natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Като се изхожда от обстоятелството, че Hoechst предоставило през март и април 1999 г. всички доказателства, с които разполагало, то можело да изпълни условията, предвидени в точка 13 от Известието относно сътрудничеството от 2002 г. едва от този момент.
On the basis of the finding that Hoechst provided in March and April 1999 all the evidence available to it, it cannot have satisfied the conditions laid down in paragraph 13 of the 2002 Leniency Notice until then.
Комисията обаче вече разполагала с достатъчно доказателства, за да установи нарушението на член 81 ЕО, което предвид точка 10 от Известието относно сътрудничеството от 2002 г. попречило на Hoechst да се ползва от освобождаване от глоба.
In fact, the Commission already had sufficient evidence to find an infringement of Article 81 EC, which, in light of paragraph 10 of the 2002 Leniency Notice, prevented Hoechst from benefiting from immunity from a fine.
Второ, при липсата на подробни сведения относно лицата, представляващи участващите в картела предприятия, както и относно местонахождението на офисите Комисията не можела според точка 8, буква а) от Известието относно сътрудничеството от 2002 г. да приеме решение, разпореждащо проверки по силата на член 14, параграф 3 от Регламент № 17.
Second, in the absence of detailed information concerning the persons who had taken part in the cartel, and also of the location of the offices, the Commission was unable, according to paragraph 8(a) of the 2002 Leniency Notice, to adopt a decision ordering an investigation in the sense of Article 14(3) of Regulation No 17.
Още повече че другите замесени в случая предприятия били японски и освен това Hoechst заявило, че не съществува каквато и да била улика за участието в картела на единствения друг европейки икономически оператор.
That applies a fortiori because the other undertakings involved were Japanese and because Hoechst stated, furthermore, that there was no indication that the only other European operator had participated in the cartel.
Трето, като възпроизвежда точка 456 от Решението, Комисията счита, че на срещата от 29 октомври 1998 г.
Third, the Commission refers to recital 456 to the Decision and contends that at the meeting of 29 October 1998 Hoechst provided an imprecise version of the facts and that it misleadingly emphasised the moderate nature of the cartel.
Това описание не можело да се приеме за „доказателство“, което дава възможност на Комисията да установи нарушение на член 81 ЕО по смисъла на точка 8, буква б) от Известието относно сътрудничеството от 2002 г.
That description cannot be regarded as ‘evidence’ enabling the Commission to find an infringement of Article 81 EC within the meaning of paragraph 8(b) of the 2002 Leniency Notice.
Относно намаляването на глобата Комисията подчертава, че по силата на Известието относно сътрудничеството от 2002 г. то не може да надвиши 50 %, а може дори да бъде и по-малко.
As regards a reduction in the fine, the Commission emphasises that it cannot be greater than 50% under the 2002 Leniency Notice and that it may even be smaller.
Това намаляване отчитало момента и полезната стойност на разглежданите доказателства.
That reduction takes account of the date and the degree of added value of the evidence in question.
На тази основа Комисията счита, че
On that basis, the Commission maintains that Hoechst’s
HOECHST/КОМИСИЯ заблуждаващата декларация на Hoechst относно умерения характер на картела е възприета срещу него и че е приложено намаление по-малко от 50 %.
HOECHST v COMMISSION misleading statement as to the moderate nature of the cartel was used against it and that a reduction of under 50% was granted to it.
В самото начало следва да се отхвърли прилагането „по аналогия“ на Известието относно сътрудничеството от 2002 г., тъй като сътрудничеството на Hoechst по време на производството е уредено от Известието относно сътрудничеството от 1996 г.
As a preliminary point, any application ‘by analogy’ of the 2002 Leniency Notice must be rejected, since Hoechst’s cooperation during the proceedings was governed by the 1996 Leniency Notice.
Настоящият случай се различава в това отношение от посочените от Hoechst случаи, при които Известието относно сътрудничеството от 1996 г. можело да се приложи по аналогия към случаи, възникнали преди приемането му, които обаче изобщо не били уредени от друга правна норма.
The present situation may be distinguished, in that regard, from the cases referred to by Hoechst in which the 1996 Leniency Notice was applied by analogy to situations which had commenced before the adoption of that notice but which were not subject to any other legal rule.
Доколкото правното основание на Hoechst може да бъде разбирано като фактически изтъкващо наличие на колизия на приета в различно време правна уредба, е достатъчно да се установи, че подобна колизия не съществува.
In so far as Hoechst’s plea may be taken to raise, in reality, the question as to which provision was applicable at the material time, it is sufficient to state that such a question cannot arise.
Действително точка 28 от Известието относно сътрудничеството от 2002 г. ясно предвижда, че посоченото известие се прилага от 14 февруари 2002 г. към всички дела, по които нито едно предприятие „не се е позовало на [Известието относно сътрудничеството от 1996 г.]“.
Paragraph 28 of the 2002 Leniency Notice clearly provides that that notice is to apply from 14 February 2002 for all cases in which no undertaking has sought to ‘take advantage of [the 1996 Leniency Notice]’.
В конкретния случай обаче засегнатите предприятия, между които и Hoechst, са се позовали на Известието относно сътрудничеството от 1996 г.
In this case, the undertakings concerned, including Hoechst, sought to take advantage of the 1996 Leniency Notice.
Следва да се отбележи впрочем, че засегнатите предприятия започват да оказват сътрудничество в края на 1998 г., т.е. момент, в който е приложимо единствено Известието относно сътрудничеството от 1996 г., но продължават и след публикуването на Известието относно сътрудничеството от 2002 г., като последното искане за информация, отправено от Комисията датира от 13 декември 2002 г.
It must be observed, moreover, that the cooperation on the part of the undertakings concerned began at the end of 1998, that is to say at a time when only the 1996 Leniency Notice was applicable, but continued after publication of the 2002 Leniency Notice, as the Commission’s last request for information was issued on 13 December 2002.
Освен това е уместно да се подчертае, че едва на стадия на приемане на Решението Комисията се е произнесла окончателно относно сътрудничеството на засегнатите предприятия, и по-конкретно по въпроса кое предприятие може да се ползва, при възможност, от освобождаване от глоба.
It should be emphasised, furthermore, that it was only at the stage of the adoption of the Decision that the Commission definitively ruled on the cooperation of the undertakings concerned and, in particular, on the question of which undertaking, if any, could benefit from immunity from a fine.
При това положение актове на сътрудничество на засегнатите предприятия в рамките на Известието относно сътрудничеството от 1996 г. проявяват последиците си след приемането на Известието относно сътрудничеството от 2002 г.
Accordingly, the acts of cooperation of the undertakings concerned, in the context of the 1996 Leniency Notice, produced their effects after the adoption of the 2002 Leniency Notice.
След като такива преходни разпоредби съществуват в конкретния случай, те следва да се вземат предвид и да се приеме, че се прилага Известието относно сътрудничеството от 1996 г.
As such transitional provisions were in place in this case, it is necessary to take those provisions into account and to consider that the 1996 Leniency Notice was applicable.
При това този извод дава възможност да бъдат спазени принципите на правната сигурност и на оправданите правни очаквания.
That conclusion also enables the principles of legal certainty and legitimate expectations to be satisfied.
Уместно е да се подчертае в това отношение, че известието относно сътрудничеството поражда оправдано правно очакване относно възможността да се получи намаление в определено процентно съотношение (Решение по дело Dansk Rørindustri и др./Комисия, точка 344 по-горе, точка 188).
It must be emphasised, in that regard, that a Leniency Notice gives rise to a legitimate expectation in being able to benefit from a certain percentage of reduction (Dansk Rørindustri and Others v Commission, paragraph 344 above, paragraph 188).
Освен това предвид текста на дял Б, буква б) от Известието относно сътрудничеството от 1996 г. същото цели компенсиране посредством значително намаляване на глобата само по отношение на единственото предприятие, което действително „първо“ е предоставило решаващи сведения (вж. Решение по дело BASF/Комисия, точка 120 по-горе, точка 550 и цитираната съдебна практика).
Furthermore, regard being had to the wording of section B(b) of the 1996 Leniency Notice, that notice is designed to reward by a very substantial reduction in the fine only the single undertaking which is the ‘first’ to adduce decisive evidence (see BASF v Commission, paragraph 120 above, paragraph 550 and the caselaw cited).
При това, без да е необходимо да се преценява дали принципът, на който се позовава Hoechst, може да се приложи към известията на Комисията относно сътрудничеството, е достатъчно да се установи, че Известието относно сътрудничеството от 2002 г. е сложно, в смисъл че изменя Известието относно сътрудничеството от 1996 г. в редица аспекти, както по отношение на материалноправните норми, така и на процесуалноправните норми.
In addition, and without there being any need to determine whether the principle on which Hoechst relies might apply to the Commission’s Leniency Notices, it is sufficient to state that the 2002 Leniency Notice is complex, in that it amends the 1996 Leniency Notice on several points, as regards both the substantial rules and the procedural rules.
Някои изменения са по-благоприятни за засегнатите предприятия.
Some amendments are more favourable to the undertakings concerned, while others are less favourable.
Освен това прилагането на Известието относно сътрудничеството от 2002 г. е различно в зависимост от случаите.
In addition, the application of the 2002 Leniency Notice varies according to the case.
Следователно не е възможно Известието относно сътрудничеството от 2002 г. да се квалифицира като изцяло по-благоприятно от Известието относно сътрудничеството от 1996 г.
It is not therefore possible to characterise the 2002 Leniency Notice as being more favourable overall than the 1996 Leniency Notice.
Освен това конкретното прилагане на Известието относно сътрудничеството от 2002 г. по настоящия случай не би довело непременно до по-благоприятен резултат за Hoechst.
Furthermore, and specifically, the application of the 2002 Leniency Notice to the present case would not necessarily result in a more favourable result for Hoechst.
В това отношение следва да се отбележи, че за да може да се ползва от освобождаване от глоба въз основа на Известието относно сътрудничеството от 2002 г., предприятието трябва да предостави „незабавно“ на Комисията
In that regard, it must be observed that, in order to benefit from immunity from a fine under the 2002 Leniency Notice, the undertaking must ‘immediately’ provide the Commission with all the evidence relating to the suspected infringement available to
HOECHST/КОМИСИЯ доказателствата за предполагаемото нарушение, с които вече разполага, „или“ като начало да представи тези сведения в хипотетичен вид, като в този случай трябва да предаде подробен описателен списък на доказателствата, които възнамерява да разкрие до определена по-късна дата.
HOECHST v COMMISSION it at the time of the submission, ‘or’ initially present this evidence in hypothetical terms, in which case the undertaking must present a descriptive list of the evidence it proposes to disclose at a later agreed date.
Списъкът трябва точно да отразява естеството и съдържанието на доказателствата (точка 13, букви а) и б) от Известието относно сътрудничеството от 2002 г.).
This list should accurately reflect the nature and content of the evidence (paragraph 13(a) and (b) of the 2002 Leniency Notice).
В конкретния случай по съображенията, изложени в точки 574—578 по-долу, следва да се установи, че Hoechst не предоставя незабавно доказателствата, с които разполага.
In the present case, and for the reasons set out at paragraphs 574 to 578 below, it must be held that Hoechst did not immediately provide all the evidence available to it.
В материалите по преписката липсват данни, че Hoechst е предоставило сведения, даващи възможност на Комисията да се запознае с естеството и съдържанието на доказателствата, с които то е разполагало и които е можело да бъдат разкрити впоследствие.
Nor is it apparent from the documents in the file that Hoechst provided evidence which allowed the Commission to know the nature and content of the evidence in its possession and which could have been disclosed later.
При това положение прилагането на Известието относно сътрудничеството от 2002 г. в конкретния случай не би довело непременно до освобождаване на Hoechst от глоба.
Accordingly, the application of the 2002 Leniency Notice to the present case would not necessarily have led to a reduction in Hoechst’s fine.
Освен това доколкото Известието относно сътрудничеството от 2002 г. предвижда освен освобождаването от глоба и намаляване на глобата най-много до 50 %, прилагането му не би довело непременно до по-голямо намаляване на глобата на Hoechst от това, което вече му е предоставено.
Furthermore, and in so far as the 2002 Leniency Notice provides, in addition to immunity, for a reduction in the fine of up to 50%, its application would not necessarily have led to a greater reduction in Hoechst’s fine than that already granted.
По изложените съображения дванадесетото правно основание трябва да бъде отхвърлено.
For all of those reasons, the 10th plea must be rejected.
Ж — По осмото и деветото правно основание, отнасящи се до прилагането на Известието относно сътрудничеството
G — The eighth and ninth pleas, relating to the application of the Leniency Notice
В рамките на осмото правно основание Hoechst приема, че Комисията направила погрешна преценка при определянето на предприятието, което първо е
By its eighth plea, Hoechst maintains that the Commission made an error of assessment in determining the undertaking which was the first to cooperate in this case. By
Първо следва да бъде анализирано осмото правно основание.
The Court will examine the eighth plea first.
В рамките на точка 12.2.3 от Решението, отнасяща се до прилагането на Известието относно сътрудничеството от 1996 г., е посочено следното (съображение 440 от Решението):
At section 12.2.3 of the Decision, relating to the application of the 1996 Leniency Notice, the following statement is to be found (recital 440 to the Decision):
„На среща, проведена на 13 ноември 1998 г., Chisso устно описва дейността на картела и предоставя писмени доказателства […] Комисията счита по този повод, че Chisso е първото предприятие, предоставило решаващи доказателства за съществуването на картела, установен в настоящото решение.
‘At a meeting held on 13 November 1998, Chisso submitted an oral description of the cartel’s activities and provided documentary evidence … The Commission considers that on that occasion Chisso was the first undertaking to adduce decisive evidence on the existence of the cartel which is found in this Decision.
Представените на Комисията на 13 ноември 1998 г. материали се състоят по-спе -циално от писмени бележки относно определен брой срещи на картела.
The evidence handed over to the Commission on 13 November 1998 consisted, in particular, of handwritten notes on a number of cartel meetings.
Устното описание на дейността на картела даде възможност на Комисията да постави документите в действителния им контекст.
The oral description of the cartel’s activities allowed the Commission to put the documents in their real context.
Предоставените от Chisso сведения дадоха възможност на Комисията да установи съществуването и съдържанието на повечето от срещите на картела и да идентифицира участниците, както е обяснено в част I“. [неофициален превод]
The information provided by Chisso enabled the Commission to establish the existence, content and the participants of most of the cartel meetings, as described in Part I.’
Относно Hoechst в съображение 451 от Решението е уточнено, че „[б]ез да е първото предприятие, предоставило решаващи сведения, Hoechst допринася в ранна фаза за установяването на важни аспекти от нарушението и след получаване на изложението на възраженията не е оспорило действителността на фактите, на които Комисията основава своите твърдения“. [неофициален превод]
As regards Hoechst, it is stated at recital 451 to the Decision that ‘[a]lthough it was not the first company to provide the Commission with decisive evidence, [Hoechst] contributed, at an early stage, to establishing important aspects of the case and, after having received the statement of objections, it did not substantially contest the facts on which the Commission based its allegations’.
Дори да се приеме приложимостта на Известието относно сътрудничеството от 1996 г., Hoechst подържа, че трябвало да бъде счетено за първото предприя- тие, оказало сътрудничество на Комисията и предоставило съществени доказателства за картела.
While accepting that the 1996 Leniency Notice was applicable, Hoechst contends that it ought to have been considered the first undertaking to have cooperated with the Commission and to have provided the essential evidence of the cartel.
Като анализира хронологично фактите, Hoechst подчертава, че адвокатите на Chisso са се срещнали с Комисията на 29 септември 1998 г. в рамките на друго дело.
Hoechst carries out a chronological analysis of the facts and submits that Chisso’s lawyers met the Commission on 29 September 1998, in connection with another case.
От протокола за тази среща е видно, че адвокатите на Chisso споменали между другото, че представляват и друго предприятие, изразило желанието си да сътрудничи на Комисията във връзка с картела относно сорбиновата киселина.
It is apparent from the minute of that meeting that Chisso’s lawyers mentioned that they also represented another undertaking which had expressed its desire to cooperate with the Commission concerning a cartel relating to sorbic acid.
Адвокатите на Chisso обаче не били склонни, нито овластени да разкрият идентичността на предприятието към този момент.
However, Chisso’s lawyers were not prepared, or authorised, to disclose the identity of that undertaking on that date.
Това било видно по-специално от две бележки за вътрешно ползване от 1 и 2 октомври 1998 г.
That is apparent, in particular, from the two Commission internal memos dated 1 and 2 October 1998.
От обстоятелството, че лицето, изготвило бележките, се включило в срещата след началото ѝ, не може да се направи изводът, че идентичността на Chisso била разкрита преди това, по-специално пред заместник-генералния директор на Генерална дирекция „Конкуренция“ на Комисията към този момент.
The fact that the author of the internal memos joined the meeting after it had begun does not permit the conclusion that Chisso’s identity had been disclosed beforehand, in particular to the Commission’s then Deputy Director-General for Competition.
Освен това посочването на друго предприятие в бележката за вътрешно ползване от 2 октомври 1998 г. не представлявало печатна грешка и следователно всъщност не се отнасяло до Chisso.
Furthermore, the reference to another undertaking in the internal memo of 2 October 1998 is not a typographical error on the Commission’s part and therefore does not refer, in fact, to Chisso.
Hoechst счита също, че към тази дата изобщо не било формулирано искане, отговарящо на изискванията на дял Д, параграф 1 от Известието относно сътрудничеството от 1996 г. и че на тази среща не било приведено, нито представено каквото и да било доказателство.
Hoechst also contends that no request was formulated, on that date, that satisfied the requirements of Section E.1 of the 1996 Leniency Notice, and that no evidence was offered or handed over at that meeting.
Освен това не бил описан какъвто и да било елемент на нарушението и дори не били съобщени имената на участващите предприятия.
Furthermore, no aspect of the infringement was described and the names of the participating undertakings were not even provided.
На 23 октомври 1998 г. адвокатите на Hoechst и Nutrinova се свързали с Комисията по телефона, за да поискат среща.
On 23 October 1998, the lawyers representing Hoechst and Nutrinova contacted the Commission by telephone in order to request a meeting.
На 29 октомври 1998 г. в хода на срещата с Комисията адвокатите на Hoechst и Nutrinova формално поискали представляваните от тях предприятия да бъдат третирани като основни свидетели на сътрудничеството.
On 29 October 1998, during the meeting with the Commission, the lawyers representing Hoechst and Nutrinova formally requested that the undertakings which they represented be treated as principle witnesses of the cooperation.
При тези обстоятелства те описали основните елементи на картела на пазара на сорбати, а именно съответните продукти, участващите предприятия, антиконкурентното поведение и съответния период.
In that context, they described the essential aspects of the sorbates cartel, namely the relevant products, the undertakings involved, the anticompetitive conduct and the period in question.
Това устно описание на основните факти било възприето от Комисията към тази дата като акт на сътрудничество.
That oral description of the essential facts was then accepted by the Commission as an act of cooperation.
Сравнението с последващите констатации на Комисията в Решението показва, че в него са използвани без ограничение сведенията, предоставени от Hoechst към тази дата.
A comparison with the subsequent findings of the Decision shows that the information provided by Hoechst on that date had been used without restriction in the Decision.
По-специално констатациите относно структурата на картела, направени от Комисията в Решението, не се различавали основно от сведенията, предоставени от Hoechst на 29 октомври 1998 г.
In particular, the Commission made no findings in the Decision concerning the structure of the cartel that were fundamentally different from the information provided by Hoechst on 29 October 1998.
На 13 ноември 1998 г. адвокатите на Chisso направили за първи път устно изложение във връзка с картела на пазара на сорбати.
On 13 November 1998, Chisso’s lawyers gave, for the first time, an oral account of the sorbates cartel.
Едва на тази дата била разкрита идентичността на Chisso.
It was only on that date that Chisso’s identity was disclosed.
Впоследствие Hoechst предоставило множество писмени сведения на Комисията, а именно през декември 1998 г. и април 1999 г., както и по-късно още няколко пъти.
Hoechst subsequently sent a number of written communications to the Commission, namely in December 1998, March and April 1999 and till later on various occasions.
Съдействието на Hoechst от 19 март 1999 г. било първото писмено съдействие, потвърждаващо под формата на „дружествена декларация“ съставните елементи на картела.
Hoechst’s contribution of 19 March 1999 was the first written contribution confirming, in the form of a ‘company statement’, the constituent elements of the cartel.
Първата „дружествена декларация“, изходяща от Chisso, била направена едва на 20 април 1999 г.
The first company statement from Chisso was not made until 20 April 1999.
През тази първа фаза от производството нито едно от другите предприятия, участващи в извършването на нарушението, не са осъществили контакт с Комисията.
None of the other undertakings which participated in the infringement contacted the Commission during that first stage of the procedure.
Тези обстоятелства показвали, че Hoechst първо предоставило на Комисията „решаващи доказателства“ по смисъла на Известието относно сътрудничеството от 1996 г., като направило това в устна форма.
Those facts show that Hoechst was the first to provide the Commission with ‘decisive evidence’ within the meaning of the 1996 Leniency Notice, and it did so orally.