natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Следователно при наличие на различия между данъчните законодателства на различните държавичленки, които произтичат от подобно положение, може да се стигне до това чрез спогодби или едностранно държавачленка да третира по различен начин дивидентите от различните държавичленки, като отчита посочените различия.
Consequently, given the resulting disparities between the tax laws of the various Member States, a Member State may find it necessary, by treaty or unilaterally, to treat dividends from the various Member States differently so as to take account of those disparities.
Решение по дело D., посочено по-горе, точка 54 и Решение по дело Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, посочено по-горе, точка 84).
As regards the bilateral tax conventions concluded by the Member States, the Court has previously noted that the scope of such a convention is limited to the natural or legal persons referred to in it (see D., paragraph 54, and Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 84).
В тези решения Съдът приема, че когато предвидено в двустранна данъчна спогодба предимство не може да се счита за обособимо от нея предимство, а допринася за цялостния ѝ баланс, и предвид това че произтичащите от посочената спогодба реципрочни права и задължения се прилагат само спрямо местни за една от двете договарящи държавичленки лица, което е присъща последица от двустранните спогодби, общностното право допуска въпросното предимство да се предостави на местно за трета държавачленка лице, доколкото то не се намира в сравнимо положение с това на местните лица, обхванати от посочената спогодба (вж. в този смисъл Решение по дело D., посочено по-горе, точки 59—63 и Решение по дело Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, посочено по-горе, точки 88—93).
In those judgments, the Court held that, where a benefit granted by a bilateral tax convention cannot be classified as a benefit that is separable from that convention, but contributes to its overall balance (the fact that the reciprocal rights and obligations arising under that convention apply only to persons resident in one of the two contracting Member States being an inherent consequence of bilateral conventions), Community law does not preclude the benefit in question from not being conferred on the resident of a third Member State, in so far as that resident is not in a situation comparable to that of residents covered by the convention in question (see, to that effect, D., paragraphs 59 to 63, and Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraphs 88 to 93).
В дадения случай, що се отнася до плащането на компенсация за удръжка върху получените дивиденти от установено в Нидерландия предприятие за колективно инвестиране с фискален характер, направена при източника в друга държавачленка, прилагането на член 28, параграф 1, буква б) от Закона за корпоративния данък води до различно третиране на дивидентите от различните държавичленки.
In the present case, as regards the payment of a concession in respect of a deduction made at source in another Member State from the dividends received by a fiscal investment enterprise established in the Netherlands, the application of Article 28(1)(b) of the Law on corporation tax results in different treatment of dividends from different Member States.
Безспорно е, че в правния контекст, който характеризира главното производство, компенсация се предоставя в случаите, когато в рамките на данъчна спогодба, сключена с държаватачленка, направила удръжката при източника, Кралство Нидерландия е поело задължение да даде възможност на физическите лица да приспаднат посочената удръжка от дължимия от тях нидерландския данък върху доходите.
It is common ground, in the particular legal context of the case in the main proceedings, that a concession is granted in those situations in which the Kingdom of the Netherlands has, under the terms of a tax convention concluded with the Member State which made the deduction at source, undertaken to allow natural persons to credit that deduction to the Netherlands income tax for which they are liable.
Както обаче генералният адвокат отбелязва в точка 107 от заключението си, плащането на предвидената в член 28, параграф 1, буква б) от Закона за корпоративния данък във връзка с член 6 от кралския указ компенсация не следва от автоматичното прилагане на подобна двустранна данъчна спогодба, а от едностранното решение на Кралство Нидерландия да включи в приложното поле на такива спогодби предприятията за колективно инвестиране с фискален характер.
However, as the Advocate General noted at point 107 of his Opinion, the payment of the concession granted in Article 28(1)(b) of the Law on corporation tax, in conjunction with Article 6 of the Royal Decree, results, not from the automatic application of such a bilateral tax convention, but from the unilateral decision of the Kingdom of the Netherlands to extend the benefit of such conventions to fiscal investment enterprises.
След като по посочените в точки 48 и 49 от настоящото решение причини такова едностранно решение само по себе си не може да се счита за противоречащо на общностното право, следва да се провери дали произтичащото от него различно третиране води до ограничение на свободното движение на капитали.
While, for the reasons set out in paragraphs 48 and 49 of this judgment, such a unilateral decision cannot, by itself, be regarded as being contrary to Community law, it is necessary to determine whether the resulting difference in treatment entails a restriction on the free movement of capital.
В това отношение обаче следва да се отбележи, че като изключва от компенсацията, свързана с данъчното облагане при източника на получени в чужбина дивиденти тези, които са от определени държавичленки, законодателство като
By excluding from the concession (relating to the taxation at source of dividends received abroad) dividends originating in certain Member States, legislation such as that at issue in the main proceedings makes investment in those Member States
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND разглежданото в главното производство прави инвестирането в тези държавичленки помалко привлекателно от това в държавитечленки, където удържането на данък върху дивидентите води до възможност за компенсация.
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND less appealing than investment in the Member States in which the taxation at source of those dividends gives rise to that concession.
Следователно подобно законодателство може да разубеди предприятие за колективно инвестиране да направи инвестиции в държавитечленки, където удържането на данък върху дивидентите не води до възможност за компенсация, и поради това представлява ограничение на свободното движение на капитали, което е забранено по принцип от член 56 ЕО.
Such legislation is therefore liable to deter a collective investment enterprise from investing in the Member States in which the taxation of dividends does not give rise to the concession and accordingly constitutes a restriction on the free movement of capital prohibited in principle by Article 56 EC.
В съответствие обаче с текста на член 58, параграф 1, буква а) ЕО „[Р]азпоредбите на член 56 EО не накърняват правото на държавитечленки […] да прилагат съответните разпоредби на тяхното данъчно законодателство, които провеждат разграничение между данъкоплатци, които не са в еднакво положение, що се отнася до тяхното […] място на инвестиране на капитала“.
However, Article 58(1)(a) EC provides that ‘[t]he provisions of Article 56 [EC] shall be without prejudice to the right of Member States … to apply the relevant provisions of their tax law which distinguish between taxpayers who are not in the same situation with regard to … the place where their capital is invested’.
Ето защо следва да се проведе разграничение между неравното третиране, позволено съгласно член 58, параграф 1, буква а) ЕО, и дискриминацията, забранена по силата на параграф 3 от същия член.
Therefore, the unequal treatment permitted under Article 58(1)(a) EC must be distinguished from the discrimination prohibited by Article 58(3) EC.
От съдебната практика обаче следва, че за да може национална данъчна правна уредба, която прави разграничение между данъчнозадължените лица според мястото на инвестиране на капиталите им, да се счита за съвместима с разпоредбите на Договора относно свободното движение на капитали, различното третиране трябва да се отнася до положения, които не са обективно сходни, или да е оправдано с императивно
According to caselaw, a national tax provision which distinguishes between taxpayers depending on the place where their capital is invested could be regarded as being compatible with the Treaty provisions on the free movement of capital provided that the
Според разясненията от страна на нидерландското правителство с предвиждането на компенсацията разглежданото в главното производство нидерландско законодателство цели да уеднакви, доколкото е възможно, данъчното третиране на получените дивиденти от акционер, който е направил пряка инвестиция, с това на получените дивиденти от акционер, инвестирал посредством предприятие за колективно инвестиране с фискален характер, за да не бъдат считани осъществените от такова предприятие в чужбина инвестиции за помалко привлекателни от преките инвестиции.
As the Netherlands Government explains, by granting the concession, the Netherlands legislation at issue in the main proceedings seeks to make dividends received by a shareholder investing directly subject as far as possible to the same treatment for tax purposes as those received by a shareholder investing through the intermediary of a fiscal investment enterprise, so as to prevent investments abroad by such an enterprise from being regarded as less appealing than direct investments.
От гледна точка на това законодателство обаче положението на предприятие за колективно инвестиране с фискален характер, когато получава дивиденти от държавичленки, с които Кралство Нидерландия е сключило спогодба, предвиждаща правото на акционерите физически лица да приспадат удържания от тези държавичленки данък върху дивидентите от данъка върху доходите, който дължат в Нидерландия, е различно от положението на подобно предприятие, получаващо дивиденти от държавичленки, с които Кралство Нидерландия не е сключило такава спогодба, като следователно за тези дивиденти не е предвидено подобно право.
However, under such legislation, where a fiscal investment enterprise receives dividends from Member States with which the Kingdom of the Netherlands has concluded a convention providing for shareholders who are natural persons to be entitled to credit the tax which those Member States have deducted from the dividends to the income tax for which those shareholders are liable in the Netherlands, the situation of that enterprise is different from that in which it finds itself when receiving dividends from Member States with which the Kingdom of the Netherlands has not concluded such a convention, as there is no such entitlement in respect of those dividends.
Всъщност само по отношение на инвестициите в държавитечленки, с които Кралство Нидерландия е сключило такава двустранна данъчна спогодба, при липса на предвидената от разглежданите разпоредби в главното производство компенсация има опасност решението за осъществяване на инвестиране посредством предприятие за колективно инвестиране с фискален характер да бъде по-непривлекателно за акционер физическо лице от пряката инвестиция.
In fact, it is only as regards investments in the Member States with which the Kingdom of the Netherlands has concluded such a bilateral tax convention that, without the concession granted by the legislation at issue in the main proceedings, the decision to invest through the intermediary of a fiscal investment enterprise runs the risk of being less advantageous to a shareholder who is a natural person than direct investment.
В замяна на това, що се отнася до държавитечленки, с които Кралство Нидерландия не е сключило такава спогодба, изборът на физическо лице да направи инвестиция посредством такова предприятие не носи опасност от загуба на предимство, което то би имало, ако е избрало да осъществи пряка инвестиция в посочените държавичленки.
By contrast, as regards the Member States with which the Kingdom of the Netherlands has not concluded such a convention, the decision, by a natural person, to invest through the intermediary of such an enterprise does not involve the risk of losing a benefit which he could have enjoyed if he had chosen to invest directly in those Member States.
Следователно подобно положение обективно не е сходно с положението, в което Кралство Нидерландия е сключило такава данъчна спогодба.
Accordingly, that situation is not objectively comparable to the situation in which the Kingdom of the Netherlands has concluded such a tax convention.
От това следва, че при наличието на законодателство като разглежданото в главното производство, с което за да уеднакви, доколкото е възможно, данъчното третиране на преките инвестиции с данъчното третиране на инвестициите, извършени посредством предприятия за колективно инвестиране, определена държавачленка решава да предостави на тези предприятия компенсация за удържаните при източника данъци върху дивидентите с произход от държавичленки, по отношение на които се е задължила в рамките на двустранни спогодби да позволи на физическите лица да приспаднат посочените удръжки от дължимия от тях според националното ѝ право данък върху доходите, членове 56 ЕО и 58 ЕО допускат въпросната държавачленка да изключи тази компенсация за дивидентите от други държавичленки, с които не е сключила двустранни спогодби, включващи такива разпоредби, доколкото не става въпрос за положения, които са обективно сходни.
It follows that, in the case of legislation such as that at issue in the main proceedings, pursuant to which — in order to make the tax treatment of direct investments and of those made through the intermediary of investment enterprises the same, as far as possible — a Member State has decided to grant those enterprises a concession in respect of tax deducted at source on dividends from Member States vis-à-vis which it has undertaken, under the terms of bilateral agreements, to allow natural persons to credit those deductions to the income tax for which they are liable under national law, Articles 56 EC and 58 EC do not preclude that Member State from withholding that concession in respect of dividends from other Member States with which it has not concluded bilateral agreements containing such provisions, as these are not objectively comparable situations.
Предвид гореизложеното на първия въпрос, буква а) следва да се отговори, че членове 56 ЕО и 58 ЕО допускат законодателство на държавачленка като разглежданото в главното производство, което като предвижда за установените на територията на тази държавачленка предприятия за колективно инвестиране с фискален характер компенсация, предназначена да се вземе предвид удържаният при източника от друга държавачленка данък върху дивидентите, платени на тези предприятия, ограничава тази компенсация до размера, който физическо лице с местопребиваване на територията на първата държавачленка би могло да приспадне, на основание подобни удръжки, съгласно сключена с тази друга държавачленка спогодба за избягване на двойното данъчно облагане.
In the light of the foregoing, the answer to Question 1(a) must be that Articles 56 EC and 58 EC do not preclude legislation of a Member State, such as the legislation at issue in the main proceedings, which grants a concession to fiscal investment enterprises established in that Member State on account of tax deducted at source in another Member State from dividends received by those enterprises, and restricts that concession to the amount which a natural person resident in the first Member State could have had credited, on account of similar deductions, on the basis of a double taxation convention concluded with that other Member State.
По първия въпрос, буква б)
Question 1(b)
С първия си въпрос, буква б) препращащата юрисдикция иска по същество да се установи дали членове 56 ЕО и 58 ЕО трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат законодателство на държавачленка като разглежданото в главното производство, което като предвижда за предприятията за колективно инвестиране компенсация, предназначена да се вземе предвид удържаният при източника от друга държавачленка данък върху дивидентите, платени на тези предприятия, намалява тази компенсация, ако и доколкото акционерите на посочените предприятия са физически лица, които нямат местопребиваване в първата държавачленка, или са предприятия, които не подлежат на облагане с корпоративен данък там.
By its Question 1(b), the referring court asks, in essence, whether Articles 56 EC and 58 EC must be interpreted as precluding legislation of a Member State which, like the Netherlands legislation at issue in the main proceedings, grants a concession to fiscal investment enterprises on account of tax deducted at source in another Member State from dividends received by those fiscal investment enterprises, and reduces that concession where and to the extent to which the shareholders of those enterprises are not natural persons resident in the first Member State or bodies subject to corporation tax in that first Member State.
Макар че от отговора на първия въпрос, буква а) следва, че при обстоятелства като тези в главното производство общностното право не задължава държавачленка да предвиди за предприятие за колективно инвестиране с фискален характер компенсация, предназначена да се вземе предвид удържаният при източника от друга държавачленка данък върху платените на това предприятие дивиденти, когато първата държавачленка все пак е решила да предвиди подобна компенсация, посоченото право трябва да се упражнява в съответствие с общностното право.
While it follows from the answer to Question 1(a) that, in circumstances such as those of the case in the main proceedings, Community law does not require a Member State to grant a concession to a fiscal investment enterprise on account of tax deducted at source in another Member State from dividends received by that enterprise, where the first Member State has nevertheless decided to grant such a concession, that power must be exercised in accordance with Community law.
Както следва от акта за препращане, сред акционерите на OESF има физически и юридически лица, които са с местопребиваване или са установени в други държавичленки, както и в трети страни.
As is apparent from the order for reference, OESF shareholders include natural and legal persons who are resident or established in other Member States and in third countries.
Поради това на първо място следва да се разгледа дали намаляването на компенсацията съразмерно на частта от капитала на предприятието за колективно инвестиране с фискален характер, притежавана от акционерите, които са с местопребиваване или са установени в други държавичленки, съставлява ограничение на свободното движение на капитали и при утвърдителен отговор — дали това ограничение може да бъде обосновано.
Therefore, it is necessary to examine, first of all, whether the reduction of the concession in proportion to the interest in the fiscal investment enterprise held by shareholders resident or established in other Member States constitutes a restriction on the free movement of capital and, if so, whether that restriction can be justified.
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND с местопребиваване или са установени в други държавичленки, се прилага и когато акционерите на такова предприятие са с местопребиваване или са установени в трети страни.
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND ations in which the shareholders of such an enterprise are resident or established in other Member States applies equally to situations in which those shareholders are resident or established in third countries.
Следва да се приеме за установено, че по отношение на изчислението на размера на предоставената съгласно разглежданите разпоредби в главното производство компенсация, за да се вземат предвид направените удръжки при източника върху дивидентите с произход от други държавичленки, нидерландското законодателство установява различно третиране на предприятията за колективно инвестиране с фискален характер, в които всички акционери са с местопребиваване или са установени в Нидерландия, и предприятията като OESF, част от акционерите на които са с местопребиваване или са установени в друга държавачленка.
It must be noted that, as regards the calculation of the amount of the concession granted in accordance with the provisions at issue in the main proceedings in order to take account of tax deducted at source from the dividends from other Member States, Netherlands legislation draws a distinction between the treatment of fiscal investment enterprises whose shareholders are all resident or established in the Netherlands, and bodies, such as OESF, some of whose shareholders are resident or established in another Member State.
В първия случай посочената компенсация съгласно член 6, параграф 1 от кралския указ отговаря на размера, който физическо лице с местопребиваване в Нидерландия би могло да приспадне, на основание посочените удръжки, от дължимия от него данък върху доходите в тази държавачленка.
In the first case, that concession corresponds, under Article 6(1) of the Royal Decree, to the amount that a natural person resident in the Netherlands could have had credited, on account of those deductions, to the income tax for which he is liable in that Member State.
Във втория случай в съответствие с член 6, параграф 2 от кралския указ този размер се намалява съразмерно на участието на акционерите от други държавичленки в капитала на въпросните предприятия.
In the second case, pursuant to Article 6(2) of the Royal Decree, that amount is reduced in proportion to the interest of the shareholders from other Member States in the enterprises concerned.
Така предоставената компенсация на основание направените данъчни удръжки при източника върху дивидентите с произход от други държавичленки е част от размера на печалбата за разпределяне на акционерите на въпросното предприятие за колективно инвестиране с фискален характер, която се разпределя между тях в зависимост от съответното им участие в капитала на това предприятие.
The concession thus granted in respect of tax deducted abroad at source from the dividends from other Member States is included in the profit to be distributed to the shareholders of the fiscal investment enterprise concerned, which is allocated among them on the basis of their respective interests in that enterprise.
Както подчертава генералният адвокат в точка 118 от заключението си, от това следва, че намаляването на компенсацията за чуждестранния данък съразмерно на участието в капитала на въпросното предприятие на акционери, които са с местопребиваване или са установени в друга държавачленка, поставя в по-неблагоприятно положение всички негови акционери, без да провежда разлика между тях, тъй като води до намаляване на общия размер на печалбата, която следва да се разпредели.
As the Advocate General observed at point 118 of his Opinion, it follows that the reduction of the concession for foreign tax in proportion to the interest in such an enterprise held by shareholders who are resident or established in another Member State adversely affects all that enterprise’s shareholders without distinction, since it has the effect of reducing the total amount of profit for distribution.