natgillin/translations-raw huggingface dataset:
2, наричано по-нататък „Съобщението от 1997 г.“), Комисията предлага на Съда да наложи на Португалската република периодична имуществена санкция в размер на 21 450 EUR за всеки ден забава на изпълнението на Решение по дело Комисия/Португалия, посочено по-горе, считано от датата на постановяване на решението по настоящото дело до деня, в който е преустановено установеното нарушение.
2; ‘the Communication of 1997’), the Commission proposes that the Court impose a penalty payment on the Portuguese Republic of EUR 21 450 per day of delay in complying with the judgment in Commission v Portugal, from the day on which the Court of Justice delivers judgment in the present case until the day on which the breach of obligations is brought to an end.
Комисията счита, че осъждането на заплащане на периодична имуществена санкция представлява най-подходящата санкция, за да се постигне възможно най-бързо преустановяване на установеното нарушение.
The Commission considers that the imposing of a penalty payment constitutes the most appropriate sanction for bringing the breach of obligations to an end as quickly as possible.
Размерът на периодичната имуществена санкция бил изчислен чрез умножаване на базисна фиксирана сума от 500 EUR с коефициент 11 (по скàла от 1 до 20) за тежестта
The amount of that penalty payment is calculated by multiplying a uniform base of EUR 500 by a coefficient of 11 (on a scale of 1 to 20) for the seriousness of the infringement, a coefficient of 1 (on a scale of 1 to 3) for the duration of the
Португалската република твърди, че с оглед на обстоятелствата в случая предложеният от Комисията размер на периодичната имуществена санкция е явно несъразмерен и не съответства на трайно установената практика на Съда в тази област.
The Portuguese Republic considers that the amount of the penalty payment suggested by the Commission is manifestly disproportionate in the light of the circumstances of the present case and is not consistent with the Court’s well-established caselaw in the field.
Формулираните от тази държавачленка възражения се отнасят по-конкретно до два аспекта от начина на изчисляване на периодичната имуществена санкция.
The objections raised by that Member State concern two aspects of the methods of calculation of the penalty payment in particular.
I-5047) или тази на околната среда (Решение от 25 ноември 2003 г. по дело Комисия/Испания, C-278/01, Recueil, стр. I-14141), Комисията била предложила коефициенти за тежест на нарушението съответно 6 и 4.
First, the coefficient of 11 for seriousness applied by the Commission is excessive to sanction an alleged partial failure of a Member State to fulfil obligations in the area of public procurement since, in respect of actions for failure to act concerning areas which are more sensitive than the present one, such as public health (Case C-387/97 Commission v Greece [2000] ECR I-5047) or the environment (Case C-278/01 Commission v Spain [2003] ECR I-14141), the Commission suggested coefficients for seriousness of 6 and 4 respectively.
Следователно по настоящото дело Съдът трябвало да определи периодичната имуществена санкция въз основа на коефициент за тежест на нарушението, който не надвишава 4.
Consequently, the coefficient for seriousness fixed by the Court in the present case should not exceed 4.
На второ място, съгласно точка 13.3 от съобщението на Комисията относно прилагането на член 228 от Договора за ЕО (SEC(2005) 1658, наричано по-нататък „Съобщението от 2005 г.“) съответният период, който следва да бъде взет предвид при преценката на съгласуваността на въпросната национална правна уредба с Директива 89/665, трябвало да се базира на годишна, а не на дневна база, както иска Комисията.
Second, in accordance with point 13.3 of the Commission’s Communication implementing Article 228 of the EC Treaty (SEC(2005) 1658; ‘the Communication of 2005’), the reference period to be used in these circumstances to assess whether the national legislation at issue is compatible with Directive 89/665 must be calculated on an annual basis and not, as proposed by the Commission, on a daily basis.
Португалската република освен това поддържа, че независимо от намаляването на размера на посочената периодична имуществена санкция и от определянето на периодичните вноски за нея на годишна база, Съдът трябвало да разпореди спиране на прилагането на тази санкция до влизането в сила на проект на Закон
In addition, the Portuguese Republic submits that, irrespective of the reduction of the amount of that penalty payment and the setting of the frequency of that penalty on an annual basis, the Court should order the suspension of the application of that sanction until the entry into force of draft law No 56/X. That possibility is in fact
№ 56/X. Тази възможност била предвидена в точка 13.4 от Съобщението от 2005 г., според която в изключителни случаи Съдът може да разпореди спиране на периодичната имуществена санкция, когато държаватачленка вече е приела необходимите мерки, за да се съобрази със съдебно решение, установяващо нарушение, но неизбежно трябва да измине определен период от време, преди да бъде постигнат изискваният резултат.
COMMISSION v PORTUGAL provided for in point 13.4 of the Communication of 2005, in consideration of which the Court may, in exceptional cases, order the suspension of the penalty payment when a Member State has already adopted the measures necessary to comply with a judgment finding there to be a failure to comply with obligations, but a certain amount of time must inevitably pass before the desired result is achieved.
Португалската република счита, че настоящият случай е такъв.
The Portuguese Republic considers that to be the case here.
След като е приел, че Португалската република не се е съобразила с неговото решение по дело Комисия/Португалия, посочено по-горе, Съдът може да наложи на тази държавачленка плащането на еднократно платима сума или периодична имуществена санкция, в приложение на член 228, параграф 2, трета алинея ЕО.
Having recognised that the Portuguese Republic has not complied with its judgment in Commission v Portugal, the Court may, pursuant to the third subparagraph of Article 228(2) EC, impose a lump sum or penalty payment on it.
В това отношение трябва да се напомни, че с оглед на обстоятелствата в конкретния случай Съдът преценява по всяко дело имуществените санкции, които следва да определи (Решение от 12 юли 2005 г. по дело Комисия/Франция, посочено по-горе, точка 86 и Решение от 14 март 2006 г. по дело Комисия/Франция, C-177/04, Recueil, стр. I-2461, точка 58).
In that regard, it should be pointed out that it is for the Court to assess in each case, in the light of the circumstances of the case, the financial penalties to be imposed (Case C-304/02 Commission v France, paragraph 86, and Case C-177/04 Commission v France [2006] ECR I-2461, paragraph 58)
В случая, както бе посочено в точка 25 от настоящото решение, Комисията предлага на Съда да наложи периодична имуществена санкция на Португалската република.
In the present case, as pointed out in paragraph 25 of this judgment, the Commission suggests that the Court should impose a penalty payment on the Portuguese Republic.
Това предложение се основава на метода за изчисляване, определен от Комисията в Съобщенията от 1996 г. и от 1997 г.
That suggestion is based on the method of calculation which the Commission defined in its Communications of 1996 and 1997.
Важно е освен това да се уточни, че двете съобщения са заменени от Съобщението от 2005 г., което в съответствие с точка 25 от него се прилага за решенията за сезиране на Съда на основание член 228 ЕО, приети от Комисията след 1 януари 2006 г.
It should also be made clear that those two communications were replaced by the Communication of 2005 which, pursuant to point 25 thereof, applies to decisions taken by the Commission from 1 January 2006 to refer a matter to the Court of Justice under Article 228 EC.
Решение по дело Комисия/Гърция, точка 80 и Решение по дело Комисия/Испания, точка 41, посочени по-горе).
In that regard, it must, first, be pointed out that the Commission’s suggestions cannot bind the Court and merely constitute a useful point of reference (see Commission v Greece, paragraph 80, and Commission v Spain, paragraph 41).
Насоки като съдържащите се в съобщенията на Комисията също не обвързват Съда, но допринасят за гарантиране на прозрачността, на предвидимостта и на правната сигурност в дейността на тази институция (вж. в този смисъл Решение от 12 юли 2005 г. по дело Комисия/Франция, точка 85 и Решение от 14 март 2006 г по дело Комисия/Франция, точка 70, посочени по-горе).
Similarly, guidelines such as those contained in the communications of the Commission are not binding on the Court but contribute to ensuring that that institution’s actions are transparent, foreseeable and consistent with legal certainty (see, to that effect, Case C-304/02 Commission v France, paragraph 85, and Case C-177/04 Commission v France, paragraph 70).
Съдът е пояснил също така, че осъждането на плащане на периодична имуществена санкция и/или на еднократно платима сума цели да упражни икономическа принуда върху държаватачленка, която не е изпълнила съдебно решение, установяващо нарушение на задължения, която да я накара да прекрати установеното нарушение.
The Court has also stated that the order imposing a penalty payment and/or a lump sum is intended to place a defaulting Member State under economic pressure which induces it to put an end to the breach established.
Следователно наложените имуществени санкции трябва да бъдат определени в зависимост от необходимата степен на натиск за убеждаване, така че въпросната държавачленка да промени своето поведение (вж. в този смисъл посочените по-горе Решение от 12 юли 2005 г. по дело Комисия/Франция, точка 91, както и Решение от 14 март 2006 г. по дело Комисия/Франция, точки 59 и 60).
The financial penalties imposed must therefore be decided upon according to the degree of persuasion needed in order for the Member State in question to alter its conduct (see, to that effect, Case C-304/02 Commission v France, paragraph 91, and Case C-177/04 Commission v France, paragraphs 59 and 60).
В случая обаче трябва да се констатира, че по време на заседанието на Съда от 5 юли 2007 г. представителят на Португалската република е потвърдил, че към тази дата Декретзакон № 48051 все още е в сила.
It must be found, in the present case, that, during the hearing at the Court on 5 July 2007, the agent of the Portuguese Republic confirmed that Decree-Law No 48 051 was still in force on that date.
Тъй като следва да се приеме, че въпросното неизпълнение на задължения е продължавало към момента на преценка на фактите от Съда, трябва да се констатира, както предлага Комисията, че осъждането на Португалската република на плащане на периодична имуществена санкция представлява
Given that it must be considered that the failure to fulfil obligations at issue was still apparent when the Court examined the facts, it must be found that, as suggested by the Commission, the order imposing a penalty payment on the Portuguese Republic constitutes a means adapted in order to induce that Member State to take the meas-
КОМИСИЯ/ПОРТУГАЛИЯ подходящо средство за подтикване на последната към приемане на необходимите мерки, за да осигури изпълнението на Решение по дело Комисия/Порту-галия, посочено по-горе (вж. в този смисъл Решение от 12 юли 2005 г. по дело Комисия/Франция, точка 31, Решение от 14 март 2006 г. по дело Комисия/Франция, точка 21 и Решение по дело Комисия/Италия, точка 33, посочени по-горе).
COMMISSION v PORTUGAL ures necessary to ensure compliance with the judgment in Commission v Portugal (see, to that effect, Case C-304/02 Commission v France, paragraph 31; Case C-177/04 Commission v France, paragraph 21; and Commission v Italy, paragraph 33).
На следващо място, що се отнася до начина на изчисляване на размера на такава периодична имуществена санкция, при упражняване на своето право на преценка Съдът я определя по такъв начин, че тя да бъде, от една страна, съобразена с обстоятелствата, а от друга страна, съразмерна на установеното нарушение, както и на платежоспособността на съответната държавачленка (вж. по-специално Решение от 12 юли 2005 г. по дело Комисия/Франция, точка 103 и Решение от 14 март 2006 г. по дело Комисия/Франция, точка 61, посочени по-горе).
Next, as regards the method of calculation of the amount of such a penalty payment, it is for the Court, in exercising its discretion, to set the penalty payment so that it is appropriate to the circumstances and proportionate both to the breach that has been established and to the ability to pay of the Member State concerned (see, inter alia, Case C-304/02 Commission v France, paragraph 103, and Case C-177/04 Commission v France, paragraph 61).
За прилагането на тези критерии трябва да се отчетат по-конкретно последиците от неизпълнението за частните и за обществените интереси, както и необходимостта да се постигне спешно изпълнение на задълженията от страна на съответната държавачленка (вж. по специално Решение от 12 юли 2005 г. по дело Комисия/Франция, точка 104 и Решение от 14 март 2006 г. по дело Комисия/Франция, точка 62, посочени по-горе).
In applying those criteria, regard should be had in particular to the effects of failure to comply on private and public interests and to the urgency of inducing the Member State concerned to fulfil its obligations (see, inter alia, Case C-304/02 Commission v France, paragraph 104, and Case C-177/04 Commission v France, paragraph 62).
На първо място, по отношение на тежестта на нарушението, и в частност на последиците от неизпълнението на решението по дело Комисия/Порту-галия, посочено по-горе, за частните и за обществените интереси, трябва да се напомни, че в съответствие с третото съображение на Директива 89/665 отварянето на обществените поръчки за конкуренцията в Общността изисква значително увеличаване на гаранциите за прозрачност и недискриминация.
As regards, first, the seriousness of the infringement and, in particular, the consequences of the failure to comply with the judgment in Commission v Portugal on private and public interests, it should be pointed out that, pursuant to the third recital in the preamble to Directive 89/665, the openingup of public procurement to Community competition necessitates a substantial increase in the guarantees of transparency and non-discrimination.
За да може обаче това отваряне да доведе до конкретни резултати, ефективни и бързи правни средства за защита трябва да бъдат на разположение в случай на нарушения на правото на Общността в областта на обществените поръчки или на национални норми, транспониращи това право.
In order for that openingup to have tangible effects, effective and rapid remedies must be available in the case of infringements of Community law in the field of public procurement or national rules implementing that law.
За тази цел член 1, параграф 1 от посочената директива задължава държавитечленки да гарантират, че незаконосъобразните решения, взети от възложителите, могат да бъдат ефективно обжалвани възможно най-бързо, докато член 2, параграф 1, буква в) от нея поставя ударението върху факта, че е необходимо да се предвидят национални процедури, които да позволят да се обезщетят лицата, увредени от такова нарушение.
To that end, Article 1(1) of that directive requires the Member States to ensure that unlawful decisions taken by the contracting authorities may be reviewed effectively and as rapidly as possible, whereas Article 2(1)(c) thereof emphasis the fact that it is important that national procedures be laid down for awarding damages to persons harmed by such an infringement.
Липсата обаче на отмяна от страна на Португалската република на Декретзакон № 48051, който подчинява предоставянето на обезщетение на частноправните субекти на условието за доказване на непредпазливост или на умисъл, които могат да се вменят на португалската държава или на съответните публични органи, трябва да се приеме за сериозна, доколкото макар и да не прави невъзможно използването от частноправните субекти на средствата за съдебна защита, при все това, както посочва генералният адвокат в точка 51 от своето заключение, прави тези средства за защита по-трудни и по-скъпи, като по този начин възпрепятства пълната ефективност на общностната политика в областта на обществените поръчки.
The failure by the Portuguese Republic to repeal Decree-Law No 48 051, which makes the award of damages to individuals subject to the furnishing of proof of fault or fraud on the part of the Portuguese State or public entities concerned, must be regarded as serious since, although it does not render it impossible for individuals to bring judicial actions, it would appear, none the less, as also pointed out by the Advocate General in paragraph 51 of his Opinion, to render those actions more difficult and costly, so impairing the full effectiveness of the Community’s public procurement policy.
При това трябва да се констатира, че коефициент 11 (по скàла, степенувана от 1 до 20), който предлага Комисията, в случая изглежда прекомерно строг, като за сметка на това коефициент 4 отразява по по-подходящ начин степента на тежест на въпросното нарушение.
It must none the less be found that the coefficient of 11 (on a scale of 1 to 20) suggested by the Commission appears, in the present case, to be too severe; a coefficient of 4 would be more suited, by contrast, to the seriousness of the infringement at issue.
На второ място, що се отнася до коефициента за продължителност на нарушението, предложението на Комисията същият да бъде определен на 1 не може да се приеме.
As regards, second, the coefficient relating to the duration of the infringement, the Commission’s suggestion that it be set at 1 cannot be upheld.
От преписката е видно, че този коефициент е бил изчислен въз основа на изминалия период от време от датата на обявяването на Решение по дело Комисия/Португалия, посочено по-горе, до предявяването на настоящия иск.
It is apparent from the documents before the Court that that coefficient was calculated on the basis of the time which elapsed between the date of delivery of the judgment in Commission v Portugal and the date on which the present action was brought.
Следва обаче да се напомни, че продължителността на нарушението трябва да се преценява, като се отчита моментът, в който Съдът разглежда фактите, а не с оглед на момента, в който последният е бил сезиран от Комисията (вж. в този смисъл Решение от 14 март 2006 г. по дело Комисия/Франция, посочено по-горе, точка 71).
It should be recalled that the duration of the infringement must be assessed by reference to the time when the Court assesses the facts, not the time at which the case is brought before it by the Commission (see, to that effect, Case C-177/04 Commission v France, paragraph 71).
В конкретния случай неизпълнението от страна на Португалската република на задължението ѝ да изпълни Решение по дело Комисия/Португалия, посочено по-горе, продължава повече от три години предвид значителния период от време, изтекъл след 14 октомври 2004 г. — датата на обявяване на съдебното решение.
In the present case, the failure of the Portuguese Republic to comply with the judgment in Commission v Portugal has persisted for more than three years in the light of the considerable period of time which has elapsed since the date of delivery of that judgment, namely 14 October 2004.
При тези условия коефициент 2 (по скàла, степенувана от 1 до 3) се явява по-подходящ за отчитане на продължителността на нарушението.
In those circumstances, a coefficient of 2 (on a scale of 1 to 3) would appear to be more appropriate to take account of the duration of the infringement.
На трето място, що се отнася до предложението на Комисията, състоящо се в това да се умножи базисна сума с коефициент, изчислен въз основа на брутния вътрешен продукт на съответната държавачленка и на броя гласове, които същата има в Съвета, по принцип то представлява подходящ начин за отразяване на платежоспособността на тази държавачленка, като едновременно с това запазва разумно разграничаване между различните държавичленки (вж. в този смисъл Решение по дело Комисия/Гърция, точка 88, Решение по дело Комисия/Испания, точка 59, посочени по-горе, и Решение от 12 юли 2005 г. по дело Комисия/Франция, точка 109).
As regards, third, the Commission’s suggestion of multiplying a basic amount by a coefficient based on the gross domestic product of the Member State concerned and on the number of votes which it has in the Council, that suggestion is an appropriate way, in principle, of reflecting that Member State’s ability to pay, while keeping the variation between Member States within a reasonable range (see, to that effect, Commission v Greece, paragraph 88; Commission v Spain, paragraph 59; and Case C-304/02 Commission v France, paragraph 109).
При все това в случая предложеният от Комисията коефициент 3,9 не отразява по подходящ начин развитието на факторите, които стоят в основата на оценката на платежоспособността на Португалската република, по-конкретно що се отнася до растежа на нейния брутен вътрешен продукт.
However, in the present case, the coefficient of 3.9 suggested by the Commission does not adequately reflect the evolution of the factors which are at the basis of the evaluation of the Portuguese Republic’s ability to pay, in particular, as regards the growth of its gross domestic product.
Следователно, както впрочем следва от точка 18.1 от Съобщението от 2005 г., този коефициент трябва да бъде променен от 3,9 на 4,04.
Therefore, as is apparent from point 18.1 of the Communication of 2005, that coefficient must be raised from 3.9 to 4.04.
Освен това размерът на базисната сума, към който се прилагат мултипликационните коефициенти, трябва да бъде определен на 600 EUR, в съответствие с индексацията на сумата от 500 EUR, извършена от Комисията в точка 15 от същото съобщение, за да се отчете развитието на инфлацията след публикуването на Съобщението през 1997 г.
Similarly, the basic amount to which the multiplier coefficients are applied must be fixed at EUR 600, in accordance with the indexing of the amount of EUR 500 set by the Commission in point 15 of that communication, in order to take account of movements in inflation since the publication of the Communication of 1997.
С оглед на всички гореизложени съображения умножаването на базисна сума от 600 EUR с фиксиран коефициент 4 — за тежест на нарушението, 2 — за продължителност на нарушението и 4,04 — с оглед на платежоспособността на съответната държавачленка, в случая води до сума в размер на 19 392 EUR за всеки ден забава.
In the light of all the above, the multiplication of the basic amount of EUR 600 by coefficients, set at 4 for the seriousness of the infringement, by 2 for the duration of that infringement, and at 4.04 for the ability to pay of the Member State concerned, amounts, in the present case, to a total of EUR 19 392 per day of delay.
Тази сума следва да се приеме за подходяща с оглед на целите, които се преследват с периодичната имуществена санкция, така както са определени в точка 35 от настоящото решение.
That amount must be regarded as adequate in the light of the purposes of the penalty payment as referred to in paragraph 35 above.
Що се отнася до честотата на вноските за периодичната имуществена санкция, в настоящото дело, което е свързано с изпълнението на решение на Съда, изискващо приемането на законодателна разпоредба за изменение, трябва да се избере периодична имуществена санкция, наложена на дневна база (вж. в този смисъл Решение от 14 март 2006 г. по дело Комисия/Франция, посочено по-горе, точка 77).
As regards the frequency of the penalty payment, in a case such as the present one concerning compliance with a judgment of the Court which involves the adoption of a legislative amendment, a penalty imposed on a daily basis should be chosen (see, to that effect, Case C-177/04 Commission v France, paragraph 77).