natgillin/translations-raw huggingface dataset:
— поради вероятност от объркване в съзнанието на потребителите използването трябва да засяга или да може да засегне основната функция на марката, която е да гарантира на потребителите произхода на стоките или услугите.
— it must affect or be liable to affect the essential function of the trade mark, which is to guarantee to consumers the origin of the goods or services, by reason of a likelihood of confusion on the part of the public.
Що се отнася по-специално до четвъртото условие, от една страна, както бе припомнено в точка 47 от настоящото решение, член 5, параграф 1, буква б) от Директива 89/104 следва да се приложи единствено ако поради идентичността или приликата както на марките, така и на обозначените стоки или услуги в съзнанието на потребителите съществува вероятност от объркване.
As regards more particularly the fourth condition, first, as pointed out in paragraph 47 above, Article 5(1)(b) of Directive 89/104 is designed to apply only if, by reason of the identity or similarity both of the marks and of the goods or services which they designate, there exists a likelihood of confusion on the part of the public.
От друга страна, съгласно постоянна съдебна практика вероятността потребителите да повярват, че съответните стоки или услуги произхождат от едно и също предприятие или евентуално от икономически свързани предприя- тия представлява вероятност от объркване по смисъла на тази разпоредба (вж. по-специално Решение от 22 юни 1999 г. по дело Lloyd Schuhfabrik Meyer, C-342/97, Recueil, стр. I-3819, точка 17 и Решение по дело Medion, посочено по-горе, точка 26).
Second, it is settled caselaw that the risk that the public might believe that the goods or services in question come from the same undertaking or, as the case may be, from economically-linked undertakings, constitutes a likelihood of confusion within the meaning of that provision (see, inter alia, Case C-342/97 Lloyd Schuhfabrik Meyer [1999] ECR I-3819, paragraph 17, and Medion, paragraph 26).
Така използването на знак, идентичен или подобен на марката, който поражда вероятност от объркване в съзнанието на потребителите, засяга или може да засегне основната функция на марката.
Thus, use of a sign which is identical with, or similar to, the trade mark which gives rise to a likelihood of confusion on the part of the public affects or is liable to affect the essential function of the mark.
Установено е, че в главното производство използването от H3G на знак, подобен марките мехурчета, е извършено в контекста на стопански операции, насочени към реализиране на икономическа изгода, а не е от частен характер.
It is clear that, in the case in the main proceedings, H3G used the sign similar to the bubbles trade marks in the course of a commercial activity with a view to gain and not as a private matter.
Следователно използването е извършено в рамките на търговската дейност (вж. по аналогия Решение по дело Céline, посочено по-горе, точка 17).
The mark was therefore being used in the course of trade (see, by analogy, Céline, paragraph 17).
Освен това става въпрос за използване за услуги, идентични с услугите, за които са регистрирани посочените марки.
It is also clear that H3G used that sign without the consent of O2 and O2 (UK), the proprietors of the bubbles trade marks.
От друга страна, трябва да се констатира, че според установеното от самата препращаща юрисдикция използването от H3G в спорната реклама на изображения на мехурчета, подобни на марките мехурчета, не е породило вероятност от объркване в съзнанието на потребителите.
By contrast, in accordance with the the referring court’s own findings, the use by H3G, in the advertisement in question, of bubble images similar to the bubbles trade marks did not give rise to a likelihood of confusion on the part of consumers.
Всъщност спорната реклама като цяло не е заблуждаваща, и по-специално не внушава наличието на каквато и да било търговска връзка между O2 и O2 (UK), от една страна, и H3G, от друга.
The advertisement, as a whole, was not misleading and, in particular, did not suggest that there was any form of commercial link between O2 and O2 (UK) on the one hand, and H3G, on the other.
В това отношение, противно на поддържаното от O2 и O2 (UK), за да прецени наличието на вероятност от объркване, препращащата юрисдикция правилно е ограничила своя анализ до контекста, в който знакът, подобен на марките мехурчета, е бил използван от H3G.
In that regard, contrary to the submission of O2 and O2 (UK), the referring court was right to limit its analysis to the context in which the sign similar to the bubbles trade marks was used by H3G, for the purpose of assessing the existence of a likelihood of confusion.
Несъмнено понятието за вероятност от объркване е едно и също в член 4, параграф 1, буква б) и член 5, параграф 1, буква б) от Директива 89/104 (вж. в този смисъл Решение от 22 юни 2000 г.по дело Marca Mode, C-425/98, Recueil, стр. I-4861, точки 25—28).
It is true that the notion of likelihood of confusion is the same in Articles 4(1)(b) and 5(1)(b) of Directive 89/104 (see, to that effect, Case C-425/98 Marca Mode [2000] ECR I-4861, paragraphs 25 to 28).
В рамките на член 4, параграф 1, буква б) от Директива 89/104 обаче се разглежда заявка за регистрация на марка.
Article 4(1)(b) of Directive 89/104, however, concerns the application for registration of a mark.
След като марката бъде регистрирана, притежателят на тази марка има правото да я използва, както намери за добре, така че за да се прецени дали заявката за регистрация попада в обхвата на основанието за отказ, предвидено в тази разпоредба, следва да се провери дали съществува вероятност от объркване с по-ранната марка на предявилия възражение във всички обстоятелства, в които заявената марка, ако бъде регистрирана, би могла да се използва.
Once a mark has been registered its proprietor has the right to use it as he sees fit so that, for the purposes of assessing whether the application for registration falls within the ground for refusal laid down in that provision, it is necessary to ascertain whether there is a likelihood of confusion with the opponent’s earlier mark in all the circumstances in which the mark applied for might be used if it were to be registered.
От друга страна, в хипотезата, визирана в член 5, параграф 1, буква б) от Директива 89/104, третото лице, което използва знак, идентичен или подобен на регистрирана марка, не претендира никакво свързано с марка право върху този знак, а го използва в определени случаи.
By contrast, in the case provided for in Article 5(1)(b) of Directive 89/104, the thirdparty user of a sign identical with, or similar to, a registered mark does not assert any trade mark rights over that sign but is using it on an ad hoc basis.
При това положение, за да се прецени дали притежателят на регистрираната марка има право да се противопостави на това специфично използване, разглеждането следва да се ограничи до обстоятелствата, които характеризират споменатото използване, без да е необходимо да се установява дали друго използване на същия знак при други обстоятелства също би могло да създаде вероятност от объркване.
In those circumstances, in order to assess whether the proprietor of the registered mark is entitled to oppose that specific use, the assessment must be limited to the circumstances characterising that use, without there being any need to investigate whether another use of the same sign in different circumstances would also be likely to give rise to a likelihood of confusion.
Следователно в главното производство не е налице четвъртото условие, което е необходимо, за да може притежателят на регистрирана марка да има право да забрани използването на подобен на неговата марка знак за стоки или услуги, идентични или подобни на тези, за които спомената марка е регистрирана.
Thus, the fourth condition required before the proprietor of a registered mark is authorised to prevent the use of a sign similar to his trade mark for goods and services identical with, or similar to, those for which that mark is registered is not satisfied in the case in the main proceedings.
Поради това на първия въпрос следва да се отговори, че член 5, параграф 1, буква б) от Директива 89/104 трябва да се тълкува в смисъл, че притежателят на регистрирана марка няма право да забрани използването от трето лице в сравнителна реклама на знак, подобен на тази марка, за стоки или услуги, идентични или подобни на тези, за които е регистрирана споменатата марка, когато това използване не поражда вероятност от объркване в съзнанието на потребителите, като това не зависи от обстоятелството дали споменатата сравнителна реклама отговаря или не на всички условия, за да бъде разрешена, посочени в член 3а от Директива 84/450.
Consequently, the answer to the first question must be that Article 5(1)(b) of Directive 89/104 is to be interpreted as meaning that the proprietor of a registered trade mark is not entitled to prevent the use, by a third party, in a comparative advertisement, of a sign similar to that mark in relation to goods or services identical with, or similar to, those for which that mark is registered where such use does not give rise to a likelihood of confusion on the part of the public, and that is so irrespective of whether or not the comparative advertisement satisfies all the conditions laid down in Article 3a of Directive 84/450 under which comparative advertising is permitted.
По втория и третия въпрос, свързани с тълкуването на член 3а, параграф 1 от Директива 84/450
The second and third questions, concerning the interpretation of Article 3a(1) of Directive 84/450
С втория и третия си въпрос препращащата юрисдикция иска да установи дали член 3а, параграф 1 от Директива 84/450 трябва да се тълкува в смисъл, че сравнителна реклама, в която рекламодателят използва марката на конкурент или знак, подобен на тази марка, е разрешена единствено ако това използване е необходимо за сравнението между стоките или услугите на рекламодателя
By its second and third questions, the referring court asks whether Article 3a(1) of Directive 84/450 must be interpreted as meaning that a comparative advertisement in which the advertiser uses the trade mark of a competitor or a sign similar to that mark is permitted only if that use is indispensable in order to make a comparison
O2 HOLDINGS И O2 (UK) и тези на конкурента, и евентуално дали използването на знак, подобен на марката на конкурента, може да се счете за необходимо.
O2 HOLDINGS AND O2 (UK) between the advertiser’s goods or services and those of the competitor and, as the case may be, whether the use of a sign similar to the competitor’s mark may be regarded as indispensable.
Препращащата юрисдикция обаче иска тълкуване на тази разпоредба единствено в случай че Съдът отговори утвърдително на първия преюдициален въпрос.
However, the referring court has requested the interpretation of that provision only in the event that the Court answers the first question referred in the affirmative.
В такъв случай вторият и третият преюдициален въпрос не следва да се разглеждат.
Therefore, there is no need to examine the second and third questions referred.
Съединени дела C-23/07 и C-24/07
Joined Cases C-23/07 and C-24/07
(Преюдициални запитвания, отправени от Tribunale amministrativo regionale del Lazio)
(Reference for a preliminary ruling from the Tribunale amministrativo regionale del Lazio)
„Земеделие — Регламенти (ЕО) № 1493/1999, № 753/2002 и № 1429/2004 — Обща организация на пазара на вино — Етикетиране на вината — Използване на наименованията на сортовете лози или на техните синоними — Географско указание „Tokaj“ за вина с произход от Унгария — Възможност да се използва наименованието на сорт грозде „Tocai friulano“ или „Tocai italico“ като добавка към наименованието на географското указание на някои вина с произход от Италия — Изключване след преходен период от тринадесет години, приключващ на 31 март 2007 г. — Действителност — Правно основание — Член 34 ЕО — Принцип на недопускане на дискриминация — Принципи на международното право, свързани с договорите — Присъединяване на Унгария към Европейския съюз — Членове 22—24 от Споразумението ТРИПС“
(Agriculture — Regulations (EC) Nos 1493/1999, 753/2002 and 1429/2004 — Common organisation of the market in wine — Labelling of wines — Use of vine variety designations or synonyms thereof — Geographical indication ‘Tokaj’ for wines originating in Hungary — Possible use of vine variety designation ‘Tocai friulano’ or ‘Tocai italico’ in addition to the geographical indication of certain wines originating in Italy — Prohibited after a 13-year transitional period expiring on 31 March 2007 — Validity — Legal basis — Article 34 EC — Principle of nondiscrimination — Principles of international law on treaties — Accession of Hungary to the European Union — Articles 22 to 24 of the TRIPs Agreement)
Определение на Съда (втори състав) от 12 юни 2008 г. . . . . . . . . . .
Order of the Court (Second Chamber), 12 June 2008
РЕЗЮМЕ — СЪЕДИНЕНИ ДЕЛА C-23/07 И C-24/07
SUMMARY — JOINED CASES C-23/07 AND C-24/07
Присъединяване на нови държавичленки към Общностите — Унгария — Обща организация на пазарите — Вино — Описание и представяне на вината
Accession of new Member States to the Communities — Hungary — Common organisation of the markets — Wine — Description and presentation of wines
(член 2 от Акта за присъединяване от 2003 г.; Регламенти № 753/2002 и № 1429/2004 на Комисията)
(Act of Accession 2003, Art. 2; Commission Regulations Nos 753/2002 and 1429/2004)
Земеделие — Обща организация на пазарите — Вино — Описание и представяне на вината
Agriculture — Common organisation of the markets — Wine — Description and presentation of wines
(член 53 от Регламент № 1493/1999 на Съвета; Регламент № 753/2002 на Комисията)
(Council Regulation No 1493/1999, Art. 53; Commission Regulation No 753/2002)
(член 34, параграф 2, втора алинея ЕО; член 19 от Регламент № 753/2002 на Комисията)
(Art. 34(2), second subpara., EC; Commission Regulation No 753/2002, Art. 19)
(член 19, параграф 2 от Регламент № 753/2002 на Комисията)
(Commission Regulation No 753/2002, Art. 19(2))
(членове 23 и 24 от Споразумението ТРИПС; член 50 от Регламент № 1493/1999 на Съвета; Регламент № 753/2002 на Комисията)
(TRIPS Agreement, Arts 23 and 24; Council Regulation No 1493/1999, Art. 50; Commission Regulation No 753/2002)
думата „Tocai“ за описанието и представянето на някои италиански качествени вина, произведени в определен район, след изтичането на преходния период на 31 март 2007 г., забрана, която произхожда от Споразумението между ЕО и Унгария относно виното, са неразделна част от достиженията на правото на Общността, съществуващи към 1 май 2004 г., и след като са възпроизведени в Регламент № 1429/2004 за изменение на Регламент № 753/2002, продължават да се прилагат и след тази дата.
produced in a specified region, after the expiry on 31 March 2007 of a transitional period — a prohibition first laid down in the EC-Hungary Agreement on wines — they form an integral part of the acquis communautaire as it stood on 1 May 2004 and, after being reproduced in Regulation No 1429/2004, amending Regulation No 753/2002, they have continued to apply after that date.
Актът относно условията на присъединяването към Европейския съюз на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република и промените в учредителните договори на Европейския съюз трябва да се тълкува в смисъл, че съгласно член 2 от него разпоредбите на Регламент № 753/2002 относно определяне на някои правила за прилагане на Регламент № 1493/1999 по отношение на описанието, обозначаването, представянето и защитата на определени лозаровинарски продукти, доколкото водят до забрана за използване на
The Act concerning the conditions of accession to the European Union of the Czech Republic, the Republic of Estonia, the Republic of Cyprus, the Republic of Latvia, the Republic of Lithuania, the Republic of Hungary, the Republic of Malta, the Republic of Poland, the Republic of Slovenia and the Slovak Republic and the adjustments to the Treaties on which the European Union is founded is to be interpreted as meaning that, in accordance with Article 2 of that act, in so far as the provisions laid down in Regulation No 753/2002 laying down certain rules for applying Regulation No 1493/1999 as regards the description, designation, presentation and protection of certain wine sector products prohibit use of the term ‘Tocai’ to describe and present certain Italian quality wines,
(вж. точки 60, 68 и 71; точка 1 от диспозитива)
(see paras 60, 68, 71, operative part 1)
с които се забранява използването на думата „Tocai“ за описанието и представянето на някои италиански качествени вина, произведени в определен район, след изтичането на преходния период на 31 март 2007 г.
of which is to prohibit use of the term ‘Tocai’ to describe and present certain Italian quality wines, produced in a specified region (‘psr’), after the expiry on 31 March 2007 of a transitional period.
Член 53 от Регламент № 1493/1999 относно общата организация на пазара на вино представлява достатъчно правно основание, позволяващо на Комисията да приеме разпоредбите на Регламент № 753/2002 относно определяне на някои правила за прилагане на Регламент № 1493/1999 по отношение на описанието, обозначаването, представянето и защитата на определени лозаровинарски продукти, възпроизведени от Регламент № 1429/2004, с които се забранява използването на думата „Tocai“ за описанието и представянето на някои италиански качествени вина, произведени в определен район, след изтичането на преходния период на 31 март 2007 г.
Article 53 of Regulation No 1493/1999 on the common organisation of the market in wine constitutes an adequate legal basis for the adoption by the Commission of the provisions laid down in Regulation No 753/2002 laying down certain rules for applying Regulation No 1493/1999 as regards the description, designation, presentation and protection of certain wine sector products and reproduced in Regulation No 1429/2004, the effect of which is to prohibit use of the term ‘Tocai’ to describe and present certain Italian quality wines, produced in a specified region, after the expiry on 31 March 2007 of a transitional period.
Всъщност тези разпоредби произтичат от двустранно споразумение.
The source of those provisions is a bilateral agreement.
Подобни мерки обикновено се съдържат в поредица двустранни споразумения относно търговията с вина, сключени от Общността с трети държави.
Similar measures are typically to be found in a series of bilateral agreements on trade in wine concluded by the Community with third States.
Става дума за мерки, които се въвеждат постепенно, за да разрешат проблеми с наименованията на вина, възникващи в рамките на търговията с тези продукти.
They are measures which are introduced gradually in order to resolve the difficulties concerning the designation of wines which arise in connection with trade in those products.
Всъщност приемайки разпоредбите на Регламенти № 753/2002 и № 1429/2004 относно посочената забрана, Комисията се ограничава до включването на текст, който вече е предвиден в двустранно споразумение, а именно Споразумението между ЕО и Унгария относно виното, и който след това е възпроизведен в Акта за присъединяване като част от достиженията на правото на Общността.
In adopting the provisions of Regulations Nos 753/2002 and 1429/2004 concerning that prohibition, the Commission merely set out a series of enacting terms already contained in a bilateral agreement, namely the EC-Hungary Agreement on wines, which were later, as acquis communautaire, reproduced in the Act of Accession.
(вж. точки 73 и 79; точка 2 от диспозитива)
(see paras 73, 79, operative part 2)
Освен това предимството, което е предоставено на географското указание пред наименованието на сорт грозде, който го наподобява, се съгласува с разпоредбите на член 19 от Регламент № 753/2002 и с общата структура на този член, според който наименованието на сорт грозде не може да бъде представено върху етикета на вино, ако то включва географско указание, използвано за означаването на качествено вино, произведено в определен район.
Moreover, the priority given to the geographical indication over the vine variety name which resembles it is consistent with the provision made overall by Article 19 of Regulation No 753/2002 and with the general scheme of that article, under which the variety name may not appear on the label of a wine if it includes a geographical indication used to describe a quality wine psr.
Следователно забраната да се използва подобно наименование представлява общо правило.
The prohibition on the use of such a name is therefore the general rule.
Използването на подобно наименование е позволено само чрез дерогация от посоченото общо правило, при това единствено съгласно действащите национални и общностни правила към датата на влизане в сила на същия регламент.
It is only ‘by way of derogation’ from that general rule that the use of such a name is permitted and then only under the national and Community rules in force on the date of entry into force of that regulation.
(вж. точки 84, 89, 91 и 92; точка 3 от диспозитива)
(see paras 84, 89, 91, 92, operative part 3)
многостранните преговори (1986—1994 г.), по-конкретно на разпоредбите на член 24, параграф 6 от посоченото споразумение, тези разпоредби допускат приемането на мерки като предвидените в Регламент № 753/2002 относно определяне на някои правила за прилагане на Регламент № 1493/1999 по отношение на описанието, обозначаването, представянето и защитата на определени лозаровинарски продукти, възпроизведени от Регламент № 1429/2004, с които се забранява използването на думата „Tocai“ за описанието и представянето на някои италиански качествени вина, произведени в определен район, след изтичането на преходния период на 31 март 2007 г.
Round multilateral negotiations (19861994) and, in particular, Article 24(6) of that agreement, those provisions do not preclude the adoption of measures such as those laid down in Regulation No 753/2002 laying down certain rules for applying Regulation No 1493/1999 as regards the description, designation, presentation and protection of certain wine sector products and reproduced in Regulation No 1429/2004, the effect of which is to prohibit use of the term ‘Tocai’ to describe and present certain Italian quality wines, produced in a specified Italian region, after the expiry on 31 March 2007 of a transitional period.
Член 19, параграф 2 от Регламент № 753/2002 относно определяне на някои правила за прилагане на Регламент № 1493/1999 по отношение на описанието, обозначаването, представянето и защитата на определени лозаровинарски продукти, който предвижда, че използването на наименованието на сорт грозде, което включва географско указание, използвано за означаването на качествено вино, произведено в определен район, може чрез дерогация и при определени условия да присъства върху етикета на вино, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска разпоредбите на Регламент № 753/2002, възпроизведени от Регламент № 1429/2004, с които се забранява използването на думата „Tocai“ при описанието и представянето на някои италиански качествени вина, произведени в определен район, след изтичането на преходния период на 31 март 2007 г.
Article 19(2) of Regulation No 753/2002 laying down certain rules for applying Regulation No 1493/1999 as regards the description, designation, presentation and protection of certain wine sector products — under which a vine variety name which includes a geographical indication used to describe a quality wine produced in a specified region (‘psr’) may, by way of derogation and under certain conditions, appear on the label of a wine — must be interpreted as not precluding the provisions laid down in Regulation No 753/2002 and reproduced in Regulation No 1429/2004, the effect of which is to prohibit use of the term ‘Tocai’ to describe and present certain Italian quality wines psr after the expiry on 31 March 2007 of a transitional period.
(вж. точки 94 и 95; точка 4 от диспозитива)
(see paras 94, 95, operative part 4)