natgillin/translations-raw huggingface dataset:
С Решение от 6 декември 2007 г. председателят на Първоинстанционния съд г-н Jaeger е назначен да изпълнява длъжността председател на състав съгласно член 8, трета алинея и член 32, параграф 3 от Процедурния правилник, като замества съдия Чипев, който е възпрепятстван да заседава.
By decision of 6 December 2007, the President of the Court of First Instance, Mr Jaeger, was appointed acting President of Chamber under the third paragraph of Article 8 and Article 32(3) of the Rules of Procedure, replacing Judge Tchipev, who was unable to sit in this case.
— да отмени обжалвания регламент, с който се налага антидъмпингово мито върху вноса на дъски за гладене, произведени от жалбоподателя,
— annul the contested regulation in so far as it imposes an antidumping duty on imports of ironing boards manufactured by the applicant;
— да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.
— order the Council to pay the costs.
Съветът, поддържан от Комисията и встъпилите дружества, иска Първоинстационният съд:
The Council, supported by the Commission and the intervening companies, contends that the Court should:
Италианската република иска Първоинстанционният съд да отхвърли жалбата.
The Italian Republic contends that the Court should dismiss the action.
Жалбоподателят изтъква две основания, изведени съответно от грешка при прилагане на правото, и по-специално на член 2, параграф 7, буква в) от основния регламент и от нарушение на правото на защита и на член 20, параграф 5 от същия регламент.
The applicant puts forward two pleas, alleging, first, an error of law in the application of Article 2(7)(c) of the basic regulation and, second, infringement of the rights of the defence and of Article 20(5) of the basic regulation.
По първото основание, изведено от грешка при прилагане на правато, и по-специално на член 2, параграф 7, буква в) от основния регламент
First plea: an error of law in the application of Article 2(7)(c) of the basic regulation
Жалбоподателят твърди, че единственото обяснение, което се посочва, за да се оправдае внезапната промяна в позицията на Комисията по отношение на предоставянето на статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика, се съдържа в писмото от 4 април 2007 г., в което тя потвърждава, че съдебната практика относно разглеждането на заявленията за признаване на такъв статут не позволява да се извършва повторна преценка на предходните обстоятелства.
The applicant claims that the only explanation supplied to justify the Commission’s sudden change of position regarding the grant of MET is contained in the letter of 4 April 2007, in which the Commission stated that the caselaw concerning consideration of claims for such status did not permit a new assessment of old facts.
Жалбоподателят отбелязва, че Комисията не обяснява в какво се изразява необосноваността на изводите, изложени в документа, съдържащ обща окончателна информация, и дава да се разбере, че според него изпратеното на Съвета предложение с окончателни мерки били лишено от всякакви мотиви, в разрез с член 253 ЕО.
The applicant notes that the Commission did not explain in what way the findings contained in the general final disclosure document are unfounded and implies that the proposal for definitive measures submitted to the Council did not therefore state the reasons on which it was based, in breach of Article 253 EC.
Жалбоподателят припомня, че въпросът дали институциите са оправомощени да изменят определения статут на предприятие съгласно член 2, параграф 7, буква в) от основния регламент, е разгледан в Решение на Първоинстанционния съд от 14 ноември 2006 г. по дело Nanjing Metalink/Съвет (T-138/02, Recueil, стр. II-4347).
The applicant points out that the question whether the institutions are entitled to alter the determination of the status of an undertaking for the purposes of Article 2(7)(c) of the basic regulation was covered in Case T-138/02 Nanjing Metalink v Council [2006] ECR II-4347.
По този начин се приемало, че тази разпоредба не допуска институциите да извършват повторна преценка на сведенията, с които вече разполагат при първоначалното определяне на статута на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика.
It was thus argued that that provision prohibited the institutions from reassessing information which was already available to them at the time of the initial determination as to MET.
Първоинстанционният съд бил приел обаче, че институциите могат да лишат дадено предприятие от статута на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика, ако е видно, че вследствие на промени във фактическата обстановка или на разкриване на нови данни съответното предприятие не отговаря на критериите, за да се ползва с такъв статут.
The Court held, however, that the institutions could revoke MET if it appeared that, following changes in the factual situation or the discovery of new evidence, the company concerned did not fulfil the criteria for recognition of such status.
Жалбоподателят поддържа, че правилото, съгласно което с последното изречение от член 2, параграф 7, буква в) от основния регламент не се допуска институциите повторно да оценяват информацията, с която вече разполагат по време на първоначалното определяне на статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика, изисква да е било прието първоначално решение за статута преди определянето на нормалната стойност.
The applicant maintains that the rule whereby the last sentence of Article 2(7)(c) of the basic regulation precludes the institutions from reassessing information which was already available to them at the time of the initial MET determination requires a preliminary decision on that issue to have been adopted before the determination of the normal value.
Всъщност според него това правило иначе би било лишено от смисъл.
In the applicant’s view, that rule would otherwise be meaningless.
В конкретния случай обаче Комисията едновременно, от една страна, изследвала въпроса дали жалбоподателят може да се ползва със статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика, и от друга страна, определила нормалната стойност.
In the present case, the Commission carried out at one and the same time an examination as to whether the applicant should be granted MET and also determination of the normal value.
При тези обстоятелства според жалбоподателя нямало причина да се третира по различен начин въпросът относно неговия статут съгласно член 2, параграф 7, буква в) от основния регламент и другите аспекти на временното определяне на дъмпинговия марж, които биха могли да бъдат преразгледани в хода на разследването.
In those circumstances, according to the applicant, there are no grounds for dealing differently with the question of the applicant’s status under Article 2(7)(c) of the basic regulation and the other aspects of the provisional determination of the dumping margin that might be reviewed during the investigation.
Поддържаното от Комисията тълкуване на тази разпоредба било също в противоречие с принципа за доброто управление на администрацията, тъй като в резултат на тълкуването Съветът и Комисията наложили окончателни мита, изхождайки от погрешна основа.
The Commission’s interpretation of that provision also conflicts with the principle of sound administration in that it requires the Council and the Commission to impose definitive duties on an incorrect basis.
Доколкото Комисията достигнала до извода, че първоначалното определяне на статута на жалбоподателя не е било обосновано поради причините, изложени в документа от 20 февруари 2007 г., съдържащ обща окончателна информация, тя имала не само правото, но също и задължението да коригира определянето на този статут.
Since the Commission reached the conclusion that the initial determination of the applicant’s status was unjustified for the reasons contained in the final general disclosure document of 20 February 2007, it had not only the right but also the obligation to correct the determination of that status.
Следователно предложението за окончателни мерки се основавало на нарушение на член 2, параграф 7, буква в) от основния регламент.
Consequently, the proposal for definitive measures is based on an infringement of Article 2(7)(c) of the basic regulation.
Тази незаконосъобразност опорочавала също и обжалвания регламент.
That infringement also invalidates the contested regulation.
Съветът и допуснатите да встъпят в подкрепа на неговото становище страни оспорват основателността на настоящето основание.
The Council and the parties granted leave to intervene in support of the forms of order sought by it dispute the merits of this plea.
На първо място следва да се установи дали Комисията повторно е възприела своето предложение от 20 февруари 2007 г., съдържащо се в окончателната информация, с мотива че ѝ е забранено да извършва повторна преценка на предходните обстоятелства.
First, it is appropriate to ascertain whether the Commission reversed its proposal contained in the final disclosure document of 20 February 2007 on the ground that it was not permitted to reassess old facts.
В този смисъл важно е да се изтъкне, че преди всичко в съображения 12—14 от обжалвания регламент Съветът приема следното:
In that regard, it should be pointed out first of all that, in recitals 12 to 14 in the preamble to the contested regulation, the Council stated:
„(12) След налагането на временни мерки китайски производител износител, който е сътрудничил, заявява, че би трябвало да му се предостави статут на дружество, функциониращо в условията на пазарна икономика.
‘(12) Following the imposition of provisional measures, one Chinese cooperating exporting producer claimed that it should have been granted MET.
Дружеството потвърждава, че счетоводните практики, описани в съображение 25 на временния регламент, довели до решение да не се предостави статут на дружество, действащо при условията на пазарна икономика, на петима китайски производители износители (като за трима от производителите той е бил отхвърлен само поради тази причина), не са от естество да засегнат надеждността на отчетите, които всъщност са пълни и че тези практики не оказват влияние върху определянето на дъмпинговия марж.
The company reiterated that the accounting practices set out in recital 25 of the provisional Regulation, which led to the rejection of MET of five Chinese exporting producers (three were rejected only for this reason), were not sufficiently material to affect the reliability of the accounts, which were in fact complete, and do not impact on the determination of the dumping margin.
(13) В тази връзка следва да се отбележи, че в хода на проверката на място е потвърдено, че тези счетоводни практики, използвани от дружеството, са нарушение в най-чист вид на Международните счетоводни стандарти (МСС), и по-конкретно на МСС № 1 (IAS № 1) и не могат да бъдат приети за незначителни.
(13) In this respect, it is noted that the aforesaid accounting practices used by the company were found during the on-the-spot verification visit to be in clear breach of the International Accounting Standards (IAS), namely IAS No 1, and could not be considered immaterial.
Няма представени нови доказателства, които са от естество да променят направените до момента разкрития, изложени в съображение 25 от временния регламент.
No new evidence which could alter the findings set out in recital 25 of the provisional regulation was submitted.
(14) Поради липсата на други относими и подкрепени с доказателства коментари по въпроса, съображения от 15 до 28 от временния регламент се потвърждават.“
(14) In the absence of any other relevant and substantiated comment, recitals 15 to 28 of the provisional regulation are hereby confirmed.’
От гореизложеното е видно, че в обжалвания регламент отказът да се промени определеният с временния регламент статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика, не е мотивиран с пречка за извършване на повторна преценка на предходните обстоятелства, установена в член 2, параграф 7, буква в), последно изречение от основния регламент, а с несъответствие на счетоводството на жалбоподателя с МСС и с липсата на нови данни, които могат за засегнат тази оценка.
It follows from the foregoing that in the contested regulation the reason for the refusal to alter the MET determination made in the provisional regulation was not the prohibition on the reassessment of old facts contained in the last sentence of Article 2(7)(c) of the basic regulation, but rather the fact that the applicant’s accounts were not in line with the IAS and the absence of any new evidence likely to affect that finding.
Следователно отказът е резултат от прилагането на материалните критерии на член 2, параграф 7, буква в), първа алинея, второ тире от този регламент.
The refusal therefore arose from application of the substantive criteria of the second indent of the first subparagraph of Article 2(7)(c) of that regulation.
Следва да се отбележи, че от ревизираните документи, съдържащи окончателна обща информация и специална информация, не става по-ясно, че отказът на Комисията да предложи предоставянето на жалбоподателя на статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика, е мотивиран със забраната за извършване на повторна преценка на предходните обстоятелства, след като нейните доводите по този въпрос са изведени предимно от несъвместимостта на счетоводните практики на жалбоподателя с МСС.
Nor is it clear from the revised final general disclosure document and the revised specific disclosure document that the reason for the Commission’s refusal to grant the applicant MET was the prohibition on reassessment of old facts, since the Commission’s arguments on that point related only to the fact that the applicant’s accounting practices were not in line with the IAS.
Както посочва и самият жалбоподател, единственият документ, в който Комисията посочва, че съдебната практика относно определянето на статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика, не позволява да се извършва повторна преценка на предходните обстоятелства, е писмото на Комисията от 4 април 2007 г.
The only document in which the Commission states that the caselaw concerning the MET determination does not permit a reassessment of old facts is, as the applicant itself states, the Commission’s letter of 4 April 2007.
Всъщност в него тя посочва по-конкретно:
In that letter the Commission states in particular:
„В становището си от 2 април 2007 г. вашият клиент продължава да излага същите доводи относно отклоненията при водене на счетоводство и тяхното съответствие с МСС или липса на такова, както вече представените преди окончателната информация, а и както добре осъзнавате, съдебната практика, свързана с оценяването на заявленията за признаване на статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика, не позволява да се извършва повторна преценка на предходните обстоятелства.“
‘Your client with its submission of 2 April 2007 continues to repeat the same arguments, already submitted before the Definitive Disclosure, on the accounting discrepancies and their compliance or not with IAS but as you are well aware jurisprudence in the assessment of MET claims does not allow a reassessment of old facts.’
Както е видно от това писмо, Комисията се позовава на съдебната практика, която съдържа забрана за извършване на повторна преценка на предходните обстоятелства с цел отхвърляне на доводите, които жалбоподателят вече е представил преди изпращането на окончателната информация.
As is clear from that letter, the Commission was referring to the caselaw prohibiting the reassessment of old facts for the purposes of rejecting arguments which the applicant had put forward before the final disclosure document was sent.
В отговор на въпрос на Първоинстанционният съд по време на съдебното заседание, Комисията уточнява, без жалбоподателят да оспорва това, че посочените в становището доводи се съдържат в писмото от 1 септември 2006 г., изпратено от жалбоподателя преди първоначалното определяне на статута на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика, което определяне е с дата 15 септември 2006 г. и е осъществено с временния регламент.
In reply to a question put by the Court during the hearing, the Commission stated, and was not contradicted by the applicant on this point, that the arguments to which that observation related were contained in the letter of 1 September 2006, sent by the applicant before the initial MET determination on 15 September 2006 and put into effect in the provisional regulation.
Следва обаче да се отбележи, че в писмото си от 4 април 2007 г. Комисията основава своя отказ да признае статута на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика, с това, че в нарушение на МСС в счетоводството на жалбоподателя се пренебрегва счетоводният принцип за текущо начисляване, извършват се компенсации и се отчитат всички сделки заедно, вместо да се посочват поотделно.
It should be noted, however, that in its letter of 4 April 2007, the Commission based its refusal to grant MET on the ground that, in breach of the IAS, the applicant’s accounts disregarded the accrual basis of accounting, performed offsetting and grouped transactions together instead of representing them separately.
В това отношение Комисията изтъква, че извършените одитни проверки не са довели до формулиране на някакво становище по този въпрос.
The Commission pointed out in that regard that the auditors had not commented on those points.
Първоинстанционният съд отбелязва, че Комисията е посочила също, че информацията относно цената на стоманата не позволява нова преценка на констатираните пропуски в счетоводството на жалбоподателя.
The Court of First Instance notes that the Commission also stated that the information on steel prices did not allow for a new assessment to be made of the shortcomings discovered in the applicant’s accounts.
От писмото е видно също, че становището на Комисията, свързано с невъзможността за извършване на повторна преценка на предходните обстоятелства, има второстепенен характер, след като институцията основава своя отказ да предложи предоставянето на статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика, с преценката на въпроса дали жалбоподателят отговаря на приложимите материални критерии.
It is therefore clear from that letter as a whole that the Commission’s observation that it was not permissible to reassess old facts is incidental, as the institution based its refusal to grant MET on an assessment of whether the applicant complied with the relevant substantive criteria.
Следователно необходимо е да се констатира, че фактически остава недоказано твърдението на жалбоподателя, според което Комисията в конкретния случай дала като основание забраната за извършване на повторна преценка на предходните обстоятелства.
It is clear therefore that the applicant’s assertion that the Commission based its arguments in this case on a prohibition on the reassessment of old facts has no basis in fact.
Тъй като поради тази причина първото основание не може да бъде прието, следователно обсъждането на тълкуването на последното изречение от член 2, параграф 7, буква в) от основния регламент и точка 44 от Решение по дело Nanjing Metalink/Съвет, посочено по-горе, е лишено от релевантност.
Since the first plea cannot be accepted on that ground, any discussion concerning the interpretation of the last sentence of Article 2(7)(c) of the basic regulation and of paragraph 44 of the judgment in Nanjing Metalink v Council is irrelevant.
Освен това следва да се уточни, че поставянето под въпрос от жалбоподателя, по време на съдебното заседание, на процеса на вземане на решение, довел до предложението на Комисията, както и до оценката на институциите дали предприятието изпълнява посоченото в член 2, параграф 7, буква в), първа алинея, второ тире от основния регламент условие, не е предназначено да служи като самостоятелно основание за отмяна, предвид обстоятелството, както твърдят Съветът и встъпилите в подкрепа на неговото становище страни, че такова основание би било ново и поради това недопустимо.
Moreover, it should be pointed out that the applicant’s calling in question at the hearing of the decision-making process leading up to the Commission’s proposal and the assessment by the institutions of whether the company fulfilled the condition laid down in the second indent of the first subparagraph of Article 2(7)(c) of the basic regulation does not amount to putting forward a separate ground for annulment, since that ground would be new and hence inadmissible, as submitted by the Council and the parties granted leave to intervene in support of the forms of order sought by it.
Всъщност както жалбоподателят потвърждава по време на съдебното заседание, тези доводи целят само да запълнят по същество първото основание.
As the applicant confirmed at the hearing, those arguments are intended merely to complete the background to the first plea.
Нещо повече, относно довода на жалбоподателя, според който Комисията не обяснява защо трябва да се считат за необосновани нейните изводи в документа, съдържащ обща окончателна информация, важно е да се изтъкне, че по силата на предвиденото в член 253 ЕО задължение окончателният акт трябва да бъде мотивиран по отношение само на съвкупността от фактически и правни обстоятелства, които са относими с оглед на оценката, на която се подлагат.
In addition, as regards the applicant’s argument that the Commission did not explain in what way its findings in the final general disclosure document are unfounded, it should be pointed out that, under the obligation laid down in Article 253 EC, the final act must state the reasons on which it was based only as regards all the elements of fact and of law that are relevant for the purposes of the findings made in it.
Задължението за мотивиране няма за цел да обясни как е еволюирала позицията на институцията в хода на административната процедура и следователно не е предназначено да обоснове отклоненията в приетото в окончателния акт решение спрямо временна позиция, изложена в документите, изпратени на заинтересованите страни в хода на тази процедура, за да им позволи да представят техните становища (вж. в този смисъл Решение на Първоинстанционния съд от 13 юли 2006 г. по дело Impala/Комисия, T-464/04, Recueil, стр. II-2289, точка 285).
The purpose of the obligation to state reasons is not to explain the way in which the institution’s position has evolved during the administrative procedure and is not therefore intended to justify any differences between the outcome reached in the final act in relation to a provisional position set out in the documents sent to interested parties during that procedure in order to enable them to submit their observations (see, to that effect, Case T-464/04 Impala v Commission [2006] ECR II-2289, paragraph 285).
Следователно това задължение не налага в по-голяма степен на институцията да обяснява в какво се изразява евентуалната несъстоятелност на застъпваната на определен етап от административна процедура позиция.
Nor, therefore, does that obligation require the institution to explain in what way a position envisaged at a particular stage in the administrative procedure may have been unfounded.
Освен това следва да се изтъкне, че документът, съдържащ окончателна информация, не представлява увреждащ акт или такъв, с който се предоставят права.
It should also be pointed out that the final disclosure document does not constitute an act adversely affecting a person concerned or conferring rights.
Както е видно от член 20 от основния регламент, предназначението на този документ е да се изложат в хода на административната процедура основните факти и съображения, въз основа на които Комисията възнамерява да препоръча на институцията окончателните мерки с цел да информира всички
As is clear from Article 20 of the basic regulation, the purpose of that document is disclosure, during the administrative procedure, of the essential facts and considerations on the basis of which the Commission intends to recommend the imposition of definitive measures, in order to inform all interested parties of the proposed guidelines and to obtain observations from them in that regard. As it is open to amendment in the light of the