natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В тарифната си политика RegTP избрала постепенно ребалансиране на тарифите за връзките и тарифите за телефонните разговори (решения на RegTP от 21 декември 2001 г. и от 11 април 2002 г.).
RegTP has opted in its pricing policy for a slight rebalancing of connection charges and call charges (decisions of RegTP of 21 December 2001 and of 11 April 2002).
Жалбоподателят пояснява, че поради социални съображения Deutsche Bundespost практикувала ниски и следователно изгодни за абонатите тарифи за връзките, а компенсирала загубите от това с кръстосано субсидиране от приходите от тарифите за телефонните разговори, определени на по-високо равнище.
The applicant explains that, for socio-political reasons, the connection charges applied by Deutsche Bundespost were low — and thus advantageous for endusers — and resulting losses were offset through cross-subsidisation with revenues from call charges, which were set high.
Поради този факт в рамките на производството за определяне на ценови прагове, с решенията от 9 декември 1997 г. и 23 декември 1999 г.
As a result, by decisions of 9 December 1997 and 23 December 1999 in price cap proceedings, the BMPT and then RegTP initially combined connection and call charges for businesses and for individuals in one basket.
Така определените цени били в сила до края на 2001 г.
The price indices thus fixed were valid until the end of 2001.
Въпреки това от същото решение на RegTP от 21 декември 2001 г. следвало, че RegTP целенасочено е отказал да въведе уредба, при която тарифите за връзките се определят отделно в зависимост от разходите.
21 December 2001 that RegTP deliberately declined to introduce a rule in which connection charges are fixed in isolation on the basis of costs.
Затова единствено RegTP бил отговорен за твърдяната от Комисията ценова преса.
Accordingly, the applicant submits that RegTP alone is responsible for the margin squeeze alleged by the Commission.
Всъщност твърдяната ценова преса била пряка последица от регулаторните решения на RegTP и преди това на BMPT, както и от ценовия подход, на който те се основават.
The alleged margin squeeze is the direct consequence of regulatory decisions of RegTP and previously of the BMPT, and of the regulatory approach underpinning them.
Комисията нямала право да установява нарушение на член 82 ЕО от жалбоподателя, тъй като той просто се съобразил с тези решения на RegTP, които имат задължителна правна сила и породили оправдани правни очаквания у жалбоподателя.
The Commission is wrong to find that the applicant has infringed Article 82 EC, because the applicant was simply complying with the binding decisions of RegTP, which gave rise to a legitimate expectation by the applicant.
Чрез обжалваното решение Комисията подлагала практикуваните от жалбоподателя тарифи на двойно регулиране, нарушавайки по този начин принципа на пропорционалност, както и на правна сигурност, гарантирани чрез въведеното от общностното право разпределение на правомощията в областта на тарифите в далекосъобщителния сектор.
Through the medium of the contested decision, the Commission is subjecting the applicant’s pricing practices to double regulation, thereby infringing the principle of proportionality and the legal certainty guaranteed by the division of powers under Community law in relation to charges in the telecommunications sector.
Освен това приемайки обжалваното решение, Комисията целяла да коригира упражняването от германските органи на собствените им правомощия в областта на регулирането, докато за да постигне тази цел, тя трябвало да образува производство за установяване на неизпълнение на задължения.
Furthermore, by adopting the contested decision, the Commission is trying to correct the German authorities’ exercise of their own regulatory powers, whereas it should to that end have initiated proceedings for failure to fulfil obligations.
Действайки по този начин, Комисията извършила злоупотреба с власт.
By proceeding in this way, the Commission has misused its powers.
Комисията и встъпили страни I и II искат настоящото правно основание да се отхвърли.
The Commission and the first and second interveners contend that this plea should be rejected.
На първо място, що се отнася до оплакването, според което Комисията подлагала практикуваните от жалбоподателя тарифи на двойно регулиране и по този начин нарушавала принципите на пропорционалност и на правна сигурност, трябва да се приеме за установено, че общностната правна уредба, на която
In the first place, as regards the applicant’s complaint that the Commission has subjected the applicant’s pricing practices to double regulation and thereby infringed the principles of proportionality and of legal certainty, it must be held that the legal framework to which the applicant refers in paragraph 258 above does not affect the
DEUTSCHE TELEKOM/КОМИСИЯ се позовава жалбоподателят в точка 258 по-горе, по никакъв начин не засяга правомощието на Комисията да установява нарушения на членове 81 ЕО и 82 ЕО, което тя черпи пряко от член 3, параграф 1 от Регламент № 17, а след 1 май 2004 г. — от член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове [81 ЕО] и [82 ЕО] (ОВ L 1, 2003 г., стр.
DEUTSCHE TELEKOM v COMMISSION powers which the Commission derives directly from Article 3(1) of Regulation No 17 and, since 1 May 2004, from Article 7(1) of Council Regulation (EC) No 1/2003 of 16 December 2002 on the implementation of the rules on competition laid down in Articles [81 EC] and [82 EC] (OJ 2003 L 1, p.
Вече беше установено обаче, че от една страна, между 1 януари 1998 г. и 31 декември 2001 г. жалбоподателят разполага с достатъчно свобода на действие, за да премахне установената в обжалваното решение ценова преса, а от друга страна, след 1 януари 2002 г. той разполага с достатъчно свобода на действие, за да намали въпросната ценова преса (вж. точки 97—151 по-горе).
It has already been held that, between 1 January 1998 and 31 December 2001, the applicant had sufficient scope to end the margin squeeze identified in the contested decision and, from 1 January 2002, sufficient scope to reduce that margin squeeze (see paragraphs 97 to 151 above).
Следователно поведението му попада в приложното поле на член 82 ЕО.
Its conduct therefore falls within the scope of Article 82 EC.
Макар да не е изключено германските органи също да са нарушили общностното право — и по-специално разпоредбите на Директива 90/388, изменена с Директива 96/19 — като са избрали постепенно ребалансиране на тарифите за връзките и тарифите за телефонните разговори, дори това неизпълнение на задължения да трябва да се приеме за установено, то няма да елиминира свободата на действие, с която действително е разполагал жалбоподателят, за да намали ценовата преса.
While it is not inconceivable that the German authorities also infringed Community law — particularly the provisions of Directive 90/388, as amended by Directive 96/19 — by opting for a gradual rebalancing of connection and call charges, such a failure to act, if it were to be established, would not remove the scope which the applicant had to reduce the margin squeeze.
Следователно първото оплакване не може да се приеме.
The first complaint cannot therefore be upheld.
На второ място, що се отнася до оплакването, изведено от защитата на оправданите правни очаквания, трябва да се напомни, че в много решения, приети в хода на разглеждания в обжалваното решение период, RegTP наистина разглежда въпроса за наличието на ценова преса като последица от тарифите на жалбоподателя.
In the second place, as regards the complaint relating to the protection of legitimate expectations, it must be borne in mind that, in a number of decisions taken in the period covered by the contested decision, RegTP did in fact consider whether a margin squeeze resulted from the applicant’s charges.
Въпреки това в своите решения, след като установява отрицателната разлика между цените на междинните услуги и цените на дребно на жалбоподателя, RegTP по всички случаи приема, че другите оператори са в състояние да предложат на абонатите си конкурентни цени, като прибягват до кръстосано субсидиране между цените на услугите за достъп и на телефонните услуги (вж. точки 115—119 по-горе).
However, in its decisions, after finding the negative spread between the applicant’s wholesale and retail prices, RegTP took the view in each case that other operators should be able to offer their endusers competitive prices by resorting to cross-subsidisation of access services and call services (see paragraphs 115 to 119 above).
Необходимо е да се приеме, че решенията на RegTP не съдържат никакво позоваване на член 82 ЕО (вж. точка 114 по-горе).
The fact remains that RegTP’s decisions do not include any reference to Article 82 EC (see paragraph 114 above).
Освен това твърденията на RegTP, според които „малката разлика между цените на дребно и цените на междинните услуги не засяга конкурентните възможности на конкурентите в местната мрежа до степен да направи икономически невъзможно нормалното навлизане на пазара или дори оцеляването им на него“ (Решение на RegTP от 29 април 2003 г.), не означават, че ценовите практики на жалбоподателя не нарушават конкуренцията по смисъла на член 82 ЕО.
In addition, RegTP’s statement that ‘[c]ompetitors are not so prejudiced with regard to their competitive opportunities in the local network by the slight difference between retail and wholesale prices as to make it economically impossible for them to enter the market successfully or even to remain in the market’ (decision of RegTP of 29 April 2003) does not imply that the applicant’s pricing practices do not distort competition within the meaning of Article 82 EC.
Напротив, от решенията на RegTP мълчаливо, но несъмнено следва, че ценовите практики на жалбоподателя имат антиконкурентни последици, тъй като конкурентите на жалбоподателя трябва да прибягнат до кръстосано субсидиране, за да могат да останат конкурентни на пазара на услугите за достъп (вж. точки 119 и 238 по-горе).
On the contrary, it follows implicitly but necessarily from RegTP’s decisions that the applicant’s pricing practices have an anticompetitive effect, since the applicant’s competitors have to resort to cross-subsidisation in order to be able to remain competitive on the market in access services (see paragraphs 119 and 238 above).
При тези условия решенията на RegTP не могат да създадат оправдани правни очаквания у жалбоподателя, че ценовите му практики съответстват на член 82 ЕО.
In those circumstances, RegTP’s decisions could not have created for the applicant a legitimate expectation that its pricing practices were compatible with Article 82 EC.
Важно е освен това да се подчертае, че в решението си от 10 февруари 2004 г., с което отменя решението на Oberlandesgericht Düsseldorf от 16 януари 2002 г., Bundesgerichtshof потвърждава, че „административното производство за проверка [от RegTP] не изключва практическата възможност предприятие да представи тарифа, чрез която то злоупотребява с господстващото си положение, а да получи разрешение, защото злоупотребата не е разкрита в хода на производството за проверка“.
It must be observed furthermore that, in its judgment of 10 February 2004 setting aside the judgment of the Oberlandesgericht Düsseldorf of 16 January 2002, the Bundesgerichtshof confirmed that ‘the administrative examination procedure [undertaken by RegTP] does not preclude the possibility in practice of an undertaking submitting a charge by which it abuses its dominant position and obtains authorisation for it because the abuse is not revealed during the examination procedure’.
Обжалваното решение на Комисията е насочено само срещу ценовите практики на жалбоподателя, а не срещу решенията на германските органи.
In the contested decision, the Commission refers only to the applicant’s pricing practices and not to the decisions of the German authorities.
Дори ако RegTp е нарушил общностна норма и дори ако на това основание Комисията е
Even if RegTP had infringed a Community rule and even if the Commission could have initiated proceedings
DEUTSCHE TELEKOM/КОМИСИЯ можела да започне производство за установяване на неизпълнение на задължения срещу Федерална република Германия, такива условности по никакъв начин не могат да засегнат законосъобразността на обжалваното решение.
DEUTSCHE TELEKOM v COMMISSION against the Federal Republic of Germany for failure to fulfil obligations, such possibilities cannot affect the lawfulness of the contested decision.
В това решение всъщност Комисията се ограничава да приеме за установено, че жалбоподателят е допуснал нарушение на член 82 ЕО — разпоредба, която засяга не държавитечленки, а само икономическите оператори.
In that decision, the Commission merely found that the applicant had committed an infringement of Article 82 EC, a provision which concerns only economic operators, not the Member States.
Следователно с констатациите си на основание на член 82 ЕО Комисията не е извършила никаква злоупотреба с власт.
The Commission did not therefore misuse its powers by making that finding on the basis of Article 82 EC.
Следователно последното правно основание също не може да се приеме.
The final plea in law therefore cannot be upheld either.
II — По евентуалното искане за намаляване на наложената глоба
II — The alternative form of order sought, seeking a reduction of the fine imposed
Жалбоподателят изтъква шест правни основания в подкрепа на евентуалното си искане.
The applicant puts forward six pleas in law in support of the alternative form of order sought.
Първото е изведено от нарушение на правото му на защита, а второто — от нарушение на член 253 ЕО.
The first relates to an infringement of the rights of defence and the second to an infringement of Article 253 EC.
Третото правно основание почива върху липса на небрежност или умисъл от страна на жалбоподателя, а четвъртото — върху недостатъчната степен, в която е отчетена тарифната регулация при изчисляването на размера на глобата.
The third plea in law is based on the applicant’s lack of negligence and intentional fault and the fourth on the insufficiency of the account taken of charges legislation in calculating the level of the fine.
Петото правно основание засяга изчисляването на продължителността на нарушението, а с шестото се изтъква, че не са взети предвид смекчаващите обстоятелства.
The fifth plea in law concerns the calculation of the duration of the infringement, and the sixth, the failure to take account of attenuating circumstances.
А — По първото правно основание, изведено от нарушаване на правото на защита
A — First plea in law: infringement of the rights of defence
Жалбоподателят изтъква, че Комисията е нарушила свързания с правото на защита член 19, параграф 1 от Регламент № 17, тъй като в изложението на
The applicant submits that the Commission infringed Article 19(1) of Regulation No 17 in relation to the rights of defence by failing in its statement of objections of
РЕШЕНИЕ ОТ 10.4.2008 г. — ДЕЛО T-271/03 възражения от 2 май 2002 г. и в допълнителното писмо от 21 февруари 2003 г. не направила фактически и правен анализ на въпроса дали твърдяното нарушение е извършено „умишлено или поради небрежност“ (Решение на Съда от 7 юни 1983 г. по дело Musique diffusion française и др./Комисия, 100/80—103/80, Recueil, стр. 1825, точка 21, Определение на Съда от 25 март 1996 г. по дело SPO и др./Комисия, C-137/95 P, Recueil, стр.
2 May 2002 and in its supplementary letter of 21 February 2003 to carry out a factual or legal analysis as to whether the alleged infringement had been committed ‘intentionally or negligently’ (Joined Cases 100/80 to 103/80 Musique diffusion française and Others v Commission [1983] ECR 1825, paragraph 21; order in Case C-137/95 P SPO and Others v Commission [1996] ECR I-1611, paragraph 53; Case T-9/99 HFB and Others v Commission [2002] ECR II-1487, paragraph 311).
I-1611, точка 53, Решение на Първоинстанционния съд от 20 март 2002 г. по дело HFB и др./Комисия, T-9/99, Recueil, стр. II-1487, точка 311).
In order to be reasonably able to defend itself, the applicant should have been informed during the administrative procedure of the facts on the basis of which the Commission was accusing it of such fault or negligence.
Важно е найнапред да се напомни, че в член 15, параграф 2, първа алинея от Регламент № 17 са уточнени предпоставките, които трябва да са налице, за да може Комисията да наложи глоба (начални предпоставки).
It must be observed at the outset that the conditions which must be fulfilled to enable the Commission to impose fines (initial conditions) are set out in the first subparagraph of Article 15(2) of Regulation No 17.
Една от тези предпоставки е свързана с умишления или небрежен характер на установеното нарушение (Определение по дело SPO и др./Комисия, точка 274 по-горе, точка 53).
These include the condition that the infringement was committed intentionally or negligently (order in SPO and Others v Commission, cited in paragraph 274 above, paragraph 53).
Трябва по-нататък да се напомни, че Комисията е длъжна в изложението на възражения да направи кратка предварителна оценка на продължителността на твърдяното нарушение, да посочи тежестта му и дали е извършено умишлено или поради небрежност според обстоятелствата в конкретния случай.
Next, it must be observed that the Commission is required to give a brief provisional assessment in the statement of objections as to the duration of the alleged infringement, its gravity and the question whether, in the circumstances of the case, the infringement was committed intentionally or negligently.
Все пак адекватността на тази предварителна оценка, предназначена да предостави на адресатите на изложението на възражения възможност да се защитят, трябва да се преценява с оглед не само на текста на въпросния акт, но и на неговия контекст, както и на съвкупността от правни норми, уреждащи съответната материя (Решение на Първоинстанционния съд от 8 юли 2004 г. по дело Corus UK/Комисия, T-48/00, Recueil, стр. II-2325, точка 146).
However, the adequacy of that provisional assessment, the purpose of which is to give the addressees of the statement of objections an opportunity to defend themselves, must be evaluated in relation not only to the wording of the measure in question but also to its context and the entirety of the legal rules governing the matter concerned (Case T-48/00 Corus UK v Commission [2004] ECR II-2325, paragraph 146).
Необходимо е да се приеме за установено, че в изложението на възражения (точки 95—140) Комисията е информирала жалбоподателя, че счита ценовите му практики, и по-специално ценовата преса, произтичаща от отрицателната или недостатъчна разлика между цените на междинните му услуги и цените на дребно, за нарушение на член 82 ЕО.
It must be held that the Commission informed the applicant in the statement of objections (paragraphs 95 to 140) that it considered the applicant’s pricing practices, and in particular the margin squeeze resulting from the negative or insufficient spread between its wholesale and retail prices, to be in breach of Article 82 EC.
Освен това в изложението на възражения (точки 141—152) Комисията разглежда свободата на действие, с която жалбоподателят разполага при определянето на тарифите си, и по този начин засяга въпроса за вината на жалбоподателя, що се отнася до критикуваното му поведение.
Furthermore, in the statement of objections (paragraphs 141 to 152), the Commission examined the applicant’s scope to set its charges and thus addressed the issue of the applicant’s culpability with regard to the activities criticised.
При тези условия е необходимо да се заключи, че предоставената в изложението на възражения информация относно началните предпоставки, предвидени в член 15, параграф 2, първа алинея от Регламент № 17, е достатъчно точна.
In those circumstances, it must be concluded that the information supplied in the statement of objections concerning the initial conditions laid down by the first subparagraph of Article 15(2) of Regulation No 17 was sufficiently precise.
Освен това тъй като от гледна точка на конкуренцията нарушенията, извършени поради небрежност, не са по-незначителни от умишлените нарушения (Определение по дело SPO и др./Комисия, точка 274 по-горе, точка 55), не е необходимо жалбоподателят да получи по-точни указания за вината си, за да може надлежно да упражни правото си на защита.
Moreover, since infringements committed negligently are not, in competition terms, less serious than those committed intentionally (order in SPO and Others v Commission, cited in paragraph 274 above, paragraph 55), the applicant did not need to receive more detailed information about its culpability in order to be reasonably able to exercise its rights of defence.
Във всеки случай трябва да се приеме за установено, че жалбоподателят надлежно е упражнил правото си на защита в това отношение, след като в отговора си на изложението на възражения е оспорил вината си, основавайки се на националната регулация на неговите тарифи.
In any event, it must be held that the applicant did in fact exercise its rights of defence on that point since it denied its culpability in its reply to the statement of objections, referring to the national regulation of its charges.
Следователно първото правно основание трябва да се отхвърли.
The first plea in law must therefore be rejected.
Б — По второто правно основание, изведено от нарушение на член 253 ЕО
B — Second plea in law: infringement of Article 253 EC
Жалбоподателят напомня, че обжалваното решение трябва да излага съображенията, поради които Комисията смята, че са налице необходимите предпоставки
The applicant observes that the contested decision must set out the grounds on which the Commission considers that the conditions for the imposition of a fine
II-1, точка 43 и Решение от 29 юни 1993 г. по дело Asia Motor France и др./Комисия, T-7/92, Recueil, стр. II-669, точка 30).
2008 — CASE T-271/03 are satisfied (Remia and Others v Commission, cited in paragraph 185 above, paragraph 26; Case T-44/90 La Cinq v Commission [1992] ECR II-1, paragraph 43; and Case T-7/92 Asia Motor France and Others v Commission [1993] ECR II-669, paragraph 30).
Обжалваното решение, което не съдържало нито едно съображение относно небрежността на жалбоподателя или умишления характер на нарушението, нарушавал член 253 ЕО, поради което глобата трябвало да бъде отменена.
The contested decision, which does not contain any grounds relating to the applicant’s negligence or to its intention to commit the infringement, infringes Article 253 EC; the fine should therefore be annulled.
В началото трябва да се напомни, че предвиденото в член 253 ЕО задължение за мотивиране представлява съществено процесуално изискване, което трябва да се разграничава от въпроса за обосноваността на мотивите, тъй като той спада към законосъобразността по същество на спорния акт.
It must be noted as a preliminary point that the obligation to state reasons laid down under Article 253 EC is an essential procedural requirement, unlike the question whether the reasons given are correct, which goes to the substantive legality of the contested measure.
Не се изисква мотивите да уточняват всички относими фактически и правни обстоятелства, доколкото въпросът дали мотивите на определен акт отговарят на изискванията на член 253 ЕО следва да се преценява с оглед не само на текста, но и на контекста, както и на съвкупността от правни норми, уреждащи съответната материя (Решение на Съда от 22 март 2001 г. по дело Франция/Комисия, точка 284 по-горе, точка 36 и Решение от 19 септември 2002 г. по дело Испания/Комисия, C-113/00, Recueil, стр. I-7601, точка 48).
It is not necessary for the reasoning to go into all the relevant facts and points of law, since the question whether the statement of reasons meets the requirements of Article 253 EC must be assessed with regard not only to its wording but also to its context and to all the legal rules governing the matter in question (France v Commission, cited in paragraph 284 above, paragraph 36, and Case C-113/00 Spain v Commission [2002] ECR I-7601, paragraph 48).