natgillin/translations-raw huggingface dataset:
На четвърто място, жалбоподателят счита, че Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като не е признал, че Турция е била правно задължена да регистрира издадените сертификати по силата на различни разпоредби от Решение № 1/95 и Решение № 1/96.
Fourthly, the appellant submits that the Court made an error of law in not acknowledging that Turkey is legally obliged, under various provisions of Decisions No 1/95 and No 1/96, to register the certificates issued.
Освен това жалбоподателят оспорва съображението на Първоинстанционния съд, че фалшификаторите биха имали интерес да използват за фалшифицираните сертификати регистрационен номер, съответстващ на редовен сертификат.
Moreover, it challenges the Court’s consideration that forgers would have every interest in using on forged certificates a registration number which corresponded with a lawful certificate.
С четвъртото си правно основание жалбоподателят изтъква, че Първоинстанционният съд е нарушил член 68, параграф 1 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд, като не е допуснал приведените от него доказателства и поисканото събиране на доказателства, още повече че Първоинстанционният съд имал много високи изисквания към него по отношение на тежестта на доказване.
By its fourth ground of appeal, the appellant submits that, in refusing to admit the evidence offered by it and to order the measures of inquiry requested by it, the Court infringed Article 68(1) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance. That is a fortiori the case since the Court imposed very great demands on it in terms of the burden of proof.
Освен това доколкото искането на жалбоподателя се отнасяло до всички документи в преписката, от една страна, а от друга — в него само примерно се изброявали определени документи като доклада на OLAF от 9 декември 1998 г., Първоинстанционният съд неправилно приел, че искането на жалбоподателя да му бъдат представени документи от административната преписка било безпредметно (точка 313).
Moreover, in view of the fact that its request referred, on the one hand, to all the documents in the file and, on the other, only illustratively to specific documents such as, for example, the OLAF report of 9 December 1998, the Court wrongly assumed that its request for the production of documents from the administrative file had no purpose (paragraph 313).
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА TRSTENJAK — ДЕЛO C-204/07 P
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-204/07 P particularly since the port of entry was Ravenna and on no occasion has a duplicate registration number been found.
На пето място, жалбоподателят твърди наличието на съдействие на турските органи при издаването на спорните сертификати, тъй като при митническото оформяне на износа тези органи са можели да предотвратят употребата на фалшифицирани сертификати, като проверят представените сертификати и стоката.
Fifthly, the appellant alleges involvement of the Turkish authorities in issuing the certificates at issue, since those authorities could have prevented the use of forged certificates at the time of export clearance by checking the certificates presented and the goods.
На шесто място, жалбоподателят упреква Първоинстанционния съд за правната квалификация по отношение на твърдяното неизпълнение на задължения от страна на турските органи в рамките на административната помощ, и по-специално за констатацията, че тези органи не си противоречали.
Sixthly, the appellant challenges the Court’s legal assessment with regard to the alleged deficiency on the part of the Turkish authorities in providing administrative assistance and in particular the finding that those authorities did not contradict themselves.
Накрая, жалбоподателят изтъква различни обстоятелства, които според него доказват съдействието на турските органи при издаването на спорните сертификати.
Finally, it submits that various other circumstances demonstrate the Turkish authorities’ involvement in issuing the certificates at issue.
Що се отнася до твърдяното неизпълнение на задължения от Комисията, жалбоподателят изтъква наличието на достатъчно обективни данни в подкрепа на констатацията за системни и преднамерени нарушения от страна на компетентните турски органи, които е трябвало да обосноват засилен контрол на Комисията върху преференциалния режим.
With regard to the alleged deficiencies attributable to the Commission, the appellant submits that there were sufficient objective indications of systematic and deliberate infringements by the competent Turkish authorities, which should have justified an intensified review of preferential treatment by the Commission.
Като се основава на член 93 от Регламента за прилагане на МКО и на член 4 от Решение № 1/96, жалбоподателят счита, чe Република Турция и Комисията са били правно задължени да предоставят на отговорните митнически служители или да изискат образци от използваните от турските митнически органи печати, при това още по време на референтния период (1995—1997 г.).
Taking as its basis Article 93 of the CCC implementing regulation and Article 4 of Decision No 1/96, the appellant expresses the opinion that the Republic of Turkey and the Commission were legally obliged during the period in question (1995 to 1997) to communicate or require specimens of the stamps of the competent customs officials used by the Turkish customs authorities.
Първоинстанционният съд освен това допуснал грешка при прилагане на правото, като не приел, че Комисията е била длъжна да предупреди вносителите на концентрат от плодов сок найкъсно към края на 1994 г. или началото на 1995 г. за нередностите в Турция при издаването на сертификатите A. TR. 1.
The Court of First Instance also made an error of law when it did not conclude that the Commission was obliged to warn importers of fruit juice concentrates by the end of 1994/beginning of 1995 at the latest of irregularities in Turkey in the issuing of A.TR.1 movement certificates.
Освен това UCLAF не е изпълнил задълженията си по членове 1 и 3 от Регламент (ЕО) № 1073/99 за правилно провеждане на разследване в Турция, тъй като не приложил редица методи на разследване.
Moreover, UCLAF failed to comply with its obligations under Articles 1 and 3 of Regulation (EC) No 1073/1999 to carry out a proper investigation in Turkey, since it did not adopt certain methods of investigation.
Според Комисията жалбоподателят се ограничава да оспорва фактическите констатации и преценката на фактите от Първоинстанционния съд.
In the Commission’s view, the appellant is again merely contesting the findings and assessments of fact made by the Court of First Instance.
Приложимите в случая правни норми не изисквали нито от Република Турция, нито от Комисията да предоставят образци от печатите или от подписите.
Neither Turkey nor the Commission was obliged, under the provisions applicable here, to send specimens of stamps or signatures.
В самото начало Комисията поддържа, че жалбоподателят не отчита естеството на констатациите на Първоинстанционния съд по отношение на петото правно основание на жалбата.
As a preliminary point, the Commission contends that the appellant misunderstands the nature of the Court’s findings in relation to the fifth ground of appeal.
Последното не се отнасяло до правни въпроси, а съдържало преценка на факти, които не биха могли да бъдат предмет на производство по обжалване.
That ground of appeal does not concern points of law, but contains assessments of fact which cannot be the subjectmatter of proceedings on an appeal on a point of law.
Освен това в рамките на петото правно основание жалбоподателят недопустимо изложил отново доводите си, изтъкнати в първоинстанционното производство.
Moreover, in the fifth ground of appeal, the appellant has inadmissibly restated its submissions at first instance.
Той не бил в състояние да посочи в какво се състои евентуалната грешка на Първоинстанционният съд при прилагане на правото.
It is unable to show in what respect the Court of First Instance made an error of law in this connection. Its allegations are unsubstantiated and without any probative value.
Твърденията на жалбоподателя били недоказани и нямали доказателствена стойност. Нито
The keeping of registers is not prescribed either in the Association Agreement or in any other provisions applicable here.
C.A.S./КОМИСИЯ законосъобразно с нов акт да се събира вече възстановено или опростено мито, предвид тригодишния срок, установен в член 218, параграф 3 от МКО.
C.A.S. v COMMISSION it had been repaid/remitted, by issuing a new notice of assessment.
1 и редовността на тяхното съдържание започват да будят съмнение едва по-късно, а именно от 1998 г.
imports at issue here dated from the period between April 1995 and November 1997, whereas doubts regarding the authenticity and the accuracy as to content of Turkish A.TR.1 certificates arose only subsequently, namely as of 1998.
Според Комисията направеното от жалбоподателя тълкуване на член 905 и сл. от Регламента за прилагане на МКО е неправилно, тъй като спорното в случая решение е постановено в упоменатите по-горе срокове и не е отменено от Първоинстанционния съд.
In the Commission’s view, the appellant’s interpretation of Article 905 et seq. of the CCC implementing regulation and Article 218(3) of the CCC is incorrect, since the decision at issue here was adopted within the aforementioned periods and was not annulled by the Court of First Instance.
С шестото си правно основание жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд е трябвало да квалифицира несезирането на Митническия комитет или Съвета за асоцииране като неизпълнение на задължение от страна на Комисията.
By its sixth ground of appeal, the appellant submits that the Court of First Instance should have classified the Commission’s failure to call on the Customs Committee/Association Council as a fault.
С осмото си правно основание жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд не се е съобразил с обстоятелството, че дори да се допусне, че спорните сертификати са неистински, предвид отношенията между икономическия оператор и администрацията би било несправедливо да го остави да претърпи произтичащата от спорното решение вреда, след като е налице грубо неизпълнение на задължения от страна на турските власти и Комисията.
By its eighth ground of appeal, the appellant complains that the Court of First Instance failed to recognise that, even on the assumption that the certificates at issue were false, having regard to the gross misconduct of the Turkish authorities and the Commission it was unfair, in view of the relationship between economic operators and the administration, to leave the appellant to bear a loss stemming from the decision at issue.
Комисията поддържа, че в случая не е имала никакво основание да сезира Митническия комитет или Съвета за асоцииране, предвид оказаното от турските органи последователно и безупречно съдействие.
The Commission contends that, in view of the Turkish authorities’ consistent and impeccable willingness to cooperate, it had no reason to call on the Customs Committee or the Association Council.
Комисията припомня, че в спорното решение тя не се е произнесла по въпроса дали жалбоподателят е положил дължимата грижа, или е допуснал небрежност и поради това доводът на жалбоподателя във връзка с този въпрос бил безпредметен.
The Commission states out that it did not express a view in the decision at issue on the question of the appellant’s care or negligence, and that therefore the appellant’s submissions concerning this question are of no consequence.
С шестото си правно основание жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд не е преценил правилно неговия законен интерес от отмяна на спорното решение по отношение на сертификат А.TR.1 D 437214, тъй като с оглед на решението на Първоинстанционния съд за твърдяно „фалшифициране“ на сертификат D 437214 повече не било
By its seventh ground of appeal, the appellant submits that the Court of First Instance failed to take into account the appellant’s legitimate interest in the annulment of the contested decision with respect to A.TR.1 certificate D437214 since, in view of the three-year period prescribed in Article 218(3) of the CCC and having regard to the Court’s judgment regarding an alleged ‘forging’ of certificate D437214, it was no longer permissible to charge the duty, once
3 — Решение от 10 май 2001 г. по дело Кaufring и др./Комисия (съединени дела Т-186/97, Т-187/97, T-190/97—T-192/97, T-210/97, T-211/97, T-216/97—T-218/97, T-279/97, T-280/97, T-293/97 и T-147/99, Recueil, стр. II-1337).
3 — Joined Cases T-186/97, T-187/97, T-190 to T-192/97, T-210/97, T-211/97, T-216 to T-218/97, T-279/97, T-280/97, T-293/97 and T-147/99 Kaufring and Others [2001] ECR II-1337.
С деветото си правно основание жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд неправилно е приел, че не е налице активно участие на турските митническите органи при издаването и използването на разглежданите в случая 32 сертификата А.TR.1 по смисъла на член 220, параграф 2, буква б) от МКО.
By its ninth ground of appeal, the appellant complains that the Court of First Instance found that there was no active involvement on the part of the Turkish customs authorities in the issuing and use of the 32 A.TR.1 certificates in question in this case for the purposes of Article 220(2)(b) of the CCC.
Във връзка с това Комисията изтъква, че всъщност липсвала „активна грешка“ на турските органи по смисъла на член 220, параграф 2, буква б) от МКО, предвид факта, че в случая ставало дума за фалшифицирани сертификати, които не са издадени от турските органи.
In that regard, the Commission submits that, in view of the fact that this case concerns forged certificates which were not issued by the Turkish authorities, it is precisely any ‘active error’ on the part of the Turkish authorities for the purposes of Article 220(2)(b) of the CCC that is lacking.
IV — Правен анализ и трети страни, включително мерките на общата селскостопанска политика и общата търговска политика.
IV — Legal assessment other measures, including agricultural and commercial policy measures, introduced at Community level in connection with trade in goods between the Community and third countries.
От гледна точка на законодателната техника кодификацията на митническото законодателство не се ограничава до възпроизвеждане на съществуващото митническо законодателство; същевременно митническото законодателство се изменя, за да бъде по-последователно, опростява се и се попълват известни пропуски, които все още съществуват, с оглед приемане на цялостно общностно законодателство в тази област.
The codification of Community customs legislation was not confined to the technical reproduction of existing customs legislation; amendments were also made, at the same time, with the aim of making the customs legislation more consistent, simplifying it and remedying existing omissions with a view to adopting complete Community legislation in this area.
За последващото събиране, възстановяването и опрощаването на вносни и износни сборове Митническият кодекс предвижда по-специално нови разпоредби, които отчасти продължават действието на предходното законодателство, отчасти го изменят 4.
Accordingly, the Customs Code lays down new provisions for, inter alia, the postclearance recovery, repayment and remission of import and export duties, which in part carried forward the earlier legislation and in part introduced amendments. 4
По силата на член 251 от МКО сред по-ранните общностни норми, отменени при влизането в действие на Митническия кодекс, е Регламент (ЕИО) № 1697/79 5, като многократно тълкуваният от Съда член 13 от този регламент се счита за заменен от сега действащия член 239 от МКО 6.
The older Community provisions which were repealed in the course of introducing the Customs Code included, pursuant to Article 251 of the CCC, Regulation (EEC) No 1697/79, 5 Article 13 of which is regarded as the predecessor provision of the presentday Article 239 of the CCC 6and has been interpreted on several occasions by the Court.
По подобие на посочената по-ранна разпоредба член 239 от МКО представлява обща клауза за справедли-
Like that earlier provision, Article 239 of the CCC is also a general equitable provi-
5 — Регламент на Съвета от 24 юли 1979 г. относно последващо възстановяване на недължими вносни и износни сборове, заплатени по отношение на стоки, декларирани за митнически режим, който включва задължението за заплащане на такива сборове, последно изменен с Регламент (ЕИО) № 1854/89.
5 — Council Regulation (EEC) No 1697/79 of 24 July 1979 on the postclearance recovery of import duties or export duties which have not been required of the person liable for payment on goods entered for a customs procedure involving the obligation to pay such duties
На 22 октомври 1992 г. влиза в сила Регламент (ЕИО) № 2913/92 относно създаване на Митнически кодекс на Общността, който по силата на член 253 от него се прилага от 1 януари 1994 г.
Regulation (EEC) No 2913/92 establishing the Community Customs Code entered into force on 22 October 1992 and, pursuant to Article 253 thereof, was to apply from 1 January 1994.
Разпоредбите на митническото законодателство, съдържащи се в голям брой регламенти и директиви на Общността, са обединени въз основа на митническия съюз в Митнически кодекс, който заедно с разпоредбите за неговото прилагане, приети на общностно и на национално равнище, съставлява митническото законодателство.
The customs provisions contained in a large number of Community regulations and directives were assembled, on the basis of the Customs Union, in a Customs Code containing the customs legislation including the implementing provisions to be adopted at Community and national level.
Като се основават на концепцията на вътрешния пазар, общите правила и процедури на Митническия кодекс следва да осигурят еднаквото прилагане на всички тарифни и други мерки, които Общността приема във връзка с търговията на стоки между нея
Based on the concept of an internal market, the general rules and procedures of the Customs Code were to ensure the common implementation of all tariff and
C.A.S./КОМИСИЯ
C.A.S. v COMMISSION compared with other operators engaged in the same business.
По принцип практиката на Съда изисква заинтересованият икономически оператор да се намира в „изключително положение“ спрямо другите оператори, извършващи същата дейност 9.
10 sion 7under which, for the purpose of ensuring the protection of legitimate expectations in situations other than those arising most often in practice and for which express provision is made, import and export duties which are legally payable may be repaid or remitted, provided that no deception or obvious negligence is attributable to the person concerned.
Както Съдът в своята практика, така и общностният законодател в Регламента за прилагане на МКО уточняват кога са налице подобни „особени обстоятелства“ по смисъла на член 239 от МКО 10.
When deciding whether a special situation within the meaning of that provision exists, the Commission must, within the limits of the wide discretion which it has in that regard, assess all of the facts and circumstances and balance, on the one hand, the Community interest in ensuring that the customs provisions are respected and, on the other, the interest of the economic operator acting in good faith in not suffering harm which goes beyond normal commercial risks.
9 — Решение на на Съда от 25 февруари 1999 г. по дело Trans-Ex-Import (С-86/97, Recueil, стр. I-1041, точка 21) и Решение на Съда от 7 септември 1999 г. по дело De Haan Beheer (С-61/98, Recueil, стр.
9 — Case C-86/97 Trans-Ex-Import [1999] ECR I-1041, paragraph 21; Case C-61/98 De Haan Beheer [1999] ECR I-5003, paragraph 52; and Kaufring and Others, cited in footnote 3, paragraph 218.
Общата клауза в член 239 от МКО се прилага по-специално в случаите, когато предвид отношенията между икономическия оператор и администрацията би било несправедливо да се остави икономическият оператор да претърпи вреда, която той не би претърпял при нормално развитие на обстоятелствата 8.
The general provision in Article 239 of the CCC applies, in particular, where, in view of the relationship between a trader and the administration, it would be inequitable to require the trader to bear a loss which he normally would not have incurred. 8In principle, the Court’s caselaw requires the trader to be in an ‘exceptional situation’ as
7 — Решение от 12 март 1987 г. по дело Cerealmangimi и Italgrani/Комисия (244/85 и 245/85, Recueil, стр.
7 — Joined Cases 244/85 and 245/85 Cerealmangimi and Italgrani v Commission [1987] ECR 1303, paragraph 10, and Case C-446/93 SEIM [1996] ECR I-73, paragraph 41. Sack, J., Zollrecht, Handbuch des EU-Wirtschaftsrechts, vol.
Други автори като Müller-Eiselt, P., цитиран в бележка под линия 6, стр.
Other authors, such as Müller-Eiselt, P., cited above (footnote 6), p.
106, посочват единствено или предимно член 239 от МКО като релевантна разпоредба.
106, mention solely or mainly Article 239 of the CCC as the relevant provision.
Би било по-правилно да се прилага член 239, параграф 1, второ тире от МКО във връзка с член 905 от Регламента за прилагане на МКО като правно основание за опрощаване, съответно възстановяване на вносни сборове въз основа на особени обстоятелства.
It would be more correct to use the second indent of Article 239(1) of the CCC in conjunction with Article 905 of the CCC implementing regulation as the basis for the remission or repayment of import duties on account of special circumstances.
С член 239 от МКО се преследват две цели.
Article 239 of the CCC pursues two different aims.
От една страна, той допълва общите хипотези по членове 236—238 с редица специални хипотези, уредени в Регламента за прилагане на МКО (член 900 от Регламента за прилагане на МКО), при които също има възможност за възстановяване или за опрощаване.
First, it expands the groups of cases contained in Articles 236, 237 and 238 to include a catalogue of individual cases specified in the CCC implementing regulation (Article 900 of the CCC implementing regulation), in which repayment or remission is also possible.
Тъй като по отношение на специалните хипотези се препраща към Регламента за прилагане на МКО, Комисията може в рамките на делегираните ѝ законодателни правомощия в съответствие с член 202, трето тире ЕО да прибавя към тях нови специални хипотези, например по предложение на националните митнически администрации или въз основа на практиката на Съда.
The fact that this catalogue is in the CCC implementing regulation enables the Commission, acting within the limits of its delegated legislative powers under the third indent of Article 202 EC and pursuant, for example, to proposals from the national customs administrations or to the Court’s caselaw, to include further individual cases in that group.
Изброяването на хипотезите на възстановяване в МКО и в Регламента за прилагане на МКО обаче не е изчерпателно, тъй като извън тях има фактически обстоятелства, които също може да предполагат възстановяване.
Secondly, the national administration is enabled, over and above all the cases mentioned in Articles 236 to 238 and in Article 900 of the CCC implementing regulation, to grant a repayment or a remission in ‘special’ individual cases where there are circumstances which do not result from deception or obvious negligence on the part of the person concerned (Article 899(2) of the CCC implementing regulation).
По този начин може да се отчитат съображенията за справедливост и да се постигне справедливо решение за всеки индивидуален случай.
However, the cases of repayment listed in the CCC and the CCC implementing regulation are not ex -haustive since, in addition, there are further situations in which repayment is merited.
Тук особена роля има общностната съдебна практика на разглеждане на всеки отделен случай сам по себе си. Така например Huchatz, W., Zollkodex (Hrsg.
In that way, equitable considerations can play a part and fairness in individual cases can be achieved.