natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Гръцкото правителство счита, че забраната да се употребяват защитени наименования съществувала и спрямо употребата за вина от други държави по произход, различни от тази на защитеното наименование.
The Hellenic Government takes the view that the prohibition on using the protected terms also applies to use for wines from States of origin other than that of the protected term.
Провинция Rheinland-Pfalz не е взела отношение по третия преюдициален въпрос в писменото си становище.
The Land Rheinland-Pfalz did not comment on the third question in its written observations.
В съдебното заседание Rheinland-Pfalz поддържа становищата на Италия, Гърция и Комисията по третия преюдициален въпрос.
At the hearing Rheinland-Pfalz supported the submissions on the third question made by Italy, Greece and the Commission.
Италианското правителство твърди, че по силата на член 24 от Регламент № 753/2002 традиционните наименования били защитени срещу всякаква имитация или посочване в целия Европейски съюз.
The Italian Government argues that under Article 24 of Regulation No 753/2002 traditional terms are protected against any imitation or evocation throughout the European Union.
В тази рамка посочената защита важала
Within that framework the protection applies exclusively to wines which are eligible for protection and come from a certain producer Member State. In
Според Комисията третият преюдициален въпрос трябва да бъде формулиран по-ограничително.
In the opinion of the Commission, the third question must be construed more narrowly.
Тълкуването на член 24, параграф 2 от Регламент № 753/2002 по същество се отнасяло до въпроса дали употребата на наименованията „Reserve“, респективно „PrivatReserve“, била забранена за произведени в Германия вина от категорията „качествени вина, произведени в определен район“, тъй като обозначението „Reserve“ било посочено в приложение III като допълнително традиционно наименование за произведени в Австрия вина от същата категория.
The interpretation of Article 24(2) of Regulation No 753/2002 essentially revolves around whether the use of the terms ‘Reserve’ and ‘PrivatReserve’ is prohibited for wines in the category ‘quality wine psr’ produced in Germany because the designation ‘Reserve’ is listed in Annex III as an ‘other traditional term’ for wines in the same category produced in Austria.
Мнението на Комисията, поддържано и от испанското правителство, е да се даде положителен отговор на този въпрос, тъй като съгласно член 24,
In the view of the Commission, which is also endorsed by the Spanish Government, that question should be answered in the affirmative because under Article 24(2) of Regulation No 753/2002 the traditional terms listed in
SCHNEIDER параграф 2 от Регламент № 753/2002 включените в приложение III традиционни наименования са запазени за вината, с които те са свързани, т.е. за вината от същите категории.
Annex III are reserved for wines with which they are linked, that is to say wines belonging to the same categories of wine.
Следователно обозначението „Reserve“ било запазено за произведените в Австрия вина от категорията „качествени вина, произведени в определен район“ и било защитено срещу злоупотреба, имитация или посочване за вина от същата категория, произхождащи от други държавичленки, а с това и срещу произведени в Германия вина от категорията „качествени вина, произведени в определен район“.
Thus the designation ‘Reserve’ is reserved for wines in the category ‘quality wine psr’ produced in Austria and is protected against unlawful misuse, imitation or evocation for wines in the same category from other Member States, including wines in the category ‘quality wine psr’ produced in Germany.
изложеното по-долу тълкуване е необходимо да се има предвид историческият контекст на Регламент № 1493/1999, и по-специално съзнателното структурно изменение на основните принципи на правилата за обозначаване на вината в сравнение с предходния Регламент (ЕИО) № 2392/1989 6.
In the interpretation given below it is therefore important to bear in mind the historical background to Regulation No 1493/1999, in particular the deliberate structural modification of the fundamental principles of the legislation on wine designations compared with its predecessor, Regulation (EEC) No 2392/89.
По отношение на обозначенията за вина, предназначени за непенливи вина, системата на Регламент № 2392/1989 се характеризира с принципа за забрана, съгласно който могат да се употребяват само изчерпателно посочените в регламента обозначения 7.
6The system of Regulation No 2392/89 was characterised with respect to wine designations for still wines by the principle of prohibition, according to which only the designations listed exhaustively in the regulation could be used.
От друга страна, до влизането в сила на Регламент № 1427/96 8, който въвежда известно ограничение на забраната 9, съгласно член 11 и член 12, параграф 1, първо изречение от Регламент № 2392/1989 първоначално са забранени всички невключени в регламента обозначения, с някои изключения.
7 On the other hand, under Article 11 and the first subparagraph of Article 12(1) of Regulation No 2392/89 all designations not listed in the regulation were originally prohibited, with a few exceptions, until Regulation No 1427/96 8introduced a certain relaxation. 9
Поради факта че принципът за забрана се възприема като твърде строг
Ultimately the interpretation favoured by that court is necessary for reasons of the effectiveness (effet utile) of the protection of wine designations in the Common Market.
6 — Регламент (ЕИО) № 2392/89 на Съвета от 24 юли 1989 година относно определяне на общи правила за обозначаването и представянето на вината и гроздовата мъст (ОВ L 232, стр. 13).
6 — Council Regulation (EEC) No 2392/89 of 24 July 1989 laying down general rules for the description and presentation of wines and grape musts (OJ 1989 L 232, p. 13).
В допълнение към този регламент е приет и Регламент (ЕИО) № 3201/90 на Комисията от 16 октомври 1990 година относно определяне на подробни правила за обозначаването и представянето на вината и гроздовата мъст (ОВ L 309, стр. 1).
That regulation was followed by Commission Regulation (EEC) No 3201/90 of 16 October 1990 laying down detailed rules for the description and presentation of wines and grape musts (OJ 1990 L 309, p. 1).
на генералния
V — Advocate General’s assessment
8 — Регламент (ЕО) № 1427/96 на Съвета от 26 юни 1996 година за изменение на Регламент (ЕИО) № 2392/89 относно определяне на общи правила за описанието и представянето на вината и гроздовата мъст (ОВ L 184, стр. 3).
8 — Council Regulation (EC) No 1427/96 of 26 June 1996 amending Regulation No 2392/89 laying down general rules for the description and presentation of wines and grape musts (OJ 1996 L 184, p. 3).
A — Предварителни бележки
A — Preliminary remarks
Вж. също заключението на генералния адвокат Geelhoed, представено на 14 март 2002 г. по дело Borie Manoux (С-81/01, Recueil, стр.
See also the Opinion of Advocate General Geelhoed in Case C-81/01 Borie Manoux [2002] ECR I-9259, point 29, in which it was stated, with regard to the use of an indication for wines not regulated by Community law ‘that any statement on the label of a quality wine psr needs to have an explicit basis in Regulation No 2392/89.’
Регламент № 1493/1999 установява нов правен режим на общата организация на пазара на вино. Поради това при
Regulation No 1493/1999 reformed the common organisation of the market in wine.
Законодателят е съзнавал, че правилата за обозначаването на лозаро-винар-ските продукти имат важни последици за търговския им пласмент 13.
The legislature was aware that the rules on designation for wine sector products have significant effects on their marketability. 13 with the requirements of the market, it was replaced, following the abovementioned initial relaxation in 1996 in Regulation No 1493/1999, by the principle of authorisation, which is also known as the principle of misuse.
Заместването на принципа на забрана с принципа за разрешаването или за забрана на злоупотребата, предоставящ по-голяма свобода на действие на лицата, предлагащи тези продукти на пазара по отношение на етикетирането, следва да се разглежда и от тази гледна точка като преформулиране на баланса между законните интереси на производителите и на потребителите 14.
From this point of view too, the replacement of the principle of prohibition by the principle of authorisation or misuse with the wider freedom enjoyed by distributors in labelling is to be seen as a rearticulation of the balance between the legitimate interests of producers and of consumers. 14
Още в самото начало на тълкуването на правните норми относно обозначаването на вина трябва да се има предвид, че националните разпоредби относно етикетирането засягат не само търговските интереси на потребителите, но също могат да доведат до ограничение на свободата на движение на стоки.
It should be borne in mind, first of all, in interpreting the rules of the legislation on wine designations, that national labelling rules affect not only the commercial interests of consumers, but also entail a restriction on the free movement of goods. Therefore, in
В съответствие с принципа за разрешаването или за забрана на злоупотребата наред с посочените в Регламент № 1493/1999 незадължителни обозначения за непенливите вина са разрешени и всички други полезни указания, при условие че не са забранени от закона или не водят до въвеждане в заблуждение на потребителите 11.
According to the principle of authorisation or misuse, in addition to the optional designations listed in Regulation No 1493/1999, all other useful information for still wines is permitted unless it is prohibited by law or misleads consumers.
Либерализацията на правилата за обозначаване на вината служи на първостепенната цел на реформата да се гарантира необходимата гъвкавост на общата организация на пазара на вино за плавна адаптация към нови ситуации 12.
The liberalisation of the legislation on wine designations served the overriding aim of the reform, which was to guarantee the necessary flexibility of the common organisation of the market in wine to adapt smoothly to new developments. 12
13 — Съображение 50 от Регламент № 1493/1999 гласи: „Означението, наименованието и търговското представяне на продуктите, обхванати от настоящия регламент, могат да имат важни последствия при търговския им пласмент; оттук следва, във връзка с това, настоящият регламент да определи правилата, които се отнасят до законовите интереси на потребителите и производителите и способстват за правилното функциониране на вътрешния пазар и производството на качествени продукти; основните принципи на тези правила трябва да предвиждат задължителното използване на някои означения за идентифициране на продукта и предоставяне на ценна информация на потребителите, както и допълнителното използване на други обозначения на база правилата на Общността или при разпоредби, които се отнасят за превенцията на злоупотреби.“
13 — Recital 50 in the preamble to Regulation No 1493/1999 states: ‘The description, designation and presentation of products covered by this Regulation can have significant effects on their marketability; this Regulation should therefore lay down rules in this connection which take into account the legitimate interests of consumers and producers and promote the smooth operation of the internal market and the production of quality products; the fundamental principles of these rules should provide for the obligatory use of certain terms so as to identify the product and provide consumers with certain important items of information and the optional use of other information on the basis of Community rules or subject to rules concerning the prevention of fraudulent practices.’
10 — Съображение 10 от Регламент № 753/2002 гласи: „Регламент (ЕО) № 1493/1999 хармонизира етикетирането за всички лозаровинарски продукти на основата на вече изготвения за пенливите вина модел, като разреши използването на термини, различни от тези, изрично регламентирани от общностното законодателство, при условие че те са точни.
10 — Recital 10 in the preamble to Regulation No 753/2002 states: ‘Regulation (EC) No 1493/1999 harmonises the labelling for all wine sector products with the model already established for sparkling wines, by allowing the use of terms other than those expressly covered by Community legislation, provided that they are accurate.
Следователно е редно да се хармонизират по същия начин и разпоредбите за прилагане на настоящия регламент на основата на модела, изготвен за пенливите вина, като се внимава да бъде избегнат всякакъв риск от объркване между тези други термини и термините, които са регламентирани, както и се гарантира, че използването на такива термини е възможно, само ако операторите докажат тяхната точност в случай на възникнало съмнение.“
The rules for implementing this Regulation should therefore also be harmonised in the same way, using the model established for sparkling wines, while ensuring that there is no risk of these other terms being confused with the terms covered by Community legislation and that such terms may be used only if operators can prove their accuracy where there is any doubt.’
Авторът подчертава, че либерализацията на правилата относно обозначаване на вината като цяло следва да предлага на потребителите повече прозрачност и информация с цел постигането на положителен ефект върху продажбите.
The author stresses that the liberalisation of the legislation on wine designations was generally intended to create more transparency and information for consumers, with positive effects on sales.
Авторът обаче обръща внимание и на факта, че по този начин не е станало по-лесно да се отговори на въпроса коя информация забраната за въвеждане в заблуждение разрешава да се предоставя само ограничено или въобще не се разрешава поради наличието на вече регламентирани указания.
However, he also points out that this had not made it any easier to answer the question what information is permitted or is limited only by the prohibition on misleading consumers and what is not permitted because of particulars already regulated.
Следователно в съответствие с Решение по дело Clinique 15 забраните за въвеждане в заблуждение в правните разпоредби на Общността също и по-специално трябва да се тълкуват в светлината на свободата на движение на стоки 16.
Community legislation must also be interpreted specifically in the light of the free movement of goods.
Рискът от въвеждане в заблуждение на потребителите може да има приоритет спрямо изискванията на свободното движение на стоки само ако е достатъчно сериозен 17.
16 The risk of misleading consumers cannot override the requirements of the free movement of goods unless that risk is sufficiently serious.
се тълкуват в смисъл, че обозначенията „Réserve“ и „Grande Réserve“, респективно „Reserve“ и „PrivatReserve“, за произведени в държавачленка вина по принцип, тоест независимо от въпроса за противоречието на тези две обозначения с включените в приложение III към същия регламент, могат да се употребяват като „други указания“ по смисъла на споменатите разпоредби, при условие че тази държавачленка не е приела никакви правни разпоредби относно употребата на споменатите обозначения като „допълнителни традиционни наименования“ по смисъла на член 47, параграф 2, буква в), във връзка с буква Б, точка 1, буква б), пето тире от приложение VII към Регламент № 1493/1999 и с член 23 от Регламент № 753/2002.
nations ‘Réserve’ and ‘Grande Réserve’ and ‘Reserve’ and ‘PrivatReserve’ may be used for wines produced in a Member State in principle, that is, irrespective of any conflict between those designations and designations listed in Annex III to that regulation, as ‘other particulars’ within the meaning of those provisions, provided that Member State has not adopted any legislation regarding the use of those designations as ‘other traditional terms’ within the meaning of Article 47(2)(b) in conjunction with the fifth indent of point B(1)(b) of Annex VII of Regulation No 1493/1999 and Article 23 of Regulation No 753/2002.
Б — По първия преюдициален въпрос
B — The first question
С първия си преюдициален въпрос BVerwG иска по същество да установи дали член 47, параграф 2, буква в) и буква Б, точка 3 от приложение VII към Регламент № 1493/1999 следва да
With its first question the Bundesverwaltungsgericht is essentially seeking to ascertain whether Article 47(2)(c) and point B(3) of Annex VII of Regulation No 1493/1999 are to be interpreted as meaning that the desig-
Член 47, параграф 2 от Регламент № 1493/1999 предвижда употребата на три типа указания: определени задължителни указания 18, незадължителни указания при определени условия и други незадължителни указания, включително и полезна за потребителите информация.
Article 47(2) of Regulation No 1493/1999 mentions three types of particulars: certain compulsory terms, 18optional terms subject to conditions and other optional terms, including information which may be useful for consumers.
Обхватът на защитата на споменатите указания се определя съобразно тяхното съдържание.
The scope of the protection afforded to those particulars is determined according to their substance.
За настоящото дело релевантни са обаче само двете незадължителни указания.
In this case, however, only the two optional terms are of relevance.
15 — Решение от 2 февруари 1994 г. по дело Clinique Laboratories и Estée Lauder Cosmetics (С-315/92, Recueil, стр. I-317, точка 12 и сл.).
15 — Case C-315/92 Clinique Laboratories and Estée Lauder Cosmetics [1994] ECR I-317, paragraph 12 et seq.
17 — Решение от 26 ноември 1996 г. по дело Graffione (С-313/94, Recueil, стр. I-6039, точка 24).
18 — Under Annex VII to Regulation No 1493/1999, such particulars are, for example, the sales designation of the product, the nominal volume, the actual alcoholic strength by volume, and the lot number in accordance with Council Directive 89/396/EEC of 14 June 1989 on indications or marks identifying the lot to which a foodstuff belongs.
В това pешение Съдът препраща изрично към Решение по дело Clinique.
In that judgment the Court makes express reference to the judgment in Clinique.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА TRSTENJAK — ДЕЛO C-285/06 член 6 от Регламент № 753/2002 в смисъл, че се има предвид абстрактен риск от въвеждане в заблуждение, би влязло в противоречие с целта на принципа за разрешаване или за забрана на злоупотребата, тъй като този принцип се характеризира с конкретен, почти казуистичен подход към риска от въвеждане в заблуждение.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-285/06 abstract risk of misleading consumers would run counter to the purpose of the principle of authorisation or misuse, since a specific, almost casuistic approach to the risk of misleading consumers is inherent in that principle.
Абстрактният подход би засегнал непропорционално законните интереси на производителите.
An abstract approach would also affect disproportionately the legitimate interests of producers.
Допълнителните традиционни наименования представляват незадължителни указания при определени условия (съгласно акта за преюдициално запитване — регламентирани незадължителни указания).
Other traditional terms are optional particulars subject to conditions (regulated ‘optional particulars’ in the words of the order for reference).
По отношение на допълнителното традиционно наименование съгласно член 23 от Регламент № 753/2002 става въпрос за „традиционно използвано наименование за обозначаване на вината съгласно настоящия дял в държавитечленки производителки, което посочва метода на производство, на приготвяне, на отлежаване, или качеството, цвета, типа на мястото, или събитие, свързано с историята на въпросното вино и което е определено в законодателството на държавитечленки производителки за нуждите на обозначаването на въпросните вина, произведени на тяхна територия.“
Under Article 23 of Regulation No 753/2002, other traditional terms are ‘additional terms traditionally used … to designate … the production or ageing method or the quality, colour, type of place, or a particular event linked to the history of the wine concerned and defined in a Member State’s legislation for the purposes of designating the wines concerned originating in its territory’.
Член 6 от Регламент № 753/2002 представлява предпазната клауза по отношение на други указания и на допълнителни традиционни наименования.
Article 6 of Regulation No 753/2002 is the protective clause governing other particulars and other traditional terms.
Именно член 6 от Регламент № 753/2002 уточнява употребата на други указания по смисъла на Буква Б, точка 3 от приложение VII към Регламент № 1493/1999.
The use of other particulars within the meaning of point B(3) of Annex VII to Regulation No 1493/1999 is clarified by Article 6 of Regulation No 753/2002. Under that provision, the use of other particulars is subject to the condition that there is no risk that such particulars might mislead consumers with regard to compulsory or regulated optional particulars.
Съгласно тази правна норма употребата на други наименования се извършва, ако те не могат да доведат до риск от въвеждане в заблуждение на потребителите по отношение на задължителни и регламентирани незадължителни указания.
With regard to that risk, the Court has held in a different context that ‘by authorising the use of brand names to supplement the description, presentation and advertising of sparkling wines, the Community legislature necessarily intended to balance the interests involved as between, on the one hand, the protection of consumers, and in particular the right not to be misled as to the intrinsic qualities of a product, and, on the other, the protection of intellectual property rights and, in particular, the legitimate interest of the owners of a brand name to use and exploit it for commercial purposes. That process of balancing the interests involved would be seriously
Според мен текстът на член 6, параграф 1 от Регламент № 753/2002 не препраща към някакъв абстрактен риск от въвеждане в заблуждение.
In my opinion, the wording of Article 6(1) of Regulation No 753/2002 does not refer to an abstract risk of misleading consumers.
Тълкуване на
An interpretation of Article 6 of Regulation No 753/2002 as indicating an
SCHNEIDER потенциално ще възприеме посоченото указание.“ 21 защитено наименование като марка.“ 19Член 13, параграф 2, буква б) от Регламент № 2333/92 20, предвиждащ забрана за употребата на определени указания поради риск от въвеждане в заблуждение, трябва да се тълкува в смисъл, че „за прилагането на забраната съгласно тази разпоредба не е достатъчно да съществува вероятност марка, включваща една дума, която се съдържа в обозначението на един от посочените в тази разпоредба продукти, да предизвика объркване с това наименование.
SCHNEIDER is reasonably well informed and reasonably observant and circumspect.’ 21 undermined if a mere risk of confusion, found to exist without even taking the opinions and habits of the consumers concerned into consideration, were enough to prevent the use of an appellation protected as a brand name’. 19 On a proper construction of Article 13(2)(b) of Regulation No 2333/92, 20which also contains a prohibition on using certain particulars because of a risk of misleading consumers, ‘it is not sufficient for the prohibition laid down by that provision to be applied to find that a brand name which includes a word appearing in the description of one of the products there mentioned is, as such, likely to be confused with that description.
Наред с това трябва да бъде доказано, че употребата на марката действително е от естество да въведе в заблуждение потенциалните потребители и така да повлияе на икономическото им поведение.
It is also necessary to establish that use of the brand name is in fact likely to mislead the consumers concerned and thus affect their economic behaviour.
Във връзка с това националният съд трябва да отчете по какъв начин нормално информираният, внимателен и съобразителен среден потребител
In that respect, it is for the national court to have regard to the presumed expectations, in regard to that information, of an average consumer who