natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Много от растенията са се приспособили към суровите условия, като са се превърнали в плоски „възглавнички“, розетки или пълзящи килими, защитаващи ги от вятъра и снега, или като са развили власинки и дисковидни цветове, които задържат топлината.
Many have adapted to the harsh conditions by growing into at cushions, rosettes or ground-hugging carpets to protect them from the wind and snow or by developing hairs and saucer-like flowers to retain the heat.
Основни примери в това отношение са алпийската съсънка (Pulsatilla alpina) и еделвайсът (Leontopodium alpinum).
The Alpine pasqueflower Pulsatilla alpina and edelweiss Leontopodium alpinum are prime examples.
Нейни предпочитани местообитания са слънчевите алпийски ливади на височина от 1300 до 2100 м.
Forty-seven plants species are included in the Habitats Directive in view of their restricted range or unfavourable conservation status.
Към тях спадат красивата кандилка (Aquilegia bertolonii), алпийският ветрогон (Eryngium alpinum) и впечатляващата каменоломка (Saxifraga f l florulenta).
They include the pretty columbine Aquilegia bertolonii, the Alpine sea holly Eryngium alpinum and the dramatic looking ancient king Saxifraga florulenta.
Алпите са и район с голямо значение за птиците — най-малко 200 вида се размножават в планините, а други 200 мигрират през тяхната територия или прекарват зимата в тях.
The Alps are equally important for birds, at least 200 species breed in the mountains and a further 200 migrate through or spend the winter here.
Някои видове са добре приспособени към планинската среда и се срещат днес предимно по по-високи места като яребицата (Lagopus muta), червеноклюната гарга (Pyrrhocorax pyrrhocorax) и планинският дъждосвирец (Charadrius morinellus).
Some birds have adapted well to the mountain environment and are now found predominantly at altitude like the rock ptarmigan Lagopus muta, chough Pyrrhocorax pyrrhocorax and dotterel Charadrius morinellus.
Много други птици престояват за кратко в Алпите по време на продължителната си миграция.
Many more birds stop over in the Alps during their long migration.
Повечето от видовете бозайници в Алпите са дребни гризачи, прилепи и копитни животни.
The majority of the mammal species in the Alps are small rodents, bats or ungulates.
В Алпите е намерило подслон и огромно разнообразие от безгръбначни животни.
As in other mountain ranges, there are several Ice Age relicts which are evolving into distinct sub-species like the Bavarian vole or the Alpine ibex.
Алпите може и да са една от найбогатите откъм биоразнообразие планински вериги в Европа, но те също така са сред най-интензивно използваните.
The Alps may be one of the richest mountain ranges in Europe in terms of biodiversity but they are also amongst the most intensively exploited.
В Алпите живеят над 11 милиона души, предимно в долините с все по-урбанизиран характер.
Over 11 million people live in the Alps, mostly in the increasingly urbanised valleys.
Други 100 милиона души ги посещават с цел туризъм и почивка.
A further 100 million people visit the mountains for tourism and recreation.
Всичко това излага на огромен натиск тази уязвима природна среда.
All this puts immense pressure on the fragile environment.
В Алпите живее един от най-забележителните бръмбари в Европа: алпийската розалия.
The Alps are home to one of the most striking beetles to be found in Europe:the Alpine longhorn.
Това дребно насекомо има много добре изразена стоманеносиня цветова окраска, с големи черни точки по крилата и чифт раирани антени, които понякога са два пъти по-дълги от самото тяло.
This little insect has a very distinctive steely blue colouration with large black dots on the carapace and striped antennae that are sometimes twice as long as the actual body.
Въпреки че ареалът му не е ограничен само до Алпийския регион, този бръмбар се среща най-често в планинските букови гори, в които короните на дърветата са сравнително отворени и позволяват преминаването на слънчева светлина.
Although not restricted to the Alpine Region, it is found most frequently in mountainous beech forests that have a relatively open canopy which lets the sunlight through.
Присъствието му е показателен знак, че гората е опазена в добро състояние, тъй като този вид може да оцелее само в територии с възрастни, мъртви и умиращи дървета.
Its presence is a tell-tale sign of a forest in good conservation condition as it can only survive in areas with mature,dead and dying trees.
За нещастие промените в лесовъдните практики, широкомащабното обезлесяване и недостигът на мъртви или големи възрастни дървета са оказали неблагоприятно въздействие върху алпийската розалия.
Unfortunately,changing forestry practices, large scale deforestation and the lack of dead wood or large mature trees have taken their toll on the species.It is now listed in the Habitats Directive in view of its poor conservation status.
Брой на типовете местообитания от приложение I и на видовете или подвидовете от приложение II към Директивата за местообитанията.
Number of habitat types in Annex I and species or sub-species in Annex II of the Habitats Directive.
Списъкът с територии от „Натура 2000“ в Алпийския регион е приет през декември 2003 г. и по-късно е актуализиран през януари и декември 2008 г.
The list of Natura 2000 sites in the Alpine Region was first adopted in December 2003 and later updated in January 2008 and again in December 2008.
В региона има общо 1496 територии от значение за Общността (ТЗО) съгласно Директивата за местообитанията и 365 специални защитени зони (СЗЗ) съгласно Директивата за птиците.
Altogether, within the Alpine Region there are 1,496 Sites of Community Importance (SCIs) under the Habitats Directive and a further 365 Special Protection Areas (SPAs) under the Birds Directive.
Въпреки това се счита, че заедно те заемат около 40 % от общата сухоземна площ на региона.
Nevertheless, it is estimated that together they cover around 40% of the land area in the Alpine Region.
ор и и те р ит Т
Natura 2000 s it
Източник:Европейски тематичен център за биологично разнообразие (Европейска агенция за околна среда) http://biodiversity.eionet.europa.eu.–Данните не са сборни, тъй като много местообитания и видове се срещат в два или повече биогеографски региона.–Видовете птици, описани в приложение I към Директивата за птиците, не са включени в списъка, тъй като те не са категоризирани според биогеографския регион.
Source: European Topic Centre on Biological Diversity (European Environment Agency) http://biodiversity.eionet.europa.eu– the figures are not cumulative since many habitats and species occur in two or more biogeographical regions– Birds from Annex I of the Birds Directive are not listed as they are not categorized according to biogeographical region
Заемана от общата
Terrestrial area covered(km²)
Черноморски
The Apennines form the backbone of Italy.
Карпатите са най-младата и най-източна планинска верига в Алпийския регион.
On the higher reaches they merge into mixed stands of beech-r or beech-r-spruce, eventually giving way to pockets of larch and Arolla pine.
Те се простират като огромна дъга с дължина над 1450 км от Словакия до Румъния.
The Carpathians are the youngest and most easterly of the mountains in the Alpine Region.
Веригата е два пъти по-тясна от Алпите и наполовина по-ниска от тях.
They extend in a huge arc over 1,450 km from Slovakia to Romania. The range is twice as narrow as the Alps and the peaks are half as high.
Найвисоките върхове са в масива Татри в Западните Карпати.
The highest peaks are located within the Tatras in the Western Carpathians.
Тези естествени планински гори са едни от най-обширните в ЕС.
These natural montane forests are amongst the most extensive in the EU.
В тях са представени най-големите запазени естествени планински букови и буково-иглолистни горски екосистеми на континента, както и най-обширните девствени гори извън Русия.
They contain the continent’s largest remaining natural mountain beech and beech/coniferous forest ecosystems and the largest expanse of pristine forest outside of Russia.
Успели да оцелеят и до днес без намесата на човека, тези непокътнати гори се отличават с много разнообразна структура, където дървета на различна възраст се борят за пространство сред купчините от мъртви и разлагащи се дървета, лежащи върху горската повърхност.
Having survived to this day without human interference, these virgin forests exhibit a very diverse structure where trees of all ages jockey for space amongst the heaps of dead and decaying wood that lie on the forest floor.
По външните склонове основната скала е изградена от пясъчник и шисти (флишева формация), докато вътрешността се състои от верига от вулканични планини.
On the outer slopes, the dominant bedrock is made up of sandstone and shale (ysch) whilst the interior contains a chain of volcanic mountains.
Цялата верига е силно повлияна от околния континентален климат, на който се дължат големите температурни колебания между зимни и летни стойности (от – 21 °C до + 35 °C).
The whole range is heavily inuenced by the surrounding continental climate which is responsible for the large temperature variations between winter and summer (from -21°C to +35°C).
Карпатите са богати и на влажни местообитания.
The Carpathians are also rich in wetland habitats.
От тях водят началото си важни реки като Днестър, Висла и Тиса.
Important rivers like the Dniester, the Wisla and the Tisza all have their source in these mountains.
Подобно на повечето алпийски реки, през ранната пролет и лятото вследствие на топенето на снеговете те прииждат и понякога предизвикват сериозни наводнения в околните низини.
Like most Alpine rivers they swell during early spring and summer when the snows melt causing sometimes serious floods in the surrounding lowlands. There are also some 450 small mountain lakes, mainly of glacial origin located between 1,350 and 1,970 m.
Освен това, тук има около 450 малки планински езера, предимно с ледников произход, разположени на височина между 1350 и 1970 м.
Other habitats in the Carpathian range, such as the alpine meadows and upland pastures, have a long tradition of human land use, having been grazed by sheep and cattle
Тъй като Карпатите са със сравнително малка надморска височина, горната алпийска и снежната зона като цяло липсват.
Because the Carpathians have a relatively low altitude, the upper alpine and nival zones are generally missing.
В действителност само 5 % от територията се намира над горната граница на горския пояс.
In fact, only 5% of the land is above the tree line.
Затова пък планински гори на някои места покриват повече от половината от веригата.
Instead, montane forests cover more than half of the range in places.
В подножието преобладават дъбови видове като зимният дъб (Quercus petraea), докато на средна надморска височина преобладават буковите гори.
The foothills are dominated by oaks such as the sessile oak Quercus petraea, whilst beech forests prevail at mid altitude.
Словашко бясно дърво s P om a
P om as
Носещо името на нимфа, която се превърнала в красив храст, за да се спаси от гръцкия бог Аполон, словашкото бясно дърво (Daphne arbuscula) наистина е едно твърде необикновено растение.
Named after a nymph who changed herself into a beautiful bush to escape the Greek god Apollo, the Slovak laurel Daphne arbuscula is a very unusual plant indeed.
То е един от малкото древни видове, които са се развили преди самото възникване на Карпатските планини.
It is one of the few ancient species to have evolved before the Carpathian Mountains even existed.
Днес този впечатляващ вечнозелен храст с коралово-червени леторасти и ярки цветове се среща само в малка област от словашките Карпати.
Today, this attractive evergreen shrub, with its coral red shoots and bright flowers, is found only in a small area of the Carpathians in Slovakia.
Поради древния си произход видът до голяма степен е морфологично и генетично изолиран от другите растения в региона и е изключително чувствителен към унищожаването на околната среда и изменението на климата.
Because of its ancient origins the species is, morphologically and genetically, very isolated from other plants in the region, and extremely sensitive to environmental destruction and climate change.
Въпреки че е обект на строга защита съгласно Директивата за местообитанията, той все още е силно застрашен от туристи, колекционери, гъбични нападения и промени в околната среда.
Though strictly protected under the Habitats Directive it remains highly threatened from trampling, tourists, collectors, attack by fungi and environmental change.
Снимка: © Ján Šeffer er толкова важно значение за дивата природа, особено за растенията и безгръбначните животни.
Photo © Jan Šeer for centuries. Although these grasslands cover a smaller area than the forests they are equally important for wildlife, especially for plants and invertebrates.
и 40 % от европейската популация на малкия креслив орел (Aquila pomarina).
in Europe is present here along with 40% of the European population of the lesser spotted eagle Aquila pomarina.
Типични планински видове са пъстрогушата завирушка (Prunella collaris) и скалолазката (Tichodroma muraria).
This high level of biodiversity is partly accounted for by the fact that the mountains form a vital corridor for dispersal and migration between the North and South and between the East and West.
Подобно на Алпите Карпатите се населяват от разнообразни култури и националности.
Like the Alps, the Carpathians are populated by a variety of cultures and nationalities.
В тях живеят около 16—18 милиона души, повечето от които се занимават активно с животновъдство.
Around 16–18 million people live here and most are still actively involved in extensive pastoral activities.
Като цяло Карпатите са изключително богати на биологични видове.
However, the recent change towards a market economy poses a major threat to the continued viability of mountain farms and villages.
Това е един от общо 48-те растителни вида в Карпатите, включени в Директивата за местообитанията с оглед на тяхното застрашено състояние.
Over 3,500 species of plants have been found here including 481 species that are endemic to these mountains like the Slovak laurel Daphne arbuscula. It is amongst the 48 plant species in the Carpathians that are listed on the Habitats Directive in view of their precarious condition.
Планините дават подслон и на едри месоядни животни, както и на редица по-дребни бозайници като ендемичният вид татранска борова полевка (Microtus tatricus) и карпатския мармот (Marmota marmota latirostris).
The Carpathians are also a bastion for large carnivores as well as for a whole range of smaller mammals like the endemic Tatra pine vole Microtus tatricus and Carpathian marmot Marmota marmota latirostris.
Повече от 300 вида птици се размножават и зимуват в Карпатите или мигрират през тях, в това число уралската улулица (Strix uralensis), белогърбият кълвач (Dendrocopus leucotus) и черният щъркел (Ciconia nigra).
Over 300 bird species breed, winter or migrate through the Carpathians, including the Ural owl Strix uralensis, white-backed woodpecker Dendrocopus leucotus and black stork Ciconia nigra.
Тук се намират 30 % от цялата европейска популация на белогърбия кълвач la se k
Thirty percent of the entire European population of the white-backed woodpecker la se k
Ролята на Карпатите като убежище на едри месоядни животни е може би един от найважните аспекти на биоразнообразието в тези планини.
The Carpathians’ role as a refuge for large carnivores is perhaps one of the most important aspects of its biodiversity.
Това е една от последните области в Европа, в които се поддържат жизнеспособни популации на едри месоядни животни.
The mountains are one of the last areas in Europe to support viable populations of large carnivores.
В горите все още бродят около 8000 кафяви мечки (Ursus arctos), 4000 вълка (Canis lupus) и 3000 риса (Lynx lynx), което прави над 40 % от общата им европейска популация.
Around 8,000 brown bears Ursus arctos, 4,000 wolves Canis lupus and 3,000 lynx Lynx lynx still roam the forests, representing more than 40% of the total EU population.
Горите осигуряват и жизненоважна връзка между популациите на север и тези в западните и югозападните части.
The forests also provide a vital link between populations in the north and those of the west and south-west.
Всъщност те са основният източник за едри месоядни животни в останалата част на Европа и важен екологичен коридор.
They are in fact the main source for large carnivores in the rest of Europe and a major ecological corridor.
Снимки: главна © Евгени Динев/www.evgenidinev.com, вмъкната: Скалолазка: © Младен Василев/www.neophron.com
Photos MAIN © Evgeni Dinev/www.evgenidinev.com, INSET Wallcreeper © Mladen Vasilev/www.neophron.com
Стара планина и Родопите
The Balkan and Rhodope Mountains
Средната надморска височина на Стара планина е 900 м, а ширината и` варира от 19 км до 32 км.
The average height of the Balkans is 900 m above sea level and varies in width from 19 km to 32 km.
Въпреки стратегическото си разположение и близост до София (която е отдалечена на по-малко от 100 км), тя все още е сравнително непокътната планинска верига, без в нея да се наблюдава съществен процес на развитие.
Despite its strategic location and proximity to Soa (which is less than 100 km away), this is still a relatively pristine mountain range without major developments.
След присъединяването на България към ЕС през 2007 г. към Алпийския биогеографски регион бяха добавени още две планински вериги: Стара планина и Родопите.
With the accession of Bulgaria to the European Union in 2007, two new mountain ranges were added to the Alpine Biogeographical Region: the Balkan Mountain and the Rhodope Mountain.
По на юг се намира Рило-Родопският масив, който се състои от три отделни планини в непосредствена близост една до друга: Рила, Пирин и Родопите.
Further south, the Rhodope Massif consists of three distinct mountains in close proximity to one another: the Rila Mountain, the Pirin Mountain and the Rhodope Mountains.
Родопите пресичат границата с Гърция, но само българската част се включва в Алпийския регион.
The latter stretches across the border into Greece, but only the Bulgarian part of the range is included in the Alpine Region.
Пирин е планината с най-силно изразен алпийски характер.
The Pirin Mountain is the most typically alpine in character.
В нея има над 80 заснежени върхове, издигащи се на височина над 2500 м, 176 изумрудено зелени езера и множество прелестни ледникови долини и циркуси на голяма надморска височина.
It has over 80 snow-capped peaks rising above 2,500 m, 176 emerald green lakes and numerous beautiful glacial valleys and cirques at high altitude.
От друга страна, в Родопите, където също има високи върхове, се наблюдава силно средиземноморско влияние по отношение на видовия състав.
The Rhodopes on the other hand, whilst being equally high, show a strong Mediterranean inuence in terms of species composition.They are also particularly remote and wild with only limited human inhabitation.
Стара планина е разположена в централната част на България.
The Balkan Mountain range lies in the centre of Bulgaria.
Въпреки че между двете планински вериги липсва физическа връзка, планината представлява продължение на Карпатската планинска система, което започва от западния край на Трансилванските Алпи, близо до внушителния пролом„Железни врата“ на границата между Сърбия и Румъния.
Although not physically connected, it forms a continuation of the Carpathian system that begins on the western extremity of the Transylvanian Alps, near the dramatic Iron Gates gorge on the border between Serbia and Romania.
След това планината преминава през средната част на България, като разделя страната на две и се простира в продължение на 560 км до Черно море.
The range then runs through the middle of Bulgaria, dividing the country in two as it extends 560 km towards the Black Sea.
В двете планински вериги се срещат над 60 типа местообитания, включени в Директивата за местообитанията.
Over 60 habitat types listed in the Habitats Directive are present in these two mountain ranges.
Добре представени са горите, които образуват обширни непрекъснати формирования с естествени вековни дървета върху поголямата част от планините.
Forests are especially well represented, forming large uninterrupted swathes of natural ancient woodland across most of the range.
Много от дърветата в тези гори са ендемични видове за Стара планина, като бялата мура (Pinus peuce), българската ела (Abies borisiiregis) и черната мура (Pinus heldreichii).
Many of the trees within these forests are endemic to the Balkans such as the Macedonian pine Pinuspeuce, King Boris r Abies borisiiregis and Bosnian pine Pinusheldreichii. heldreichii.
Планините са гостоприемно място и за растенията.
The mountains are also a hotspot for plants.
Само в Родопите досега са регистрирани над 1900 растителни вида.
Over 1,900 species have been identied so far in the Rhodopes alone.
Значителен брой от тях са ендемични видове, като родопският крем (Lilium rhodopaeum) и родопският силивряк (Haberlea rhodopensis).
A signicant number are endemic such as the Rhodope lily Liliumrhodopaeum or the Haberlia rock plant Haberlea rhodopensis.
Предполага се, че в Източните Родопи се намира най-голямата популация на дневни грабливи птици в Европа.
Because of their naturalness all of the mountains still hold signicant populations of large carnivores as well as numerous rare birds of prey.
Към тях спадат кръстатия орел (Aquila heliaca), сокола скитник (Falco peregrinus), белоглавия лешояд (Gyps fulvus) и египетския лешояд (Neophron percnopterus).
The Eastern Rhodopes are said to have the highest aggregation of diurnal raptors in Europe, they include important populations of imperial eagle Aquila heliaca, peregrine falcon Falcoperegrinus, Grion vulture Gyps fulvus and Egyptian vulture Neophronpercnopterus. percnopterus.
Проблеми на управлението в Алпийския регион
Management issues in the Alpine Region
Друг голям проблем в планинските райони е завиряването и прокарването на канали по повечето големи алпийски реки с цел производство на водноелектрическа енергия или интензификация на земеделието.
Another major concern in the mountainous regions has been the damming and channeling of most major alpine rivers for hydroelectricity or agricultural intensication.
Това в значителна степен промени естествената околна среда не само в Алпийския регион, но и извън него, и доведе до нежелани странични въздействия, свързани с понижаване на нивата на подземните води, ерозия на бреговете и процеси на утаяване.
This has considerably altered the natural environment both within and outside the Alpine Region and caused unwanted side eects in terms of lower groundwater levels, bank erosion and sedimentation.
Планинските области в Европа са заселени още от епохата на неолита въпреки техния сложен релеф и негостоприемен климат.
Many of these problems are further exacerbated by the general lack of coordinated land use development across the mountain range as a whole. Most mountains are located on the border between dierent countries and are often considered peripheral or marginal.
Доскоро дейности от подобен характер лежаха в основата на икономиките в планинските райони в Европа.
Recognising this, several initiatives have recently been launched to promote a more coherent management approach at the level of individual mountain ranges, such as the Alpine and Carpathian Conventions.
Повечето планини са разположени в граничните области между различни държави и често се възприемат като периферни или несъществени.
Europe’s mountain areas have been inhabited since Neolithic times despite their dicult topography and inhospitable climate.
Като се има предвид този факт, наскоро бяха предприети няколко инициативи за насърчаване на по-съгласуван подход на управление на равнице отделни планински вериги — например Алпийската и Карпатската конвенция.
Extensive farming practices, transhumance and small-scale forestry have all contributed to a complex mosaic of dierent cultures and landscapes which has considerably enhanced the already rich biodiversity of the region. Until recently such activities formed the mainstay of mountain economies across Europe.
Днес обаче тези традиции са започнали бързо да изчезват.
These traditions are however now rapidly disappearing.