natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ищците молят с исковете си GSK AEVE да бъде осъдено, от една страна, да им достави количества лекарствени продукти, съответстващи на средномесечния размер, които то им е доставяло в периода от 1 януари до 31 октомври 2000 г., и от друга страна, да им предостави обезщетение за вредите и за пропуснатите ползи.
In their applications, those appellants asked for GSK AEVE to be ordered, first, to supply them with quantities of medicines corresponding to the monthly average of those it had delivered to them in the period from 1 January to 31 October 2000 and, second, to pay them damages and compensate them for loss of profits.
В някои от посочените искове по-конкретно се отправя молба споменатото дружество да бъде осъдено да продължи доставките като доставя количества, съответстващи на средномесечния обем лекарствени продукти, които са им били доставяни от GSK AEVE през същия този период, с известно процентно увеличение.
Some of the applications contained a more specific request for GSK AEVE to be ordered to continue supplies by providing quantities corresponding to the monthly average of medicines that it had delivered to them during the same period plus a certain percentage.
Epitropi Antagonismou поставя на Съда ред въпроси относно тълкуването на член 82 ЕО, като това преюдициално запитване е вписано в секретариата на Съда под номер C-53/03.
In view of both the complaints mentioned in paragraph 15 of this judgment and the request for negative clearance that were pending before it, the Epitropi Antagonismou by decision of 22 January 2003 asked the Court a series of questions relating to the interpretation of Article 82 EC in a reference for a preliminary ruling, which was registered at the Court Registry under the number C-53/03.
Между месеците януари и октомври 2003 г.
Between January and October 2003, the Polimeles Protodikio Athinon gave judgment on the actions commenced by the appellants in the main proceedings against GSK AEVE.
Polymeles Protodikeio Athinon се произнася по исковете, предявени от жалбоподателите в главните производства, срещу GSK AEVE.
Although it ruled that the actions were admissible, with the exception of the claims for compensation for loss of profits, that court dismissed them as unfounded, on the ground that the refusal on the part of GSK AEVE to supply was not unjustified and could thus not constitute abuse of that company’s dominant position.
Жалбоподателите в главните производства обжалват тези решения пред Efeteio Athinon (Апелативен съд на Атина).
The appellants in the main proceedings appealed against those judgments before the Efetio Athinon (Court of Appeal, Athens).
В някои от посочените дела GSK AEVE подава насрещна въззивна жалба.
GSK AEVE cross-appealed in some of the cases.
Тази юрисдикция спира обаче разглеждането на някои от делата, с които е сезирана, до произнасянето на Съда по преюдициалното запитване, отправено от Epitropi Antagonismou.
That court however suspended its examination of some of the cases before it pending the Court’s decision in respect of the reference for a preliminary ruling made by the Epitropi Antagonismou.
Тъй като смята, че за да приеме решенията си му е необходимо да получи отговор на същите въпроси като отправените към Съда от Epitropi Antagonismou, Efeteio Athinon решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
Considering that, in order to deliver its judgments, it is necessary to have answers to the same questions which the Epitropi Antagonismou had referred to the Court, the Efetio Athinon has decided to stay the appeal proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
„1) Когато отказът на предприятие с господстващо положение да изпълни изцяло поръчките на търговци на фармацевтични продукти на едро е продиктуван от намерението му да ограничи износната им дейност и по такъв начин да намали вредите, нанасяни му от паралелната търговия, представлява ли отказът ipso facto злоупотреба по смисъла на член 82 ЕО?
‘(1) Where the refusal of an undertaking holding a dominant position to meet fully the orders sent to it by pharmaceuticals wholesalers is due to its intention to limit their export activity and, thereby, the harm caused to it by parallel trade, does the refusal constitute per se an abuse within the meaning of Article 82 EC?
Свързан ли е отговорът на този въпрос с факта, че паралелната търговия носи големи печалби за търговците на едро поради ценовите разлики, произтичащи от намесата на държавата, в държавите—членки на Европейския съюз, тоест от факта, че на фармацевтичния пазар не са налице условия за истинска конкуренция, а има силна държавна намеса?
Is the answer to that question affected by the fact that the parallel trade is particularly profitable for the wholesalers because of the different prices, resulting from State intervention, in the Member States of the European Union, that is to say by the fact that pure conditions of competition do not prevail in the pharmaceuticals market, but a regime which is governed to a large extent by State intervention?
На последно място, уместно ли е националният съдия да прилага по еднакъв начин нормите на общностното право на конкуренцията както към конкурентно функциониращи пазари, така и към тези, при които конкуренцията е нарушена поради намеса от страна на държавата?
Is it ultimately the duty of a national competition authority to apply Community competition rules in the same way to markets which function competitively and those in which competition is distorted by State intervention?
2) Доколкото Съдът би приел, че поради [посочените] по-горе причини ограничаването на паралелната търговия не съставлява практика на злоупотреба във всеки случай, в който то е наложено от предприятие с господстващо положение, как следва да се прецени дали е налице злоупотреба?
(2) If the Court holds that limitation of parallel trade, for the reasons set out above, does not constitute an abusive practice in every case where it is engaged in by an undertaking holding a dominant position, how is possible abuse to be assessed?
По-специално: a) Уместно ли е да се използват за критерии процентното надвишаване на обичайното вътрешно потребление и/или процентът на загубите, понесени от предприятие с господстващо положение, спрямо общия му оборот и общата му печалба?
(a) Do the percentage by which normal domestic consumption is exceeded and/or the loss suffered by an undertaking holding a dominant position compared with its total turnover and total profits constitute appropriate criteria?
При утвърдителен отговор на този въпрос, по какъв начин трябва да се определят процентният размер на надвишение и този на загубите (последният — определен като процент от оборота и общите печалби), над които тъпросното поведение би могло да се квалифицира като злоупотреба?
If so, how are the level of that percentage and the level of that loss determined (the latter as a percentage of turnover and total profits), above which the conduct in question may be abusive?
б) Подходящо ли е да се използва подход, основан на претеглянето на интересите, и ако това е така, кои са интересите, които подлежат на такава преценка?
(b) Is an approach entailing the balancing of interests appropriate, and, if so, what are the interests to be compared?
По-конкретно: i) свързан ли е отговорът на въпроса с факта, че крайният пациент—потребител получава ограничени финансови ползи от паралелната търговия?
(i) is the answer affected by the fact that the ultimate consumer/patient derives limited financial advantage from the parallel trade and
ii) трябва ли да се отчита, и ако да, до каква степен, интересъ на социалноосигурителните органи от по-евтини лекарствени продукти?
(ii) is account to be taken, and to what extent, of the interests of social insurance bodies in cheaper medicinal products?
в) Какви други критерии и подходи се считат за уместни в настоящия случай?“
(c) What other criteria and approaches are considered appropriate in the present case?’
С решение 318/V/2006 от 1 септември 2006 г. Epitropi Antagonismou се произнася по жалбите, подадени пред нея, срещу GSK.
By Decision 318/V/2006 of 1 September 2006, the Epitropi Antagonismou ruled on the complaints lodged with it against GSK.
В това решение тя установява, че GSK не притежава господстващо положение на пазара на лекарствените продукти Imigran и Serevent, предвид тяхната взаимозаменяемост с други лекарствени продукти, но че подобно господстващо положение съществува, що се отнася до лекарствения продукт Lamictal, предвид обстоятелството, че пациентите, страдащи от епилепсия, могат да изпитват затруднения при адаптира -нето си към други лекарствени продукти, предназначени за лечение на тази болест.
In the decision it found that GSK did not occupy a dominant position on the markets for Imigran and Serevent in view of their interchangeability with other medicinal products, but that a dominant position existed with respect to Lamictal, on account of the fact that epilepsy sufferers may find it difficult to adjust to other medicines which treat that condition.
В същото това решение Epitropi Antagonismou установява, че GSK е нарушило член 2 от Закон 703/1977 в периода от месец ноември 2000 г. до месец февруари 2001 г., но не е имало нарушение на този член в периода след месец февруари 2001 г., и че по време на тези два периода не е имало нарушение на член 82 ЕО.
In the same decision, the Epitropi Antagonismou found that GSK had infringed Article 2 of Law 703/1977 during the period from November 2000 to February 2001, but that there had been no infringement of that article in the period after February 2001 and no infringement of Article 82 EC during either of those periods.
Жалбоподателите в главните производства молят за отмяна на посоченото решение пред Dioikitiko Efeteio Athinon.
The appellants in the main proceedings have applied to the Diikitiko Efetio Athinon for an annulment of that decision.
С определение от 29 януари 2007 г. на председателя на Съда, дела C-468/06—C-478/06 са съединени за целите на писмената и устната фаза на производството и на съдебното решение.
By order of the President of the Court of 29 January 2007, Cases C-468/06 to C-478/06 were joined for the purposes of the written and oral procedures and the judgment.
С въпросите си, които следва да се разгледат заедно, препращащата юрисдикция иска по същество да се установи дали обстоятелството, че фармацевтично дружество, притежаващо господстващо положение на вътрешния пазар на определени лекарствени продукти, отказва да изпълни поръчките, които са направени пред него от търговци на едро, поради факта че същите участват
By its questions, which it is appropriate to examine together, the referring court essentially asks whether there is an abuse of a dominant position contrary to Article 82 EC if a pharmaceuticals company occupying such a position on the national market for certain medicinal products refuses to meet orders sent to it by wholesalers on
В тази рамка препращащата юрисдикция пита Съда дали са уместни ред фактори, като например степента на регулиране, на което подлежи фармацевтичния сектор в държавитечленки, влиянието на паралелната търговия върху доходите на фармацевтичните предприятия и въпросът дали тази паралелна търговия може да породи финансови ползи за крайните потребители на посочените лекарствени продукти.
In that context, the referring court asks the Court about the relevance of a series of factors, such as the degree of regulation to which the pharmaceuticals sector is subject in Member States, the impact of parallel trade on the pharmaceuticals com -panies’ revenues, and the question whether that parallel trade is capable of generating financial benefits for the ultimate consumers of the medicinal products.
В становището, представено пред Съда, GSK AEVE поддържа, че неговият отказ да доставя заявените количества лекарствени продукти на жалбоподателите в главните производства не представлява злоупотреба.
In its observations lodged before the Court, GSK AEVE contends that its refusal to supply the requested quantities of medicinal products to the appellants in the main proceedings does not constitute an abuse.
Всъщност, от една страна, не се отнасяло до действителен отказ за снабдяване, доколкото, извън неколкоседмичния период от месец ноември 2000 г. до месец февруари 2001 г., то било готово във всеки случай да доставя достатъчни количества на търговците на едро.
First, it was not a case of an actual refusal inasmuch as, apart from a period of a few weeks between November 2000 and February 2001, GSK AEVE was always prepared to supply the wholesalers with sufficient quantities.
От друга страна, то не било поставило последните в положение, при което съществувала опасност те да бъдат отстранени от пазара, щом като неговите доставки им позволявали да покрият всички потребности на гръцкия пазар, а дори и потребности, надвишаващи тези на посочения пазар.
Second, it did not put the wholesalers at risk of being eliminated from the market, since its supplies enabled them to cover all the requirements of the Greek market, and even requirements that went beyond those of that market.
Според GSK AEVE факторите, които позволяват да се определи дали поведението на едно предприятие, което отказва да доставя стока, представлява злоупотреба, зависят от икономическия и правния контекст на разглеждания случай.
According to GSK AEVE, the decisive factors for the question whether the conduct of a company that refuses to supply certain goods is abusive depend on the economic and regulatory context of the situation in question.
Относно ограничението на доставките на лекарствени продукти, предназначено да намали паралелната търговия, трябвало също така да се държи сметка за съществуващата навсякъде уредба на цените и на дистрибуцията в сектора на лекарствените продукти, за отрицателните последици на неограничената паралелна търговия върху инвестициите, направени от фармацевтичните предприятия в областта на изследователската и развойна дейност, както и минималната полза от тази търговия за крайните потребители на тези лекарствени продукти.
Thus, in the case of a supply restriction in medicinal products in order to limit parallel trade, it is necessary to take into account the omnipresent regulation of prices and distribution in the pharmaceuticals sector, the negative consequences of an unlimited parallel trade upon the investments of pharmaceuticals companies in the field of research and development, and the minimal benefit of that trade for the final consumers of those products.
За сметка на това, както жалбоподателите в главните производства, така и италианското и полското правителство и Комисията на Европейските общности в своите становища считат, че отказът на предприятие с господстващо положение да доставя лекарствени продукти на търговците на едро с цел да ограничи паралелната търговия по принцип представлява злоупотреба с господстващо положение по смисъла на член 82 ЕО.
By contrast, the appellants in the main proceedings, as well as the Italian and Polish Governments and the Commission of the European Communities, maintain in their observations that the refusal by an undertaking in a dominant position to supply medicinal products to wholesalers with the aim of restricting parallel trade constitutes in principle an abuse of a dominant position within the meaning of Article 82 EC.
Според тях нито един от посочените от препращащата юрисдикция фактори, възпроизведени от GSK AEVE като обосновка на отказа му за снабдяване, не бил в състояние да премахне неговия характер на злоупотреба.
According to them, none of the factors raised by the referring court and which were taken up by GSK AEVE to justify its refusal to supply is capable of altering the abusive nature of that practice.
По наличието на отказ за снабдяване, който е от естество да премахне конкуренцията
The existence of a refusal to supply liable to eliminate competition
Следва да се напомни, че член 82 ЕО забранява като несъвместима с общия пазар всяка злоупотреба от страна на едно или повече предприятия с господстващо положение в рамките на общия пазар или в съществена част от него, доколкото тя може да повлияе върху търговията между държавите-членки.
Article 82 EC prohibits any abuse by one or more undertakings of a dominant pos -ition within the common market or in a substantial part of it as incompatible with the common market in so far as it may affect trade between Member States.
Според втора алинея, буква б) от същия член тази злоупотреба в частност може да се изразява в ограничаване на производството, пазарите или технологичното развитие във вреда на потребителите.
According to point (b) of the second paragraph of that article, such abuse may, in particular, consist in limiting production, markets or technical development to the prejudice of consumers.
Що се отнася до отказа на едно предприятие да доставя своите продукти в държавачленка на търговците на едро, които изнасят тези продукти за други държавичленки, такова влияние върху конкуренцията може да съществува не само когато този отказ пречи на дейностите на тези търговци на едро на пазара на споменатата държавачленка, но също когато той води до премахване на реалната конкуренция на последните за дистрибуцията на същите продукти на пазара на тези други държави-членки.
With regard to a refusal by an undertaking to deliver its products in one Member State to wholesalers which export those products to other Member States, such an effect on competition may exist not only if the refusal impedes the activities of those wholesalers in that first Member State, but equally if it leads to the elimination of effective competition from them in the distribution of the products on the markets of the other Member States.
В конкретния случай страните в главните производства не спорят, че като отказва да изпълни поръчките на гръцките търговци на едро, GSK AEVE цели да ограничи паралелния износ, извършван от тях за пазарите на други държавичленки, в които продажната цена на разглежданите лекарствени продукти е по-висока.
In this case it is common ground between the parties in the main proceedings that, by refusing to meet the Greek wholesalers’ orders, GSK AEVE aims to limit parallel exports by those wholesalers to the markets of other Member States in which the selling prices of the medicinal products in dispute are higher.
Що се отнася до сектори, различни от този на фармацевтичните продукти, Съдът счита, че практика, чрез която предприятие с господстващо положение цели да ограничи паралелната търговия на продуктите, които то пуска на пазара, представлява злоупотреба с това господстващо положение, по-специ-ално когато подобна практика има за последица да ограничи паралелния внос, неутрализирайки евентуално по-благоприятното равнище на цените в други зони на продажба в Общността (вж. в този смисъл Решение от 13 ноември 1975 г. по дело General Motors Continental/Комисия, 26/75, Recueil, стр. 1367, точка 12) или когато предприятието цели да възпрепятства реимпорт, конкуриращ дистрибуторската мрежа на това предприятие (Решение от 11 ноември 1986 г. по дело British Leyland/Комисия, 226/84, Recueil, стр 3263, точка 24).
In respect of sectors other than that of pharmaceutical products, the Court has held that a practice by which an undertaking in a dominant position aims to restrict parallel trade in the products that it puts on the market constitutes abuse of that dominant position, particularly when such a practice has the effect of curbing parallel imports by neutralising the more favourable level of prices which may apply in other sales areas in the Community (see, to that effect, Case 26/75 General Motors Continental v Commission [1975] ECR 1367, paragraph 12) or when it aims to create barriers to re-importations which come into competition with the distribution network of that undertaking (Case 226/84 British Leyland v Commission [1986] ECR 3263, paragraph 24).
Всъщност паралелният внос се ползва от определена степен на защита в общностното право, тъй като той благоприятства търговията и засилването на конкуренцията (Решение от 16 януари 1992 г. по дело X, C-373/90, Recueil, стр. I-131, точка 12).
Indeed, parallel imports enjoy a certain amount of protection in Community law because they encourage trade and help reinforce competition (Case C-373/90 X [1992] ECR I-131, paragraph 12).
Впрочем в писменото си становище GSK AEVE поддържа, че данните, посочени от препращащата юрисдикция в нейните преюдициални въпроси, представляват обективни съображения, поради които ограничаването на доставките на лекарствени продукти от едно фармацевтично предприятие до потребностите на даден вътрешен пазар не може да се смята за злоупотреба, когато на това предприятие се изпращат поръчки от търговци на едро, участващи в паралелния износ за други държавичленки, където продажните цени на тези лекарствени продукти са определени на по-високо равнище.
In its written observations, GSK AEVE contends that the factors mentioned by the referring court in its questions constitute objective considerations, on the basis of which it cannot be regarded as an abuse for a pharmaceuticals company to limit supplies of medicines to the needs of a given national market when confronted with orders from wholesalers involved in parallel exports to other Member States where the selling prices of those medicines are set at a higher level.
За да се определи дали отказът на едно фармацевтично предприятие да доставя лекарствени продукти на такива търговци на едро действително попада под забраната, посочена в член 82 ЕО, по-специално във втора алинея, буква б) от този член, следва да се разгледа, както поддържа GSK AEVE, дали съществуват обективни съображения, поради които подобна практика не може да бъде счетена за злоупотреба с господстващото положение, което има това предприятие (вж. в този смисъл Решение United Brands и United Brands Continentaal/Комисия, посочено по-горе, точка 184 и Решение от 15 март 2007 г. по дело British Airways/Комисия, C-95/04 P, Recueil, стр. I-2331, точка 69).
In order to determine whether the refusal by a pharmaceuticals company to supply medicinal products to such wholesalers indeed falls within the prohibition laid down in Article 82 EC, in particular at point (b) of the second paragraph of that article, it must be examined whether, as GSK AEVE maintains, there are objective considerations based on which such a practice cannot be regarded as an abuse of the dominant position occupied by that undertaking (see, to that effect, United Brands and United Brands Continentaal v Commission, paragraph 184, and Case C-95/04 P British Airways v Commission [2007] ECR I-2331, paragraph 69).
Относно това дали отказът за снабдяване представлява злоупотреба
The abusive nature of the refusal to supply
Позовавайки се на Решение по дело United Brands и United Brands Continentaal/Комисия, посочено по-горе, GSK AEVE изтъква в самото начало, че едно предприятие с господстващо положение не е задължено да изпълнява поръчки извън обичайното и че може да приема разумни мерки, необходими за защитата на неговите законни търговски интереси.
As a preliminary point, GSK AEVE observes, citing United Brands Continentaal v Commission, that a dominant undertaking is not under an obligation to honour orders that are out of the ordinary and that it may take reasonable steps in order to protect its legitimate commercial interests.
Що се отнася по-конкретно до сектора на фармацевтичните продукти, GSK AEVE поддържа на първо място, че общата логика на защитата на конкуренцията в рамките на една марка не действа в посочения сектор, в който намесата на публичните органи на държавитечленки възпрепятствала производителите на лекарствени продукти да развиват дейностите си при нормални условия на конкуренция.
With regard more specifically to the pharmaceuticals sector, GSK AEVE argues, first, that the general logic behind protecting competition within a brand does not function in that sector, where the intervention of the public authorities of Member States prevents the manufacturers of medicines from developing their activities in normal competitive conditions.