between PMI insurers solely on the factors of the age and sex of the persons covered.
Разходите за действителния рисков профил на осигурителя, както и за средния за пазара рисков профил, са изчислени в зависимост от възрастта и пола на осигурените лица.
The costs relating to the insurer’s real risk profile and to the average market risk profile are calculated according to the age and sex of the persons covered.
За целта тези осигурени лица първо се разпределят на различни групи по възраст и пол, за да се идентифицира сумата на разходите, породени съответно от тези групи, и да се определи действителният среден разход на осигурено лице от всяка от групите.
For that purpose, those persons are first divided into different age and sex cells in order to identify the sum of the costs generated by those cells respectively and to determine the actual average cost per person covered within each cell.
По силата на член 3 от RES разходите, които следва да се вземат предвид в този контекст, са изключително разходите, породени от исканията за възстановяване на суми (claims costs), подадени от осигурените лица до ЧЗ осигурителите през референтния период и насочени към поемане на разноските за здравни услуги по време на престой в болнично заведение.
According to Article 3 of the RES, the costs to be taken into account in that context are exclusively those generated by claims (claims costs) submitted to PMI insurers during the reference period for payment of the fees due for medical services received during a hospital stay.
След това въз основа на предоставените от ЧЗ осигурители данни HIA определя средния за пазара рисков профил по групи по възраст и пол по отношение на цялото осигурено население.
Subsequently, the HIA determines the average market risk profile for each age and sex cell, in comparison to the total population insured in the market, on the basis of data provide by the PMI insurers.
След това този среден за пазара рисков профил се замества с реалния рисков профил на ЧЗ осигурителите по групи по възраст и пол, за да се идентифицират хипотетичните разходи, които тези осигурители биха понесли, ако действително бяха имали такъв среден за пазара рисков профил.
That average market risk profile is then substituted for the real risk profile of the PMI insurers by age and sex cell in order to identify the hypothetical costs that those insurers would have incurred if they had actually had such an average market risk profile.
Разликата в разходите, определена въз основа на сравнението между действителните разходи (въз основа на действителния рисков профил на осигурителя) и хипотетичните разходи (въз основа на средния за пазара рисков профил на осигурителя) накрая служи за изчисляване на изравнителните плащания, посочени в точка 27 по-горе.
The cost differential determined on the basis of the comparison between the actual costs (on the basis of the insurer’s real risk profile) and the hypothetical costs (on the basis of the insurer’s average market risk profile) ultimately provides the basis for calculating the equalisation payments, as referred to in paragraph 27 above.
Тези плащания трябва да съответстват точно на тази разлика в разходите и могат при прилагане на „коригиращ фактор за нулева сума“ (zero sum adjustment factor) да бъдат коригирани, за да се осигури самофинансирането на системата.
Those payments must correspond precisely to that cost differential and may be adjusted, by application of the ‘zero sum adjustment factor’, to ensure that the system is self-financing.
Макар на теория RES да е предназначена за прилагане спрямо всеки ЧЗ осигурител, действащ на ирландския пазар, страните стигат до извода, че при тези обстоятелства прилагането на тази система би довело основно до прехвърляне на средства от BUPA Ireland в полза на VHI.
Although in theory the RES is intended to apply to every PMI insurer active on the Irish market, the parties are agreed that as matters currently stand its application would essentially lead to a transfer of funds from BUPA Ireland for the benefit of the VHI.
III — Обжалваното решение
III — Contested decision
На 23 януари 2003 г. по силата на член 88, параграф 3 ЕО ирландските власти официално уведомяват Комисията за RES.
On 23 January 2003, the Irish authorities formally notified the RES to the Commission pursuant to Article 88(3) EC.