natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В това отношение е безспорно, че разпределението на печалбата, извършено от Burda, е било първоначално обложено с корпоративен данък при ставка 30 %, докато ако тази печалба бе запазена от дружеството, тя би била обложена със ставка 45 %.
In that connection, it is common ground that the distribution of profits obtained by Burda was initially subject to corporation tax of 30% whereas, if it had retained the profits, they would have been taxed at a rate of 45%.
Следователно това облагане преди корекция не се отнася до приходи, които се облагат само в случай на изплащане на дивиденти, а до приходите от икономическата дейност
Consequently, the tax before correction does not affect income which is taxed only when dividends are paid, but affects the income generated by Burda’s economic activity in
Athinaïki Zythopoiïa 16, посочено по-горе, те считат, че не може да бъде от решаващо значение фактът, че данъчната тежест се понася от дъщерното дружество, а по-скоро че следва да се разгледат икономическите последици и от облагането на дъщерното дружество, което съответства на облагане на дружеството майка, като се има предвид, че данъкът е удържан от дружеството, което разпределя печалбата, и се изплаща директно на данъчната администрация.
Athinaïki Zythopoiïa, 16 they consider that no decisive importance attaches to the fact that the tax burden is imposed on the subsidiary, but rather it is necessary to look to the economic effect of taxation of the subsidiary, which is tantamount to taxation of the parent company, since the tax is retained and paid directly to the tax authority by the company making the distribution.
Според Burda и Комисията този подход бил потвърден в посоченото по-горе Решение по дело Athinaïki Zythopoiïa.
According to Burda and the Commission, this approach was approved in Athinaïki Zythopoiïa.
Трябва да призная, че не съм убеден в тези доводи.
I must confess that I am not persuaded by this argument.
Накрая, както уточнява германското правителство в своето писмено становище, без другите страни, които са представили становища по настоящото дело, да оспорват това, отделно от удържането при източника на данъка върху доходите от капитали, който вследствие транспонирането на Директива 90/435 в националното право не намира приложение в главното производство (вж. по-горе точка 48 от настоящото заключение), получените от чуждестранно дружество майка дивиденти не се облагат в Германия.
Finally, as the German Government pointed out in its written observations, without being contradicted by the other parties lodging observations in the present case, apart from the deduction at source of tax on investment income which, following the implementation in national law of Direct ive 90/435, is not applicable in the present case (see point 48 above), the dividends received by the nonresident parent company were not subject to tax in Germany.
Оттук следва, че дори след корекция облагането, което е предмет на главното производство, се понася от дъщерното дружество, а не от дружествата майки.
Therefore, after correction, the tax in question is borne by the subsidiary and not by the parent companies.
На първо място, предложеният от Burda и Комисията подход води до пренебрегване на установеното от самата Директива 90/435 разграничение, от една страна, между удържане на данък при източника, с който се облагат в държаватачленка, в която се извършва разпределението на печалбата, дружествата майки, установени в друга държавачленка, и от друга страна — авансово плащане на корпоративния данък, с който се облага в държаватачленка, в която се извършва разпределението на печалбата, дъщерното дружество, което е установено на територията на същата държава.
In the first place, the approach suggested by Burda and the Commission tends to disregard the distinction, made in Directive 90/435 itself, between, on the one hand, a deduction at source affecting, in the Member State where the profit distribution is carried out, parent companies established in another Member State and, on the other hand, a prepayment of corporation tax affecting, in the Member State of distribution, the subsidiary company residing in that State.
Включително след Решение по дело Athinaïki Zythopoiïa, посочено по-горе, Съдът обаче отново приема, че едно от условията за идентифициране на понятието за удържане на данък при източника се състои в обстоятелството, че данъчнозадълженото лице е притежателят на дяловите участия, т.е. дружеството майка, което е местно лице в друга държавачленка, различна от тази, в която се извършва разпределението на печалбата 17.
Even after the judgment in Athinaïki Zythopoiïa, the Court repeated that one of the criteria for identifying a withholding tax is the fact that the taxable person was the holder of the shares, that is to say, the parent company residing in a Member State other than that where the profit distribution was made. 17
Решение по дело Océ Van der Griten, посочено по-горе (точка 47) и Решение по дело Test Claimants in the FII Group Litigation, посочено по-горе (точка 108).
17 — Océ Van der Griten, paragraph 47, and Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 108.
Burda и Комисията обаче смятат, че това обстоятелство не е от голямо значение.
Burda and the Commission consider that this is of no importance, however.
Всъщност позовавайки се на заключението на генералния адвокат Alber по делото, по което е постановено Решение
Referring to the Opinion of Advocate General Alber in
BURDA и необлагаемите приходи в облагаемата основа на дъщерното дружество само с оглед разпределянето на печалбата, води до увеличаване на данъчната тежест, понесена in fine от дружествата майки.
BURDA an increase in the tax charge borne ultimately by the parent companies.
На второ място, дори да се възприеме икономическият подход, предлаган от Burda и от Комисията, от това не следва, че разглежданото в главното производство данъчно задължение представлява удържане на данък при източника по смисъла на Директива 90/435, аналогично на това, което е предмет на Решението по дело Athinaïki Zythopoiïa, посочено по-горе.
Second, even if the economic approach favoured by Burda and the Commission were to be upheld, it would not necessarily follow that the levy in question in the main proceedings is a withholding tax within the meaning of Directive 90/435, similar to that which was the subject-matter in Athinaïki Zythopoiïa.
Както обаче вече подчертах, последващото прилагане на § 28, алинея 4 от KStG 1996, а именно след като е извършено действителното разпределение на дивиденти от дъщерното дружество на акционерите, не променя нито режима на данъчно облагане, на който това дружество е било подложено преди направената от данъчната администрация корекция, нито общата данъчна тежест на дружеството, тъй като разпределената печалба остава обложена със ставка от 30 %.
As I have already pointed out, the subsequent application of Paragraph 28(4) of the KStG 1996, namely after dividends were actually distributed to the shareholders by the subsidiary, does not alter either the tax rules to which that company was subject before the correction by the tax authority or the overall tax charge borne by that company because the distributed profits remain taxed at the rate of 30%.
Това прилагане на разпоредбата не засяга също и първоначалното разпределение на дивидентите, които са изплатени на дружествата майки за разглежданите в главното производство две финансови години.
Nor does it affect the initial dividend distribution to the parent companies for the two financial years at issue in the main proceedings.
Вж. също точка 29 от решението.
In the Athinaïki Zythopoiïa case, the inclusion of income which was subject to special taxation entailing extinction of tax liability and non-taxa-ble income in the subsidiary’s basic taxable amount on a profit distribution gave rise to
Освен това фактът, че акционерите, чуждестранни лица за Германия, не ползват данъчен кредит, равняващ се на размера на платения от Burda корпоративен данък, не се дължи на прилагането на § 28, алинея 4 от KStG 1996, а всъщност е резултат от разпоредбите от KStG 1996 относно първоначалното облагане на разпределената печалба при ставка от 30 %, която е по-ниска от тази, която се дължи при облагане на натрупването на посочената печалба, запазена за дъщерното дружество, като според мен фактът, че чуждестранните дружества майки са изключени от ползването на това предимство, не може да промени правния характер на това облагане с оглед на Директива 90/435.
Furthermore, the fact that the shareholders who are nonresident in Germany do not receive a tax credit equivalent to the corporation tax paid by Burda is not due to the application of Paragraph 28(4) of the KStG 1996, but in fact results from the application of the provisions of the KStG 1996 on the initial 30% tax on distributed profits, which is less than if the profits were retained by the subsidiary. In my view, the fact that that advantage is not available to the nonresident parent companies does not alter the legal nature of the tax in relation to Directive 90/435.
В това отношение въпросът дали в подобно положение държаватачленка, на територията на която се извършва разпределението, трябва да предостави данъчен кредит на чуждестранните дружества майки, не е от значение за квалифициране на разглежданата в
In that connection, the question whether the Member State in whose territory the distribution is carried out must, in such a situation, allow a tax credit to the nonresident parent companies does not form part of the problem of the classification of the measure in issue as a withholding tax
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н MENGOZZI — ДЕЛO C-284/06 главното производство правна уредба като удържане на данък при източника по смисъла на Директива 90/435, а по-скоро се отнася до втория въпрос, поставен от препращащата юрисдикция относно тълкуването на основната свобода на движение, предвидена в Договора.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-284/06 within the meaning of Direct ive 90/435, but relates rather to the national court’s second question concerning the interpretation of the fundamental freedoms of movement provided for by the Treaty.
Държа също да отбележа, че данъчната тежест на дъщерното дружество може евентуално да се увеличи, поради това че посредством извършеното от Burda прекомерно разпределение на печалба повече приходи, приспаднати от собствения капитал, ще бъдат считани за натрупани и следователно обложени със ставка 45 % (вж. по-горе точка 40 от настоящото заключение), като това се оказва обстоятелство, което не зависи от прилагането на § 28, алинея 4 от KStG 1996.
I must also point out that the fact that the subsidiary’s tax burden may be increased because, as a result of the excessive profit distribution by Burda, more profits set off against the capital and reserves will be deemed to have been retained and will therefore be subject to the 45% rate (see point 40 above) is ultimately a circumstance unrelated to the application of Paragraph 28(4) of the KStG 1996.
Ще добавя, че ако такъв трябва да бъде отговорът на Съда на първия поставен от препращащата юрисдикция въпрос, тогава изобщо не би имало нужда от тълкуване на дегорацията, на която се позовава и германското правителство и която се съдържа в член 7, параграф 2 от Директива 90/435, съгласно който, ще припомня, тази директива „не засяга прилагането на национални разпоредби или на разпоредби, основаващи се на споразумения, предназначени да премахнат или да намалят двойното данъчно облагане на дивидентите, в частност на разпоредбите, свързани с плащането на данъчни кредити на получателите на дивиденти“ 19.
I would add that, if Court were to reply in that manner to the first question from the national court, it would not be necessary to interpret the derogation in Article 7(2) of Directive 90/435, on which the German Government also relies, and which states, again, that that directive ‘shall not affect the application of domestic or agreementbased provisions designed to eliminate or lessen economic double taxation of dividends, in particular provisions relating to the payment of tax credits to the recipients of dividends’.
Във всички случаи тази дерогация на член 5, параграф 1 от Директива 90/435 не ми изглежда приложима в главното производство.
19 In any event, it seems to me that this exception to Article 5(1) of Directive 90/435 cannot be applied to the main proceedings.
Всъщност както Комисията отбелязва основателно в отговора си на писмения въпрос, поставен от Съда, докато приложното поле на Директива 90/435 се отнася до отношенията между дъщерно дружество и неговото дружество майка, които са местни лица в различни държавичленки, данъчният кредит в полза на акционерите на дъщерното дружество, предвиден в данъчното законодателство и за който германското правителство твърди, че отговаря на условията по член 7, параграф 2 от посочената директива, след издаване на данъчно удостоверение се признава само на дружествата майки, установени на германска територия.
As the Commission rightly observed in its reply to the written question from the Court, whereas the scope of Directive 90/435 covers the relationship between a subsidiary and its parent company residing in different Member States, the tax credit for shareholders of the subsidiary, provided for by the German legislation and alleged by the German Government to fulfil the conditions of Article 7(2) of the directive, is paid, after the issue of a tax certificate, only to the parent companies established in German territory.
При това положение, с оглед по-конкретно на различните обстоятелства, които характеризират главното производство и делото, по което е постановено Решение Athinaïki Zythopoiïa, посочено по-горе, смятам, че последното не може да се прилага по аналогия към настоящия случай.
Therefore, particularly since the circumstances of the main proceedings differ from those of Athinaïki Zythopoiïa, I do not think that the latter can be applied by analogy to the present case.
Споменаването на този проблем ме кара сега да разгледам втория въпрос, поставен от препращащата юрисдикция.
The mention of that issue now leads me to examine the national court’s second question.
19 — Да припомним, че в Решение по дело Océ Van der Grinten, посочено по-горе (точки 86—89), Съдът действително е приел, че съгласно член 7, параграф 2 от Директива 90/435 може да се разреши удържане на данък при източника по смисъла на член 5, параграф 1 от от същата директива.
19 — By way of reminder, in Océ Van der Grinten, paragraphs 86 to 89, the Court held that Article 7(2) of Directive 90/435 could authorise a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of the same directive.
Поради всички изложени съображения считам, че прилагането на разпоредба от националното право като § 28, алинея 4 от KStG 1996, в контекста на общата структура на данъчната система, в която тя се вписва, не представлява удържане на данък при източника по смисъла на член 5, параграф 1 от Директива 90/435.
For all those reasons, I consider that the application of a provision of national law, such as Paragraph 28(4) of the KStG 1996, as part of the general scheme of tax rules of which it forms a part, is not a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Directive 90/435.
В — По втория преюдициален въпрос установяване, а не тези, които се отнасят до свободното движение на капитали 20.
C — The second question be applied and not those relating to the free movement of capital. 20
Както вече имах повод да отбележа по друго дело, разграничението между тези две свободи невинаги е лесно, по-специ-ално в рамките на преюдициално запитване, в контекста на което националната юрисдикция е в състояние по-добре да прецени in concreto правата на акционер вследствие на участието му в капитала на въпросното дружество 21.
As I have already had occasion to observe in another case, it is not always easy to delimit those two freedoms, particularly in the context of a reference for a preliminary ruling, where the national court is better able to assess, in a particular case, the rights conferred upon a shareholder by the shares he holds in the company concerned. 21
С втория си въпрос препращащата юрисдикция иска по същество да установи дали, в случай че разглежданото в главното производство данъчно облагане не представлява удържане на данък при източника по смисъла на член 5, параграф 1 от Директива 90/435, това облагане е съвместимо със свободата на установяване (член 52 от Договора) или със свободното движение на капитали (членове 73б и 73г от Договора), когато се прилага по отношение на чуждестранно дружество майка, което за разлика от местните дружества майки не може да ползва данъчен кредит, равняващ се на размера на корпоративния данък, платен от дъщерното дружество (Burda), което е местно лице в Германия.
By its second question, the national court asks in essence whether, if the tax at issue in the main proceedings is not a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Directive 90/435, it is compatible with the freedom of establishment (Article 52 of the EC Treaty) or the free movement of capital (Articles 73b and 73d of the EC Treaty) where it applies to a nonresident parent company which cannot, unlike resident parent companies, be given a tax credit equivalent to the amount of corporation tax paid by the subsidiary (Burda) resident in Germany.
Преди да предложа отговор на този въпрос, необходимо е да се формулират няколко бележки относно приложимостта на двете свободи на движение, посочени от препращащата юрисдикция.
Before suggesting a reply to that question, it is appropriate to make a few remarks about the applicability of the two freedoms of movement referred to by the national court.
Вече отбелязах в настоящото заключение, че спорът в главното производство се отнася до установено в Германия дружество, а именно Burda, 50 % от което се притежават от чуждестранно дружество, в случая RCS.
As I have already noted in the present Opinion, the dispute in the main proceedings concerns a company resident in Germany, Burda, 50% of whose shares are held by a nonresident company, RCS.
Както правилно посочва Комисията, подобно участие обичайно установява право на вето по отношение на стратегическите решения на дъщерното дружество и следователно по принцип позволява на дружеството, което притежава посоченото участие, да упражнява безспорно влияние върху дейността на дъщерното дружество 22.
As the Commission correctly points out, a holding of that size normally confers a right of veto concerning the subsidiary’s strategic decisions and therefore generally enables the company holding the shares to exercise a definite influence over the subsidiary’s activity.
Освен това преюдициалното запитване не посочва никаква информация от договорно естество, като споразумение между акционерите, която би обезсилила съвместния контрол на дъщерното дружество от страна на неговите дружества майки.
22Fur-thermore, the order for reference provides no evidence of a contractual nature, such as a shareholders’ agreement, which would negate joint control of the subsidiary by the parent companies.
21 — Вж. точка 51 от моето заключение, представено на 29 март 2007 г. по дело Columbus Container Services, по което е постановено посоченото по-горе решение.
21 — See point 51 of my Opinion delivered on 29 March 2007 in Columbus Container Services.
22 — Вж. също в този смисъл Решение на Първоинстанционния съд от 23 февруари 2006 г. по дело Cementbouw Handel & Industrie/Комисия (T-282/02, Recueil, стр. II-319, точка 67). Следва да се има предвид, че това решение е предмет на обжалване по други въпроси, по което е постановено Решение от 18 декември 2007 г. по дело Cementbouw Handel & Industrie/Комисия (C-202/06 P, Сборник, стр. I-12129). 82.
22 — See also, to that effect, Case T-282/02 Cementbouw Handel & Industrie v Commission [2006] ECR II-319, paragraph 67. It should be noted that an appeal was lodged against that judgment on other points, leading to Case C-202/06 P Cementbouw Handel & Industrie v Commission [2007] ECR I-12129. 82.
Следва да се напомни, че според съдебната практика, когато гражданин на дадена държавачленка има участие в капитала на дружество, установено в друга държавачленка, което му позволява да оказва безспорно влияние върху решенията на това дружество и да определя дейността му, се прилагат разпоредбите от Договора, свързани със свободата на
It must be borne in mind that, according to the caselaw, where a national of a Member State holds shares in the capital of a company established in another Member State which enable the shareholder to exercise definite influence over the company’s decisions and to determine the company’s activities, it is the provisions of the Treaty on the freedom of establishment that are to
По този начин свободата на установяване цели да гарантира национално третиране в приемащата държавачленка, като забранява всякаква дискриминация, основана на местнахождението на седалището на дружествата 25.
24 Freedom of establishment thus aims to guarantee the benefit of national treatment in the host Member State, by prohibiting any discrimination based on the place in which companies have their seat. 25
От посоченото по-горе следва, че разпоредбите от Договора относно свободата на установяване могат да се прилагат към положение като това в главното производство.
It follows that the Treaty provisions on freedom of establishment may apply to a situation such as that in the dispute in the main proceedings.
В този контекст евентуалното засягане на свободното движение на капитали би било просто последица от твърдяната пречка пред свободата на установяване.
In that context, any interference with the free movement of capital is merely a consequence of the alleged impediment to the freedom of establishment.
Следователно настоящият преюдициален въпрос следва да бъде разгледан в светлината на член 52 от Договора, като се има предвид, че подобни съображения биха били валидни и по отношение на член 73б от Договора.
The present question must therefore be examined in the light of Article 52 of the EC Treaty, while bearing in mind that similar reasoning would be valid for Article 73b of the EC Treaty.
За да се определи обаче дали разликата в данъчното третиране е дискриминационна и оттам по принцип забранена съгласно член 52 от Договора, следва предварително да се разгледа обективното сходство на положението на съответните дружества по отношение на спорното данъчно законодателство 26.
To determine whether a difference in tax treatment is discriminatory and therefore, in principle, prohibited by Article 52 of the EC Treaty it is first necessary to examine the objective comparability of the situation of the companies concerned in relation to the disputed tax legislation. 26
Според постоянната съдебна практика свободата на установяване предоставя на гражданите на Общността възможността да започват и упражняват дейност като самостоятелно заети лица, както и да учредяват и управляват предприятия при същите условия като определените от законодателството на държаватачленка по установяване за собствените ѝ граждани.
It has consistently been held that the freedom of establishment entails for Community nationals access to, and pursuit of, activities as employed persons and the forming and management of undertakings in the same conditions as those laid down for its own nationals by the laws of the Member State where establishment is effected.
По отношение на учредените в съответствие със законодателството на една държавачленка дружества със седалище, централно управление или основно място на дейност в рамките на Общността, тя обхваща също правото им да извършват дейността си в съответната държавачленка посредством дъщерно дружество, клон или представителство 23.
It also includes the right of companies or firms formed in accordance with the laws of a Member State and having their registered office, central administration or principal place of business within the Community to pursue their activities in the Member State concerned through a subsidiary, a branch or an agency. 23