natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Що се отнася до предмета на жалбата по административен ред и този на жалбата по съдебен ред в разглеждания тук случай, не представлява съмнение, че те съвпадат напълно: поради това в този аспект не възниква никакъв проблем за допустимост.
As regards the subjectmatter of the administrative complaint and that of the application in the case under examination, there can be no doubt that they are exactly the same: hence, from that point of view, no problem of admissibility arises.
Следователно ако проверката на съответствието между съдържанието на жалбата по административен ред и жалбата по съдебен ред е въпрос с императивен характер, който може да се разглежда служебно, по мое мнение е възможно подадената от Комисията „насрещна жалба“, независимо от nomen iuris, да се квалифицира просто като информация относно въпрос, допускащ служебно разглеждане.
Hence, if verification of the consistency between the content of the administrative complaint and the application to the Court is a matter of public policy that can be raised of the Court’s own motion, it is, in my opinion, possible to classify the ‘cross-appeal’ brought by the Commission, leaving aside the nomen iuris, simply as a matter that can be examined by the Court of its own motion.
По-проблематично изглежда определянето на „причината“ в основата на искането за отмяна, съдържащо се в жалбата по административен ред.
Identification of the ‘cause’ underlying the request for annulment contained in the administrative complaint is more problematic.
Като се следва тoзи ред на мисли, в конкретния случай въпросът за съответствието между жалбата по административен ред, подадена от жалбоподателя на основание на член 90 от Правилника, и жалбата по съдебен ред, подадена пред Първоинстанционния съд, може да бъде обект на разглеждане от страна на Съда.
Following that line of reasoning, the question of the consistency, in the present case, between the administrative complaint lodged by the appellant under Article 90 of the Staff Regulations and the action subsequently brought before the Court of First Instance can be examined by the Court of Justice.
Относно изведеното от неравното третиране правно основание — единственото възпроизведено от жалбоподателя в рамките на настоящото производство по
With regard to the plea alleging a difference in treatment — the only plea repeated by the appellant in the present appeal proceedings — the complaint lodged under
12 — Вж. например Решение на Съда от 19 февруари 1981 г. по дело Schiavo/Съвет (122/79 и 123/79, Recueil, стр. 473, точка 22), Решение на Съда от 20 март 1984 г. по дело Razzouk и Beydoun/Комисия (75/82 и 117/82, Recueil, стр.
12 — See, for example, Joined Cases 122/79 and 123/79 Schiavo v Council [1981] ECR 473, paragraph 22; Joined Cases 75/82 and 117/82 Razzouk and Beydoun v Commission [1984] ECR 1509, paragraph 13; and Case 302/85 Pressler-Hoeft v Court of Auditors [1987] ECR 513, paragraph 5.
14 — Вж. например Решение по дело Razzouk и Beydoun/Комисия, посочено по-горе, точка 9 и Решение от 19 ноември 1998 г. по дело Парламент/Gaspari (C-316/97 P, Recueil, стр. I-7597, точка 17).
14 — See, for example Razzouk and Beydoun v Commission, paragraph 9, and Case C-316/97 P Parliament v Gaspari [1998] ECR I-7597, paragraph 17.
13 — Решение на Първоинстанционния съд от 29 март 1990 г. по дело Alexandrakis/Комисия (T-57/89, Recueil, стр. II-143, точка 8).
13 — Case T-57/89 Alexandrakis v Commission [1990] ECR II-143, paragraph 8.
15 — Решение от 7 май 1986 г. по дело Rihoux и др./Комисия (52/85, Recueil, стр. 1555, точка 13), Решение от 20 май 1987 г. по дело Geist/Комисия (242/85, Recueil, стр.
15 — Case 52/85 Rihoux and Others v Commission [1986] ECR 1555, paragraph 13; Case 242/85 Geist v Commission [1987] ECR 2181, paragraph 9; Case 346/87 Bossi v Commission [1989] ECR 303, paragraph 27; and Case 126/87 Del Plato v Commission [1989] ECR 643, paragraph 12.
Следователно Комисията основателно отбелязва, че от различните доводи, формулирани от жалбоподателя, за да отстоява съществуването на неравно третиране, единствено този, който се основава на твърдяната дискриминация между длъжностни лица в активна заетост и бившите длъжностни лица, се е съдържал в жалбата по административен ред.
The Commission has therefore correctly stated that, of the various arguments put forward by the appellant to support the claim of a difference in treatment, only that based on alleged discrimination between serving officials and former officials appeared in the administrative complaint.
„б) Нарушение на принципа на равно третиране
‘(b) Infringement of the principle of equal treatment
Новата пенсионна система, въведена от Комисията на 1 май 2004 г., не е обоснована и с оглед на принципа на равно третиране.
The new pension scheme established by the European Commission on 1 May 2004 is not even justified in the light of the principle of equal treatment.
Ето защо трябва да се определи дали в конкретния случай другите доводи, изтъкнати от жалбоподателя по съдебен ред, за да твърди наличието на неравно третиране, могат да се считат като „тясно свързани“ с довода, изложен в рамките на жалбата по административен ред.
It must therefore be ascertained whether, in the case in point, the other arguments presented by the appellant in the judicial proceedings to support the claim of a difference in treatment can be regarded as being ‘closely linked’ to that set out in the administrative complaint.
Всъщност функцията на корекционния коефициент е да се гарантира една и съща покупателна способност на длъжностните лица и бившите длъжностни лица, намиращи се в едно и също положение.
The purpose of the correction coefficient is to guarantee the same purchasing power to officials and former officials in the same situation.
В конкретния случай положението изглежда по-скоро деликатно и се намира върху тънката граница, която разделя допустимостта от недопустимостта.
The situation in the case in point is rather delicate, being situated on the fine line between admissibility and inadmissibility.
Очевидно е обаче, че със създаването на два корекционни коефициента за едно и също място, в случая Лондон, се въвежда дискриминация между длъжностните лица, пребиваващи в Лондон по професионални причини, и бившите длъжностни лица, пребиваващи там, за да прекарат периода на пенсионирането си.
It is clear that creating two correction coefficients for the same place, in this case London, gives rise to discrimination between officials living in London for professional reasons and former officials living there in retirement.
Както напомних по-горе, съдебната практика многократно се е произнасяла по въпроса за съответствието между жалбата по административен ред и жалбата по съдебен ред, като възприема позиция, стремяща се да съчетае интересите на жалбоподателя и на администрацията, които имат тенденцията да се намират в противоречие.
As I have pointed out above, the Community Courts have ruled repeatedly on the question of consistency between the administrative complaint and the application to the Court, adopting a position that seeks to reconcile the interests of the appellant and those of the administration, which tend to be conflicting.
Следва всъщност да се напомни, че Съдът уточнява, че целта на жалбата по административен ред е също да позволи на администрацията да узнае с достатъчна точност какво оспорва и какво иска жалбоподателят.
The Court of Justice has stated that one of the purposes of the administrative complaint is to allow the administration to know with sufficient certainty what the complainant is contesting and what his requests are.
Освен това обаче от момента, в който е сезирана с жалба по административен ред, администрацията е
On the other hand, however, when the administration receives a complaint through official channels, it must
Бившите длъжностни лица, по-специ-ално г-н Campoli, които живеят в същия град Лондон, като получават по-нисък корекционен коефициент от прилагания спрямо длъжностните лица, са явно дискриминирани, тъй като от 1 май 2004 г. те повече не се ползват от същото третиране.“
Former officials, including Mr Campoli, who live in the same city of London, who have a lower correction coefficient than that applied to officials, are clearly discriminated against because, since 1 May 2004, they no longer enjoy the same treatment.’
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н MENGOZZI — ДЕЛO C-71/07 P задължена да не я тълкува ограничително и да засвидетелства „дух на откритост“ 16.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-71/07 P not interpret it restrictively, but with an ‘open mind’. 16
Комисия 17, в което като ново правно основание е прието излагането в етапа на обжалването на твърдение за нарушение, изведено от различие в третирането по отношение на правни субекти, различни от посочените — отново във връзка с разликата в третирането — в подадената пред Първоинстанционния съд жалба.
Coöperatie Cosun v Commission, 17in which a plea introduced on appeal alleging a difference in treatment in relation to persons other than those indicated in the action before the Court of First Instance, in which a difference in treatment was also alleged, was considered a new plea in law.
Би могло да се твърди, както по същество прави Комисията, че макар и да споделят една и съща правна основа, тоест нарушението на принципа на равно третиране, не може да се счита, че доводите на жалбоподателя, с които се поддържа наличието на дискриминация по отношение на бившите служители, са били дори непряко или имплицитно загатнати в жалбата по административен ред.
It could be maintained, as essentially does the Commission, that despite being based on the same legal premiss, that is to say infringement of the principle of equal treatment, the appellant’s arguments in support of his claim of discrimination in relation to other former officials cannot be considered to have been foreshadowed, even indirectly or implicitly, in the administrative complaint.
Всъщност, както пролича, в тази жалба единственото положение, цитирано като отправна точка за оценка на наличието на дискриминация във вреда на жалбоподателя, е било това на длъжностни лица, които все още са на служба.
As we have seen, the only situation cited in that complaint as a point of reference for assessing whether the appellant is the victim of discrimination is that of officials still in employment.
Отбелязвам обаче, че това съдебно решение се отнася не до принципа на съответствие между жалбата по административен ред и жалбата по съдебен ред, а до въпроса за наличието при обжалването пред втората съдебна инстанция на правни основания, които не са фигурирали в първоинстанционната жалба.
I note, however, that that judgment does not relate to the principle of consistency between the administrative complaint and the action before the Court but to the question of pleas in law in the appeal that were not raised in the action at first instance.
Изглежда ми очевидно, че двете положения не са идентични.
It seems obvious to me that the two situations are not the same.
В частност сред причините, които по мое мнение подсказват по-малко строг подход при преценката на принципа на съответствие между жалбата по административен ред и жалбата по съдебен ред, следва да се счита фактът, изтъкнат и в практиката на Съда, че жалбата по административен ред обикновено се изготвя без съдействието на адвокат 18.
In particular, one of the reasons which, in my opinion, militate in favour of a less strict approach in assessing the principle of consistency between the complaint and the action before the Court and to which consideration should be given is the fact, highlighted in the caselaw of the Court of Justice, that the administrative complaint is usually drawn up without the assistance of a lawyer.
Очевидно не такъв е случаят с подадена до Първоинстанционния съд жалба, за която следователно е логично да се очаква по-голяма прецизност и изчерпателност.
18 This is obviously not the case with an action brought before the Court of First Instance, where it is logical to expect greater precision and completeness.
Следователно в тази насока трите разглеждани аспекта би трябвало да се считат като истински „нови правни основания“, вместо като обикновени доводи в подкрепа на вече формулирано правно основание.
Against that background, the three arguments under examination should therefore be considered not simply as arguments to support a plea that has already been made but as ‘new pleas’ in the true sense.
С други думи, когато се прави позоваване на неравно третиране, бихме се намирали в присъствието на толкова различни „правни основания“, колкото (групи) правни субекти съществуват, по отношение на които се твърди наличието на дискриминация.
In other words, when a difference in treatment is claimed there are as many different ‘pleas’ as there are (groups of) persons in relation to whom there is claimed to be discrimination.
Трябва също да отбележа, че макар и пред Първоинстанционния съд да изтъква недопустимостта на исканията на жалбоподателя, отнасящи се до надбавката за жилищни нужди и до надбавката за образование, доколкото тези искания не
It must also be noted that, although in the proceedings before the Court of First Instance the Commission maintained that the appellant’s requests regarding the household allowance and the education allowance were inadmissible because they were not included in the complaint, it did not raise any
Според Комисията в този смисъл Съдът се произнасял и в Решение на по дело Koninklijke Coöperatie Cosun UA/
According to the Commission, that would also be the implication of the judgment of the Court of Justice in Koninklijke
Вж. и представеното на 16 май 2006 г. заключение на генералния адвокат Stix-Hackl по това дело (по-специално точки 89—103).
See also the Opinion of Advocate General Stix-Hackl in that case (in particular, points 89 to 103).
18 — Решение Casto Del Amo Martinez/Парламент, посочено по-горе, точка 13.
16 — See, for example, Case 133/88 Casto Del Amo Martinez v Parliament [1989] ECR 689, paragraph 13.
CAMPOLI/КОМИСИЯ
CAMPOLI v COMMISSION objection of inadmissibility with regard to the plea based on a difference in treatment.
Следователно считам, че възражението за недопустимост, изведено от твърдяното нарушение на принципа на съответствие, следва да се отхвърли.
I therefore consider that the objection of inadmissibility based on the alleged infringement of the principle of consistency must be rejected.
Сега преминавам към разглеждането по същество на трите довода, изтъкнати от жалбоподателя.
I shall now move on to examine the substance of the three arguments put forward by the appellant.
Очевидно е, че този елемент не би могъл да се счита за определящ за произнасянето по въпрос, който — както пролича по-горе — може да се повдигне служебно.
It is clear that that factor cannot be considered decisive for ruling on a question which, as we have seen above, can be raised of the Court’s own motion.
Освен това ми се струва неоспоримо, че този елемент не е изцяло лишен от значение.
Nevertheless, to my mind, it is undeniable that it is not entirely without significance.
В — По законосъобразността на метода „страна“
C — The legality of the ‘country method’
Считам, че формулирането на въпросните доводи пред Първоинстанционния съд не нарушава принципа на съответствие.
I consider that submission of the arguments in question before the Court of First Instance did not infringe the principle of consistency.
Всъщност ми се струва, че в светлината на посочената по-горе практика на Съда, и по-специално на вече напомнените твърдения относно необходимостта от тълкуване на жалбата по административен ред с дух на откритост, в качеството ѝ на изготвен без правно съдействие акт, обявяването на недопустимостта на тези доводи би могло да доведе до прекомерно ограничаване на правото на ефективна съдебна защита, което е общ принцип на общностното право 19.
Indeed, it appears to me that, in the light of the caselaw I have cited, and in particular the abovementioned assertion of the need for the complaint to be interpreted with an open mind, since it is a document drawn up without legal assistance, to rule that such arguments are inadmissible could excessively restrict the right to effective judicial protection, which is a general principle of Community law. 19
Жалбоподателят поддържа, че като потвърждава законосъобразността на избора на законодателя да замени метода „столица“ с метода „страна“, Първоинстанционният съд неоснователно поставял в привилегировано положение притежаваното от законодателя право на преценка спрямо принципа на равно третиране.
The appellant maintains that, by upholding the legality of the legislature’s decision to replace the ‘capital method’ with the ‘country method’, the Court of First Instance wrongly gave precedence to the legislature’s discretion over the principle of equal treatment.
Според жалбоподателя това особено ясно проличавало от точка 105 от обжалваното съдебно решение.
In the appellant’s view, this is particularly evident at paragraph 105 of the judgment under appeal.
Първоинстанционният съд освен това не изпълнил задължението да мотивира своето решение.
He also alleges that the Court of First Instance failed to observe the obligation to state reasons for its decision.
Освен това може да се отбележи също че в случаи като настоящия, при които предметът на спора е акт от законодателно естество, възможностите досъдебното производство да доведе до полезен резултат всъщност са съвсем теоретични.
Moreover, it can also be observed that in cases such as the present one, where the subject of the dispute is a legislative act, the possibility that the pre-litigation procedure might lead to a beneficial outcome is, in reality, entirely theoretical.
I-2271, точка 37 и цитираната съдебна практика).
19 — On that right, see, for example, Case C-432/05 Unibet [2007] ECR I-2271, paragraph 37, and the caselaw cited.
Освен това методът „страна“ сам по себе си противоречал на принципа на равно третиране.
Moreover, he considers that the ‘country method’ is of itself contrary to the principle of equal treatment, as it penalises all pensioners living in the capital and, more generally, in the parts of a State where the cost of living is higher than the average for that State.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н MENGOZZI — ДЕЛO C-71/07 P гарантира по-висок корекционен коефициент от налагания от жизнения стандарт в мястото, където те пребивават.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-71/07 P than that required by the cost of living in the place where they live.
на същата държава. Нещо повече, методът „страна“ щял да доведе и до възпрепятстване на свободата на движение и престой на територията на Общността.
also effectively impedes the freedom of movement and residence within the territory of the Community.
Като предоставя обосновка на избора на законодателя да отмени системата на корекционните коефициенти за пенсиите на бившите длъжностни лица на Общността, съображение 30 от Регламент № 723/2004 изхождало от предпоставка с много съмнителна солидност, тъй като интеграцията между различните държавичленки запазвала значителни различия между тях по отношение на жизнения стандарт.
In his view, recital 30 in the preamble to Regulation No 723/2004, in providing reasons for the legislature’s decision to abolish the system of correction coefficients for the pensions of former officials of the Communities, sets out from an extremely dubious assumption of soundness, since integration between the Member States allows significant differences to remain between them as regards the cost of living.
Аналогично с Комисията, Съветът найнапред отрича възможността решението на Първоинстанционния съд да се тълкува в смисъл, че поставяло в привилегировано положение правото на преценка на законодателя спрямо принципа на равно третиране.
The Council, like the Commission, disputes above all that the judgment of the Court of First Instance can be interpreted as meaning that it places the discretion of the legislature above observance of the principle of equal treatment.
В частност по мнение на Съвета жалбоподателят смесвал принципа на равно третиране с принципа на равностойна покупателна способност.
In particular, in the opinion of the Council, the appellant confuses the principle of equal treatment with the principle of equality of purchasing power.
Според Съвета точка 105 от обжалваното съдебно решение се отнасяла не до принципа на равно третиране като цяло, а просто до принципа на равностойна покупателна способност.
According to the Council, paragraph 105 of the judgment under appeal refers not to the principle of equal treatment in general but simply to the principle of equality of purchasing power.
Комисията твърди, че от нейна гледна точка изтъкнатото от жалбоподателя правно основание изопачава развитите от Първоинстанционния съд доводи.
The Commission states that, in its view, the appellant’s plea gives a distorted interpretation of the line of argument of the Court of First Instance.
По-специално Първоинстанционният съд не потвърждавал превеса на правото на преценка на законодателя спрямо принципа на равенство, а се ограничавал да отбележи, че преминаването от метода „столица“ към метода „страна“ не водело до произволно или явно неподходящо разграничаване, което е от естество да наруши принципа на равно третиране.
In particular, the Court of First Instance did not assert the supremacy of the legislature’s discretion over the principle of equality but merely observed that the transition from the ‘capital method’ to the ‘country method’ did not entail an arbitrary or manifestly inappropriate distinction that infringed the principle of equal treatment.
Що се отнася до съображенията на жалбоподателя във връзка с твърдяното различие в третирането между пенсионерите според мястото на пребиваване, Комисията отбелязва, че от своя страна дори методът „столица“ води до различие в третирането, като поставя в поблагоприятно положение пенсионерите, пребиваващи извън столицата, като им
As regards the substance of the appellant’s observations on the alleged difference in treatment between pensioners according to their place of residence, the Commission observes that the ‘capital method’ also results in a difference in treatment, benefiting pensioners living outside the capital by guaranteeing them a higher correction coefficient
CAMPOLI/КОМИСИЯ части на държаватачленка, може в определена степен да онеправдава пребиваващите в най-скъпите места на държавата: като прибягва до един корекционен коефициент за всяка държавачленка, методът „страна“ обаче ми изглежда не само напълно законосъобразно използваем, но и в някои аспекти по-справедлив.
CAMPOLI v COMMISSION expensive areas in the State: however, since a single correction coefficient must be chosen for each Member State, the ‘country method’ is, in my view, not only entirely legitimately practicable but also in some respects more equitable .
Както основателно отбелязва Първоинстанционният съд 20, за да може да бъде наистина прецизна, системата би трябвало да отчита специфичен корекционен коефициент за всяко място на пребиваване на бившите длъжностни лица на Общностите.
As the Court of First Instance rightly observed, 20 in order to be truly precise, the system would have to contemplate a specific correction coefficient for each place where former officials of the Communities live.
Дори различните квартали в рамките на един и същ град в редица случаи би трябвало да се оценяват по отделен начин, като се определят различни коефициенти въз основа на съответния жизнен стандарт.
Even different districts within the same city would probably, in many cases, have to be assessed separately, with different coefficients being applied on the basis of the respective cost of living.
Жалбоподателят настойчиво подчертава, че според него методът „страна“ не зачита принципа на равно третиране и следователно действа като дискриминационен критерий.
The appellant emphasises that, in his opinion, the ‘country method’ does not comply with the principle of equal treatment and therefore acts as a discriminatory criterion.
Явно идеята му по същество е, че на практика единствено методът „столица“ избягва потенциалните критики, основаващи се на забраната на дискриминацията.
His underlying idea is clearly that, in practice, only the ‘capital method’ avoids possible criticism based on the prohibition of discrimination.