natgillin/translations-raw huggingface dataset:
13 — В случая е установено, че третото лице е използвало защитените наименования на чуждата марка с единствената цел да опише качествата, и по-точно вида на шлифоване на скъпоценните камъни, които предлага за продажба (вж. посоченото по-горе Решение по дело Hölterhoff, точка 10).
In the same judgment, the Court noted that, in that particular case, the use of the sign in question was obviously not intended for purely descriptive purposes, which would otherwise be excluded from the scope of the abovementioned provision, but was such as to create the impression that there was a
Така използването от трето лице на чужда марка за отличаване на стоките или
Thus, the use of another’s trade mark by a third party to distinguish the goods or
15 — Решението, посочено в бележка под линия 14 (точка 51).
15 — Ibid., paragraph 51.
Вж. в същия смисъл и Решение от 16 ноември 2004 г. по дело Anheuser-Busch (C-245/02, Recueil, стр. I-10989, точка 59), Решение от 25 януари 2007 г. по дело Adam Opel (C-48/05, Сборник, стр.
See also, to the same effect, Case C-245/02 Anheuser-Busch [2004] ECR I-10989, paragraph 59, Case C-48/05 Adam Opel [2007] ECR I-1017, paragraph 21, and Case C-17/06 Céline [2007] ECR I-7041, paragraphs 16 and 26.
O2 HOLDINGS И O2 (UK) сравнителната реклама“ и хармонизиране на „условията за използването на сравнителна реклама в държавите-членки“ (съображение 2), по-специално чрез установяване на „условията, при изпълнение на които е разрешена сравнителната реклама“ (съображение 18).
‘the basic provisions governing the form and content of comparative advertising should be uniform and the conditions of the use of comparative advertising in the Member States should be harmonised’ (second recital in the preamble), in particular by establishing ‘conditions under which comparative advertising is permitted’ (recital 18).
услугите, предоставяни от притежателя на марката, което не създава объркване във връзка с произхода на тези стоки или услуги и на стоките или услугите на третото лице, изглежда може да попадне в приложното поле на член 5, параграф 1 от Директива 89/104 съгласно Решение по дело BMW и не попада в него според Решение по дело Hölterhoff и Решение по дело Adam Opel, докато според съдебната практика, посочена в точка 23 от настоящото заключение, за да се прецени дали подобно използване попада във въпросното приложно поле, е необходимо да се провери и дали то може да засегне функция на марката, различна от нейната основна функция — да гарантира произхода.
services supplied by the proprietor of the trade mark, which does not cause confusion regarding the origin of those goods or services and the third party’s goods or services, may apparently fall within the ambit of Article 5(1) of Directive 89/104 on the basis of BMW, and may escape it on the basis of Hölterhoff and Adam Opel, while, on the basis of the caselaw cited in point 23 above, in order to determine whether or not the said use is caught by that provision, it must be ascertained whether it is liable to affect a function of the trade mark other than the essential function of providing a guarantee of origin.
В своето писмено становище, представено в рамките на настоящото производство, О2 подчертава последния пункт, като посочва по-специално „рекламната функция“ на марката и вредата, която спорната реклама нанасяла на тази функция на неговите марки с мехурчета.
O2 emphasises this last point in its written observations submitted in the course of the present proceedings, referring in particular to the ‘advertising function’ of the trade mark and the detriment to that function of its own bubbles trade marks allegedly resulting from the advertisement at issue.
Във връзка с последното въпросната директива уточнява с добавянето на член 3а в Директива 84/450 условията за разрешена сравнителна реклама 18, в светлината на които, както следва от съображение 7 от Директива 97/55, е възможно „да се определи кои практики, свързани със сравнителната реклама, могат да попречат на конкуренцията, да навредят на конкурентите и да имат отрицателен ефект върху избора на потребителите“.
In that connection, that directive, by introducing Article 3a into Directive 84/450, specifies the conditions on which comparative advertising is permitted, 18in the light of which, as explained in the seventh recital in the preamble to Directive 97/55, it is possible ‘to determine which practices relating to comparative advertising may distort competition, be detrimental to competitors and have an adverse effect on consumer choice’.
Както Съдът вече изтъкна, целта е „да бъдат определени условия, при които сравнителната реклама следва да се разглежда като разрешена в рамките на вътрешния пазар“ 19.
As the Court has already noted, the objective was ‘the establishment of conditions in which comparative advertising must be regarded as lawful in the context of the internal market’.
Според Съда от това следва, че „Директива 84/450 осъществява изчерпателно хармонизиране на условията за разрешена сравнителна реклама в държавите-членки“, което „хармонизиране предполага по естеството си, че дали сравнителната реклама е разрешена в цялата Общност, следва да се преценява единствено в светлината на критериите, определени от общностния законодател“ 20.
19It follows, according to the Court, that ‘Directive 84/450 carried out an exhaustive harmonisation of the conditions under which comparative advertising in Member States might be lawful’, and that ‘[s]uch harmonisation implies by its nature that the lawfulness of comparative advertising throughout the Community is to be assessed solely in the light of the criteria laid down by the Community legislature’. 20
Решение по дело Pippig Augenoptik, посочено в бележка под линия 19 (точка 44).
19 — Case C-44/01 Pippig Augenoptik [2003] ECR I-3095, paragraph 38; see also paragraph 43.
На първо място следва да се припомни, че целта на Директива 97/55 е уеднаквяване на „основните разпоредби, управляващи формата и съдържанието на
It must first of all be borne in mind that the intention in Directive 97/55 was that
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н MENGOZZI — ДЕЛO C-533/06 нето на марката на конкурента се допуска от общностното право“ 23.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-533/06 tion, the use of a competitor’s brand name is permitted in Community law’. 23
За тази цел член 3а от Директива 84/450 изброява условията за разрешена сравнителна реклама, които трябва да бъдат изпълнени кумулативно 21.
To that end, Article 3a of Directive 84/450 lists the cumulative conditions that must be met, as far as the comparison is concerned, for comparative advertising to be permitted. 21
В съображение 14 от Директива 97/55 впрочем се отбелязва, „че все пак може да е необходимо с цел постигане ефективност на сравнителната реклама, да се идентифицират стоки или услуги на конкурент, като се спомене търговска марка или търговско наименование, на които последният е собственик [другаде в текста: „притежател“]“.
Recital 14 in the preamble to Directive 97/55 notes that ‘it may, however, be indispensable, in order to make comparative advertising effective, to identify the goods or services of a competitor, making reference to a trade mark or trade name of which the latter is the proprietor’.
В съображение 15 се добавя, „че подобна употреба на търговска марка, търговско наименование или други отличителни знаци на друго лице не нарушава това изключително право в случаите, когато се спазват условията, заложени в настоящата директива, като очакваният планиран резултат е единствено те да бъдат различими и по този начин обективно да бъдат изтъкнати разликите“.
The following recital adds that ‘such use of another’s trade mark, trade name or other distinguishing marks does not breach this exclusive right in cases where it complies with the conditions laid down by this Directive, the intended target being solely to distinguish between them and thus to highlight differences objectively’.
Необходимо е обаче да се подчертае, че цели четири от осемте разпоредби, съставляващи параграф 1 от този член, са предназначени да осигурят защита на марката, търговското име или други отличителни знаци на конкурента в контекста на сравнението в рекламата.
It should accordingly be noted that at least four of the eight provisions contained in Article 3a(1) are designed to protect the trade mark, trade name or other distinguishing marks of a competitor in the context of comparative advertising.
Както подчертава Съдът, „Директива 84/450 позволява на рекламодателя при определени условия да посочи в сравнителна реклама марката на стоките на конкурента“ 22.
As the Court has found, ‘under certain conditions, Directive 84/450 allows an advertiser to state in comparative advertising the brand of a competitor’s product’.
По-специално се предвижда, че сравнителната реклама не бива да води до объркване на пазара между марки, търговски имена и други отличителни знаци на рекламодателя и тези на конкурента (буква г); да води до дискредитиране или опетняване на марките, търговските имена или други отличителни знаци на конкурента (буква д); да извлича нелоялно предимство от известността на марката, търговското име или други отличителни знаци на конкурента (буква ж); да представя стоките или услугите като имитация или копие на стоки или услуги със запазена марка или търговско име (буква з).
22In particular it provides that comparative advertising must not create confusion in the market place between the advertiser’s trade marks, trade names or other distinguishing marks and those of a competitor (subparagraph (d)); discredit or denigrate the trade marks, trade names or other distinguishing marks of a competitor (subparagraph (e)); take unfair advantage of the reputation of a trade mark, trade name or other distinguishing marks of a competitor (subparagraph (g)); present goods or services as imitations or replicas of goods or services bearing a protected trade mark or trade name (subparagraph (h)).
Според Съда от това следва, че „когато сравнението няма за цел или резултат да доведе до подобни сучаи на нелоялна конкуренция, използва-
It follows, according to the Court, that, ‘where the comparison does not have the intention or effect of giving rise to such situations of unfair competi-
Следователно използването на марката на конкурент в рамките на реклама, сравняваща характеристиките на стоките или услугите, предлагани на пазара от последния под въпросната марка, с тези на рекламодателя, се урежда по специфичен и изчерпателен начин с член 3а от Директива 84/450.
The use of a competitor’s trade mark in an advertisement which compares the characteristics of goods or services marketed by him under that mark with those of the advertiser is therefore specifically and exhaustively covered by Article 3a of Directive 84/450.
То се забранява само ако противоречи на условията, предвидени в този член.
It is prohibited only if does not comply with the conditions laid down in that article.
В такъв случай то се забранява от последния, а не от член 5, параграф 1, буква а) или б) от Директива 89/104.
In that case, it is prohibited under that article and not under Article 5(1)(a) or (b) of Directive 89/104.
За сметка на това ако използването съответства на тези условия, то не може да се разглежда като забранено от разпоредбите на член 5, параграф 1, буква а) или б) от Директива 89/104.
Conversely, if it complies with those conditions, it cannot be held to be prohibited under the provisions contained in Article 5(1)(a) or (b) of Directive 89/104.
21 — Кумулативното естество на тези условия е изтъкнато в съображение 11 от Директива 97/55 („условията за сравнителна реклама трябва да бъдат кумулативни и да се прилагат в тяхната цялост“) и припомнено от Съда в посоченото по-горе Решение по дело Pippig Augenoptik (точка 54).
21 — The cumulative nature of those conditions is emphasised in the 11th recital in the preamble to Directive 97/55 (‘the conditions of comparative advertising should be cumulative and respected in their entirety’) and mentioned by the Court in Pippig Augenoptik, paragraph 54.
Вж. също точка 27 от заключението на генералния адвокат Tizzano, представено на 12 септември 2002 г. към посоченото по-горе Решение по дело Pippig Augenoptik.
See also Advocate General Tizzano’s Opinion delivered on 12 September 2002 in Pippig Augenoptik, point 27.
O2 HOLDINGS И O2 (UK) вследствие на ограничаването от страна на О2 на предмета на първоначално предявения от него иск за нарушаване на права 26, използването от рекламодател (H3G) не на чужди марки (О2 или марките с мехурчета), а на знаци (изображения с мехурчета), които са много подобни на чужди марки (марките с мехурчета).
O2 HOLDINGS AND O2 (UK) tially proposed, 26the subject of the dispute pending before the referring court is now the use by an advertiser (H3G) not of another’s trade marks (O2 or the bubbles trade marks) but of signs (pictures of bubbles) which are closely similar to another’s trade marks (the bubbles trade marks).
По мое мнение и независимо от всичко това уточнение не променя по същество условията на проблема, разглеждан по-горе.
I consider however that this does not substantially alter the terms of the problem examined above.
Следователно последните разпоредби, също както и тези на член 6, параграф 1 от Директива 89/104, не се вземат под внимание при преценката дали посоченото използване е разрешено.
Those provisions, like the provisions contained in Article 6(1) of Directive 89/104, do not, therefore, come into consideration for the purpose of determining whether that use is lawful.
Не е от значение дали до същото това заключение може да се достигне дори и без Директива 97/55 — тъй като, както твърдят H3G и Комисията, посоченото използване във всички случаи не попадало в приложното поле на член 5, параграф 1, букви а) и б) от Директива 89/104 24 — или то произтича от въвеждането с член 3а, добавен в Директива 84/450 с Директива 97/55, на режим, който в качеството си на lex specialis за случаите на използване на чужда марка в рекламно сравнение дерогира режима, съдържащ се в член 5, параграф 1, букви а) и б) от Директива 89/104.
There is little point in wondering whether that conclusion would also have been reached in the absence of Directive 97/55 — because, as H3G and the Commission argue, that use does not in any case fall within the scope of application of Article 5(1)(a) and (b) of Directive 89/104 24 — or whether on the contrary it follows from the introduction, with the addition of Article 3a to Directive 84/450 by Directive 97/55, of a system which, being presented as a lex specialis in cases where another’s trade mark is used in a comparative advertisement, therefore derogates from the system contained in Article 5(1)(a) and (b) of Directive 89/104.
За целите на спора, с който е сезиран препращащият съд, подобен въпрос е хипотетичен, така че не е необходимо той да бъде разрешаван в настоящото преюдициално производство.
That question is purely hypothetical for the purposes of the dispute assigned to the referring court and so there is no need to resolve it in the present preliminary ruling proceedings.
Освен това ще отбележа, че както подчертава О2 25, първият преюдициа- лен въпрос, както е формулиран в акта за препращане, се отнася до използването от рекламодател на чужда марка (или по-точно на знак, идентичен с чужда марка), докато висящият пред препращащия съд спор понастоящем засяга,
I also note that, as O2 points out, 25the first question as formulated in the order for reference turns on the use by an advertiser of another’s trade mark (or, to be more precise, a sign identical to another’s trade mark) whereas, following O2’s decision to reduce the scope of its claim of infringement as ini-
Използването в рекламно съобщение на знак, подобен на марката на конкурента, може да бъде един от начините за идентифициране, наймалкото косвено, на посочения конкурент или на неговите стоки или услуги по смисъла на член 2, точка 2а от Директива 84/450.
The use in an advertisement of a sign similar to a competitor’s trade mark may be one of the ways of identifying that competitor or that competitor’s goods or services, at least by implication, within the meaning of Article 2(2a) of Directive 84/450.
Рекламното съобщение, което съдържа подобно използване и което се стреми да направи сравнение между рекламодателя и неговия конкурент или между съответните стоки и услуги, ще се подчинява на разпоредбите на член 3а от Директива 84/450.
An advertisement which makes such use of a sign and which is intended to establish a comparison between the advertiser and his competitor or between the goods or services concerned will be subject to the system contained in Article 3a of Directive 84/450.
Както видяхме, в рамките на по-широка съвкупност от разпоредби, определящи изчерпателно условията, при които рекламното сравнение е разрешено, този член предвижда специфични разпоредби, предназначени да осигурят защита на марката по отношение на такъв вид реклама.
As we have seen, that article provides, within a more extensive set of rules establishing an exhaustive list of the conditions on which comparative advertising may be permitted, specific rules intended to protect the trade mark against that type of advertisement.
Следователно когато притежателят на марката желае да възрази срещу използването в контекста на рекламно сравнение на знак, подобен на посочената марка, той трябва да обоснове своето искане с нарушаване
Consequently, where the proprietor of a trade mark seeks to contest the use in comparative advertising of a sign similar to that trade mark, he must base his own claim on the breach of one of the conditions laid down in Article 3a of
24 — Генералният адвокат Jacobs се изказва в този смисъл по същество в точки 74—77 от своето заключение, представено на 20 септември 2001 г. по посоченото по-горе дело Hölterhoff.
24 — That is essentially the view expressed by Advocate General Jacobs in his Opinion delivered on 20 September 2001 in Hölterhoff, points 74 to 77.
25 — Вж. точка 52 от неговото писмено становище.
25 — See paragraph 52 of its written observations.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н MENGOZZI — ДЕЛO C-533/06 на някое от условията, посочени в член 3а от Директива 84/450 27, тъй като за сметка на това такова използване не попада в приложното поле на член 5, параграф 1 от Директива 89/104, подобно на използването на чужда марка в същия контекст.
Directive 84/450 27 and, conversely, such use does not, like the use of another’s trade mark in the same context, fall within the ambit of Article 5(1) of Directive 89/104.
да установи на първо място дали за да бъде разрешено по смисъла на член 3а от Директива 84/450, използването на марката на конкурент в сравнителна реклама трябва да бъде „необходимо“.
whether the use of a competitor’s trade mark in a comparative advertisement must be ‘indispensable’ in order to be permitted within the meaning of Article 3a of Directive 84/450.
Ако отговорът е положителен, препращащият съд иска да узнае критериите, съгласно които следва да се преценява тази необходимост, а също и дали това условие изключва всякакво използване на знак, който не е идентичен, но е много подобен на марката на конкурент.
If so, the referring court would like to know the criteria by which such indispensability is to be judged and whether that requirement precludes any use of a sign which is not identical to the competitor’s trade mark but is closely similar to it.
Следователно по мое мнение на първия преюдициален въпрос може да се отговори по следния начин:
I therefore consider that the first question may be answered as follows:
Като се основава на съображения 14 и 15 от Директива 97/55, на подготвителната работа по същата и на практиката на Съда, и по-специално на Решение по дело Toshiba Europe 28и на Решение по дело Siemens 29, О2 твърди, че ако използването в сравнителна реклама на марката на конкурент на рекламодателя не е необходимо за идентифицирането на посочения конкурент или на стоките и услугите на последния, то извлича нелоялно предимство от известността на въпросната марка в нарушение на член 3а, параграф 1, буква ж) от Директива 84/450.
‘The use of a sign identical or similar to the registered trade mark of a competitor in an advertisement which compares the characteristics of goods or services marketed by that competitor under that trade mark with the characteristics of goods or services supplied by the advertiser is covered exhaustively by Article 3a of Directive 84/450 and is not subject to the application of Article 5(1) (a) or (b) of Directive 89/104.’ competitor’s trade mark in a comparative advertisement, if it is not indispensable in order to identify the competitor or the goods or services concerned, takes unfair advantage of the reputation of the trade mark in breach of Article 3a(1)(g) of Directive 84/450.
О2 изтъква, че след като за целите на въпросното рекламно сравнение H3G се позовава на марката О2, която напълно е в състояние да идентифицира конкурента на рекламодателя, последният изобщо не е имал нужда да използва изображенията на мехурчета, още повече че те представят деформирано марките с мехурчета на О2.
O2 argues that since, for the purposes of the comparative advertisement in question, H3G made use of the O2 trade mark which is perfectly suitable for identifying the advertiser’s competitor, there was no need for it to use the pictures of bubbles, especially as they represented a distorted version of O2’s bubbles trade mark.
Аз обаче се присъединявам към становището на H3G и на Комисията, като смятам, че член 3а от Директива 84/450
However, I agree with the view taken by H3G and the Commission that Article 3a of Directive 84/450 does not demand that the
С втория и третия преюдициа- лен въпрос препращащият съд иска
By the second and third questions, the referring court seeks to ascertain, first,
O2 HOLDINGS И O2 (UK) не налага спазването на условие за необходимост на използването на чужда марка за идентифициране на конкурента или на неговите стоки или услуги в сравнителната реклама.
O2 HOLDINGS AND O2 (UK) use of another’s trade mark for the purpose of identifying the competitor or the products or services concerned should meet a requirement of indispensability.
на същия този член 3а не може евентуално да бъде изведено условие за необходимост от използването на чужда марка или други чужди отличителни знаци в рекламно сравнение.
use of another’s trade mark or distinguishing marks in comparative advertising may be deduced from other provisions of Article 3a.
Освен това бих искал да отбележа, че твърдение на Съда, което възпроизвеждам в точка 44 от настоящото заключение, е двусмисленото и неточно в частта, където изглежда подчинява спазването на член 3а, параграф 1, буква д) от Директива 84/450 на спазването на всички останали условия за разрешена сравнителна реклама, определени от общностното право, които обаче не се отнасят до дискредитиращия или опетняващ аспект на подобна реклама, взет под внимание в тази разпоредба.
However, I shall not omit to mention the ambiguity and vagueness of the Court’s ruling which I quoted in point 44 above, in so far as it appears to make compliance with Article 3a(1)(e) of Directive 84/450 dependent upon compliance with all the other conditions for the lawfulness of comparative advertising laid down by Community law, conditions which are not however concerned with the discrediting or denigrating aspect of such advertising addressed by that provision.
Невъзможно е обаче да се стигне до такова заключение само въз основа на това, което Съдът приема в точки 83 и 84 от посоченото по-горе Решение по дело Pippig Augenoptik, към които препраща H3G във връзка с въпроса за възпроизвеждането в рекламно послание освен на името на конкурента, и на съкращението му и на изображението на фасадата на неговия магазин.
Such a conclusion cannot however be reached simply on the basis of the Court’s ruling, in paragraphs 83 and 84 of the judgment in Pippig Augenoptik cited by H3G, concerning the problem of the reproduction in an advertising message of the competitor’s logo and a picture of its shop front, in addition to the competitor’s name.