natgillin/translations-raw huggingface dataset:
С оглед на изложените по-горе съображения предлагам на Съда да отговори на въпросите, поставени от Finanzgericht Köln, по следния начин:
For the reasons given above, I propose that the questions referred by the Finanzgericht Köln should be answered as follows:
„По силата на Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 647/2005 на Европейския парламент и Съвета от 13 април 2005 година, както и с Регламент (ЕИО) № 574/72 на Съвета от 21 март 1972 година за определяне на реда за прилагане на Регламент № 1408/71, изменен също с Регламент (ЕО) № 647/2005, и като се имат предвид правото на свободно движение и правото на равно третиране, лице, намиращо се в положение като това, което е предмет на спора по главното производство, не може да иска да се приложи законодателството на държавата по пребиваването, за да получи семейните надбавки, предвидени в него, независимо от обстоятелството, че това лице се завръща в семейното жилище след края на всеки работен ден.“
‘Under Regulation (EEC) No 1408/71 of the Council of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to selfemployed persons and to members of their families moving within the Community, as amended by Regulation (EC) No 647/2005 of the European Parliament and of the Council of 13 April 2005, and Regulation (EEC) No 574/72 of the Council of 21 March 1972 laying down the procedure for implementing Regulation No 1408/71, also as amended by Regulation No 647/2005, and account being taken of the right to freedom of movement and equal treatment, a person in a situation such as that under examination by the referring court is not entitled to application of the legislation of the State of residence so as to receive child benefit as provided for under that legislation, regardless of the fact that that person returns to the family residence at the end of each working day.’
По дело C-352/06 с предмет преюдициално запитване, отправено на основание член 234 ЕО от Finanzgericht Köln (Германия) с акт от 10 август 2006 г., постъпил в Съда на 25 август 2006 г., в рамките на производство по дело
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Finanzgericht Köln (Germany), made by decision of 10 August 2006, received at the Court on 25 August 2006, in the proceedings
СЪДЪТ (голям състав), състоящ се от: г-н V. Skouris, председател, г-н P. Jann, г-н C. W. A. Timmermans, г-н A. Rosas, г-н K. Lenaerts, г-н A. Tizzano, председатели на състави, г-н K. Schiemann (докладчик), г-н A. Borg Barthet, г-н M. Ilešič, г-н J. Malenovský и г-н J. Klučka, съдии,
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, A. Tizzano, Presidents of Chambers, K. Schiemann (Rapporteur), A. Borg Barthet, M. Ilešič, J. Malenovský and J. Klučka, Judges,
BOSMANN генерален адвокат: г-н J. Mazák, секретар: г-н R. Grass, предвид изложеното в писмената фаза на производството, като има предвид становищата, представени:
Advocate General: J. Mazák, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after considering the observations submitted on behalf of:
— за г-жа Bosmann, от адв. H. Knops, Rechtsanwalt,
— Ms Bosmann, by H. Knops, Rechtsanwalt,
— за испанското правителство, от г-н F. Díez Moreno, в качеството на представител,
— the Spanish Government, by F. Díez Moreno, acting as Agent,
— за Комисията на Европейските общности, от г-н V. Kreuschitz и г-жа I. Kaufmann-Bühler, в качеството на представители, след като изслуша заключението на генералния адвокат, представено в съдебното заседание от 29 ноември 2007 г., постанови настоящото
— the Commission of the European Communities, by V. Kreuschitz and I. Kaufmann-Bühler, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 29 November 2007, gives the following
Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 13, параграф 2, буква a) от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 13(2)(a) of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social
1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр.
1), as amended by Regulation (EC) No 647/2005 of the European Parliament and of the Council of 13 April 2005 (OJ 2005 L 117, p.
211, наричани по-нататък съответно „Регламент № 1408/71“ и „Регламент № 574/72“).
1), (hereinafter, respectively, ‘Regulation No 1408/71’ and ‘Regulation No 574/72’).
Запитването е отправено в рамките на спор между г-жа Bosmann и Bundesagentur für Arbeit — Familienkasse Aachen (Федерална служба по заетостта — Каса за семейни надбавки Аахен, наричана по-нататък „Bundesagentur“) по повод на отказ за предоставяне на семейни надбавки в Германия.
The reference was made in the course of proceedings between Mrs Bosmann and the Bundesagentur für Arbeit — Familienkasse Aachen (Federal Employment Agency — Aachen Family Benefits Office, ‘the Bundesagentur’) concerning a refusal to grant child benefits in Germany.
Първо и пето съображение от Регламент № 1408/71 имат следното съдържание:
The first and fifth recitals in the preamble to Regulation No 1408/71 read as follows:
„като има предвид, че разпоредбите за координиране на националните законодателства в областта на социалната сигурност спадат към свободното движение на работещи, които са граждани на държавитечленки [да се чете: „лицата“] и следва да допринасят за подобряване на техния жизнен стандарт и условия за трудова заетост;
‘Whereas the provisions for coordination of national social security legislations fall within the framework of freedom of movement for workers who are nationals of Member Sates and should contribute towards the improvement of their standard of living and conditions of employment;
[…] като има предвид, че в рамките на тази координация е необходимо в Общността да се гарантира еднакво третиране съгласно различните национални законодателства на живеещите в държавитечленки работници, лицата на тяхна издръжка и преживелите ги лица“.
Whereas it is necessary, within the framework of that coordination, to guarantee within the Community equality of treatment under the various national legislations to workers living in the Member States and their dependants and their survivors’.
Осмо, девето и десето съображение от този регламент гласят:
The 8th to 10th recitals in the preamble to Regulation No 1408/71 state:
Член 13 от Регламент № 1408/71, озаглавен „Общи правила“ предвижда:
Article 13 of Regulation No 1408/71, entitled ‘General rules’, provides:
Съобразно разпоредбите на членове 14 до 17: a) лице, което е заето на работа на територията на една държавачленка, е подчинено на законодателството на тази държава, дори и ако пребивава на територията на друга държавачленка, или ако седалището или мястото на стопанска дейност на предприятието или лицето, което го е наело на работа, се намира на територията на друга държава-членка;
(a) a person employed in the territory of one Member State shall be subject to the legislation of that State even if he resides in the territory of another Member State or if the registered office or place of business of the undertaking or individual employing him is situated in the territory of another Member State;
Според член 73 (озаглавен „Заети или самостоятелно заети лица, членовете на чиито семейства пребивават в държавачленка, различна от компетентната държава“) от този регламент:
Under Article 73 of Regulation No 1408/71, entitled ‘Employed or selfemployed persons the members of whose families reside in a Member State other than the competent State’:
Член 10, параграф 1 (озаглавен „Приложими правила в случай на натрупване на права на семейни обезщетения или семейни помощи за заети или самостоятелно заети лица“) от Регламент № 574/72 гласи:
Article 10(1) of Regulation No 574/72, entitled ‘Rules applicable to employed or selfemployed persons in the case of overlapping of rights to family benefits or family allowances’, provides:
„1. a) Правото на дължими обезщетения или семейни помощи [другаде в текста: „надбавки“] съгласно законодателството на държавачленка, според което придобиването на право на тези обезщетения или помощи не зависи от условия за осигуряване, трудова или самостоятелна трудова заетост, се спира, когато през един и същи период и за един и същи член на семейството се дължат обезщетения единствено съгласно националното законодателство на друга държавачленка или при прилагане на разпоредбите на членове 73, 74, 77 или 78 от регламента [№ 1408/71], до размера на тези обезщетения.
‘(a) Entitlement to benefits or family allowances due under the legislation of a Member State, according to which acquisition of the right to those benefits or allowances is not subject to conditions of insurance, employment or selfemployment, shall be suspended when, during the same period and for the same member of the family, benefits are due only in pursuance of the national legislation of another Member State or in application of Articles 73, 74, 77 or 78 of … Regulation [No 1408/71], up to the sum of those benefits.
б) Въпреки това, при упражняване на професионална или търговска дейност на територията на първата държава-членка: i) в случай на дължими обезщетения само съгласно националното законодателство на друга държавачленка или съгласно разпоредбите на членове 73 или 74 от регламента [№ 1408/71] на лицето, което има право на семейни обезщетения, или на лицето, на което същите следва да се изплащат, правото на дължими семейни обезщетения само съгласно националното законодателство на въпросната друга държавачленка или съгласно разпоредбите на посочените членове се спира до размера на семейните обезщетения, предвидени от законодателството на държаватачленка, на чиято територия пребивава
(i) in the case of benefits due either only under national legislation of another Member State or under Articles 73 or 74 of … Regulation [No 1408/71] to the person entitled to family benefits or to the person to whom they are to be paid, the right to family benefits due either only under national legislation of that other Member State or under these Articles shall be suspended up to the sum of family benefits provided for by the legislation of the Member State in
Закона за данъка върху доходите
Paragraph 62.1.1 of the Law on Income Tax (Einkommensteuergesetz) provides:
„Всяко лице, чието местожителство или обичайно пребиваване се намира в Германия, има право в полза на децата […] на семейни надбавки съгласно настоящия закон.“
‘In respect of children … a person shall be entitled to child benefit under this law if he has a residence in Germany or normally resides there.’
Г-жа Bosmann, белгийска гражданка, пребиваваща в Германия, отглежда сама своите две деца, родени съответно през 1983 г. и 1985 г.
Mrs Bosmann, a Belgian national resident in Germany, is bringing up her two children, born respectively in 1983 and 1985, on her own.
Те също пребивават в Германия, където учат.
They also reside Germany where they are students.
Г-жа Bosmann по принцип има право на семейни надбавки в Германия съгласно § 62 от Закона за данъка върху доходите, които първоначално са ѝ били предоставени от Bundesagentur.
In principle, Mrs Bosmann is, under Paragraph 62 of the Law on Income Tax, entitled to German child benefits which were, initially, granted by the Bundesagentur.
Въпреки това, след като от 1 септември 2005 г. г-жа Bosmann започва да упражнява професионална дейност в Нидерландия, изплащането на тези надбавки ѝ е било отказано от октомври 2005 г. с решение от 18 октомври.
However, after Mrs Bosmann took up, on 1 September 2005, employment in the Netherlands, she was, by a decision of 18 October 2005, refused payment of those benefits from October 2005.
Bundesagentur тълкува разпоредбите от общностното право в смисъл, че г-жа Bosmann била подчинена само на законодателството на държаватачленка по заетостта, т.е. на това на Кралство Нидерландия, така че Федерална република Германия не можело да се смята за компетентна държава, дължаща споменатите надбавки.
The Bundesagentur construed the relevant provisions of Community law as meaning that Mrs Bosmann is subject only to the legislation of the Member State of employment, namely that of the Kingdom of the Netherlands, so that the Federal Republic of Germany cannot be regarded as the competent State, liable to pay those benefits.
Г-жа Bosmann не може да ползва съответните семейни надбавки в Нидерландия, поради факта че нидерландското законодателство не предвижда предоставянето им за деца, навършили 18 години.
Mrs Bosmann cannot be entitled to the corresponding child benefits in the Netherlands in view of the fact that its legislation does not provide for them to be granted for children aged over 18.
Препращащата юрисдикция изтъква, че не е уточнено дали г-жа Bosmann се връща в Германия след края на всеки работен ден или само за уикендите и празничните дни.
The national court states that it has not been clarified whether Mrs Bosmann returns to Germany at the end of each working day or only on week-ends and other public holidays.
При тези обстоятелства Finanzgericht Köln решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
It was in those circumstances that the Finanzgericht Köln (Finance Court, Cologne) decided to stay proceedings and to refer to the Court the following questions for a preliminary ruling:
1) Трябва ли член 13, параграф 2, буква a) от Регламент […] № 1408/71 […] да се тълкува ограничително в смисъл, че допуска правото на семейни надбавки в държавата по пребиваване (Федерална република Германия) на майка, отглеждаща сама своите деца, която поради възрастта на последните не получава семейни надбавки в държавата по заетостта (Кралство Нидерландия)?
‘(1) Is Article 13(2)(a) of … Regulation … No 1408/71 … to be interpreted restrictively, so as not to [preclude] entitlement to child benefit of a mother bringing up children on her own in the State of residence (the Federal Republic of Germany), who does not receive child benefit in the State of employment (the Kingdom of the Netherlands) because of the age of the children?
2) При отрицателен отговор на първия въпрос:
(2) If Question 1 is answered in the negative:
Трябва ли член 10 от Регламент […] № 574/72 […] да се тълкува ограничително в смисъл, че допуска правото на семейни надбавки в държавата по пребиваване (Федерална република Германия) на майка, отглеждаща сама своите деца, която поради възрастта на последните не получава семейни надбавки в държавата по заетостта (Кралство Нидерландия)?
Is Article 10 of … Regulation … No 574/72 … to be interpreted restrictively, so as not to [preclude] entitlement to child benefit of a mother bringing up children on her own in the State of residence (Federal Republic of Germany), who does not receive child benefit in the State of employment (Kingdom of the Netherlands) because of the age of the children?
3) При отрицателен отговор на първия и втория въпрос:
(3) If the answer to Question 1 and Question 2 is in the negative:
Правото на майка, която работи и отглежда сама своите деца, да се ползва от прилагането на по-благоприятните правила в областта на предоставяне на семейни надбавки на държавата по пребиваване произтича ли пряко от Договора ЕО или съответно от общите принципи на правото?
Does a mother in employment, who brings up children on her own, have a right to the application of the more favourable rules of her State of residence in relation to the granting of child benefit arising directly from the EC Treaty and/or from general legal principles?
4) Отговорът на предходните въпроси зависи ли от това дали заинтересованото лице се завръща в семейното си жилище след края на всеки работен ден?
(4) Is it relevant to the answers to the above questions whether the employee returns to the family residence at the end of each working day?’
С първия си въпрос препращащата юрисдикция иска да се установи дали член 13, параграф 2, буква a) от Регламент № 1408/71 може да се тълкува
By its first question, the national court is asking whether Article 13(2)(a) of Regulation No 1408/71 lends itself to an interpretation which permits an employed person in Mrs Bosmann’s situation, who comes within the scope of Regulation No 1408/71
BOSMANN по начин, който да позволи на заето лице, намиращо се в положението на г-жа Bosmann, което попада в приложното поле на Регламент № 1408/71 и което е подчинено на схемата за социална сигурност на държаватачленка по заетостта, в случая Кралство Нидерландия, да получава семейни обезщетения в държаватачленка, в която пребивава, в случая Федерална република Германия, когато се установи, че поради възрастта на неговите деца такива семейни обезщетения не могат да му бъдат предоставени в компетентната държавачленка.
BOSMANN and is subject to the social security scheme of the Member State of her employment, in this case the Kingdom of the Netherlands, to receive child benefit in the Member State where she resides, in this case the Federal Republic of Germany, if it is established that she cannot, because of the ages of her children, be granted such a benefit in the competent Member State.
Преди отговора на този въпрос следва да се напомнят общите правила, на които по силата на Регламент № 1408/71 се подчинява определянето на приложимото законодателство по отношение на работниците, които се движат в рамките на Общността.
Before replying to that question, it is appropriate to note the general rules to which, under Regulation No 1408/71, the determination of the legislation applicable to workers moving within the Community is subject.
Този принцип намира проявление в член 13, параграф 1 от Регламент № 1408/71, който гласи, че работникът, за който се прилага посоченият регламент, се подчинява само на законодателството на една-единствена държавачленка (вж.
The aim of the provisions of Title II of Regulation No 1408/71, which determine the legislation applicable to workers moving within the Community, is to ensure that the persons concerned shall be subject to the social security scheme of only one Member State in order to prevent more than one system of national legislation from being applicable and to avoid the complications which may result from that situation.
Решение от 12 юни 1986 г. по дело Ten Holder, 302/84, Recueil, стр. 1821, точки 19 и 20).
That principle is expressed in Article 13(1) of Regulation No 1408/71 which provides that a worker to whom that legislation applies shall be subject to the legislation of a single Member State only (see Case 302/84 Ten Holder [1986] ECR 1821, paragraphs 19 and 20).
Според член 13, параграф 2, буква a) от Регламент № 1408/71 лицето, заето на територията на една държавачленка, е подчинено на законодателството на тази държава, дори и ако пребивава на територията на друга държавачленка.
Under Article 13(2)(a) of Regulation No 1408/71, a person employed in the territory of one Member State is to be subject to the legislation of that State even if he resides in the territory of another Member State.
Определянето на законодателството на държавачленка като приложимо законодателство по отношение на работник съгласно тази разпоредба води до това, че само законодателството на тази държавачленка е приложимо спрямо него (вж. Решение по дело Ten Holder, посочено по-горе, точка 23).
The effect of determining that a given Member State’s legislation is the legislation applicable to a worker pursuant to that provision is that only the legislation of that Member State is applicable to him (see Ten Holder, paragraph 23).
Що се отнася до специфичния контекст на семейните обезщетения, съгласно член 73 от Регламент № 1408/71 работник, подчинен на законодателството на държавачленка, има право по отношение на членовете на неговото семейство, които пребивават в друга държавачленка, на семейните обезщетения, предвидени от законодателството на първата държава, все едно че са пребиваващи в тази държава лица.
As regards the specific context of family benefits, under Article 73 of Regulation No 1408/71 a person subject to the legislation of a Member State is to be entitled, in respect of the members of his family who are residing in another Member State, to the family benefits provided for by the legislation of the former State, as if they were residing in that State.
Следователно, както правилно приема препращащата юрисдикция, приложимото законодателство по отношение на случая на г-жа Bosmann по принцип е законодателството на държаватачленка, в която тя работи, т.е. нидерландското законодателство.
Consequently, as the national court has correctly held, the legislation applicable to Mrs Bosmann’s situation is, in principle, the legislation of the Member State of her employment, that is the Netherlands legislation.
Според Комисията на Европейските общности в случай като този на г-жа Bosmann въз основа на член 10, параграф 1, буква a) от Регламент № 574/72 прилагането на разпоредбите на правния ред на държаватачленка по заетостта, определена като компетентна държава съгласно член 13, параграф 2, буква a) от Регламент № 1408/71, може да бъде изключено, като вместо това се приложи законодателството на държаватачленка по пребиваването на заинтересованото лице.
In the submission of Commission of the European Communities, in a situation such as Mrs Bosmann’s, it is on the basis of Article 10(1)(a) of Regulation No 574/72 that the application of provisions of the system of legislation of the Member State of employment, designated, under Article 13(2)(a) of Regulation No 1408/71, as the competent State, may be disregarded to allow for the application of the legislation of the relevant person’s Member State of residence.
Така съществуването на привръзка към две държавичленки, а именно тази по пребиваването и тази по заетостта, позволявало по-конкретно да се сумират правата на обезщетения.
Thus, the existence of a link of attachment to two Member States, namely that of residence and that of employment, permits, in particular, the overlapping of rights to benefits.
Съгласно член 10, параграф 1, буква a) от Регламент № 574/72 поради липсата на съответно право на семейни надбавки в държаватачленка по заетостта последните трябвало да бъдат предоставени без ограничение в държаватачленка по пребиваване, в случая Федерална република Германия. В подкрепа на тази теза Комисията се позовава на Решение на
Therefore, under Article 10(1)(a) of Regulation No 574/72, in view of the lack of comparable entitlement to family benefits in the Member State of employment, they should be granted without limitation by the Member State of residence, in this case the Federal Republic of Germany. In
Съда от 9 декември 1992 г. по дело McMenamin (C-119/91, Recueil, стр. I-6393).
BOSMANN support of that argument, the Commission cites Case C-119/91 McMenamin [1992] ECR I-6393.
В това отношение следва да се отбележи, че делата, по които са постановени посочените решения, са разрешени въз основа на член 10, параграф 1, буква б), подточка i) от Регламент № 574/72, който обхваща хипотезите, в които се упражнява професионална дейност и в държаватачленка по пребиваването.
It must be emphasised, in that regard, that the cases which gave rise to the two above-cited judgments were decided on the basis of Article 10(1)(b)(i) of Regulation No 574/72, which covers situations in which a professional or trade activity is also carried out in the Member State of residence.