natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Освен това той приема, че е била налице пряка причинноследствена връзка между възприетото от институциите ответници поведение в сферата на вноса на банани в Общността от една страна, и от друга страна — така претърпяната от ищците вреда.
It further held that a direct causal link existed between the conduct of the Community institutions with regard to the importing of bananas into the Community and the damage thereby sustained by the applicants.
На последно място, Първоинстанционният съд е приел, че причинената на FIAMM и Fedon вреда няма необичаен характер, поради което той отхвърля исканията им като основаващи се на режима за отговорността на Общността при липса на неправомерно поведение на нейните органи.
Finally, the Court held that the damage incurred by FIAMM and Fedon was not unusual in nature, and therefore rejected their claims in so far as they were founded on the regime providing for liability of the Community in the absence of unlawful conduct of its institutions.
За да достигне до този извод, в точки 205 и 207 от Решението по дело FIAMM, както и в точки 194 и 196 от Решение по дело Fedon Първоинстанционният съд по-специално е приел, че:
In reaching this conclusion, the Court held in particular, in paragraphs 205 and 207 of the FIAMM judgment and paragraphs 194 and 196 of the Fedon judgment:
[194] Следва да се […] приеме за установено, че вероятността за спиране на тарифните отстъпки, която представлява предвидена от споразуменията за СТО мярка в случая, който е налице по настоящото дело, е една от превратностите, присъщи на настоящата система на международната търговия.
[194] … the possibility, which has come about in the present case, of tariff concessions being suspended as provided for by the WTO agreements is among the vicissitudes inherent in the current system of international trade.
Поради това тази превратност задължително се понася от всеки оператор, който реши да предлага продукцията си на пазара на страна — членка на СТО.
Accordingly, the risk of this vicissitude has to be borne by every operator who decides to sell his products on the market of one of the WTO members.
[196] Освен това от член 22, параграф 3, букви б) и в) от ДППУС, която е международен инструмент, предмет на съответни изисквания за оповестяване с цел запознаване на общностните оператори, следва, че подалата жалба пред СТО страна—членка може да поиска спирането на отстъпки или други задължения в сектори, различни от този, в който групата на съдебните заседатели или Апелативният орган са установили нарушение от посочената страна—членка на основание същото споразумение или друго споразумение СТО.“
[196] In addition, it is clear from Article 22(3)(b) and (c) of the DSU, an international instrument which was publicised appropriately so as to ensure that Community operators were aware of it, that the complaining member of the WTO may seek to suspend concessions or other obligations in sectors other than that in which the panel or Appellate Body has found a violation by the member concerned, whether under the same agreement or another WTO agreement.’
Исканията на страните и протичането на производството пред Съда
The forms of order sought and the course of the proceedings before the Court of Justice
FIAMM по дело C-120/06 P и Fedon по дело C-121/06 P искат съответно отмяна на Решението по дело FIAMM и отмяна на Решението по дело Fedon.
FIAMM, in Case C-120/06 P, and Fedon, in Case C-121/06 P, claim respectively that the FIAMM judgment and the Fedon judgment should be set aside.
Двете посочват две правни основания в подкрепа на жалбите си.
They each put forward two pleas in law in support of their appeal.
С първото правно основание те поддържат, че обжалваните решения не са мотивирани и обосновани, що се отнася до един от основните доводи, на които се основават съответните им искове за отговорност поради неправомерно поведение на Общността, който довод е изведен от непосредственото действие на решенията на ОУС.
By their first plea, they submit that the judgments under appeal lack reasoning and are unfounded so far as concerns one of the main arguments — regarding direct effect of decisions of the DSB — underlying their respective applications for damages by reason of unlawful conduct of the Community.
С второто правно основание FIAMM и Fedon поддържат, че правейки извод за липсата на необичаен характер на претърпяната от тях вреда и отхвърляйки по тази причина искането им за обезщетение, основано на режима на отговорност, приложим при липса на неправомерно поведение на органите на Общността, Първоинстанционния съд възприел недостатъчно мотивирани и нелогични съображения, които са в противоречие с постоянната съдебна практика в областта.
By their second plea, FIAMM and Fedon submit that, in concluding that the damage incurred by them was not unusual in nature and accordingly rejecting their claim for compensation founded on a liability regime applicable in the absence of unlawful conduct of the Community institutions, the Court of First Instance gave reasons that were insufficiently explained, illogical and at variance with the relevant settled case-law.
Освен това двете искат от Съда:
They each further claim that the Court should:
— да се произнесе по същество, като им признае правото на поправяне на вредите вследствие от отговорността, понесена от ответниците поради неправомерно или правомерно действие,
— give a substantive ruling confirming their entitlement to compensation arising out of the defendants’ liability for an unlawful act or for a lawful act;
— във всички случаи да осъди ответниците да заплатят както съдебните разноски, направени в производството по обжалване, така и тези в първоинстанционното производство.
— in any event, order the defendants to pay the costs both of the appeal proceedings and of the proceedings at first instance.
При условията на евентуалност FIAMM и Fedon искат от Съда да им присъди справедливо обезщетение предвид неразумната продължителност на производството пред Първоинстанционния съд и да приеме други мерки и разпореждания, които намира за необходими с оглед на справедливостта.
In the alternative, FIAMM and Fedon request the Court to grant them fair compensation on account of the unreasonable duration of the proceedings before the Court of First Instance and to grant such further relief as fairness might require.
— да промени някои от мотивите на Първоинстанционния съд или да отмени частично обжалваните решения, като обяви за неприложима извъндоговорната отговорност на Общността, тъй като не е налице неправомерно деяние във връзка с липсата на нормотворческа дейност или при условията на евентуалност, като обяви, че съставните елементи на тази отговорност не са налице,
— replace certain of the Court of First Instance’s grounds or partially set aside the judgments under appeal, declaring that noncontractual liability of the Community in the absence of an unlawful act is inapplicable in respect of a failure to take legislative action or, in the alternative, declaring that the factors required for such liability are not present;
— да отхвърли жалбите като неоснователни,
— dismiss the appeals as unfounded;
— да отхвърли жалбите, като измени, доколкото е необходимо, мотивите на обжалваните решения,
— dismiss the appeals, altering, in so far as is necessary, the grounds of the judgments under appeal;
— при условията на евентуалност да отхвърли направените в първоинстанционното производство искания за осъждане на поправяне на вредите,
— in the alternative, dismiss the claims put forward at first instance seeking compensation for damage;
— ако не бъдат уважени горните искания, при условията на евентуалност да препрати делата на Първоинстанционния съд с цел възобновяване на производството и подлежащата на поправяне вреда да бъде остойностена в съответствие с член 61 от Статута на Съда,
— in the further alternative, refer the cases back to the Court of First Instance in order for the proceedings to be resumed and the damage for which compensation may be awarded to be quantified, in accordance with Article 61 of the Statute of the Court of Justice;
Както по дело C-120/06 P, по което подава писмен отговор в качеството си на страна в производството пред Първоинстанционния съд, така и по дело C-121/06 P, в което има качеството на стъпила страна в производството пред Съда, Кралство Испания иска от Съда:
Both in Case C-120/06 P, in which it lodged a response in its capacity as a party to the proceedings before the Court of First Instance, and in Case C-121/06 P, in which it has the status of intervener before the Court of Justice, the Kingdom of Spain contends that the Court should:
— да отхвърли жалбата, доколкото се отнася до отговорност поради незаконосъобразно действие на институциите ответници,
— dismiss the appeal in so far as it relates to liability for an unlawful act of the defendant institutions;
— да отмени частично обжалваното решение и да приеме за установена липсата на отговорност поради правомерно действие в общностния правен ред или при условията на евентуалност да отхвърли жалбата, доколкото се отнася до отговорността на институциите ответници поради правомерно действие, или също при условията на евентуалност да отхвърли направеното от жалбоподателите искане за обезщетение за правомерно действие,
— partially set aside the judgment under appeal and find that liability for a lawful act does not exist in Community law or, in the alternative, dismiss the appeal in so far as it relates to the liability of the defendant institutions for a lawful act or, in the further alternative, dismiss the appellants’ claim for compensation for a lawful act;
— да обяви за недопустимо искането за обезщетение, основано на неразумната продължителност на производството пред Първоинстанционния съд,
— declare the claim for compensation based on the unreasonable duration of the proceedings before the Court of First Instance to be inadmissible;
В следствие от подаването на писмените отговори на Съвета и Комисията по дела C-120/06 P и C-121/06 P и на писмения отговор на Кралство Испания по дело C-120/06 P по искане на FIAMM и Fedon им се предоставя право на реплика по силата на член 117, параграф 1 от Процедурния правилник на Съда.
After the Council and the Commission had lodged their responses in Cases C-120/06 P and C-121/06 P and the Kingdom of Spain had lodged its response in Case C-120/06 P, FIAMM and Fedon were, upon application by them, granted the right to submit a reply under Article 117(1) of the Rules of Procedure of the Court of Justice.
По дело C-120/06 P FIAMM изпраща по факс в секретариата на Съда писмената реплика и писменият си отговор на насрещната жалба, подадена от Съвета в сроковете, предвидени съответно в параграфи 1 и 2 на член 117 от посочения процедурен правилник.
In Case C-120/06 P, the Court Registry received by fax, within the periods referred to in Article 117(1) and (2) respectively of the Rules of Procedure, FIAMM’s reply and its response to the cross-appeal brought by the Council.
Оригиналният текст на тези становища обаче не е подаден в секретариата на Съда в посочения в член 37, параграф 6 от същия правилник десетдневен срок.
The originals of those pleadings were not, however lodged at the Court Registry within the period of 10 days referred to in Article 37(6) of the Rules of Procedure.
Поради това тези становища, както и техните оригинали, получени несвоевременно в секретариата, не се включват в производството и са върнати на FIAMM.
Consequently, those pleadings, and the originals thereof belatedly received at the Registry, were excluded from the proceedings and returned to FIAMM.
По дело C-121/06 P Fedon не подава писмена реплика, нито писмен отговор на насрещната жалба на Съвета.
In Case C-121/06 P, Fedon lodged neither a reply nor a response to the Council’s cross-appeal.
Освен това Fedon и Комисията подават становища по писменото становище при встъпване на Кралство Испания.
Fedon and the Commission lodged observations on the statement in intervention of the Kingdom of Spain.
По първото правно основание на основните жалби
The first plea in the main appeals
С първото си правно основание FIAMM и Fedon поддържат, че обжалваните решения не са мотивирани и обосновани, що се отнася до един от основните
By their first plea, FIAMM and Fedon submit that the judgments under appeal lack reasoning and are unfounded as regards one of the main arguments put forward in
Както впрочем Първоинстанционният съд посочил в точка 100 от Решението по дело FIAMM и в точка 93 от Решението по дело Fedon, всъщност както по време на писмената фаза на производството, така и на съдебното заседание те се основавали на специфичните правни последици от Решението на ОУС от 25 септември 1997 г., с което се установява отговорността на Общността.
They state that, as the Court of First Instance indeed noted in paragraph 100 of the FIAMM judgment and paragraph 93 of the Fedon judgment, during both the written procedure and the hearing they dwelt on the specific legal effects attaching to the DSB’s decision of 25 September 1997 that found against the Community.
Така те посочват, че наличието на такова решение, наред с двата вида изключения, утвърдени в посочените по-горе Решение по дело Fediol/Комисия, и Решение по дело Nakajima/Съвет, съставляват трети случай, в който може да се допусне позоваване пред общностния съд на нарушение на споразуменията за СТО от страна на общностните органи, по-конкретно когато изключително обезщетяване.
They thus submitted that the existence of such a decision constitutes, alongside the two types of exception already laid down by Fediol v Commission and Nakajima v Council, a third case where it is appropriate to allow a breach of the WTO agreements by the Community institutions to be pleaded before the Community courts, in particular exclusively for purposes of compensation.
Преценката на Първоинстанционния съд обаче и простото позоваване на предходната съдебна практика в точки 110—112 от Решението по дело FIAMM и в точки 103—105 от Решение по дело Fedon били ирелевантни в това отношение, тъй като посочената съдебна практика се отнасяла до различен въпрос, а именно дали може да бъде направено позоваване на материалноправна норма, съдържаща се в споразуменията за СТО, за целите на осъществяване на контрол за законосъобразност на общностни разпоредби, и евентуално тези разпоредби да се обявят за неприложими.
The assessments of the Court of First Instance and the mere reference to previous caselaw contained in paragraphs 110 to 112 of the FIAMM judgment and paragraphs 103 to 105 of the Fedon judgment are irrelevant in this regard, since that caselaw rules on a different question, namely whether a substantive rule contained in the WTO agreements can be relied upon for the purpose of reviewing the legality of Community legislation and of declaring, where appropriate, such legislation to be inapplicable.
Както следвало по-специално от точки 114 и 115 от Решението по дело FIAMM, както и от точки 107 и 108 от Решението по дело Fedon Първоинстанционният съд взел предвид Решението на ОУС от 25 септември 1997 г. само с цел да определи дали с оглед на неговото съществуване в случая може да се приложи едно от двете установени в съдебната практика изключения от липсата на непосредствено действие на споразуменията за СТО.
As is apparent, in particular, from paragraphs 114 and 115 of the FIAMM judgment and paragraphs 107 and 108 of the Fedon judgment, the Court of First Instance took the DSB’s decision of 25 September 1997 into consideration only in order to determine whether, given its existence, either of the exceptions already established in the caselaw to the rule that the WTO agreements lack direct effect could apply here.
По този начин Първоинстанционният съд не взел предвид по адекватен начин доводите на FIAMM и Fedonу, изведени от това, че след изтичане на установения разумен срок за изпълнение на Решението на ОУС от 25 септември 1997 г.
In so doing, the Court of First Instance did not take appropriate account of the arguments of FIAMM and Fedon to the effect that, after the expiry of the reasonable period of time allowed for implementing the DSB’s decision of 25 September 1997, the Community then had just two options, namely to comply or not to comply with that decision.
Следователно в този случай не била налице гъвкавост на системата за уреждане на спорове на СТО, която по-специално позволява на страните да достигнат до договорени решения и на която се основава
The flexibility of the WTO dispute settlement system, a feature which in particular enables the parties to pursue negotiated solutions and upon which
FIAMM И ДР./СЪВЕТ И КОМИСИЯ припомнената в точка 112 от Решението по дело FIAMM и в точка 105 от Решение по дело Fedon съдебна практика, установяваща невъзможността за осъществяване на контрол за законосъобразност на общностна правна уредба по отношение на споразуменията за СТО.
FIAMM AND OTHERS v COUNCIL AND COMMISSION the caselaw recalled in paragraph 112 of the FIAMM judgment and paragraph 105 of the Fedon judgment, establishing that it is not possible to review the legality of Community legislation in the light of the WTO agreements, is founded, is accordingly lacking here.
При тези условия нямало пречки да бъде признато непосредствено действие на решение на ОУС.
In those circumstances there is nothing to preclude direct effect being accorded to a decision of the DSB.
Освен това установяването на незаконосъобразността, което се ограничава до установяване на неспазване на Решението на ОУС от 25 септември 1997 г. в установения срок, не изисквало проверка по същество на въпросната общностна мярка и поради това не оказвало влияние върху начина, по който Общността решава да преустанови тази незаконосъобразност, като е възможно всяко решение, стига да е в съответствие със споразуменията за СТО и да е прието от противната страна.
Furthermore, a finding of unlawfulness which merely takes note of the failure to comply with the DSB’s decision of 25 September 1997 within the period allowed does not require the substance of the Community measure at issue to be examined and cannot therefore affect the way in which the Community decides to put an end to the unlawfulness, any solution remaining possible provided that it is consistent with the WTO agreements and accepted by the opposing party.
Първоинстанционният съд не взел предвид по адекватен начин и довода на FIAMM и на Fedon, според който за разлика от искането за отмяна или преюдициалното запитване за преценка на действителността искът за поправяне на вредите не може да елиминира или да направи неприложим разглеждания общностен акт, нито следователно да лиши органите на страните по споразуменията за СТО от възможност да достигнат до договорени решения.
Nor did the Court of First Instance take appropriate account of the arguments of FIAMM and Fedon that, unlike an application for annulment or a reference for a preliminary ruling on the validity of a measure, an action for compensation cannot result in the Community measure concerned being eliminated or rendered inapplicable or, therefore, in the responsible bodies of the parties to the WTO agreements being denied the possibility of entering into negotiated arrangements.
Тези доводи били още по-релевантни предвид това, че в случая искането за обезщетение се разглеждало след приключване на спора.
That line of argument is particularly apposite because in the present instance the application for compensation is being examined after the conclusion of the dispute.
Тези съображения обосновавали отхвърлянето на довода, посочен в точка 111 от Решението по дело FIAMM и в точка 104 от Решението по дело Fedon, изведен от това, че споразуменията за СТО се основават на реципрочност и взаимни изгоди.
The same considerations provide grounds for rejecting the argument, recalled in paragraph 111 of the FIAMM judgment and paragraph 104 of the Fedon judgment, regarding the fact that the WTO agreements are founded on reciprocal and mutually advantageous arrangements.
От своя страна Съветът счита, че Първоинстанционният съд правилно е разгледал успоредно възможността за позоваване на нормите на СТО и на Решението на ОУС от 25 септември 1997 г., както следвало по-специално от точка 129 от Решението по дело FIAMM и от точка 122 от Решението по дело Fedon.
The Council submits that the Court of First Instance in fact examined in parallel the possibility of relying on WTO rules and on the DSB’s decision of 25 September 1997, as is apparent inter alia from paragraph 129 of the FIAMM judgment and paragraph 122 of the Fedon judgment.
Освен това обжалваните решения били съобразени със съдебната практика, според която по принцип споразуменията за СТО не са сред нормите, по отношение на които Съдът осъществява контрол за законосъобразност на актовете на общностните институции и Първоинстанционният съд приел правилно, че нито едно от двете установени изключения от този принцип не може да се приложи в случая.
The judgments under appeal are, moreover, consistent with the caselaw stating that the WTO agreements are not in principle among the rules in the light of which the Court of Justice is to review the legality of measures adopted by the Community institutions, and the Court of First Instance correctly held that neither of the two permitted exceptions to that principle is applicable here.
Тъй като споразуменията за СТО нямали за предмет да предоставят права на частноправните субекти, евентуалното им нарушаване не можело да ангажира отговорността на Общността, като в противен случай била налице опасност да се засегне свободата на действие, с която разполагат страните членки на СТО да се съобразят или не с решение на ОУС.
Since the WTO agreements are not intended to confer rights on individuals, the Community likewise cannot incur liability by reason of any infringement of those agreements if the scope for manoeuvre enjoyed by WTO members with a view to complying or not complying with a decision of the DSB is not to be prejudiced.
Освен това Съветът счита, че осъщественото от жалбоподателите разграничение между правното действие на решение на ОУС и това на материалноправните норми, чието нарушение се установява в решението, е изкуствено.
The Council further contends that the distinction drawn by the appellants between the legal effects attached to a DSB decision and those resulting from the substantive rules which that decision has found to have been infringed is artificial.
Подобно решение всъщност можело да се вземе предвид в рамките на иск за обезщетение само ако непосредственото действие на посочените материални норми е установено предварително.
Such a decision can be taken into consideration in an action for compensation only in so far as those substantive rules have previously been found to have direct effect.
Според Комисията в първоинстанционното производство FIAMM и Fedon по никакъв начин не са привели като доказателство възможността за пряко позоваване на решение на ОУС като специфична и самостоятелна теория, която да позволи установяване на незаконосъобразността на поведението на Общността, нито са насочили доводите си по тази точка.
In the Commission’s submission, at first instance FIAMM and Fedon did not in any way put forward the possibility of relying directly on a DSB decision as a specific and independent theory enabling the unlawfulness of action of the Community to be established or centre their arguments on this point.
По същество тези страни развили класическите доводи за целите на установяването на това, че липсата на адаптиране на общностната правна уредба за съобразяване със споразуменията за СТО след постановяване на Решението на ОУС от 25 септември 1997 г. водело до нарушение на правни норми от по-висок ранг.
They essentially set out standard arguments in order to establish that the failure to amend the Community legislation so as to comply with the WTO agreements after the DSB’s decision of 25 September 1997 involved a breach of higherranking rules of law.