natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В съответствие с принципите на международното право общностните институции, които са компетентни да водят преговори и да сключват подобни споразумения, са свободни да се споразумеят със съответните трети държави за действието, което разпоредбите на това споразумение трябва да произведат във вътрешния правов ред на договарящите страни.
In conformity with the principles of public international law, Community institutions which have power to negotiate and conclude such an agreement are free to agree with the nonmember States concerned what effect the provisions of the agreement are to have in the internal legal order of the contracting parties.
Ако този въпрос не е изрично уреден в посоченото
If that question has not been expressly
FIAMM И ДР./СЪВЕТ И КОМИСИЯ споразумение, той се решава от компетентните юрисдикции, и по-конкретно от Съда в рамките на компетентността му по силата на Договора, както всеки друг въпрос относно тълкуване, свързан с приложението на въпросното споразумение в Общността, като по-специално се основава на духа, структурата или текста на това споразумение.
FIAMM AND OTHERS v COUNCIL AND COMMISSION cannot in principle be fundamentally distinguished from the substantive rules which convey such obligations and by reference to which such a review is carried out, at least when it is a question of determining whether or not an infringement of those rules or that decision can be relied upon before the Community courts for the purpose of reviewing the legality of the conduct of the Community institutions.
въпросната страна, не може по принцип да се разграничи основно от материалноправните норми, които включват подобни задължения и по отношение на които се осъществява такъв контрол, наймалкото когато става дума за определяне дали пред общностния съд може да бъде направено позоваване на неспазването на посочените норми или на посоченото решение за целите на контрола за законосъобразност на поведението на общностните институции.
dealt with in the agreement, it is the courts having jurisdiction in the matter and in particular the Court of Justice within the framework of its jurisdiction under the Treaty that have the task of deciding it, in the same manner as any other question of interpretation relating to the application of the agreement in question in the Community, on the basis in particular of the agreement’s spirit, general scheme or terms.
Така по-конкретно Съдът следва да определи дали разпоредбите на международно споразумение пораждат за правните субекти на Общността правото да се позоват на тях пред съдилищата с цел оспорване на действителността на общностен акт.
Thus, specifically, it falls to the Court to determine whether the provisions of an international agreement confer on persons subject to Community law the right to rely on that agreement in legal proceedings in order to contest the validity of a Community measure.
Подобно на материалноправните норми, които се съдържат в споразуменията за СТО, препоръките или решенията на ОУС, установяващи неспазването на посочените норми, независимо от това какъв точно правен обхват е придаден на тези препоръки и решения, също не могат да създадат право на частноправните субекти да се позоват на тях пред общностния съд с цел осъществяване на контрол за законосъобразност на поведението на общностните институции, независимо дали този контрол се осъществи в рамките на спор за отмяна или за целите на разрешаване на спор за обезщетение.
A recommendation or a ruling of the DSB finding that the substantive rules contained in the WTO agreements have not been complied with is, whatever the precise legal effect attaching to such a recommendation or ruling, no more capable than those rules of conferring upon individuals a right to rely thereon before the Community courts for the purpose of having the legality of the conduct of the Community institutions reviewed, whether the review is in annulment proceedings or for the purpose of deciding an action for compensation.
Съдът може да разгледа действителността на общностна уредба по отношение на международен договор единствено когато естеството и структурата му допускат подобно разглеждане и когато предвид съдържанието на неговите разпоредби те изглеждат безусловни и достатъчно точни.
The Court can examine the validity of secondary Community legislation in the light of an international treaty only where the nature and the broad logic of the latter do not preclude this and, in addition, the treaty’s provisions appear, as regards their content, to be unconditional and sufficiently precise.
Решение на органа за уреждане на спорове (ОУС) на СТО, чийто единствен предмет е произнасяне относно съответствието на поведението на страна — членка на СТО, със задълженията, договорени в тези рамки от
A decision of the Dispute Settlement Body (DSB) of the WTO, which has no object other than to rule on whether the conduct of a WTO member is consistent with the obligations entered into by that State within the context of the WTO,
Всъщност от една страна, естеството на споразуменията за СТО и характерните за тях реципрочност и гъвкавост са валидни и при приемане на подобно решение или препоръка и при изтичане на предвидения разумен срок за изпълнението им.
First, the nature of the WTO agreements and the reciprocity and flexibility characterising them continue to obtain after such a ruling or recommendation has been adopted and after the reasonable period of time allowed for its implementation has expired.
По-специално общностните институции запазват свобода на преценка и за провеждане на преговори по отношение на търговските си партньори при перспективата за приемане на мерки, предназначени за приложение на това решение или препоръка, и подобна свобода трябва да продължи да съществува.
The Community institutions continue in particular to have an element of discretion and scope for negotiation vis-à-vis their trading partners with a view to the adoption of measures intended to respond to the ruling or recommendation, and such leeway must be preserved.
РЕЗЮМЕ — СЪЕДИНЕНИ ДЕЛА C-120/06 P И C-121/06 P да се квалифицира като позитивно действие, а именно приемането на регламенти вследствие от решение на органа за уреждане на спорове (ОУС) на СТО, или като бездействие, а именно обстоятелството, че не са приети подходящите актове за осигуряване на правилно изпълнение на това решение.
SUMMARY — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P positive act, that is to say, for example, the adoption of regulations following a decision of the Dispute Settlement Body (DSB) of the WTO, or as an omission, that is to say the failure to adopt measures calculated to ensure the correct implementation of that decision.
Всъщност бездействието на общностните институции също може да се причисли към законодателната функция на Общността, по-специално в рамките на спор в областта на отговорността.
Failure on the part of the Community institutions to act can also fall within the legislative function of the Community, including in the context of actions for damages.
От друга страна, трябва да се подчертае, че препоръките и решенията на ОУС не могат да увеличават или ограничават правата и задълженията, посочени в разглежданите споразумения, както е посочено в член 3, параграф 2 от Договореността относно правилата и процедурите за уреждане на спорове, която представлява приложение 2 към Споразумението за създаване на СТО.
Second, as is apparent from Article 3(2) of the Understanding on Rules and Procedures Governing the Settlement of Disputes, which forms Annex 2 to the Agreement establishing the WTO, recommendations and rulings of the DSB cannot add to or diminish the rights and obligations provided in the agreements concerned.
От това следва по-специално, че решение на ОУС за установяване на нарушението на подобно задължение не може да задължи страна по споразуменията за СТО да признае на частноправните субекти право, което не притежават по силата на тези споразумения при липсата на такова решение.
It follows in particular that a decision of the DSB finding an infringement of such an obligation cannot have the effect of requiring a party to the WTO agreements to accord individuals a right which they do not hold by virtue of those agreements in the absence of such a decision.
Общностният законодател обаче разполага с широко право на преценка, за да може да прецени при приемане на даден нормативен акт дали взимането предвид на определени вредоносни последици, които са резултат от това прилагане, обосновава предвиждането на определени форми на обезщетение.
However, the Community legislature enjoys a broad discretion for the purpose of assessing whether the adoption of a given legislative measure justifies, when account is taken of certain harmful effects that are to result from its adoption, the provision of certain forms of compensation.
Установявайки съществуването на режим на извъндоговорна отговорност на Общността за правомерно осъществяване на нейните дейности в нормотворческата област, Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото.
In affirming the existence of a regime providing for noncontractual liability of the Community on account of the lawful pursuit by it of its activities falling within the legislative sphere, the Court of First Instance erred in law.
При настоящото състояние на общностното право не съществува режим на отговорност, позволяващ да се ангажира отговорността на Общността за поведение, което се отнася към сферата на нейната нормотворческа компетентност, в случай че пред общностния съд не може да бъде направено позоваване на евентуалното несъответствие на подобно поведение със споразуменията за СТО.
As Community law currently stands, no liability regime exists under which the Community can incur liability for conduct falling within the sphere of its legislative competence in a situation where any failure of such conduct to comply with the WTO agreements cannot be relied upon before the Community courts.
Освен това общностен нормативен акт, чието приложение води до ограничения на основните права, каквито са правото на собственост и на свободно упражняване на икономическа дейност, които нанасят непропорционална и нетърпима вреда на самото съдържание на посочените права, евентуално именно поради това че не е предвидил обезщетение, с което да се избегне или поправи посоченото засягане, би могъл да ангажира извъндоговорната отговорност на Общността.
Also, a Community legislative measure whose application leads to restrictions of fundamental rights, such as the right to property and the freedom to pursue a trade or profession, that impair the very substance of those rights in a disproportionate and intolerable manner, perhaps precisely because no provision has been made for compensation calculated to avoid or remedy that impairment, could give rise to noncontractual liability on the part of the Community.
В това отношение е ирелевантно, че посоченото поведение трябва
It is immaterial in this regard whether that conduct is to be regarded as a
FIAMM И ДР./СЪВЕТ И КОМИСИЯ
FIAMM AND OTHERS v COUNCIL AND COMMISSION
Ако мотивите на решение на Първоинстанционния съд разкриват нарушение на общностното право, но неговият диспозитив изглежда обоснован по други правни съображения, жалбата следва да бъде отхвърлена.
If the grounds of a judgment of the Court of First Instance disclose an infringement of Community law but its operative part is shown to be well founded on other legal grounds, the appeal must be dismissed.
Икономически оператор не може да претендира право на собственост върху дял от пазара, който държи към даден момент, тъй като посочената част от пазара представлява само моментна икономическа позиция, изложена на риска от промяна на обстоятелствата.
An economic operator cannot claim a right to property in a market share which he held at a given time, since such a market share constitutes only a momentary economic position, exposed to the risks of changing circumstances.
Освен това гаранциите, предоставени от правото на собственост или от основния принцип, гарантиращ свобода на стопанска инициатива, не могат да се разпростират върху закрилата на обикновени интереси или на търговски възможности, чийто случаен характер е характерен за самата същност на търговската дейност.
Nor can the guarantees accorded by the right to property or by the general principle safeguarding the freedom to pursue a trade or profession be extended to protect mere commercial interests or opportunities, the uncertainties of which are part of the very essence of economic activity.
При липсата на какъвто и да било признак, според който продължителността на производството би повлияла върху разрешаването на спора, правното основание, изведено от това, че производството пред Първоинстанционния съд е нарушило изискванията, свързани със спазването на разумен срок, по общо правило не могат да доведат до отмяната на решение, постановено от този съд.
Where there is no indication that the length of the proceedings affected their outcome in any way, a plea that the proceedings before the Court of First Instance did not satisfy the requirements concerning completion within a reasonable time cannot as a general rule lead to the setting aside of the judgment delivered by the Court of First Instance.
Освен това разумният характер на срока на производството пред Първоинстанционния съд се преценява в зависимост от обстоятелствата, присъщи на всяко дело, и по-специ-ално от значимостта на спора за заинтересуваната страна, от сложността на делото и от поведението на ищеца и това на компетентните органи.
An economic operator whose business consists in particular in exporting goods to the markets of nonmember States must therefore be aware that the commercial position which he has at a given time may be affected and altered by various circumstances and that those circumstances include the possibility, which is moreover expressly envisaged and governed by Article 22 of the Understanding on Rules and Procedures Governing the Settlement of Disputes (DSU), which forms Annex 2 to the Agreement establishing the WTO, that one of the nonmember States will adopt measures suspending concessions in reaction to the stance taken by its trading partners within the framework of the WTO and will for this purpose select in its discretion, as follows from Article 22(3)(a) and (f) of the DSU, the goods to be subject to those measures.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н POIARES MADURO — СЪЕДИНЕНИ ДЕЛА C-120/06 P И C-121/06 P
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА ГЕНЕРАЛНИЯ АДВОКАТГ-Н M. POIARES MADURO представено на 20 февруари 2008 година 1
OPINION OF ADVOCATE GENERALPOIARES MADURO delivered on 20 February 2008 1
Тя вече е предизвиквала безбройни спорове.
The banana war has already given rise to innumerable disputes.
Настоящото дело, което повдига проблема за страничните жертви в тази война, не е нищо повече от още едно нейно проявление.
The present proceedings, which concern the problem of the collateral victims in this war, are merely one more manifestation of it.
Това не означава обаче, че то не представлява интерес от юридическа гледна точка — тъкмо обратното.
Nevertheless, these proceedings cannot be said to be of no legal interest; indeed, the contrary is the case.
То подтиква Съда да даде отговор на нововъзникнали въпроси с голямо правно значение.
They call upon the Court to resolve hitherto unexplored questions with wide-reaching legal implications.
Комисия (наричани по-нататък общо, „обжалваните решения“) 3.
Commission 3(together referred to as ‘the contested judgments’).
С тези решения Първоинстанционният съд отхвърля исковете на FIAMM и FEDON, с които се цели поправяне на вредата, претърпяна от тях поради допълнително мито, наложено от страна на Съединените американски щати върху вноса на стационарни акумулатори и калъфи за очила с произход от различни държавичленки като ответна мярка за неизпълнението от Европейската общност на решението, с което органът за уреждане на спорове на Световната търговска организация (СТО) (наричан по-нататък „ОУС“) е установил несъвместимостта на общностния режим на внос на банани със споразуменията за СТО.
By those judgments, the Court of First Instance dismissed the actions of FIAMM and Fedon for compensation in respect of damage which they allegedly suffered as a result of the levying by the United States of increased customs duty on imports of stationary batteries and spectacle cases from various Member States as retaliation for the European Community’s failure to implement the decision in which the Dispute Settlement Body (‘the DSB’) of the World Trade Organisation (WTO) found the Community regime governing the import of bananas to be incompatible with the WTO agreements.
Делото, с което е сезиран Съдът, е въз основа на две жалби, едната подадена от Fabbrica italiana accumulatori motocarri Montecchio SpA и Fabbrica italiana accumulatori motocarri Montecchio Technologies LLC (наричани по-нататък общо „FIAMM“) срещу Решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 14 декември 2005 г. по дело FIAMM и FIAMM Technologies/Съвет и Комисия 2, а другата — подадена от Giorgio Fedon & Figli SpA и Fedon America, Inc. (наричани по-нататък общо „FEDON“) срещу Решението на Първоинстанционния съд, постановено в същия ден, по дело Fedon & Figli и др./Съвет и 3.
The proceedings before the Court stem from two appeals, one brought by Fabbrica italiana accumulatori motocarri Montecchio SpA and Fabbrica italiana accumulatori motocarri Montecchio Technologies LLC (together referred to as ‘FIAMM’) against the judgment of the Court of First Instance of the European Communities of 14 December 2005 in FIAMM and FIAMM Technologies v Council and Commission, 2and the other lodged by Giorgio Fedon & Figli SpA and Fedon America, Inc. (together referred to as ‘Fedon’) against the judgment of the Court of First Instance delivered on the same day in Fedon & Figli and Others v Council and 3.
С правните основания, изтъкнати от жалбоподателите в подкрепа на настоящите жалби, от Съда се иска да се произнесе, от една страна, относно действието на дадено решение на ОУС, с което се установява несъвместимостта на общностната правна уредба със споразуменията за СТО с оглед на възможността за позоваване на нормите на СТО, и от друга страна, относно принципа и условията за безвиновна отговорност на Общността.
The pleas raised by the appellants in support of their appeals call on the Court, first, to rule on the effect that a DSB decision finding the Community legislation to be incompatible with the WTO agreements has on the possibility of relying on WTO rules and, secondly, to rule on the principle of, and conditions for, no-fault liability on the part of the Community.
1 — Език на оригиналния текст: френски.
1 — Original language: French.2 — Case T-69/00 [2005] ECR II-5393 (‘the FIAMM judgment’).
FIAMM И ДР./СЪВЕТ И КОМИСИЯ уредба и фактическа
FIAMM AND OTHERS v COUNCIL AND COMMISSION
A — Фактите в основата на спора разрешение да наложат мита върху вноса от Общността до годишен размер на търговските операции от 191,4 милиона щатски долара, който съответства на нивото на отмяната или намаляването на права и интереси, претърпени от тях.
1999 the United States obtained authorisation from the DSB to levy customs duty on imports from the Community up to an annual amount of trade of USD 191.4 million, corresponding to the level of nullification or impairment it had suffered.
Вследствие на това от 19 април 1999 г. американските митнически власти налагат адвалорно мито в размер на 100 % върху вноса на стоки с произход от Общността, за които установяват списък.
As a consequence, the United States authorities applied, as from 19 April 1999, ad valorem duty of 100% on imports of a list of Community products that they drew up.
Сред тези стоки са включени стационарните акумулатори и калъфите за очила, които съответно изнасят италианските предприятия FIAMM и FEDON.
These included the stationary batteries and spectacle cases exported by the Italian undertakings FIAMM and Fedon respectively.
Настоящото дело е породено от спор между Европейската общност и Съединените американски щати, свързан с общностния режим на внос на банани, установен с Регламент (EИО) № 404/93 на Съвета от 13 февруари 1993 година относно общата организация на пазара на банани 4.
The proceedings stem from a dispute between the European Community and the United States regarding the Community regime governing the import of bananas established by Council Regulation (EEC) No 404/93 of 13 February 1993 on the common organisation of the market in bananas.
ОУС установява, че посоченият режим на търговията с трети страни е несъвместим със споразуменията за СТО, тъй като съдържа преференциални разпоредби в полза на бананите с произход от държавите от АКТ, и препоръчва на Общността да го съобрази преди изтичането на разумен срок, за какъвто е определен 1 януари 1999 г.
4In response to complaints lodged by several WTO members, including the United States, on 25 September 1997 the DSB found that that regime for trade with third countries was incompatible with the WTO agreements inasmuch as it included preferential provisions benefiting bananas from the ACP States, and recommended that the Community bring it into conformity with its obligations before the expiry of a reasonable period, set as ending on 1 January 1999.
В резултат на преговори с всички заинтересовани страни Общността приема изменения в новата обща организация на пазара на банани с Регламент (ЕО) № 216/2001 на Съвета от 29 януари 2001 година.
After negotiations with all the parties involved, the Community adopted amendments to the new common organisation of the market in bananas by means of Council Regulation (EC) No 216/2001 of 29 January 2001 (OJ 2001 L 31, p. 2).
След това на 11 април 2001 г.
Then, on 11 April 2001, it concluded with the United States a memorandum of understanding identifying the means of resolving the dispute between them.
Във връзка с това Комисията на Европейските общности определя посредством Регламент (ЕО) № 896/2001 от 7 май 2001 година подробни правила за прилагане на новия режим на внос на банани в Общността, въведен с Регламент № 216/2001.
6), the Commission of the European Communities set out the detailed rules for applying the new Community regime for importing bananas that had been introduced by Regulation No 216/2001.
Съединените американски щати тогава спират прилагането на допълнително мито, считано от 30 юни 2001 г.
The United States thereupon suspended application of the increased customs duty with effect from 30 June 2001.
За тази цел с Регламент (ЕО) № 1637/98 на Съвета от 20 юли 1998 година, допълнен с Регламент (ЕО) № 2362/98 на Комисията от 28 октомври 1998 година, институциите внасят изменение в режима на търговията с банани с трети страни, което влиза в сила от 1 януари 1999 г.
For that purpose, the institutions amended the regime for trade in bananas with third countries with effect from 1 January 1999 by means of Council Regulation (EC) No 1637/98 of 20 July 1998 (OJ 1998 L 210, p. 28), supplemented by Commission Regulation (EC) No 2362/98 of 28 October 1998 (OJ 1998 L 293, p. 32).
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н POIARES MADURO — СЪЕДИНЕНИ ДЕЛА C-120/06 P И C-121/06 P върху техните стоки в периода от 19 април 1999 г. до 30 юни 2001 г. в съответствие с предоставеното от ОУС разрешение след установената несъвместимост на общностния режим на внос на банани със споразуменията за СТО.
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P authorities from 19 April 1999 to 30 June 2001 in accordance with the authorisation granted by the DSB pursuant to its finding that the Community regime for importing bananas was incompatible with the WTO agreements.
Б — Обжалваните решения позовават на тях пред съдебните органи с цел да оспорят действителността на общностна правна уредба, когато както тази правна уредба, така и последващата приета от Общността уредба, по-специално с цел съобразяване с въпросните норми на СТО, са несъвместими с последните“ 5.
B — The contested judgments rely on those agreements when contesting the validity of Community legislation if the DSB has declared that both that legislation and the subsequent legislation adopted by the Community in order to comply with the WTO rules in question are incompatible with those rules’.