natgillin/translations-raw huggingface dataset:
По-скоро тя трябва да бъде разгледана понататък в рамките на третия въпрос, тъй като той се отнася до режима на отговорността съгласно правото относно отпадъците и следователно до задължението да се поправят вредите.
Instead the Convention must be examined below in the context of the third question because that question concerns responsibility under the law on waste and thus also liability.
В — По втория въпрос — квалифицирането на изтеклия мазут като отпадък
C — The second question — Nature of the leaked fuel oil as waste
С втория въпрос Cour de Cassation иска да установи дали товар от мазут, превозван с кораб и случайно разлят в морето, сам по себе си или след
With the second question the Cour de Cassation is seeking to ascertain whether a
Total освен това поддържат становището, че въпросът дали в резултат на изтичането мазутът е станал отпадък бил явно ирелевантен за главното производство.
Total also takes the view that the question whether the heavy fuel oil became waste through the leak is manifestly irrelevant to the main proceedings.
Предмет на разглеждане се явявал само мазутът, който е замърсил крайбрежието на Mesquer.
The case concerns only heavy fuel oil which polluted the coastal areas of Mesquer.
Поради това на тази част от въпроса не следвало да се отговаря.
That part of the question does not therefore need to be answered.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА KOKOTT — ДЕЛO C-188/07 както е в настоящия случай в рамките на третия въпрос.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07 ascertained.
Тази отговорност винаги се свързва със съдбата на отделни компоненти, в настоящия случай на мазута, докато квалифицирането на останалите компоненти като отпадък се явява последица от замърсяването с мазут.
That responsibility is generally linked to the fate of the individual elements, in the present case heavy fuel oil, whilst the nature of the other elements as waste is the consequence of the pollution by the heavy fuel oil.
Следователно трябва да се провери дали мазутът се е превърнал в отпадък.
It must therefore be examined whether the heavy fuel oil became waste.
Тази позиция обаче противоречи на изложеното от Total по другата част от въпроса.
This argument contradicts Total’s submissions on the second part of the question, however.
Там Total застъпват становището, че замърсяващата крайбрежието смес от мазут, вода и седименти следвало да се разглежда като отпадък само ако съществувало задължение да се изхвърли мазутът.
Total takes the view that the mixture of heavy fuel oil, water and sediment which polluted the coast is to be treated as waste only if there is an obligation to discard the heavy fuel oil.
Такова задължение, което от самото начало се отнася единствено до мазута, можело обаче да възникне само ако мазутът е станал отпадък още преди смесването.
Such an obligation — which relates to heavy fuel oil alone at its origin — can only arise, however, if the heavy fuel oil became waste prior to being mixed.
Поради това според становището на Total първата част от въпроса е изцяло релевантна и трябва да ѝ се даде отговор.
Consequently, the first part of the question is perfectly relevant according to Total’s own submissions and must be answered.
В точка Q4 от озаглавеното „Категории отпадъци“ приложение I към Директива 75/442 се посочват „[м]атериали, които са били разлети, разпилени, изгубени или са претърпели друга злополука, включително материали, оборудване и други, замърсени в резултат на злополуката“.
Annex I to Directive 75/442, entitled ’Categories of waste’, refers in heading Q4 to ‘materials spilled, lost or having undergone other mishap, including any materials, equipment, etc., contaminated as a result of the mishap’. This merely indicates that such materials may be waste.
Това сочи, че такива вещества попадат в понятието за отпадъци.
However, it is not possible per se to classify as waste hydrocarbons which are spilled by accident and which cause contamination.
Само по себе си обаче то не позволява горива, които са били случайно разлети и са предизвикали замърсяване, да бъдат квалифицирани като отпадъци 48, защото както вече бе установено в рамките на първия въпрос, съгласно член 1, буква а), първа алинея от Рамковата директива за отпадъците вещества и предмети са отпадък само когато притежателят им ги изхвърля, възнамерява или се изисква да ги изхвърли 49.
48 As has already been stated in connection with the first question, substances and objects are waste under Article 1(a)(1) of the Waste Framework Directive only if their holder discards, intends to discard or is required to discard them. 49
Впрочем Total застъпват позиция, подобна на вече застъпената от мен, а именно че излелите се вещества трябва да се разглеждат съвместно със замърсените вещества 47.
Total also takes a view which I have already held in a similar form, namely that the leaked substance should be considered together with the contaminated substance.
В такъв случай от значение би било дали сместа се изхвърля, възнамерява или се изисква да бъде изхвърлена.
47The matter would then hinge on whether the holder discards, intends to discard or is required to discard the mixture.
При определени условия тази гледна точка може да бъде подходяща, особено когато вече не може да бъде установен произходът на компонентите в сместа.
This viewpoint may be reasonable under certain circumstances, in particular where the origin of the elements of a mixture can no longer be clarified.
Изтичането на мазут при корабокрушение на нефтен танкер не е показателно нито за намерение, нито пък за задължение за изхвърляне, освен ако не са налице други особени доказателства за обратното.
The spillage of heavy fuel oil in a tanker accident does not characterise — without further special indications — either an intention to discard or an obligation to discard.
При всички положения трябва да се провери дали с изтичането притежателят всъщност не е изхвърлил мазута.
It must be examined, however, whether the holder did discard as a result of the spillage of the heavy fuel oil.
Изследването на сместа обаче е безполезно, ако трябва да бъде установена отговорността за възникването на отпадъци,
The examination of the mixture is of no benefit, however, if — as in the context of the third question in the present case — responsibility for the generation of waste is to be
48 — Решение по дело Van de Walle и др. (посочено в бележка под линия 27, точка 43)
48 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 43).
47 — Вж. моето заключение от 29 януари 2004 г. по дело Van der Wаlle (C-1/03, Recueil, стр. I-7613, точка 24).
47 — See my Opinion in Case C-1/03 Van de Walle and Others [2004] ECR I-7613, point 24.
49 — Вж. по-горе, точка 39 и сл.
49 — See above, point 39.
В този смисъл в Решение по дело Van de Walle Съдът прави аналогия със съдебната практика относно производствените остатъци.
In this respect, in Van de Walle the Court drew a parallel with the caselaw on production residues.
В посочения случай е ставало дума за горива, които са изтекли от хранилищните съоръжения на бензиностанция в почвата наоколо.
That case concerned hydrocarbons leaked from a service station’s storage facilities into the surrounding ground.
В този смисъл притежателят на мазута го е изхвърлил, макар и неволно, при превозването.
Thus the holder of the heavy fuel oil did discard it in the course of transportation, albeit involuntarily.
Съдът подчертава, че продукт, чието добиване като такъв не е било поставено като цел с оглед на по-нататъшно използване и който притежателят не може да използва повторно при икономически изгодни условия без предварителна преработка, трябва да се разглежда като бреме, което притежателят изхвърля 50 .
The Court pointed out that a product which is not itself wanted for subsequent use and which the holder cannot economically reuse without prior processing must be considered to be a burden which the holder seeks to discard. 50
Тези съображения важат и в настоя- щия случай.
These considerations also apply in the present case.
Мазутът може да се третира в съответствие с правото относно отпадъците само ако и смесените с него вода и седименти бъдат подложени на необходимото третиране, независимо дали за разделяне на различните компоненти, за съвместно обезвреждане или за оползотворяване.
The heavy fuel oil can be treated on the basis of the law on waste only if the water mixed with it and the sediment were subject to the necessary treatment, either to separate the different elements or to be disposed of or recovered together.
Решението по дело Van de Walle и др. е било предмет на критика в литературата,
The judgment in Van de Walle and Others has been criticised in legal literature,
50 — Решение по дело Van de Walle и др. (посочено в бележка под линия 27, точка 46).
50 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 46).
52 — Решение по дело Van de Walle и др. (посочено в бележка под линия 27, точка 52).
51 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 47), confirmed by Thames Water Utilities (cited in footnote 19, paragraph 28).
51 — Решение по дело Van de Walle и др. (посочено в бележка под линия 27, точка 47), потвърдено с Решение по дело Thames Water Utilities (посочено в бележка под линия 19, точка 28).
52 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 52).
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА KOKOTT — ДЕЛO C-188/07 често заради практическите му последици 53.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07 often because of its practical consequences.
Наред с аргументи, които вече недвижимите вещи. Би било обаче в противоречие с установената в същото съображение цел за въвеждане на ефективни и последователни правила за обезвреждането на отпадъци, ако се изключи прилагането на правото относно отпадъците към случаите, когато движими вещи станат недвижими поради смесването си с почвата.
53In addition to arguments which were dis- on waste disposal laid down in the same recital to preclude the application of the law on waste where movable property becomes immovable as a result of being mixed with the ground.
Всъщност трябва да се предотврати възможността някои отпадъци по този начин да остават извън приложното поле на правото относно отпадъците 55.
Rather, waste must not be excluded from the scope of the law on waste in this way.
са били обсъдени в решението или наймалкото в заключението или по-скоро не са релевантни, е изложен — основателно — и укорът, че не е споменато шесто съображение от Рамковата директива за отпадъците 54.
55 cussed or were less apparent in the judgment or at least in the Opinion, the objection has also been raised — rightly — that the sixth recital in the preamble to the Waste Framework Directive is not mentioned.
То гласи, че „ефективни и последователни правила за обезвреждането […] на отпадъците следва да се прилагат към движимата собственост, която притежателят изхвърля или съгласно действащите национални разпоредби е длъжен да изхвърли“. [неофициален превод]
54It states that ‘effective and consistent regulations on waste disposal … should be applied to movable property which the owner disposes of or is required to dispose of under the provisions of national law in force …’.
Въпреки това Съветът и Парламентът обсъждат понастоящем предложение за нова редакция на Рамковата директива за отпадъците, която между другото предвижда, че Директивата не се прилага за земя (in situ), включително неизкопана замърсена почва и трайно свързани със земята сгради 56.
Nevertheless the Council and Parliament are at present considering a proposal for the revision of the Waste Framework Directive, which provides inter alia that the directive does not apply to land (in situ) including unexcavated contaminated soil and buildings permanently connected with land. 56
Все пак това съображение не изключва императивно недвижимите вещи от приложното поле на Рамковата директива за отпадъците.
However, that recital does not necessarily exclude immovable property from the scope of the Waste Framework Directive.
От него може наймного да се заключи, че Директивата принципно не е замислена да обхваща
At most it can be inferred that the directive is not aimed at immovable property in principle. It would however be contrary to the aim of effective and consistent regulations
Предвид продължаващата законодателна процедура Съдът не трябва да изпреварва законодателя, като поставя под съмнение практиката си по този въпрос.
In view of the ongoing legislative procedure, the Court should not anticipate the legislature by calling into question its caselaw on this point.
В допълнение следва да се отбележи, че член 2, параграф 1, буква б), подточка iv) от Рамковата директива за
It should also be pointed out that Article 2(1)(b)(iv) of the Waste Framework Directive does not exclude oil waste from the
55 — Вж. също Hamer (цитиран в бележка под линия 54, стр. 482).
55 — See also Hamer (cited in footnote 54, p. 482).
56 — Член 2, параграф 1, буква б) от Обща позиция на Съвета с оглед приемането на директива на Европейския парламент и на Съвета относно отпадъците и за отмяна на определени директиви: документ на Съвета 11406/0720 от 20 ноември 2007 г., приет от Комисията, СOM(2007) 863 от 9 януари 2008 г.
56 — Article 2(1)(b) of the common position of the Council on the adoption of a Directive of the European Parliament and of the Council on waste and repealing certain directives, Council document 11406/07 of 20 November 2007, accepted by the Commission, COM(2007) 863 of 9 January 2008.
Подобно, но все пак условно ограничение вече се е съдържало в член 2, параграф 1, буква е) от предложението на Комисията, СOM(2005) 667 от 21 декември 2005 г. (ОВ C 70, 2006 г., стр. 6).
A similar, but conditional restriction is already contained in Article 2(1)(f) of the Commission proposal, COM(2005) 667 of 21 December 2005, OJ 2006 C 70, p. 6.
На 13 февруари 2007 г. Европейският парламент обаче от своя страна отхвърля това ограничение на първо четене, явно въпреки доклада на компетентната комисия (ОВ C 287 Е, стр. 136 (141).
On the other hand, at first reading on 13 February 2007 the European Parliament rejected that restriction, apparently going against the report of the competent committee, OJ 2007 C 287 E p. 136 (141).
318 и сл.), Riese и Karsten (цитирани в бележка под линия 53, стр.
318 et seq.), Riese/Karsten (cited in footnote 53, p.
77), Petersen и Lorenz (цитирани в бележка под линия 53, стр.
77), Petersen/Lorenz (cited in footnote 53, p.
258) и Schultz (цитиран в бележка под линия 53, стр. 231), както и впрочем изразяващите в значителна степен съгласие коментари на Anno Oexle, Europäische Zeitschrift für Wirtschaftsrecht, 2004, 627 (628), и Jens Hamer, „Bodenschutz und Umwelthaftungsrecht made in Luxembourg“, European Law Reporter, 2004, 477 (482).
258) and Schultz (cited in footnote 53, p. 231) and the largely consistent comments made by Anno Oexle, Europäische Zeitschrift für Wirtschaftsrecht 2004, p. 627 (628), and Jens Hamer, Bodenschutz und Umwelthaftungsrecht made in Luxembourg, European Law Reporter, 2004, p. 477 (482).
Член 15 от Рамковата директива за отпадъците определя кой понася разходите за обезвреждане на отпадъците.
Article 15 of the Waste Framework Directive lays down rules governing responsibility for bearing the cost of disposing of waste.
Позоваването на тази разпоредба сочи, че третият въпрос цели да установи дали дружествата от групата Total трябва да понесат разходите за обезвреждане на изтеклия мазут.
The reference to that provision shows that the third question is intended to ascertain whether companies in the Total Group have to bear the cost of disposing of the spilled heavy fuel oil.
отпадъците не изключва прилагането на Директивата по отношение на нефтените отпадъци.
scope of the directive. Under that provision, waste waters, with the exception of waste in liquid form, are excluded from the scope of the Waste Framework Directive where waste waters are already covered by other legislation.
Нефтените отпадъци не са отпадъчни води, тъй като те не са резултат от използването или потреблението на вода.
Oil waste does not constitute waste waters since it does not result from the use or consumption of water.
Доколкото те изобщо са (все още) в течно състояние, то става дума по-скоро за отпадъци в течна форма.
In so far as it is (still) liquid at all, it is in fact liquid waste.
По съотношението между Рамковата директива за отпадъците и Конвенцията за отговорността
The relationship between the Waste Framework Directive and the Liability Convention
Следователно на втория въпрос следва да се отговори, че когато е изтекъл при инцидент с танкер и се е смесил с вода и седименти, мазутът трябва да се разглежда като отпадък по смисъла на Рамковата директива за отпадъците.
The answer to the second question must therefore be that heavy fuel oil is to be treated as waste for the purposes of the Waste Framework Directive if it is discharged in a tanker accident and is mixed with water and sediment.
Г — По третия въпрос — относно отговорността за понасянето на разходите при изтичане на мазут
D — The third question — Responsibility for costs in connection with the leaked heavy fuel oil
Total и Белгия възразяват срещу прилагането на член 15 от Рамковата директива за отпадъците с довода, че отговорността за щети от замърсяване с нефт в морето е регламентирана изключително в Конвенцията за отговорността и Конвенцията FUND 92.
Total and Belgium are opposed to the application of Article 15 of the Waste Framework Directive, since responsibility for costs in connection with oil pollution damage at sea is regulated definitively in the Liability Convention and in the Fund Convention.
Отговорността за щети от замърсяване с нефт се „фокусирала“ върху корабособственика, докато искове срещу други лица, и по-специал-но срещу наемател на кораба като Total international Ltd, се изключвали.
Liability for oil pollution damage is ‘channelled’ to the owner of the ship, whilst claims against others, in particular against a charterer like Total International Ltd, are precluded.
В допълнение към ограничената отговорност на корабособственика щети от замърсяване с нефт съгласно Конвенцията FUND 92 се покривали от международен фонд до определен в конвенцията общ размер на отговорността.
In addition to the limited liability on the part of the owner of the ship, oil pollution damage is covered by an international fund under the Fund Convention up to a total liability sum defined therein.
В настоящия случай този правен режим имал предимство пред прилагането на член 15 от Рамковата директива за отпадъците.
These rules take precedence over the application of Article 15 of the Waste Framework Directive in the present case.
Наистина двете конвенции са ратифицирани от почти всички държавичленки,
The two conventions have been ratified by nearly all the Member States, but not by
С третия въпрос Cour de Cassation иска да установи дали като производител на мазута и/или негов продавач, съответно наемател на кораба, Total могат да бъдат разглеждани като производител и/или притежател на отпадък по смисъла на член 1, букви б) и в) от Рамковата директива за отпадъците за целите на прилагането на член 15 от същата директива, въпреки че към момента на инцидента, вследствие на който се е превърнал в отпадък, продуктът е бил превозван от трето лице.
With the third question the Cour de Cassation is seeking to ascertain whether Total, as the producer of heavy fuel oil and/or the seller and carrier, can be regarded as the producer and/or holder of waste within the meaning of Article 1(b) and (c) of the Waste Framework Directive and for the purposes of applying Article 15 of that directive, even though at the time of the accident which transformed it into waste the product was being transported by a third party.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-ЖА KOKOTT — ДЕЛO C-188/07 на Европейската общност, да се присъединят към основните документи.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07 the interest of the European Community, to accede to the underlying instruments.
но не и от Общността.
the Community.
Следователно те не са част от общностното право и затова, за разлика от становището, изложено от Total в съдебното заседание, не обвързват Общността 57.
They do not therefore form part of Community law and thus — contrary to the arguments made by Total at the hearing — are not binding on the Community.
В съдебното заседание Комисията също така правилно подчертава, че двете конвенции нямат задължителен характер за Общността като международно обичайно право 58.
57The Commission also rightly stated at the hearing that the two conventions are not binding on the Community as customary international law.
Следователно Съдът не може да тълкува тези конвенции в преюдициалното производство 59.
58 As a result, the Court cannot interpret the conventions in preliminary ruling proceedings.
Въпреки това той може да провери до каква степен тези споразумения, независимо от липсата на задължителна сила спрямо Общността, могат да противостоят на прилагането на член 15 от Рамковата директива за отпадъците.
59It may, however, examine the extent to which, even though those conventions are not binding on the Community, they can preclude the application of Article 15 of the Waste Framework Directive.
Доколкото Конвенцията за отговорността дерогира Рамковата директива за отпадъците, то Решение 2004/246 вероятно е трябвало да бъде основано на правомощията по въпросите на околната среда съгласно член 175 от Договора.
In so far as the Liability Convention departs from the Waste Framework Directive, Decision 2004/246 should possibly have been based on the environmental competence under Article 175 of the Treaty.
Все пак докато решението не бъде отменено или обявено за недействително, има аргументи в подкрепа на становището, че поне заинтересованите лица могат да разчитат на приложимостта на разрешена от Общността конвенция, по която съответната държавачленка е страна.
However, unless the decision is repealed or annulled, there is much evidence to suggest that at least the interested parties may rely on the applicability of a convention entered into by the Member State concerned which is approved by the Community.
Total се позовават на Решение 2004/246 за упълномощаване на държавитечленки да подпишат, ратифицират и да се присъединят към Протокола от 2003 г. на Международната конвенция от 1992 г. за създаване на Международен фонд за обезщетение при щети, причинени от замърсяване с нефт, в интерес на Европейската общност и за упълномощаване на Австрия и Люксембург, в интерес
Total relies on Decision 2004/246 authorising the Member States to sign, ratify or accede to, in the interest of the European Community, the Protocol of 2003 to the International Convention on the Establishment of an International Fund for Compensation for Oil Pollution Damage, 1992, and authorising Austria and Luxembourg, in
57 — Вж. моето заключение от 20 ноември 2007 г. по дело Intertanko и др. (C-308/06, Сборник, стр.
57 — See my Opinion in Case C-308/06 Intertanko and Others, point 37 et seq., with further references, on the International Convention for the Prevention of Pollution from Ships (Marpol 73/78).
I-3453, точка 16 и сл.), Решение от 14 януари 1997 г. по дело Centro-Com (C-124/95, Recueil, стр. I-81, точка 58).
59 — Case C-158/91 Levy [1993] ECR I-4287, paragraph 21, Case C-379/92 Peralta [1994] ECR I-3453, paragraph 16 et seq., and Case C-124/95 Centro-Com [1997] ECR I-81, paragraph 58.
Все пак Решение 2004/246 е прието едва няколко години след потъването на „Erika“.
Nevertheless, Decision 2004/246 was adopted only several years after the sinking of the Erika.
Задължението за поемане на разходите за обезвреждане на нефтените отпадъци обаче по принцип възниква към момента на корабокрушението.
On the other hand, the obligation to bear the cost of disposing of oil waste essentially arose when the accident occurred.
Решение 2004/246 не съдържа указание, че при определени условия то трябва да отмени това задължение с обратна сила.
Decision 2004/246 does not contain any indication that it is intended to cancel that obligation retroactively under certain circumstances.
Тъй като отговорността за вреди не е санкция, не съществува и основание да се допусне, че принципът на по-благоприятния
Since responsibility for costs is not a penalty, there is also no reason to assume that the principle of the most lenient