natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Жалбоподателят по настоящото производство е посочен от Комитета по санкциите към Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации като лице, заподозряно в подкрепа на тероризма, чиито средства и други финансови ресурси трябва да бъдат замразени.
The appellant in the present proceedings has been designated by the Sanctions Committee of the United Nations Security Council as a person suspected of supporting terrorism, whose funds and other financial resources are to be frozen.
Жалбоподателят оспорва пред Първоинстанционния съд на Европейските общности законосъобразността на регламента, с който Съветът на Европейския съюз прилага решението за замразяване в Общността.
Before the Court of First Instance, the appellant challenged the lawfulness of the regulation by which the Council has implemented the freezing order in the Community.
Той изтъква без успех, че Общността не е била компетентна да приеме този регламент и освен това, че регламентът нарушава някои от неговите основни права.
He argued — unsuccessfully — that the Community lacked competence to adopt that regulation, and, moreover, that the regulation breached a number of his fundamental rights.
Въз основа на същите по същество правни основания сега той иска от Съда да отмени решението на Първоинстанционния съд.
On what are essentially the same grounds, he now asks the Court of Justice to set aside the judgment of the Court of First Instance.
Съветът и Комисията не са съгласни с жалбоподателя по нито едно от двете правни основания.
The Council and the Commission disagree with the appellant on both counts.
Преди всичко те поддържат, че регламентът е необходим за прилагането на задължителните резолюции на Съвета за сигурност и съответно, че общностните съдилища не би трябвало да преценяват тяхната съвместимост с основните права.
Most importantly, however, they contend that the regulation is necessary for the implementation of binding Security Council resolutions, and, accordingly, that the Community Courts should not assess its conformity with fundamental rights.
Те твърдят по същество, че когато Съветът за сигурност се е произнесъл, Съдът трябва да се въздържи от становище.
Essentially they argue that, when the Security Council has spoken, the Court must remain silent.
2 — Регламент (ЕО) № 467/2001 на Съвета за забрана на износа на някои стоки и услуги за Афганистан, за засилване на забраната на полети и удължаване на замразяването на средства и други финансови ресурси по отношение на талибаните в Афганистан и за отмяна на Регламент № 337/2000 (ОВ L 67, 2001 г., стр. 1).
2 — Council Regulation (EC) No 467/2001 prohibiting the export of certain goods and services to Afghanistan, strengthening the flight ban and extending the freeze of funds and other financial resources in respect of the Taliban of Afghanistan, and repealing Regulation (EC) No 337/2000 (OJ 2001 L 67, p. 1).
Името на жалбоподателя е прибавено с Регламент № 2062/2001 от 19 октомври 2001 г., който изменя за трети път Регламент (ЕО) № 467/2001 (ОВ L 277, 2001 г., стр. 25).
The appellant’s name was added by Commission Regulation (EC) No 2062/2001 of 19 October 2001, amending, for the third time, Regulation (EC) No 467/2001 (OJ 2001 L 277, p. 25).
3 — За налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 467/2001 (ОВ L 139, 2002 г., стр.
3 — Imposing certain specific restrictive measures directed against certain persons and entities associated with Usama bin Laden, the Al-Qaida network and the Taliban, and repealing Council Regulation (EC) No 467/2001 (OJ 2002 L 139, p. 9).
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н POIARES MADURO — ДЕЛO C-402/05 P дателя е добавено в списъка от Комитета по санкциите на 19 октомври 2001 г.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P of the appellant was added to the list by the Sanctions Committee on 19 October 2001.
Спорният регламент е приет на основание членове 60 ЕО, 301 ЕО и 308 ЕО, за да транспонира в Общността Обща позиция 2002/402/ОВППС на Съвета 4.
The contested regulation was adopted on the basis of Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC in order to give effect, within the Community, to Council Common Position 2002/402/CFSP.
Тази обща позиция на свой ред отразява Резолюции 1267(1999) 5, 1333(2000) 6и 1390(2002) 7на Съвета за сигурност на
4That Common Position, in turn, reflected Resolutions 1267(1999), 51333(2000) 6and 1390(2002) 7of the United
Като се има предвид, че премахването на международния тероризъм е от съществено значение за поддържането на международния мир и сигурност, Съветът за сигурност приема тези резолюции на основание на глава VII от Устава на Организацията на обединените нации.
Considering that the suppression of international terrorism is essential for the maintenance of international peace and security, the Security Council adopted those resolutions under Chapter VII of the UN Charter.
На 20 декември 2002 г. Съветът за сигурност приема Резолюция 1452 (2002), предназначена да улесни прилагането на мерките за борба с тероризма.
On 20 December 2002, the Security Council adopted Resolution 1452(2002), intended to facilitate the implementation of counter-terrorism measures.
Тази резолюция предвижда някои изключения от замразяването на средствата, наложено с Резолюции 1267(1999), 1333(2000) и 1390(2002), които биха могли да бъдат предоставени от държавите по съображения от хуманитарен характер, при условие че Комитетът по санкциите е бил уведомен и не е възразил, или в определени случаи е дал съгласието си. Освен това на 17 януари 2003 г.
That resolution provides for a number of exceptions to the freezing of funds imposed by Resolutions 1267(1999), 1333(2000) and 1390(2002) that may be granted by the States on humanitarian grounds, on condition that the Sanctions Committee has been notified and has not objected or, in some cases, has given its consent.
Съветът за сигурност приема Резолюция 1455(2003), която има за цел да подобри прилагането на мерките, свързани със замразяването на средства.
In addition, on 17 January 2003, the Security Council adopted Resolution 1455(2003), intended to improve the implementation of the measures for the freezing of funds.
Резолюциите предвиждат между другото, че всички държави трябва да вземат мерки за замразяване на средствата и другите финансови ресурси на физическите лица и образуванията, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните, посочени от Комитета към Съвета за сигурност, в състав от всички свои членове (наричан по-нататък „Комитет по санкциите“).
The resolutions provide, inter alia, that all States are to take measures to freeze the funds and other financial assets of individuals and entities associated with Usama bin Laden, the Al-Qaida network and the Taliban, as designated by a committee of the Security Council composed of all its members (‘the Sanctions Committee’).
На 8 март 2001 г. Комитетът по санкциите публикува първия консолидиран списък на физическите лица и образуванията, по отношение на които се прилага замразяването на средства.
On 8 March 2001, the Sanctions Committee published a first consolidated list of the persons and entities that were to be subjected to the freezing of funds.
Оттогава този списък е изменян и допълван многократно.
That list has since been amended and supplemented several times.
Името на жалбопо-
The name
В светлината на тези резолюции Съветът приема Обща позиция 2003/140/ОВППС 8, за да установи допуснатите от Съвета за сигурност изключения.
In the light of those resolutions, the Council adopted Common Position 2003/140/CFSP 8in order to provide for the exceptions permitted by the Security Council.
Освен това на 27 март 2003 г.
In addition, on 27 March 2003, the
4 — Обща позиция от 27 май 2002 година относно ограничителни мерки срещу Осама бен Ладен, членовете на организацията Ал Кайда и талибаните и други лица, групи, предприятия и образувания, свързани с тях, и за отмяна на Общи позиции 96/746/ОПВВС, 1999/727/ОПВВС, 2001/154/ОПВВС и 2001/771/ОВППС (ОВ L 139, стр. 4; Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 1, стр. 187).
4 — Concerning restrictive measures against Usama bin Laden, members of the Al-Qaida organisation and the Taliban and other individuals, groups, undertakings and entities associated with them and repealing Common Positions 96/746/CFSP, 1999/727/CFSP, 2001/154/CFSP and 2001/771/CFSP (OJ 2002 L 139, p. 4).
Вж. по-специално член 3 и съображение 9 от преамбюла.
See, in particular, Article 3 and the ninth recital in the Preamble.
8 — Обща позиция от 27 февруари 2003 година относно изключения към ограничителните мерки, наложени с Обща позиция 2002/402/ОВППС (ОВ L 53, 2003 г., стр.
8 — Concerning exceptions to the restrictive measures imposed by Common Position 2002/402/CFSP (OJ 2003 L 53, p. 62).
5 — S/RES/1267(1999) от 15 октомври 1999 г.6 — S/RES/1333(2000) от 19 декември 2000 г.7 — S/RES/1390(2002) от 16 януари 2002 г.
5 — S/RES/1267(1999) of 15 October 1999.6 — S/RES/1333(2000) of 19 December 2000.7 — S/RES/1390(2002) of 16 January 2002.
Регламент № 467/2001 Първоинстанционният съд решава да разглежда това дело като жалба за отмяна на спорния регламент, насочен само срещу Съвета, подпомаган от Комисията и от Обединеното кралство.
9 was given leave to intervene in support of the defendants. Following the repeal of Regulation No 467/2001, the Court of First Instance decided to treat the case as an action for annulment of the contested regulation directed against the Council alone, supported by the Commission and the United Kingdom.
В член 2 от спорния регламент след изменението се предвижда, че „[в]сички средства и икономически ресурси, принадлежащи или във владение, или държани от физическо или юридическо лице, група или образувание, посочени от Комитета по санкциите и включени в списъка от приложение I, се замразяват“.
The contested regulation, as amended, provides in Article 2 that ‘all funds and other financial resources belonging to, or owned or held by, a natural or legal person, group or entity designated by the Sanctions Committee and listed in Annex I shall be frozen’.
Член 2а предвижда някои изключения например за храна, медицински разходи и оправдани правни хонорари, при условие че Комитетът по санкциите е бил уведомен и не е възразил.
Article 2a provides for certain exceptions, for instance as regards food, medical expenses and reasonable legal fees, on condition that the Sanctions Committee has been notified and has not objected.
С жалба срещу Съвета и Комисията, подадена на 18 декември 2001 г., жалбоподателят иска Първоинстанционният съд да отмени Регламент № 2062/2001 и Регламент № 467/2001 в частта, в която се отнасят до него.
By application lodged on 18 December 2001, the appellant brought an action before the Court of First Instance against the Council and the Commission, claiming that that Court should annul Regulations Nos 2062/2001 and 467/2001, in so far as they related to him.
След отмяната на
The United Kingdom
Пред Първоинстанционния съд жалбоподателят твърди, че Съветът не е бил компетентен да приеме спорния регламент.
Before the Court of First Instance, the appellant argued that the Council had lacked competence to adopt the contested regulation.
Преди всичко жалбоподателят изтъква, че този регламент нарушава някои от неговите основни права, и по-специално правото на собственост и правото на справедлив процес.
Most importantly, the appellant asserted that that regulation breached a number of his fundamental rights, in particular the right to property and the right to a fair hearing.
С Решение от 21 септември 2005 г. по дело Kadi/Съвет и Комисия (Т-315/01) (наричано по-нататък „обжалваното съдебно решение“) 10Първоинстанционният съд потвърждава спорния регламент и отхвърля всички правни основания на жалбоподателя.
By judgment of 21 September 2005 in Case T-315/01 Kadi v Council and Commission (‘the judgment under appeal’), 10the Court of First Instance upheld the contested regulation and rejected all of the appellant’s pleas.
На 17 ноември 2005 г. жалбоподателят подава настоящата жалба срещу решението на Първоинстанционния съд.
On 17 November 2005, the appellant brought the present appeal against the judgment of the Court of First Instance.
Освен жалбоподателя страни в настоящото производство са Съветът, Комисията и Обединеното кралство, както и Кралство Испания, Френската Република и Кралство Нидерландия, в качеството си на встъпили страни в производството по обжалване.
Apart from the appellant, the parties to the present appeal proceedings are the Council, the Commission and the United Kingdom, as well as Spain, France and the Netherlands, as interveners in the appeal.
За краткост в някои случаи ще наричам Съвета, Комисията и Обединеното кралство „ответници“.
For the sake of brevity I shall refer, on occasion, to the Council, the Commission and the United Kingdom as ‘the respondents’.
9 — Регламент (ЕО) № 561/2003 за изменение на Регламент (ЕО) № 881/2002 за налагане на някои специфични ограничителни мерки по отношение на изключенията за замразяване на финансови средства и други финансови ресурси (ОВ L 82, 2003 г., стр.
9 — Council Regulation (EC) No 561/2003 amending, as regards exceptions to the freezing of funds and economic resources, Regulation (EC) No 881/2002 (OJ 2003 L 82, p. 1).
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н POIARES MADURO — ДЕЛO C-402/05 P неното кралство споделят становището на Първоинстанционния съд, че спорният регламент намира своето правно основание в членове 60 ЕО, 301 ЕО и 308 ЕО.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P justifications, both the Council and the United Kingdom agree with the Court of First Instance that the contested regulation finds its legal basis in Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC.
Комисията обаче застъпва различна позиция и достига до извода, че членове 60 ЕО и 301 ЕО сами по себе си представляват достатъчно правно основание.
The Commission, however, takes a different view and concludes that Articles 60 EC and 301 EC alone would have provided a sufficient legal basis.
При разглеждане на жалбата ще процедирам както следва.
My analysis of the appeal will proceed as follows.
Първо, ще разгледам оплакванията, свързани с правното основание за приемане на спорния регламент.
First, I shall discuss the pleas concerning the legal basis of the contested regulation.
След това ще се спра на тези, свързани с компетентността на общностните съдилища да разгледат въпроса дали спорният регламент нарушава основни права.
Subsequently, I shall address the pleas concerning the jurisdiction of the Community Courts to review whether the contested regulation breaches fundamental rights.
На последно място, ще разгледам въпроса за подходящия критерий за контрол и дали спорният регламент нарушава посочените от жалбоподателя основни права.
Finally, I shall discuss the question of the appropriate standard of review and I shall assess whether or not the contested regulation infringes the fundamental rights invoked by the appellant.
II — Правно основание на спорния регламент
II — The legal basis of the contested regulation
Първото оплакване на жалбоподателя е свързано с правното основание за приемане на спорния регламент.
The appellant’s first plea relates to the legal basis of the contested regulation.
Обжалваното съдебно решение отделя значително внимание на този въпрос.
The judgment under appeal devotes considerable attention to this issue.
Разглеждайки различни алтернативи, Първоинстанционният съд достига до извода, че член 60 ЕО във връзка с членове 301 ЕО и 308 ЕО предоставят на Общността правомощието да приеме спорния регламент 11.
Upon consideration of various alternatives, the Court of First Instance concluded that the combined effect of Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC gave the Community power to adopt the contested regulation.
Жалбоподателят твърди, че този извод е неправилен от правна гледна точка и поддържа, че Общността изобщо не е компетентна да приеме спорния регламент.
11 The appellant argues that this finding is mistaken in law and maintains that the Community lacked competence altogether to adopt the contested regulation.
Първоинстанционният съд приема, че предвидените в членове 60 ЕО и 301 ЕО правомощия за налагане на икономически и финансови санкции, а именно спирането или ограничаването на икономическите връзки с една или повече трети страни, не се отнасят до спирането или ограничаването на икономическите връзки с частноправните субекти в тези страни, а само към връзките с техните правителства.
The Court of First Instance considered that the powers to impose economic and financial sanctions provided for by Articles 60 EC and 301 EC, namely, the interruption or reduction of economic relations with one or more third countries, do not cover the interruption or reduction of economic relations with individuals within those countries, but only with their governing regimes.
Тази позиция трудно може да се съчетае с формулировката и целта на тези разпоредби.
That view is difficult to reconcile with the wording and the purpose of those provisions.
Член 301 ЕО оправомощава Съвета да „спре или ограничи […] икономическите връзки с една или повече трети страни“ посредством неопределени „неотложни мерки“, необходими за провеждане на общата външна политика и политика на сигурност на Съюза (наричана по-нататък „ОВППС“).
Article 301 EC authorises the Council to ‘interrupt or to reduce … economic relations with one or more third countries’ through unspecified ‘urgent measures’ that are necessary to carry out the Union’s Common Foreign and Security Policy (‘CFSP’).
Сам по себе си член 301 ЕО има отношение основно към целите на тези мерки, а именно целите на ОВППС, които трябва да бъдат постигнати, като се засегнат икономическите връзки на Общността с трети страни.
As such, Article 301 EC is fundamentally concerned with the objectives of these measures, namely the objectives of the CFSP, to be achieved by affecting the Community’s economic relations with third countries.
Член 60, параграф 1 ЕО оправомощава Съвета да вземе мерки, свързани с „движението на капитали и плащания по отношение на съответните трети държави“.
Article 60(1) EC authorises the Council to take such measures with respect to the ‘movement of capital and on payments as regards the third countries concerned’.
Извън тези разпоредби Договорът за ЕО не посочва формата, в която трябва
It therefore indicates the means for carrying out the objectives stated earlier; those means involve restricting the flow of funds into and
11 — Точки 87—135 от обжалваното съдебно решение.
11 — Paragraphs 87 to 135 of the judgment under appeal.
KADI/СЪВЕТ И КОМИСИЯ да бъдат приети тази мерки, към кого трябва да бъдат насочени или кой трябва да понесе тяхната тежест.
KADI v COUNCIL AND COMMISSION out of the Community. Beyond these two provisions, the EC Treaty does not regulate what shape the measures should take, or who should be the target or bear the burden of the measures.
Единственото изискване е мерките да са насочени към „спиране или ограничаване“ на икономическите връзки с трети страни в областта на движението на капитали или в областта на плащанията.
Rather, the only requirement is that the measures ‘interrupt or reduce’ economic relations with third countries, in the area of movement of capital or payments.
В рамките на ОВППС по причини, свързани с поддържането на международния мир и сигурност, Съюзът може да реши да наложи икономически и финансови санкции на недържавни субекти в трети страни.
Within the framework of the CFSP, the Union may decide, for reasons relating to the maintenance of international peace and security, to impose economic and financial sanctions against non-State actors who are situated in third countries.
Не виждам защо член 301 ЕО трябва да се тълкува по-тясно.
I fail to see why Article 301 EC should be interpreted more narrowly.
Както признава самият Първоинстанционен съд, „не трябва да се пречи на Съюза и на неговия общностен стълб да се приспособят към [заплахите за международния мир и сигурност] посредством налагането на икономически и финансови санкции не само на трети страни, но и на свързаните с тях лица, групи, предприятия или образувания, които извършват международна терористична дейност или по какъвто и да е друг начин представляват заплаха за международния мир и сигурност“ 12.
As the Court of First Instance itself recognised, ‘the Union and its Community pillar are not to be prevented from adapting to [threats to international peace and security] by imposing economic and financial sanctions not only on third countries, but also on associated persons, groups, undertakings or entities engaged in international terrorist activity or in any other way constituting a threat to international peace and security’. 12
Предвидените в спорния регламент финансови санкции отговарят на тези изисквания: те са насочени предимно към физически лица и групи в трети страни.
The financial sanctions in the contested regulation meet that requirement: they are targeted predominantly at individuals and groups within third countries.
Като засягат икономическите връзки с образувания в определена страна, санкциите неизбежно засягат и общото състояние на икономическите връзки между Общността и тази страна.
By affecting economic relations with entities within a given country, the sanctions necessarily affect the overall state of economic relations between the Community and that country.
Икономическите връзки с физически лица и групи от трета страна са част от икономическите връзки с тази страна; всичко насочено към първите неизбежно засяга и вторите.
Economic relations with individuals and groups from within a third country are part of economic relations with that country; targeting the former necessarily affects the latter.
Да се изключат икономическите връзки с физически лица или групи от обхвата на „икономическите връзки с […] трети страни“ би означавало да се пренебрегне основна даденост в международния икономически живот: правителствата на повечето държави не играят ролята на пазители на икономическите връзки и дейности на всяко отделно образувание в рамките на техните граници.
To exclude economic relations with individuals or groups from the ambit of ‘economic relations with … third countries’ would be to ignore a basic reality of international economic life: that the governments of most countries do not function as gatekeepers for the economic relations and activities of each specific entity within their borders.
Първоинстанционният съд разглежда член 308 ЕО като „мост“ между ОВППС и общностния стълб.
The Court of First Instance found that Article 308 EC had to be brought into play in order to impose financial sanctions on individuals who do not exercise government control.
Докато обаче член 301 ЕО може да се разглежда като мост между стълбовете на Договора, член 308 ЕО със сигурност не може да изпълнява тази функция.
However, the reliance on the notion of government control as a distinguishing factor highlights an underlying tension in the reasoning of the Court of First Instance.
Член 308 ЕО
The Court of First Instance construed Article 308 EC as a ‘bridge’ between the CFSP and the Community pillar.
Освен това стеснителното тълкуване от Първоинстанционния съд на
Moreover, the Court of First Instance’s restrictive reading of Article 301 EC deprives
12 — Точка 133 от обжалваното съдебно решение.
12 — Paragraph 133 of the judgment under appeal.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н POIARES MADURO — ДЕЛO C-402/05 P
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P
III — Компетентност на общностните съдилища да определят дали спорният регламент нарушава основни права подобно на член 60, параграф 1 ЕО е само оправомощаваща разпоредба: той посочва средствата, но не и целта.
III — The jurisdiction of the Community Courts to determine whether the contested regulation breaches fundamental rights provision: it provides the means, but not the objective.
Макар да се позовава на „целите на Общността“, по отношение на него тези цели са външни, те не могат да бъдат установени от член 308 ЕО сам по себе си.
Even though it refers to ‘objectives of the Community’, these objectives are exogenous to Article 308 EC; they cannot be introduced by Article 308 EC itself.