natgillin/translations-raw huggingface dataset:
С първото си правно основание жалбоподателят поддържа, че от една страна, Комисията не е съобщила поисканата от жалбоподателя информация, а от друга страна, не е мотивирала актовете си.
By its first plea, the applicant submits that the Commission failed, first, to communicate the information requested by the applicant and, second, to give sufficient reasons for its decisions.
По-специално на първо място жалбоподателят счита, че Комисията е отговорила на направено в хода на процедурата за възлагане на обществена поръчка искане за сведения едва след крайния срок за подаване на оферти.
In particular, first of all, it considers that the Commission responded to a request for information made during the tendering procedure only after the closing date for submitting tenders.
На второ място той смята, че Комисията не му е предоставила пълни извлечения от препоръка, за която се твърди, че е положителна, представена на консултативния комитет по поръчки и договори във връзка с неговата оферта и тази на избрания оферент.
Secondly, the applicant considers that the Commission failed to provide it with full extracts of an alleged favourable recommendation made to the Advisory Committee on Procurement and Contracts in respect of its tender and that of the successful tenderer.
На трето място жалбоподателят счита, че Комисията не му е предоставила на разположение информация относно наименованията на подизпълнителите на избрания оферент.
Thirdly, the applicant considers that the Commission failed to make available to it information on the names of the successful tenderer’s subcontractors.
На четвърто място жалбоподателят твърди, че при оценяване на офертите е участвал допълнителен комитет, който не е предвиден в Правилата за прилагане.
Fourthly, the applicant claims that an additional committee, not provided for in the Implementing Rules, participated in the evaluation of the tenders.
С второто си правно основание жалбоподателят поддържа, че Комисията е нарушила предвидения в член 126 от Правилата за прилагане и в член 3, параграф 2 от Директива 92/50 принцип на равно третиране на оферентите, първо — като предвижда в спецификациите изискване за фаза на изпитване, през която не се изплаща възнаграждение, и второ — като не предоставя от началото на процедурата за възлагане на обществена поръчка на разположение на всички потенциални оференти голяма част от релевантната техническа информация.
By its second plea, the applicant submits that the Commission infringed the principle of equal treatment as between tenderers laid down in Article 126 of the Implementing Rules and in Article 3(2) of Directive 92/50, first of all, by laying down a requirement in the tendering specifications for an unpaid runningin phase and, secondly, by failing to make available to all prospective tenderers various relevant technical information from the beginning of the tendering procedure.
С третото си правно основание жалбоподателят поддържа, че Комисията е допуснала явни грешки в преценката на офертата му, както и на тази на избрания оферент.
By its third plea, the applicant maintains that the Commission committed manifest errors in the assessment of its tender and in the assessment of the successful tenderer’s tender.
На последно място, в писмената си реплика жалбоподателят поддържа, че Комисията не е определила ясни и обективни правила за оценка във връзка с разглежданата покана за представяне на оферти.
Lastly, in its reply, the applicant submits that the Commission failed to define clear and objective evaluation rules for the call for tenders at issue.
Първоинстанционният съд счита за уместно на първо място да се разгледа второто правно основание, доколкото жалбоподателят изтъква нарушение на принципа на равно третиране на оферентите от началото на процедурата за възлагане на обществена поръчка.
The Court considers that it is appropriate to examine at the outset the second plea since the applicant claims that the principle of equal treatment as between tenderers was infringed from the beginning of the tendering procedure.
Б — По второто правно основание, изведено от неспазване на принципа на равно третиране на оферентите
B — The second plea, alleging infringement of the principle of equal treatment as between tenderers
Второто правно основание се основава, от една страна, на изискването за наличие на тримесечна фаза на изпитване, през която не се изплаща възнаграждение, и от друга страна, на липсата на достъп до определена техническа информация.
The second plea is based, first, on the requirement for an unpaid threemonth runningin phase and, second, on the lack of access to certain technical information.
Жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила общата забрана за дискриминация на оферентите, призната от общ принцип на общностното право и утвърдена в член 56 от Финансовия регламент и в член 3, параграф 2 от Директива 92/50.
The applicant submits that the Commission infringed the general prohibition of discrimination as between tenderers, which is recognised as a general principle of Community law and is laid down in Article 56 of the Financial Regulation and in Article 3(2) of Directive 92/50.
Жалбоподателят изтъква, че изискването за период на изпитване, през който не се изплаща възнаграждение, налагало финансова тежест върху всички евентуални оференти, с изключение на контрагента към момента, който се ползвал от равностойно предимство, защото само за него не било нужно да включва във финансовата си оферта разход във връзка с тримесечния период на изпитване, през който не се изплаща възнаграждение.
It claims that the requirement for an unpaid runningin period imposes a financial burden on all potential tenderers, with the exception of the existing contractor, which enjoys an equivalent advantage since it alone does not need to include in its financial offer the cost of three months’ unpaid runningin activities.
Според жалбоподателя обстоятелството, че контрагентът към момента образува „консорциум“ с избрания оферент, който е спечелил оспорваната поръчка поради по-ниската си от финансова гледна точка оферта, било позволило на последния да се ползва от финансово предимство, противоречащо на принципа на равно третиране на оферентите.
The applicant submits that the fact that the existing contractor is a member of a ‘consortium’ with the successful tenderer, which was selected for the contested contract as a result of its lower financial offer, enabled the latter to enjoy a financial advantage which is contrary to the principle of the equal treatment as between tenderers.
Жалбоподателят е на мнение, че офертата му е щяла да бъде класирана на по-предно място, ако неговото съотношение цена/качество е било изчислено, като не се отчитат свързаните с фазата на изпитване разходи.
The applicant is of the opinion that its tender would have obtained a higher ranking if its price/quality ratio had been calculated by disregarding the costs relating to the runningin phase.
В това отношение според жалбоподателя разходите във фазата на изпитване трябва да бъдат приспаднати от цената на офертата му.
In that regard, the applicant submits that the costs of the runningin phase must be deducted from the cost of its tender.
На последно място, жалбоподателят оспорва точка 1.3, пета алинея на раздел A от спецификациите.
Lastly, the applicant challenges the fifth paragraph of point 1.3 of Volume A of the tendering specifications.
Според него тази клауза дава на контрагента към момента възможност да откаже на новия контрагент възможността да поеме доставянето на услугите преди да изтече тримесечният период на изпитване.
It is of the view that that provision makes it possible for the existing contractor to refuse to allow the new contractor to take over the services before the end of the threemonth runningin period.
Ответникът найнапред подчертава, че избраният оферент не е един и същ с контрагента към момента.
The defendant points out, first of all, that the successful tenderer and the existing contractor are not one and the same.
Избраният оферент щял само да сключи договор за подизпълнение с контрагента към момента и поради това се считал за нов контрагент за оспорваната поръчка.
The successful tenderer was simply to subcontract to the existing contractor and is, therefore, a new contractor for the contested contract.
Освен това ответникът счита, че изискването за фаза на изпитване, през която не се изплаща възнаграждение, само по себе си не представлява нарушение на принципа на равно третиране на оферентите.
The defendant considers, next, that the requirement for an unpaid runningin phase does not, of itself, constitute an infringement of the principle of equal treatment as between tenderers.
Очевидно било, че за да поеме изпълнението на договор с такъв обхват като въпросния, който е предмет оспорваната поръчка, не можело да се очаква новият контрагент да бъде напълно оперативен още от първия ден.
It is obvious that, in order to take over such an important contract as the contract at issue, the new contractor could not be expected to be fully operational from the very first day.
Тъй като фазата на изпитване била период на адаптиране за всеки нов контрагент, през нея не се изплащало възнаграждение.
Since the runningin phase would, for each new contractor, be an acclimatisation phase, there would be no payment for that phase.
Поради това ответникът отхвърля довода, според който избраният оферент се ползвал неправомерно от определени финансови предимства.
Consequently, the defendant rejects the argument that the successful tenderer benefited unduly from certain financial advantages.
Относно твърдението на жалбоподателя, според което поемането на доставянето на услугите през фазата на изпитване зависело от доброто желание на контрагента към момента, ответникът изтъква, че старият договор, сключен с контрагента към момента, установява задължение поемането на доставянето на услугите от новия контрагент да се подготви своевременно.
With regard to the applicant’s claim that the takeover of the services during the runningin phase was dependent on the goodwill of the existing contractor, the defendant submits that the earlier contract concluded with the existing contractor imposed an obligation to prepare in a timely fashion for the takeover of the services by the new contractor.
Освен това контрагентът към момента бил длъжен да съдейства изцяло на новия контрагент.
Furthermore, the existing contractor was obliged to cooperate fully with the new contractor.
В областта на възлагане на обществени поръчки обаче, принципът на равно третиране на оферентите има много особено значение.
In the field of public procurement, the principle of equal treatment as between tenderers assumes a very particular importance.
Първата част от второто правно основание следва да се разгледа в светлината на горепосочените принципи.
It is necessary to consider the first part of the second plea in the light of the principles set out above.
ii) По твърдяното нарушение на принципа на равно третиране на оферентите
(ii) The alleged infringement of the principle of equal treatment as between tenderers
На първо място следва да се посочи, че жалбоподателят упреква Комисията в нарушение на принципа на равно третиране поради установеното в спецификациите изискване за фаза на изпитване, през която не се изплаща възнаграждение.
It is to be recalled, first of all, that the applicant complains that the Commission failed to adhere to the principle of equal treatment by reason of the requirement in the tendering specifications for an unpaid runningin phase.
Решение на Първоинстанционния съд от 17 март 2005 г. по дело AFCon Management Consultants и др./Комисия, T-160/03, Recueil, стр. II-981, точка 75 и цитираната съдебна практика), Комисията е накърнила равните възможности на всички оференти.
In the light of the caselaw (see Case T-160/03 AFCon Management Consultants and Others v Commission [2005] ECR II-981, paragraph 75 and the caselaw cited), according to the applicant, the Commission undermined the equality of opportunity that should be enjoyed by all tenderers.
2) По дискриминационния характер на изискването за фаза на изпитване, през която не се изплаща възнаграждение
(2) Whether the requirement for an unpaid runningin phase is discriminatory
Жалбоподателят поддържа, че Комисията е нарушила принципа на равно третиране на оферентите, формулиран в член 3, параграф 2 от Директива 92/50 и в член 126 от Правилата за прилагане.
The applicant maintains that the Commission failed to adhere to the principle of equal treatment as between tenderers, as laid down in Article 3(2) of Directive 92/50 and in Article 126 of the Implementing Rules.
В това отношение следва да се отбележи, че изискването за фаза на изпитване, през която не се изплаща възнаграждение, според точка 1.7 от раздел A от спецификациите се прилага по еднакъв начин за всички оферти.
It must be noted in that regard that, according to point 1.7 of Volume A of the tendering specifications, the requirement for an unpaid runningin phase is applicable without distinction to all tenders.
Поради това се поставя въпросът дали установеното в спецификациите изискване за фаза на изпитване, през която не се изплаща възнаграждение, е дискриминационно по своя характер.
The question therefore arises as to whether the requirement in the tendering specifications for an unpaid runningin phase is, by its nature, discriminatory.
По предимството на контрагента към момента и на свързания с него оферент по силата на договор за подизпълнение, в резултат на изискването за фаза на изпитване, през която не се изплаща възнаграждение
Whether the requirement for an unpaid runningin phase entails an inherent advantage for the existing contractor and a tenderer connected to that party by virtue of a subcontract
Следва да се приеме за установено, че изискването за фаза на изпитване, позволяваща на новия контрагент да се запознае със старата версия на определена технология, която е длъжен да замести, цели запазването на високо качество на услугите, които трябва да се предоставят по време на тази фаза.
The requirement for a runningin phase enabling the new contractor to become familiar with the earlier version of the technology which it is required to replace seeks to ensure that the quality of the services to be provided is maintained at a high level during that phase.
В това отношение обаче следва да се отбележи, че става дума за фаза, в която, от една страна, предоставянето на въпросните услуги все още се заплаща въз основа на договора с контрагента към момента, и от друга страна, новият контрагент все още не може да гарантира изцяло необходимото качество на услугите за прилагане на новата версия на технологията.
It must be noted that this is a phase during which, on the one hand, the provision of the services in question is still remunerated on the basis of the contract concluded with the existing contractor and, on the other hand, the new contractor is not yet in a position fully to guarantee the quality of services required for the application of the new version of the technology.
Предвид гореизложеното, следователно само по себе си обстоятелството, че за такава фаза на изпитване не се изплаща възнаграждение, не е дискриминационно.
In view of the foregoing considerations, the fact that such a phase is unpaid is not, therefore, as such, discriminatory.
Според жалбоподателя обаче в дадения случай това изискване било дискриминационно поради специфичното положение на контрагента към момента след публикуването на спецификациите, предвиждащи фаза на изпитване, през която не се изплаща възнаграждение, а именно можело да се предвиди, че той ще бъде подизпълнител на някое от предприятията — оференти по оспорваната поръчка.
Nevertheless, according to the applicant, in the present case it is the specific situation in which the existing contractor is placed after the publication of the tendering specifications providing for an unpaid runningin phase, namely that it is envisaged that that party will be the subcontractor of one of the tenderers for the contested contract, which makes such a requirement discriminatory.
В това отношение Първоинстанционният съд отбелязва, че предимството, което контрагентът към момента има в резултат от фазата на изпитване, не е следствие от каквито и да са действия на възлагащия орган.
In that regard, it should be pointed out that the fact that an advantage may be conferred upon an existing contractor by a runningin phase is not the consequence of any conduct on the part of the contracting authority.
В действителност, освен ако такъв контрагент бъде автоматично изключван от всяка нова покана за представяне на оферти, включително ако бъде забранено сключването с него на договор за подизпълнение за част от поръчката, не може да се избегне предоставянето на предимство на контрагента към момента или свързания с него по силата на договор за подизпълнение оферент, тъй като това предимство е характерно за всяко положение, при което възлагащ орган реши да започне процедура за възлагане на обществена поръчка, която до съответния момент се изпълнява от един-единствен контрагент.
Unless such a contractor were automatically excluded from any new call for tenders or, indeed, were forbidden from having part of the contract subcontracted to it, it is inevitable that an advantage will be conferred upon the existing contractor or the tenderer connected to that party by virtue of a subcontract, since it is inherent in any situation in which a contracting authority decides to initiate a tendering procedure for the award of a contract which has been performed, up to that point, by a single contractor.
Това обстоятелство представлява в известна степен „фактически присъщо предимство“.
That fact constitutes, in effect, an ‘inherent de facto advantage’.
Според Първоинстанционния съд, в това отношение Съдът неотдавна е приел, че Директива 92/50 и другите директиви относно възлагане на обществени поръчки не допускат национална норма, която не разрешава представянето на оферта за обществена поръчка за строителство, доставки или услуги от оферент, на когото е възложено проучване, провеждане на опити, изследване или разработване на това строителство, доставки или услуги, ако не му се даде възможност да докаже, че при конкретните обстоятелства така придобитият от него опит не би могъл да наруши конкуренцията (Решение на Съда от 3 март 2005 г. по дело Fabricom, C-21/03 и C-34/03, Recueil, стр. I-1559, точка 36).
The Court of Justice recently held that Directive 92/50 and the other directives concerning the award of public contracts precluded a national rule whereby a tenderer which has been instructed to carry out research, experiments, studies or development in connection with public works, supplies or services is not permitted to apply to submit a tender for those works, supplies or services and where that tenderer is not given the opportunity to prove that, in the circumstances of the case, the experience which it has thus acquired was not capable of distorting competition (Joined Cases C-21/03 and C-34/03 Fabricom [2005] ECR I-1559, paragraph 36).
Ако, според посоченото решение, след като дори изключителните познания, придобити от даден оферент в резултат от дейности, пряко свързани с подготовката на разглежданата процедура за възлагане на обществена поръчка от възлагащия орган, сами по себе си не могат да доведат до автоматичното му изключване от посочената процедура, то следователно има още по-малко основание той да бъде изключен от участие, когато тези изключителни познания се дължат само на съвместното участие с възлагащия орган в подготвянето на поканата за представяне на оферти.
If, according to that judgment, even the exceptional knowledge acquired by a tenderer as a result of work directly connected with the preparation of the tendering procedure in question by the contracting authority itself could not therefore lead to it automatically being excluded from that procedure, there must therefore be even less ground for excluding that tenderer from participating where such exceptional knowledge derives solely from the fact that it participated in the preparation of the call for tenders in collaboration with the contracting authority.
По въпроса за неутрализирането на предимството от изискването за фаза на изпитване, през която не се изплаща възнаграждение
Whether the advantage inherent in the requirement for an unpaid runningin phase should be neutralised
От посочената в точка 71 по-горе съдебна практика следва също, че принципът на равно третиране на оферентите не изисква на възлагащия орган да бъде налагано да неутрализира изцяло всички предимства, от които се ползва даден оферент, на когото подизпълнител е контрагентът към момента.
It also follows from the caselaw cited at paragraph 71 above that the principle that tenderers should be treated equally does not place any obligation upon the contracting authority to neutralise absolutely all the advantages enjoyed by a tenderer where the existing contractor is a subcontractor of that party.
Освен това да се приеме, че е необходимо във всяко отношение да се неутрализират предимствата на контрагента към момента или на оферент, свързан с него по силата на договор за подизпълнение, може да доведе до последици, които са в противоречие с интересите на службата на институцията възложител, доколкото такова неутрализиране може да породи допълнителни разходи и усилия за нея.
To accept that it is necessary to neutralise in all respects the advantages enjoyed by an existing contractor or a tenderer connected to that party by virtue of a subcontract would, moreover, have consequences that are contrary to the interests of the service of the contracting institution in that such neutralisation would entail additional cost and effort for that institution.
Що се отнася до претеглянето на въпросните интереси от икономическа гледна точка, Първоинстанционният съд напомня, че принципът на равно третиране
With regard to the balancing of the interests concerned from an economic point of view, it must be recalled that the principle of equal treatment as between tenderers
Член 2 от Финансовия регламент, който е част от нормите, утвърждаващи общите принципи в посочения регламент, обаче гласи, че „[б]юджетните кредити трябва да се използват при спазване на принципите на икономичност и добро финансово управление“ [неофициален превод].
Article 2 of the Financial Regulation, which is one of the articles laying down the general principles in that regulation, states that ‘[t]he budget appropriations shall be used in accordance with the principles of economy and sound financial management’.
Впрочем според член 248, параграф 2 ЕО доброто управление на финансовите средства представлява основно правило на организацията на Общността, признато от Договора, чието спазване се осигурява от Сметната палата на Европейските общности.
Moreover, according to Article 248(2) EC, sound financial management constitutes a general rule of Community organisation laid down by the Treaty and the Court of Auditors of the European Communities ensures that that rule is complied with.
Така, както следва от точка 68 по-горе, в дадения случай не само че предоставянето на въпросните услуги по време на фазата на изпитване все още се заплаща въз основа на договора с контрагента към момента, но и на този етап новият контрагент все още не може изцяло да гарантира необходимото качество на услугите за прилагане на новата версия на CORDIS.
As is apparent from paragraph 68 above, in the present case, not only is the provision of the services in question during the runningin phase remunerated on the basis of the contract concluded with the existing contractor but also the new contractor is not yet at that stage in a position fully to guarantee the quality of the services required for the application of the new version of CORDIS.
Освен това фазата на изпитване позволява не само да се осигури оптималното осъществяване на свързаните с качеството цели, установени в поканата за представяне на оферти, но и да се предложи на самия нов контрагент възможността да се възползва от период на адаптиране.
Moreover, the runningin phase not only ensures the optimum attainment of the quality objectives set out in the call for tenders but also affords the new contractor itself the opportunity for a period of acclimatisation.