natgillin/translations-raw huggingface dataset:
От гореизложеното следва, че общностните юрисдикции, в съответствие с предоставените им от Договора за ЕО правомощия, са длъжни да осигурят контрол, който по принцип трябва да е пълен, за законосъобразността на всички общностни актове с оглед на основните права, които са неделима част от общите принципи на общностното право, включително по отношение на общностни актове като спорния регламент, чиято цел е да бъдат приложени резолюции, приети от Съвета за сигурност на основание глава VII от Устава на Организацията на Обединените нации.
It follows from the foregoing that the Community judicature must, in accordance with the powers conferred on it by the EC Treaty, ensure the review, in principle the full review, of the lawfulness of all Community acts in the light of the fundamental rights forming an integral part of the general principles of Community law, including review of Community measures which, like the contested regulation, are designed to give effect to the resolutions adopted by the Security Council under Chapter VII of the Charter of the United Nations.
Следователно Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел в точки 212—231 от обжалваното съдебно решение по дело Kadi, както и в точки 263—282 от обжалваното съдебно решение по дело Yusuf и Al Barakaat, че от принципите, на които се подчинява съотношението между създадения от Организацията на Обединените нации международен правен ред и общностния правен ред, следва, че спорният регламент, поради това че е насочен към прилагане на резолюция на Съвета за сигурност, приета на основание глава VII от Устава на Организацията на Обединените нации, която не оставя никаква възможност за отклонение в това отношение, трябва да се ползва от съдебен имунитет относно неговата вътрешна законосъбразност, освен що се отнася до съвместимостта му с нормите, спадащи към jus cogens.
The Court of First Instance erred in law, therefore, when it held, in paragraphs 212 to 231 of Kadi and 263 to 282 of Yusuf and Al Barakaat, that it followed from the principles governing the relationship between the international legal order under the United Nations and the Community legal order that the contested regulation, since it is designed to give effect to a resolution adopted by the Security Council under Chapter VII of the Charter of the United Nations affording no latitude in that respect, must enjoy immunity from jurisdiction so far as concerns its internal lawfulness save with regard to its compatibility with the norms of jus cogens.
Следователно правните основания на жалбоподателите по този въпрос са основателни, поради което в това отношение обжалваните съдебни решения трябва да бъдат отменени.
The appellants’ grounds of appeal are therefore well founded on that point, with the result that the judgments under appeal must be set aside in this respect.
От това следва, че не е необходимо да бъдат разглеждани твърденията за нарушения във връзка с частта от обжалваните съдебни решения относно контрола върху спорния регламент с оглед на нормите на международното право, спадащи към jus cogens, и следователно, че не е необходимо да бъде разглеждана и насрещната жалба на Обединеното кралство по този въпрос.
It follows that there is no longer any need to examine the heads of claim directed against that part of the judgments under appeal relating to review of the contested regulation in the light of the rules of international law falling within the ambit of jus cogens and that it is, therefore, no longer necessary to examine the United Kingdom’s cross-appeal on this point either.
По-нататък, след като в следващата част на обжалваните съдебни решения, отнасяща се до специфичните основни права, на които се позовават жалбоподателите, Първоинстанционният съд се е ограничил до разглеждане на законосъобразността на спорния регламент само с оглед на тези правила, при положение че е бил длъжен да извърши по принцип цялостна преценка с оглед на
Furthermore, given that in the latter part of the judgments under appeal, relating to the specific fundamental rights invoked by the appellants, the Court of First Instance confined itself to examining the lawfulness of the contested regulation in the light of those rules alone, when it was its duty to carry out an examination, in principle a full
KADI И AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION/СЪВЕТ И КОМИСИЯ основните права, спадащи към общите принципи на общностното право, трябва да бъде отменена и тази следваща част на посочените съдебни решения.
KADI AND AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION v COUNCIL AND COMMISSION examination, in the light of the fundamental rights forming part of the general principles of Community law, the latter part of those judgments must also be set aside.
По жалбите пред Първоинстанционния съд
Concerning the actions before the Court of First Instance
Съгласно член 61, първа алинея, второ изречение от Статута на Съда при отмяна на решението на Първоинстанционния съд Съдът може сам да постанови окончателно решение по делото, когато фазата на производството позволява това.
As provided in the second sentence of the first paragraph of Article 61 of the Statute of the Court of Justice, the latter, when it quashes the decision of the Court of First Instance, may give final judgment in the matter where the state of proceedings so permits.
В настоящия случай Съдът счита, че фазата на производството позволява постановяване на окончателно решение по подадените от жалбоподателите жалби за отмяна на спорния регламент и че такова решение трябва да бъде постановено.
In the circumstances, the Court considers that the actions for annulment of the contested regulation brought by the appellants are ready for judgment and that it is necessary to give final judgment in them.
На първо място следва да бъдат разгледани твърденията на г-н Kadi и на Al Barakaat за нарушение на правото на защита, в частност на правото на лицата да бъдат изслушани, и на правото на ефективен съдебен контрол, който се налагал във връзка с мерките по замразяване на средства, наложени им със спорния регламент.
It is appropriate to examine, first, the claims made by Mr Kadi and Al Barakaat with regard to the breach of the rights of the defence, in particular the right to be heard, and of the right to effective judicial review, caused by the measures for the freezing of funds as they were imposed on the appellants by the contested regulation.
В това отношение, с оглед на конкретните обстоятелства около включването на имената на жалбоподателите в съдържащия се в приложение I към спорния регламент списък на лицата и образуванията, срещу които са насочени ограничителните мерки, трябва да се приеме, че тяхното право на защита, в частност правото им на изслушване, както и правото им на ефективен съдебен контрол, очевидно не са били спазени.
In this regard, in the light of the actual circumstances surrounding the inclusion of the appellants’ names in the list of persons and entities covered by the restrictive measures contained in Annex I to the contested regulation, it must be held that the rights of the defence, in particular the right to be heard, and the right to effective judicial review of those rights, were patently not respected.
Всъщност според постоянната съдебна практика принципът на ефективна съдебна защита представлява общ принцип на общностното право, който произтича от общите конституционни традиции на държавитечленки, закрепен е в членове 6 и 13 от ЕКПЧ и впрочем е потвърден с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, прогласена на 7 декември 2000 г. в Ница (ОВ C 364, 2000 г., стр.
According to settled caselaw, the principle of effective judicial protection is a general principle of Community law stemming from the constitutional traditions common to the Member States, which has been enshrined in Articles 6 and 13 of the ECHR, this principle having furthermore been reaffirmed by Article 47 of the Charter of fundamental rights of the European Union, proclaimed on 7 December 2000 in Nice (OJ 2000 C 364, p.
1) (вж. в този смисъл Решение от 13 март 2007 г. по дело Unibet, C-432/05, Сборник, стр. I-2271, точка 37).
1) (see, to this effect, Case C-432/05 Unibet [2007] ECR I-2271, paragraph 37).
Всъщност спазването на това задължение за уведомяване на посочените съображения е необходимо, както за да позволи на адресатите на ограничителните мерки да защитят правата си при възможно най-добрите условия и да решат, разполагайки с цялата необходима информация, дали е необходимо да сезират общностния съд (вж. в този смисъл Решение по дело Heylens и др., посочено по-горе, точка 15), така и за да предостави на този съд пълна възможност за упражняване на контрол за законосъобразността на разглеждания общностен акт, което е негово задължение по силата на Договора за ЕО.
Observance of that obligation to communicate the grounds is necessary both to enable the persons to whom restrictive measures are addressed to defend their rights in the best possible conditions and to decide, with full knowledge of the relevant facts, whether there is any point in their applying to the Community judicature (see, to that effect, Heylens and Others, paragraph 15), and to put the latter fully in a position in which it may carry out the review of the lawfulness of the Community measure in question which is its duty under the EC Treaty.
Що се отнася до правото на защита, в частност на правото на изслушване, когато става въпрос за ограничителни мерки като наложените със спорния регламент, не би могло да се изисква от общностните органи да уведомяват за посочените съображения преди първоначалното включване на лице или образувание в списъка.
So far as concerns the rights of the defence, in particular the right to be heard, with regard to restrictive measures such as those imposed by the contested regulation, the Community authorities cannot be required to communicate those grounds before the name of a person or entity is entered in that list for the first time.
Всъщност, както Първоинстанционният съд посочва в точка 308 от обжалваното съдебно решение по дело Yusuf и Al Barakaat, такова предварително уведомяване би могло да застраши ефикасността на мерките за замразяване на средства и икономически ресурси, наложени с този регламент.
As the Court of First Instance stated in paragraph 308 of Yusuf and Al Barakaat, such prior communication would be liable to jeopardise the effectiveness of the freezing of funds and resources imposed by that regulation.
За постигане на преследваната с посочения регламент цел такива мерки по естеството си трябва да бъдат изненадващи и както Съдът вече е посочил — да се прилагат незабавно (вж. в този смисъл Решение по дело Möllendorf и Möllendorf-Niehuus, посочено по-горе, точка 63).
In order to attain the objective pursued by that regulation, such measures must, by their very nature, take advantage of a surprise effect and, as the Court has previously stated, apply with immediate effect (Möllendorf and Möllendorf­Niehuus, paragraph 63).
По причини, които също са свързани с преследваната със спорния регламент цел и с ефикасността на предвидените с него мерки, общностните органи не са били длъжни и да изслушат жалбоподателите преди първоначалното включване на имената им в списъка, който се съдържа в приложение I към този регламент.
Nor were the Community authorities bound to hear the appellants before their names were included for the first time in the list set out in Annex I to that regulation, for reasons also connected to the objective pursued by the contested regulation and to the effectiveness of the measures provided by the latter.
Освен това, тъй като става въпрос за общностен акт, чиято цел е прилагане на резолюция, приета от Съвета за сигурност в рамките на борбата с тероризма, изключително важни съображения, свързани със сигурността или с осъществяването на международните отношения на Общността и на нейните държавичленки, могат да не допуснат заинтересуваните лица да бъдат уведомени за определени доказателства и следователно — изслушани във връзка с тези доказателства.
In addition, with regard to a Community measure intended to give effect to a resolution adopted by the Security Council in connection with the fight against terrorism, overriding considerations to do with safety or the conduct of the international relations of the Community and of its Member States may militate against the communication of certain matters to the persons concerned and, therefore, against their being heard on those matters.
Това обаче не означава, когато става въпрос за спазването на принципа на ефективна съдебна защита, че ограничителни мерки като наложените със спорния регламент не подлежат на никакъв контрол от страна на общностния съд, когато се твърди, че актът, ги предписва, се отнася до националната сигурност и тероризма.
However, that does not mean, with regard to the principle of effective judicial protection, that restrictive measures such as those imposed by the contested regulation escape all review by the Community judicature once it has been claimed that the act laying them down concerns national security and terrorism.
Въпреки това, в рамките на упражнявания от него съдебен контрол общностният съд трябва да приложи в подобен случай механизми, позволяващи да бъдат съвместени от една страна оправданият стремеж за гарантиране на сигурността що се отнася до естеството и източниците на сведенията, които са били взети предвид за приемането на съответния акт, и от друга страна — необходимостта на частноправния субект да бъде предоставена възможност да се ползва в достатъчна степен от процесуалните правила (вж. в този смисъл Европейски съд по правата на човека, Решение по дело Chahal с/у Обединено кралство от 15 ноември 1996 г., Recueil des arrêts et décisions 1996-V, § 131).
In such a case, it is none the less the task of the Community judicature to apply, in the course of the judicial review it carries out, techniques which accommodate, on the one hand, legitimate security concerns about the nature and sources of information taken into account in the adoption of the act concerned and, on the other, the need to accord the individual a sufficient measure of procedural justice (see, to that effect, the judgment of the European Court of Human Rights in Chahal v. United Kingdom of 15 November 1996, Reports of Judgments and Decisions 1996-V, § 131).
В настоящия случай найнапред се налага изводът, че нито спорният регламент, нито общата позиция 2002/402, към която той препраща, не предвиждат процедура за уведомяване за фактите и доказателствата, които обосновават включването на имената на заинтересуваните лица в приложение I към посочения регламент, и за изслушване на тези лица, независимо дали едновременно с това включване или след него.
In the circumstances, the inevitable conclusion is, first of all, that neither the contested regulation nor Common Position 2002/402 to which the former refers provides for a procedure for communicating the evidence justifying the inclusion of the names of the persons concerned in Annex I to that regulation and for hearing those persons, either at the same time as that inclusion or later.
По-нататък трябва да се посочи, че в нито един момент Съветът не е информирал жалбоподателите за приетите срещу тях факти и доказателства, обосноваващи първоначалното включване на имената им в приложение I към спорния регламент и следователно — налагането на предвидените от него ограничителни мерки.
It has next to be pointed out that the Council at no time informed the appellants of the evidence adduced against them that allegedly justified the inclusion of their names for the first time in Annex I to the contested regulation and, consequently, the imposition of the restrictive measures laid down by the latter.
Всъщност не се спори, че на жалбоподателите не е била предоставена никаква информация в това отношение, нито в Регламент № 467/2001, изменен съответно с Регламент № 2062/2001 и с Регламент № 2199/2001, в който за първи път техните имена са споменати в списък на лица, образувания или организации, обект на мярка за замразяване на средства, нито в спорния регламент, нито на какъвто и да е последващ етап.
It is not indeed denied that no information was supplied in that connection to the appellants, whether in Regulation No 467/2001 as amended by Regulations Nos 2062/2001 and 2199/2001, their names being mentioned for the first time in a list of persons, entities or bodies to whom and to which a measure freezing funds applies, in the contested regulation or at some later stage.
При положение че Съветът не е уведомил жалбоподателите за фактите и доказателствата срещу тях, въз основа на които са им наложени ограничителни мерки, нито им е предоставил правото да се запознаят с тях в разумен срок след предписването на тези мерки, жалбоподателите не са били в състояние да изложат надлежно своята гледна точка в това отношение. Следователно не е
Because the Council neither communicated to the appellants the evidence used against them to justify the restrictive measures imposed on them nor afforded them the right to be informed of that evidence within a reasonable period after those measures were enacted, the appellants were not in a position to make their point of view
KADI И AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION/СЪВЕТ И КОМИСИЯ било спазено правото на защита на жалбоподателите и в частност правото им да бъдат изслушани.
KADI AND AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION v COUNCIL AND COMMISSION in that respect known to advantage. Therefore, the appellants’ rights of defence, in particular the right to be heard, were not respected.
Освен това, тъй като не са били информирани за приетите срещу тях факти и доказателства, и като се има предвид вече посоченото в точки 336 и 337 от настоящото решение съотношение между правото на защита и правото на ефективна съдебна защита, жалбоподателите не са могли също да защитят при задоволителни условия своите права пред общностния съд с оглед на посочените факти и доказателства, поради което трябва да се установи и нарушение на посоченото право на ефективна съдебна защита.
In addition, given the failure to inform them of the evidence adduced against them and having regard to the relationship, referred to in paragraphs 336 and 337 above, between the rights of the defence and the right to an effective legal remedy, the appellants were also unable to defend their rights with regard to that evidence in satisfactory conditions before the Community judicature, with the result that it must be held that their right to an effective legal remedy has also been infringed.
Накрая, следва да се установи, че това нарушение не е отстранено в настоящите производства по обжалване.
Last, it must be stated that that infringement has not been remedied in the course of these actions.
Всъщност, при положение че според възприетата от Съвета принципна позиция нито един такъв факт или доказателство не може да бъде проверяван от общностния съд, Съветът не е посочил такива с оглед на подобна проверка.
Indeed, given that, according to the fundamental position adopted by the Council, no evidence of that kind may be the subject of investigation by the Community judicature, the Council has adduced no evidence to that effect.
Следователно за Съда не остава друга възможност освен да установи, че не е в състояние да упражни контрол за законосъобразността на спорния регламент, в частта, в която се отнася до жалбоподателите, поради което трябва да се заключи, че по същата причина в конкретния случай не е спазено съществуващото в тяхна полза основно право на ефективна съдебна защита.
The Court cannot, therefore, do other than find that it is not able to undertake the review of the lawfulness of the contested regulation in so far as it concerns the appellants, with the result that it must be held that, for that reason too, the fundamental right to an effective legal remedy which they enjoy has not, in the circumstances, been observed.
Следователно трябва да се приеме, че в частта, в която се отнася до жалбоподателите, спорният регламент е приет без да бъде предоставена каквато и да е гаранция, че те ще бъдат уведомени за приетите срещу тях факти и доказателства или изслушани във връзка с тях, поради което трябва да се заключи, че този регламент е приет в съответствие с производство, в хода на което не е било спазено правото на защита, което също е довело до нарушаване на принципа на ефективна съдебна защита.
It must, therefore, be held that the contested regulation, in so far as it concerns the appellants, was adopted without any guarantee being given as to the communication of the inculpatory evidence against them or as to their being heard in that connection, so that it must be found that that regulation was adopted according to a procedure in which the appellants’ rights of defence were not observed, which has had the further consequence that the principle of effective judicial protection has been infringed.
От всички изложени по-горе съображения следва, че изтъкнатите от г-н Kadi и от Al Barakaat в подкрепа на техните жалби за отмяна на спорния регламент правни основания, изведени от нарушение на тяхното право на защита и в частност — на правото им да бъдат изслушани, както и на принципа на ефективна съдебна защита, са основателни.
It follows from all the foregoing considerations that the pleas in law raised by Mr Kadi and Al Barakaat in support of their actions for annulment of the contested regulation and alleging breach of their rights of defence, especially the right to be heard, and of the principle of effective judicial protection, are well founded.
На второ място, трябва да се разгледа изложеното от г-н Kadi правно основание за нарушаване на правото на зачитане на собствеността чрез мерките за замразяване, които са му били наложени по силата на спорния регламент.
Second, the Court will now examine the plea raised by Mr Kadi with regard to breach of the right to respect for property entailed by the freezing measures imposed on him by virtue of the contested regulation.
Според постоянната съдебна практика правото на собственост е част от общите принципи на общностното право.
According to settled caselaw, the right to property is one of the general principles of Community law.
Този принцип обаче не е абсолютен, а трябва да се разглежда във връзка със своята обществена функция.
It is not, however, absolute, but must be viewed in relation to its function in society.
Следователно могат да се налагат ограничения върху упражняването на правото на собственост, при условие че тези ограничения действително отговарят на преследваните от Общността цели от общ интерес и че не представляват по отношение на следваната цел непропорционална и нетърпима намеса, която би могла да накърни самата същност на гарантираното по този начин право (вж. по-специ-ално, Решение по дело Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia и ERSA, посочено по-горе, точка 119 и цитираната съдебна практика; вж. също в този смисъл, в рамките на режим на ограничителни мерки, Решение по дело Bosphorus, посочено по-горе, точка 21).
Consequently, the exercise of the right to property may be restricted, provided that those restrictions in fact correspond to objectives of public interest pursued by the Community and do not constitute, in relation to the aim pursued, a disproportionate and intolerable interference, impairing the very substance of the right so guaranteed (see, in particular, Regione autonoma Friuli­Venezia Giulia and ERSA, paragraph 119 and caselaw cited; see also, to that effect in the context of a system of restrictive measures, Bosphorus, paragraph 21).
За определяне на обхвата на основното право на зачитане на собствеността, което е общ принцип на общностното право, трябва да се има предвид по-специално член 1 от Допълнителен протокол № 1 към ЕКПЧ, в който това право е закрепено.
In order to assess the extent of the fundamental right to respect for property, a general principle of Community law, account is to be taken of, in particular, Article 1 of the First Additional Protocol to the ECHR, which enshrines that right.