natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Четвърто, ако обаче останалата част от собствения разпределяем капитал, попадащ в категорията EK 45, не е достатъчна, за да се покрие исканата от данъчната администрация корекция, а следователно и за да покрие вече извършеното разпределение на печалбата, според § 28, алинея 4 от KStG 1996 разпределението трябва да се приспадне от подкатегорията EK 02 чрез дерогиране на установения в § 30 от KStG 1996 ред на приспадане.
Fourthly, if the remaining capital and reserves available for distribution in category EK 45 are however not sufficient to cover the correction required by the tax authorities and, consequently, in order to cover the profit distribution already carried out, Paragraph 28(4) of the KStG 1996 requires the distribution to be charged to subcategory EK 02, by way of exception to the sequence for charging laid down by Paragraph 30 of the KStG 1996.
От това следва, че прилагането на дерогацията по § 28, алинея 4 от KStG 1996 позволява да се запази след корекцията приложимата към разпределянето данъчна ставка от 30 %.
It follows that the exception provided for by Paragraph 28(4) of the KStG 1996 enables the 30% rate of distribution tax to be maintained after correction.
В случая в основата на спора в главното производство е именно прилагането на дерогацията, определена в § 28, алинея 4 от KStG 1996, към конкретния случай на разпределение на печалба от страна на Burda в полза на RCS, установеното в Нидерландия дружество майка.
In the present case, it is the exception provided for by Paragraph 28(4) of the KStG 1996, in the particular situation of the profit distribution by Burda to RCS, the parent company established in the Netherlands, which has given rise to the dispute in the main proceedings.
По-конкретно и както произтича от мотивите на акта препаращане, макар препращащият съд да счита, че § 28, алинея 4 от KStG 1996 действително се прилага по отношение на разглежданото в главното производство положение, той обаче отбелязва, че тъй като е установено извън германска територия RCS не разполага с удостоверението, което би му позволило да получи данъчен кредит, равняващ се на размера на платения от Burda корпоративен данък.
More precisely, as the reasoning of the order for reference shows, although the national court considers that Paragraph 28(4) does indeed apply to the situation at issue in the main proceedings, it also notes that, because RCS is established outside German territory, it does not possess the certificate enabling it to obtain a tax credit equivalent to the corporation tax paid by Burda.
Всъщност ако след направената корекция разпределението е приспаднато от подкатегорията EK 01, която, както се уточнява по-горе, е освободена от данъчно облагане дори в случай на разпределение, и макар че данъчните
In that connection, it is common ground that the exception provided for by Paragraph 28(4) of the KStG 1996 aims to prevent the recipients of a distribution from profiting, under the German tax system, 6from a tax credit allowed on the basis of a tax certificate issued by the company which made the distribution, equivalent to the tax deducted in its hands without tax having in reality been paid by that company because of the correc-
6 — Вж. § 36 от EStG 1990, частично възпроизведен в точка 23 от настоящото заключение.
6 — See Paragraph 36 of the EStG 1990, partly reproduced in point 23 of this Opinion.
Именно в този контекст Bundesfinanzhof иска от Съда да установи, от една страна, дали облагане на разпределението на печалба като тази от категорията EK 02 представлява удържане на данък при източника, забранено от член 5, параграф 1 от Директива 90/435, и от друга страна, при отрицателен отговор на първия въпрос, дали свободата на установяване и/или свободното движение
It is in that context that the Bundesfinanzhof asks, first, whether a tax on profit distributions such as that affecting category EK 02 is a withholding tax prohibited by Article 5(1) of Directive 90/435 and, second, in the event of a negative reply to the first question, whether the freedom of
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н MENGOZZI — ДЕЛO C-284/06 на капитали трябва да бъдат тълкувани в смисъл, че не допускат съвместното прилагане на разпоредби като § 27, алинея 1 и § 28, алинея 4 от KStG 1996.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-284/06 establishment and/or the free movement of capital must be interpreted as precluding the combined application of provisions such as Paragraphs 27(1) and 28(4) of the KStG 1996.
и която ѝ позволява временно да удържа данък при източника от 5 % върху разпределената печалба, не следва да се прилага в главното производство.
Second, it is common ground that the derogation from Article 5(1) of Directive 90/435, provided for by Article 5(3) in favour of the Federal Republic of Germany, allowing it temporarily to impose a withholding tax of 5% on distributed profits, is not applicable in the present case.
Както уточнява член 5, параграф 3 от Директива 90/435, този режим е бил приложим най-късно до средата на 1996 г. 7.
As Article 5(3) of Directive 90/435 states, that arrangement was applicable until mid-1996 at the latest.
От друга страна, нито германската данъчна администрация в спора по главното производство, нито германското правителство в представеното пред Съда становище не се позовават на евентуалното прилагане на предвидената в член 5, параграф 3 от Директива 90/435 дерогация, като освен това германското правителство посочва, че съгласно тази директива от Burda не е удържан данък при източника върху доходите от капитали, което Burda не оспорва.
Moreover, neither the German tax authorities in the main proceedings nor the German Government in the observations which it submitted to the Court relied on the possible application of the exception provided for by Article 5(3) of Directive 90/435, the German Government pointing out that, in accordance with the directive, no tax on investment income had been deducted at source in Burda’s hands, a point not disputed by the latter.
По-специално следва да се отбележи, че Burda подлежи на облагане с корпоративен данък в Германия („Körperschaftsteuer“) съгласно член 2, буква в) от посочената директива и че е налице достатъчно процентно участие на RCS в дружествения капитал на Burda, т.е. равно или надвишаващо 25 %, съгласно член 3, параграф 1, буква a) от тази директива.
Before a determination is made as to whether a tax measure such as that at issue in the present case is a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Directive 90/435 and prohibited by that provision, three preliminary points merit consideration.
На трето място, следва да се отбележи, подобно на Комисията, че препращащата юрисдикция иска единствено да установи дали облагането на разпределението, основано на категория EK 02, представлява удържане на данък при източника по смисъла на член 5, параграф 1 от Директива 90/435, без да задава въпрос дали първоначалното облагане на разпределението, т.е. това, което е платено преди извършената от германската данъчна администрация корекция, представлява също удържане на данък при източника по смисъла на горепосочената разпоредба.
Thirdly, I note, as did the Commission, that the national court is uncertain only as to whether the tax on distributions based on category EK 02 is a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Directive 90/435, but not as to whether the initial tax on distributions, namely that paid before the correction by the tax authorities, is also a withholding tax within the meaning of that provision.
Както обаче ще стане
However, as will be shown below, I do not think that the question whether the rules at issue provide for a withhold-
На второ място, безспорно е, че предвидената в параграф 3 от Директива 90/435 дерогация от член 5, параграф 1 в полза на Федерална република Германия
It must be observed in particular that Burda is subject to corporation tax (Körperschaftsteuer) in Germany, in accordance with Article 2(c) of the directive, and that RCS has a sufficient holding, that is to say, a minimum of 25%, in the share capital of Burda, in accordance with Article 3(1)(a) of the directive.
BURDA източника, извършвано от дружеството, разпределящо дивидентите, за сметка на акционера към момента на разпределянето на дивидентите.
BURDA company on the shareholder’s behalf on the distribution date of the dividends.
ясно по-нататък, не смятам, че въпросът дали разглежданото законодателство представлява удържане на данък при източника по смисъла на член 5, параграф 1 от Директива 90/435 може да се разглежда само с оглед на § 28, алинея 4 от KStG 1996, както е приложен в главното производство, а напротив, тъй като става дума за квалифициране разпоредбите на дадена данъчна уредба, то трябва да се разглежда с оглед на данъчната система, в рамките на която се вписва тази разпоредба.
ing tax within the meaning of Article 5(1) of Directive 90/435 falls to be considered solely in the light of Paragraph 28(4) of the KStG 1996, as applied in the main proceedings; rather, since this is an exercise in classifying a given set of tax rules, it must be appraised in the context of the tax system of which that provision forms a part.
Предвид така изложените съображения и що се отнася до разглеждането на първия въпрос, поставен от препращащата юрисдикция, трябва да се припомни, че Директива 90/435 цели да премахне, чрез въвеждането на обща данъчна система, неблагоприятното третиране на дружества майки и дъщерни дружества, установени в различни държавичленки, и по този начин да улесни групирането на дружества на общностно равнище 8.
Having said this, and with regard to the first question from the national court, it must be observed that Directive 90/435 is intended to eliminate, by the introduction of a common system for the taxation of distributed profits, any disadvantage to parent companies and subsidiaries resident in different Member States and thereby to facilitate the grouping together of companies at Community level.
Тази директива следователно има за цел предотвратяване на двойното данъчно облагане на печалба, разпределена от дъщерно дружество на неговото дружество майка, когато същите са установени в различни държавичленки 9.
8 The directive thus aims to prevent the double taxation of profits distributed by a subsidiary to its parent company where they are established in different Member States. 9
Наличието на два възможни начина на облагане може да доведе, от една страна, до икономическо двойно данъчно облагане, т.е. двойно данъчно облагане на един и същ доход в тежест на две различни данъчнозадължени лица, а от друга — до правно предвидено двойно данъчно облагане, т.е. двойно данъчно облагане на един и същ доход на едно и също данъчнозадължено лице в две различни държави.
The existence of two possible methods of taxation may give rise, on the one hand, to economic double taxation, that is to say, double taxation of the same income borne by two different taxpayers and, on the other, to legal double taxation, that is to say, double taxation of the same income in the hands of the same taxpayer in two different States.
Например икономическо двойно данъчно облагане е налице, когато печалбата на дружеството, разпределящо дивидентите, се облага в рамките на корпоративния данък, а след това — на равнището на акционера, подлежащ на облагане с данък върху доходите или на корпоративен данък, като печалба, разпределена под формата на дивиденти.
There is, for example, economic double taxation where the profits of the distributing company are taxed for corporation tax and are then subject to income tax or corporation tax in the shareholder’s hands as profits distributed in the form of dividends.
За разлика от него, правно предвиденото двойно данъчно облагане се проявява, когато акционерът е подложен първо на удържане на данък при източника върху получените дивиденти, а след това — на данък върху доходите, събиран в друга държава 10.
Legal double taxation is confirmed where the shareholder is subject, first, to withholding tax on dividends received and then to income or corporation tax recovered in another State. 10
В тази връзка е полезно да се припомни, че що се отнася до реда и условията за облагане на разпределяната от дружества печалба под формата на дивиденти, по правило същата се облага на две нива: от една страна — в рамките на корпоративния данък като печалба на дружеството, разпределящо дивиденти, а след това — на равнището на акционера, и от друга страна, чрез облагането с данък върху доходите на акционера, който получава дивидентите, и/или посредством удържане на данък при
In that regard, it should be borne in mind that, in the procedure for the taxation of profits distributed in the form of dividends by companies, they are generally taxed in two ways: first, as profits of the distributing company in the framework of corporation tax and then in the hands of the shareholder; second, by the imposition of income tax on the shareholder receiving the dividends and/or of withholding tax paid by the distributing
По отношение на уредените от Директива 90/435 лица и въпроси, като забранява по принцип каквото и да е „удържане на данък при източника“, член 5, параграф 1 от тази директива има за цел предотвратяване на правно предвиденото двойно данъчно облагане на печалба, разпределена на дружеството майка.
Within the scope ratione personae and ratione materiae of Directive 90/435, by prohibiting in principle a ‘withholding tax’, Article 5(1) of the directive aims to prevent legal double taxation of distributed profits in the hands of the parent company.
С други думи, по принцип се забранява на държавачленка на източника, т.е. на държаватачленка, на чиято територия е установено дъщерното
In other words, the source Member State, that is to say, the Member State in whose territory the subsidiary is established, is not permitted
8 — Вж. по-специално Решение от 25 септември 2003 г. по дело Océ Van der Grinten (C-58/01, Recueil, стр. I-9809, точки 45 и 80).
8 — See, inter alia, Case C-58/01 Océ Van der Grinten [2003] ECR I-9809, paragraphs 45 and 80.
9 — Вж. в този смисъл Решение от 4 октомври 2001 г. по дело Athinaïki Zythopoiïa (C-294/99, Recueil, стр. I-6797, точка 5).
10 — See points 23 and 24 of my Opinion in Case C-379/05 Amurta [2007] ECR I-9569.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н MENGOZZI — ДЕЛO C-284/06 дружество, да облага получените от дружеството майка дивиденти.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-284/06 to tax the dividends received by the parent company.
случай на ликвидация държаватачленка по регистрацията на дружеството майка или се въздържа от облагане на печалбата, или я облага, като разрешава на това дружество да приспадне от размера на дължимия данък частта от данъка на дъщерното дружество, която е свързана с тази печалба 12, без освен това тази директива да засяга прилагането на национални разпоредби или на договорни разпоредби, предназначени да премахнат или да намалят икономическото двойно данъчно облагане на дивидентите, в частност на разпоредбите, свързани с плащането на данъчни кредити на получателите на дивиденти 13.
situation, Directive 90/435 provides that, except in the case of liquidation, the Member State of the parent company either refrains from taxing such profits or taxes them while authorising the parent company to deduct from the amount of tax due the fraction of the tax paid by the subsidiary which relates to those profits, 12 without, furthermore, the directive affecting the application of domestic or agreementbased provisions designed to eliminate or lessen economic double taxation of dividends, in particular provisions relating to the payment of tax credits to the recipients of dividends. 13
Това тълкуване може да се изведе от отрицателното определение, което член 7, параграф 1 от Директива 90/435 дава на „удържане на данък при източника“ по смисъла на посочената директива, който уточнява, че този израз не обхваща авансовото плащане или предварително плащане на корпоративен данък на държаватачленка на дъщерното дружество, извършено във връзка с разпределението на печалбата към неговото дружество майка 11.
That interpretation may be inferred from the negative definition given by Article 7(1) of Directive 90/435 to the term ’withholding tax’ for the purpose of the directive, which states that the term does not cover an advance payment or prepayment (précompte) of corporation tax to the Member State where the subsidiary is situated, when it is made in connection with a distribution of profits to its parent company. 11
Според мен тези забележки позволяват да се установи причината, поради която при липса на положително определение на „удържане на данък при източника“ по смисъла на член 5, параграф 1 от Директива 90/435 Съдът е приел, че такъв израз се отнася до всяко облагане на приходи, получени в държаватачленка, в която се разпределят дивидентите, и на първо място, тези, чийто правопораждащ факт е изплащането на дивиденти или на друг приход от ценни книжа, на второ място — основата на този данък е приходът от същите, и трето — притежател на тези ценни книжа е данъчнозадълженото лице 14.
In my view, these observations show why, in the absence of a positive definition of ’withholding tax’ for the purpose of Article 5(1) of Directive 90/435, the Court has held that the term covered any tax on income received in the Member State in which dividends are distributed where, first, the chargeable event for the tax is the payment of dividends or of any other income from shares, second, the taxable amount is the income from those shares and, third, the taxable person is the holder of the shares. 14
С други думи, макар член 5, параграф 1 от посочената директива да забранява за дивидентите, изплатени на дружество майка, което е установено в друга държавачленка, да се събира данък при източника, тази забрана не обхваща плащането от дъщерното дружество на корпоративния данък, с който се облагат приходите от неговата икономическа дейност, дори ако този данък е удържан при източника и плащането му е извършено във връзка с разпределението на печалбата.
In other words, while Article 5(1) of the directive prohibits the collection at source of a tax on dividends paid to a parent company established in another Member State, the prohibition does not extend to the payment by the subsidiary of corporation tax on income generated by its economic activity, even if that tax is deducted at source and it is paid in conjunction with the distribution of profits.
Доколкото както е посочено по-горе, в този случай винаги може да е налице икономическо двойно данъчно облагане, Директива 90/435 предвижда, че освен в
As stated above, in so far as economic double taxation may always occur in that
Що се отнася до главното производство, Burda и Комисията считат, че данъчното задължение по § 28, алинея 4 от KStG 1996 отговаря на горепосочените три критерия, така че подобно данъчно задължение би трябвало да бъде забранено по
In the main proceedings, Burda and the Commission consider that the charge provided for by Paragraph 28(4) of the KStG 1996 fulfils the three criteria set out above, so
12 — Член 4, параграф 1 от Директива 90/435.
12 — Article 4(1) of Directive 90/435.
Вж. също Решение от 12 декември 2006 г. по дело Test Claimants in the FII Group Litigation (C-446/04, Recueil, стр. I-11753, точка 104).
See also Case C-446/04 Test Claimants in the FII Group Litigation [2006] ECR I-11753, paragraph 104.
13 — Член 7, параграф 2 от Директива 90/435.
13 — Article 7(2) of Directive 90/435.
11 — Според мен като дава отрицателно определение на понятието за удържане на данък при източника, член 7, параграф 1 от Директива 90/435 не може да се тълкува като разпоредба, която дерогира забраната за държаватачленка, в която се извършва разпределението на печалбата, да удържа данък при източника по смисъла на посочената директива.
11 — In my view, by giving a negative definition to ‘withholding tax’, Article 7(1) of Directive 90/435 cannot be interpreted as an exception to the requirement that the Member State in which the distribution is made is not to charge withholding tax within the meaning of the directive.
Напротив, тази разпоредба допринася за очертаване на понятието за удържане на данък при източника, като уточнява материалното приложно поле на разпоредбите от Директива 90/435.
On the contrary, that provision contributes to delimiting ’withholding tax’ by specifying the scope ratione materiae of Directive 90/435.
Следователно според мен член 7, параграф 1 от Директива 90/435 не може да се тълкува стеснително.
Article 7(1) of the directive cannot therefore, it seems to me, be interpreted restrictively.
Освен това става въпрос именно за удържане на корпоративен данък от намиращо се в Германия дъщерно дружество, а не за облагане на дивидентите, които са изплатени на притежателите на дялови участия в дружествения капитал на Burda, а именно неговите дружества майки.
The German Government, on the other hand, submits that the tax in question falls only upon the subsidiary established in Germany so that, in particular, the third criterion formulated by the Court in its caselaw is not met.
Несъмнено е вярно, че след корекцията корпоративният данък е приспаднат от приходи от категорията EK 02, които не са били обложени или са били обложени със ставка от 0 %, ако не се прави разпределение на печалба.
It is no doubt true that, after correction, the corporation tax was charged to income in category EK 02 which would not have been taxed or taxed at the nil rate had there not been a profit distribution.
Това обстоятелство обаче не ми се струва от решаващо значение в главното производство.
However, in the present case, this circumstance does not appear to me decisive.
По мое мнение предвиденото съгласно § 28, алинея 4 от KStG 1996 данъчно задължение не може да се преценява изолирано, без да се изопачат обективните характеристики на това облагане.
For my part, I think the charge provided for by Paragraph 28(4) of the KStG 1996 cannot be assessed in isolation as otherwise the objective characteristics of that tax may be misunderstood.
Всъщност следва да не се пренебрегва обстоятелството, че този данък се удържа само в случай на първоначална „грешка“ на дъщерното дружество, която се отнася до прекомерно разпределение на печалба, приспадната от собствения капитал на това дружество.
It must not be forgotten that the tax is charged only in the event of an initial ‘error’ on the part of the subsidiary in an excessive distribution of profits set off against the company’s capital and reserves.
С други думи, ако след корекция данъчното задължение по § 28, алинея 4 от KStG 1996 трябва да представлява удържане на данък при източника по смисъла на член 5, параграф 1 от Директива 90/435, същото би трябвало да се прилага (и a fortiori) за първоначалното облагане, т.е. при облагането с данък преди извършената от германската данъчна администрация корекция.
In other words, if the charge, after correction, provided for by Paragraph 28(4) of the KStG 1996 is to be a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Directive 90/435, the same should apply (and with greater reason) to the initial tax, namely the tax charged before the correction by the German tax authority.
Една обикновена корекция на първоначалното облагане, извършена от национална данъчна администрация, според мен не може да измени правния характер на това облагане по смисъла на Директива 90/435.
An ordinary correction by a national tax authority of an initial tax assessment cannot, in my view, change the legal nature of that tax in relation to Directive 90/435.
Освен това следва да се припомни, че направената от германската данъчна администрация корекция съгласно § 28, алинея 4 от KStG 1996 се извършва след
First of all, generally speaking, it must be observed that, in relation to the British advance corporation tax (ACT), the Court has stated that it is a payment of corporation tax in advance, even though it is levied in advance when dividends are paid and calculated by reference to the amount of those dividends. 15