natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Тези задължения не водят до намаляване на стойността на съответния недвижим имот.
The Commission agrees with the Belgian and Netherlands Governments that any exemptions should be applied in the Member State of residence and that — unlike the debts in issue in Eckelkamp and Others — overendowment debts are not to be regarded as debts closely linked with the immovable property within the meaning of Barbier.
Във връзка с третия въпрос Комисията отбелязва, че между Нидерландия и Италия няма споразумение за избягване
In relation to Question 3, the Commission notes that, as regards succession duties, there is no agreement between the
15 — Пак там.
15 — Cited in footnote 3.
ARENS-SIKKEN е наследен посоченият недвижим имот, е пребивавало в тази държавачленка към момента на смъртта си, но не и ако е пребивавало в друга държавачленка, както е в настоящия случай.
ARENS-SIKKEN person was resident in another Member State.
на двойното данъчно облагане по отношение на данъка върху наследството.
Netherlands and Italy for the avoidance of double taxation.
Тя посочва също, че за да обоснове дадено ограничение на свободното движение на капитали, държавачленка не може да се позовава на данъчен кредит или на данъчно облекчение, което друга държавачленка — ако желае — може да предостави и което може да компенсира изцяло или отчасти претърпяната от данъчнозадълженото лице неблагоприятна последица.
It also argues that a Member State cannot, in order to justify a restriction on the free movement of capital, rely on a tax credit or concession which another Member State may — if it so desires — provide for and which may offset wholly or in part the disadvantage suffered by the taxable person.
Следователно за целите на настоящото производство е без значение дали и в какъв размер държаватачленка по пребиваване може да предостави такова облекчение.
It is thus not relevant for present purposes whether or to what extent the State of residence may grant such a concession.
Във връзка с предмета на настоящото производство може да се добави, че пред Съда не стои поставеният в главното производство въпрос дали за целите на събиране на данъка при прехвърляне следва да се счита, че жалбоподателят в главното производство е наследил недвижимия имот изцяло или е налице съвместно наследяване.
It may be added with regard to the subjectmatter of the present proceedings that this Court is not concerned with the issue raised in the main proceedings as to whether, for the purposes of levying the transfer duty, the appellant before the referring court is to be regarded as having inherited the immovable property in its entirety or whether there was a joint inheritance.
Този въпрос е предмет на националното законодателство в областта на наследяването и освен това от акта за препращане изглежда следва, че препращащата юрисдикция е отговорила на този въпрос в смисъл, че жалбоподателят е наследил недвижимия имот изцяло.
That is a matter for the national law on succession, which moreover appears from the order for reference to have been answered by the referring court to the effect that the appellant had inherited the immovable property as a whole.
С въпросите си, които смятам за подходящо да разгледам заедно 16, препра-
By its questions, which I consider it appropriate to examine together, 16the
По-нататък следва да се припомни, че съгласно установената съдебна практика въпреки че въпросите на прякото данъчно облагане попадат в компетентността на държавитечленки, последните все пак трябва да ги упражняват в съответствие с общностното право 17.
Next, it should be recalled that, according to well-established caselaw, although direct taxation falls within the competence of the Member States, they must none the less exercise that competence consistently with Community law.
щащата юрисдикция по същество иска да се установи дали членове 56 ЕО и 58 ЕО не допускат национално законодателство като разглежданото в главното производство, съгласно което — за целите на определяне на данъчната основа на данъка, дължим за придобиване по наследство на недвижим имот, разположен на територията на съответната държавачленка — могат да се вземат предвид някои задължения, свързани с превишаване на полученото, ако лицето, от което
17 referring court is asking in essence whether Articles 56 EC and 58 EC preclude national legislation such as that at issue in the main proceedings, under which — for the purposes of determining the basis of assessment of the tax due on the inheritance of an immovable property situated in the territory of the Member State concerned — account may be taken of overendowment debts if the person from whom the immovable property has been inherited was resident, at the time of death, in that Member State, but not if, as in the case before the referring court, that
17 — Вж. по-специално Решение от 7 септември 2004 г. по дело Manninen (C-319/02, Recueil, стр.
16 — In particular, as will become apparent from the following assessment, the question whether or not there is a restriction or discrimination prohibited by the provisions on the free movement of capital cannot be answered without a point of reference or a method of comparison to be applied.
Поради това е необходимо да се разгледа дали национално законодателство като това, което е предмет на главното производство, представлява забранено ограничение на свободното движение на капитали.
It is thus necessary to examine whether national legislation such as that at issue amounts to a prohibited restriction on the free movement of capital.
Що се отнася по-специално до прилагането ratione materiae на разпоредбите на Договора относно свободното движение на стоки към положение като разглежданото, което всъщност не се оспорва от страните по настоящото производство, съгласно установената съдебна практика наследствата представляват движения на капитали по смисъла на член 56 ЕО (предишен член 73б от Договора за ЕО), с изключение на случаите, при които съставните им елементи са в границите само на една държавачленка 18.
As regards, more particularly, the applic -ability ratione materiae of the Treaty provisions on the free movement of capital to a situation such as that at issue — which has not, in fact, been contested by the parties to the present proceedings — it is settled caselaw that an inheritance is a movement of capital within the meaning of Article 56 EC (formerly Article 73b of the EC Treaty), except in cases where its constitu- ent elements are confined within a single Member State. 18
В настоящия случай става дума за разграничението, което нидерландското данъчно законодателство прокарва, във връзка с данъчното облагане на наследството, между две положения: i) положението, при което разположеният в Нидерландия недвижим имот е наследен от чуждестранно лице, и ii) положението, при което този имот е наследен от местно лице.
At issue in the present case is the distinction drawn by the Netherlands tax legislation, as regards the taxation of inheritance, between two situations: (i) where immovable property situated in the Netherlands is inherited from a nonresident and (ii) where such property is inherited from a resident.
В това отношение е достатъчно да се отбележи, че положението по делото пред Hoge Raad der Nederlanden очевидно не е чисто вътрешно, тъй като се отнася до облагането на придобит по наследство недвижим имот от лице, което към момента на смъртта си е пребивавало в държавачленка, различна от Нидерландия, тоест различна от държаватачленка, в която е разположен недвижимият имот.
It suffices to note in that regard that the situation in the case before the Hoge Raad der Nederlanden is clearly not purely domestic in that it concerns the taxation of the acquisition of an immovable property through inheritance from a person resident, at the time of death, in a Member State other than the Netherlands, that is to say, other than the Member State in which the immovable property is situated.
Следователно наследството, предмет на главното производство, попада в обхвата на разпоредбите на Договора относно свободното движение на капитали.
The inheritance at issue in the main proceedings therefore falls within the scope of the Treaty provisions on the free movement of capital.
I-123, точка 25) и Решение по дело Van Hiltenvan der Heijden, посочено по-горе в бележка под линия 4, точка 42.
18 — See, to that effect, inter alia Case C-256/06 Jäger [2008] ECR I-123, paragraph 25, and van Hilten-van der Heijden, cited in footnote 4, paragraph 42.
В първата хипотеза (какъвто е случаят в настоящото производство) недвижимият имот е обект на облагане с данък при прехвърляне, което не позволява задължения, свързани с превишаване на полученото, като поетите от г-жа Arens-Sikken в резултат на делба чрез завещание от възходящ inter vivos, да бъдат приспаднати от стойността на имуществото за целите на изчисляване на данъчната основа, тъй като съгласно извършеното от Gerechtshof и препращащата юрисдикция тълкуване тези задължения не се считат за „задължения на територията на държавата“ по смисъла на член 13, параграф 2, буква б) от WB 1964.
In case (i) (the situation here), the immovable property is subject to transfer duty, which does not allow overendowment debts, such as those incurred by Ms Arens-Sikken as a result of the testamentary parental partition inter vivos, to be deducted from the value of the property for the purposes of calculating the basis of assessment, as such debts are not regarded as ‘domestic debts’ within the meaning of Article 13(2)(b) of the WV 1964, as interpreted by the Gerechtshof and the referring court.
Така данъкът при прехвърляне се събира върху стойността на съответното имущество без приспадане.
Transfer duty is thus levied on the value of the property concerned without deduction.
Напротив, при втората хипотеза придобиването на недвижим имот по наследство този път е обект на облагане с данък върху наследството, което означава, че задълженията, свързани с превишаване на полученото, ще бъдат взети предвид при определянето на данъчната основа.
By contrast, in case (ii), the acquisition through inheritance of the immovable property is subject instead to inheritance duty, which means that overendowment debts will be taken into account in the determination of the basis of assessment.
Следователно остава фактът, че общото данъчно задължение в случай като този на г-жа Arens-Sikken — когато нейните задължения, свързани с превишаване на полученото, не могат да бъдат взети предвид за определянето на данъка при прехвърляне — превишава това, което би възникнало, ако бе приложим данък върху наследството, тоест ако недвижимият имот бе наследен от местно лице.
The fact remains, consequently, that the total tax liability in a case such as that of Ms Arens-Sikken — where account cannot be taken of her overendowment debts for the determination of the transfer duty — exceeds that which would be incurred if inheritance duty were applicable, that is to say, if the immovable property were inherited from a resident.
Освен това фактът, че — както изтъква нидерландското правителство — данъчната стойност на прехвърления имот би била една и съща и в двата случая, по никакъв начин не поставя под съмнение този извод.
Moreover, that finding is not called into question by the fact that, as the Netherlands Government has contended, the immovable property transferred as such is assessed at the same value in either case.
В това отношение обаче нидерландското правителство подчертава, че макар да е вярно, че за целите на данъка върху наследството щели бъдат взет предвид поетите от г-жа Arens-Sikken задължения, свързани с превишаване на полученото, съответстващите им вземания за недостиг на полученото на останалите наследници също щели да бъдат взети предвид при определянето на данъка.
The Netherlands Government has emphasised in that regard, however, that although it is true that, for the purposes of inheritance duty, account would be taken of Ms Arens-Sikken’s overendowment debts, the corresponding underendowment claims of the other heirs would also be assessed to tax.
Следователно е ясно, че съгласно нидерландското законодателство относно данъчното облагане на наследствата наследство като разглежданото е подложено на по-неблагоприятно данъчно третиране, когато е придобито от чуждестранно лице, отколкото ако беше придобито от местно лице.
It is thus clear that, under the Netherlands legislation on succession duties, an inheritance such as that in issue, acquired from a nonresident, receives less favourable tax treatment as compared with such an inheritance acquired from a resident.
В това отношение следва да се отбележи, че в Решение по дело Barbier — което също се отнася до данъчното облагане на недвижим имот, придобит по наследство от наследодател чуждестранно лице — Съдът приема, че към мерките, забранени с член 56 ЕО, поради това че представляват ограничения върху движенията на капитали, спадат и тези, които водят до намаляване на стойността на
In that regard, it should be noted that the Court held in Barbier — which also concerned the taxation of an immovable property acquired through inheritance from a nonresident — that measures prohibited by Article 56 EC as being restrictions on the movement of capital include those whose effect is to reduce the value of the inheritance of a resident of a State other than the Member State in which the assets concerned
Въпреки това нидерландското правителство не оспорва твърдението на Комисията, според което като се има предвид, че както данъкът при прехвърляне, така и данъкът върху наследството са прогресивни данъци, общата данъчна тежест върху недвижимия имот може да се окаже по-голяма в случай като този в главното производство, отколкото би била, ако имотът бе наследен от местно лице и бе обект на облагане с данък върху наследството.
The Netherlands Government has nevertheless not denied the Commission’s assertion that, on account of the fact that both the transfer duty and the inheritance duty are progressive taxes, the overall taxation of the immovable property may be higher in cases such as that before the referring court than it would have been if the property had been inherited from a resident and subject to inheritance duty.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н MAZÁK — ДЕЛO C-43/07 наследството на лице, пребиваващо в държава, различна от държаватачленка, в която се намира съответното имущество и която облага наследяването на това имущество 19.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-43/07 are situated and which taxes the inheritance of those assets. 19
Както от гледна точка на (бъдещ) завещател — който взема предвид тези данъчни последици, когато решава да пребивава в държавачленка, различна от неговата държавачленка по произход, в която притежава недвижим имот, или когато придобива недвижим имот в последната държава, докато пребивава в друга държавачленка 20 — така и a fortiori от гледна точка на наследниците решаващият въпрос не е в кой момент от определянето на дължимия данък няма бъде взето предвид „технически“ дадено задължение или друг фактор, който може да намали размера на данъка, а по-скоро дали общата данъчна тежест ще бъде по-голяма, което ще има за последица намаляване на общата стойност на полученото в крайна сметка наследство 21.
Both from the point of view of a (prospect- ive) testator — who takes such fiscal effects into account when taking up residence in a Member State other than his Member State of origin where he owns immovable property or when acquiring immovable property in the latter State while residing in another Member State 20 — and, a fortiori, from the perspective of the heirs, the decisive question is not at which point in the determination of the tax due ‘technically’ an obligation or another factor capable of reducing the tax amount will not be taken into account, but rather the question whether the overall tax burden will be higher, with the effect that the total value of the inheritance finally received will be reduced. 21
В това отношение нидерландското правителство изтъква, че настоящият случай трябва да се разграничава от случая по дело Barbier, доколкото разглежданото тук законодателство не води до намаляване на стойността на наследството по смисъла на горепосоченото решение, тъй като, за разлика от задължението за прехвърляне на права по дело Barbier, задължението по настоящото дело не е свързано с недвижимия имот по такъв начин, че да засегне само по себе си стойността, на която е оценено имуществото, било за целите на данъка при прехвърляне, било за целите на данъка върху наследството.
The Netherlands Government submitted in that regard that the present case must be distinguished from Barbier, in that the legislation at issue here does not have the effect of reducing the value of the inheritance within the meaning of the above ruling, since, unlike the obligation to transfer title at issue in Barbier, the obligation at issue in the present case is not connected with the immovable property in such a way that it would affect the value as such at which the property is assessed, whether for transfer duty or inheritance duty.
От това следва, че националното законодателство, предмет на главното производство, по принцип може да ограничи свободното движение на капитали.
It follows that the national legislation at issue in the main proceedings is, in principle, liable to restrict the free movement of capital.
Нидерландското правителство обаче, подкрепяно от белгийското правителство, изтъква преди всичко два основи довода, за да докаже, че въпросното законодателство е съвместимо с разпоредбите на Договора относно свободното движение
However, the Netherlands Government, supported by the Belgian Government, relies essentially on two main arguments in order to show that that legislation is compatible with the Treaty provisions on the free movement of capital and that the distinction on
Не съм убеден обаче в релевантността на това разграничение.
I am not persuaded, however, of the relevance of that distinction.
По мое мнение стойността на наследствената маса, разглеждана в светлината на икономическите реалности, също е намалена по смисъла на Решение по дело Barbier, ако както в настоящия случай стойността на цялото наследството е намалена — в сравнение с чисто вътрешна ситуация — в резултат на неприспадането на задълженията, свързани с превишаване на полученото, поети с придобиването на имота по наследство.
In my view, the value of the inheritance, seen in the light of economic realities, is also reduced within the meaning of Barbier if the value of the inheritance considered as a whole is, as in the present case, reduced — as compared with a purely domestic situation — as a result of the non-deductibility of overendowment debts incurred when the property was acquired through inheritance.
21 — Вж. в този смисъл Решение по дело Jäger, посочено по-горе, в бележка под линия 8, точка 32, когато Съдът приема за решаващ в контекста на това дело факта, че разглежданите национални разпоредби водят до това дадено наследство да бъде обложено с данък върху наследството, по-висок от данъка, който би бил дължим в едно изцяло вътрешно положение.
19 — See to that effect Barbier, cited in footnote 3, paragraph 62; van Hilten-van der Heijden, cited in footnote 4, paragraph 44; and, most recently, Jäger, cited in footnote 18, paragraph 30.
19 — Вж. в този смисъл Решение по дело Barbier, посочено по-горе в бележка под линия 3, точка 62, Решение по дело Van Hiltenvan der Heijden, посочено по-горе в бележка под линия 4, точка 44, както и по-скорошното Решение по дело Jäger, посочено по-горе в бележка под линия 18, точка 30.
21 — See also to that effect Jäger, cited in footnote 18, paragraph 32, where the Court considered it decisive in this context that the national provisions in question result in an inheritance being subject to inheritance tax that is higher than that which would be payable in a purely domestic situation.
ARENS-SIKKEN на капитали и че разграничението, на което то се основава, е обосновано.
ARENS-SIKKEN which it is based is justified.
вавайки се на практика на Съда като тази по дело Schumacker 22 и по дело Gerritse 23, то изтъква, първо, че положението на наследодател — местно лице, не е сходно с това на наследодател — чуждестранно лице, по отношение на данъците, с които се облага придобиването по наследство.
Member States remain in principle competent to determine the criteria for taxation and to determine the connecting factors for the purposes of allocating powers of tax -ation, either unilaterally or by international agreements. 24 first, relying on caselaw of the Court, such as Schumacker 22and Gerritse, 23that the respective situations of a resident de cujus and a nonresident de cujus are not comparable as regards the taxation of acquisition through inheritance.
Вторият довод, тясно свързан с първия, е, че неприспадането на задълженията, свързани с превишаване на полученото, когато недвижимият имот е наследен от наследодател — чуждестранно лице, се корени в международното данъчно право, съгласно което държаватачленка по пребиваване трябва да взема предвид лични задължения като тези по настоящия случай.
Second, and closely related to that argument, it points out that the non-deductibility of overendowment debts in the case of immovable property inherited from a nonresident is rooted in the principles of international tax law, under which it is for the Member State of residence to take account of personal obligations such as those at issue here.
Това обаче означава, че член 56 ЕО покрива ограниченията, които произтичат от данъчните правила на държавачленка.
One consequence, to which I will have to come back later, is that, as in other areas where there is no Community harmonisation, Article 56 EC does not prohibit restrictions or disadvantages resulting merely from existing disparities between national tax systems and the exercise in parallel by two Member States of their sovereign powers of taxation.
За да се установи дали тези съображения могат да обосноват законодателство като разглежданото в настоящото производство, може да бъде полезно да се напомнят някои аспекти на „правния контекст“, в който проявяват действието си по отношение на преките данъци разпоредбите на Договора относно свободното движение на капитали и да се напомни накратко релевантната съдебна практика.
In order to assess whether those considerations can justify the legislation at issue in the present case, it may be useful to recall certain aspects of the ‘legal environment’ in which the Treaty provisions on the free movement of capital operate as regards direct taxation and to recapitulate briefly the caselaw relevant in that context.
На следващо място, може да се твърди, че Съдът по принцип приема критерии за разпределяне, произтичащи от принципа на териториалност, и признава по-специално, че за данъчни цели пребиваването представлява свързващият фактор, на който по правило се основава международното данъчно право
Next, it can be said that the Court has in general accepted apportionment criteria following from the principle of territoriality and recognised, in particular, that residence is, for tax purposes, the connecting factor on which international tax law is as a rule founded for the purposes of allocating
Трябва да се има предвид по-специ-ално, че в отсъствието на общностни мерки за унифициране или хармонизиране в областта на преките данъци, по
It must be borne in mind, in particular, that in so far as no unifying or harmonising Community measures have been adopted as regards direct taxation to that effect, the
24 — Вж. в този смисъл Решение от 12 май 1998 г. по дело Gilly (C-336/96, Recueil, стр.
24 — See to that effect Case C-336/96 Gilly [1998] ECR I-2793, paragraphs 24 and 30, and Case C-307/97 Saint-Gobain [1999] ECR I-6161, paragraph 57.
25 — Вж. в този смисъл по-специално Решение от 25 октомври 2007 г. по дело Antico di Genova (C-427/05, Сборник, стр.
25 — See to that effect, for example, Case C-427/05 Porto Antico di Genova [2007] ECR I-9303, paragraph 19, and Case C-513/04 Kerckhaert and Morres [2006] ECR I-10967, paragraph 22.
22 — Посочено по-горе в бележка под линия 12.23 — Посочено по-горе в бележка под линия 7.
22 — Cited in footnote 12.23 — Cited in footnote 7.