natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Във всеки случай е необходимо да се напомни, че надвишаването на разумния срок, ако предположим, че бъде установено, не обосновава по необходимост отмяна на Решението.
In any event, it must be borne in mind that the fact that a reasonable time is exceeded, even on the assumption that it is established, does not necessarily constitute a ground for annulment of the Decision.
Действително що се отнася до прилагането на правилата на конкуренцията, надвишаването на разумния срок може да бъде основание за отмяна само в случай на решение, констатиращо нарушения, доколкото е установено, че нарушаването на този принцип е довело до накърняване на правото на защита на засегнатите предприятия.
For the purposes of the application of the competition rules, the fact of exceeding a reasonable time can constitute a ground for annulment only in the case of a decision finding infringements, provided that it has been established that the breach of that principle adversely affected the rights of defence of the undertakings concerned.
II-655, точка 94 и Решение на Първоинстанционния съд по дело Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied и Technische Unie/Комисия, точка 216 по-горе, точка 74; вж. също в този смисъл Решение на Съда от 21 септември 2006 г. по дело Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied/Комисия, C-105/04 P, Recueil, стр. I-8725, точки 42—44).
Other than in that specific case, failure to observe the duty to deal with the matter within a reasonable time has no effect on the validity of the administrative procedure under Regulation No 17 (Limburgse Vinyl Maatschappij and Others v Commission, paragraph 152 above, paragraph 122; Case T-62/99 Sodima v Commission [2001] ECR II-655, paragraph 94; and Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied and Technische Unie v Commission, paragraph 216 above, paragraph 74; see also, to that effect, Case C-105/04 P Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elktrotechnisch Gebied v Commission [2006] ECR I-8725, paragraphs 42 to 44).
Hoechst обаче не твърди, че евентуалното надвишаване на разумния срок по настоящото дело е накърнило правото му на защита.
Hoechst has not maintained that the fact that a reasonable time was exceeded in the present case adversely affected its rights of defence.
В допълнение дори да предположим, че жалбата на Hoechst може да се тълкува в този смисъл, развитият в това отношение довод би следвало да се приеме за общ и от него не би могло да се установи действително нарушение на правото на защита, което трябва да бъде разгледано в зависимост от специфичните за всеки конкретен случай обстоятелства (вж. в този смисъл Решение по дело Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied/Комисия, точка 227 по-горе, точка 59).
Furthermore, even on the assumption that Hoechst’s application may be interpreted in that sense, the arguments put forward in that regard must be regarded as general arguments and would not be of such a kind as to establish that there was an actual breach of its rights of defence, which must be examined by reference to the specific circumstances of each case (see, to that effect, Case C-105/04 P Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied v Commission, paragraph 227 above, paragraph 59).
Предвид изложените съображения дванадесетото правно основание следва да бъде отхвърлено.
For all of those reasons, the 12th plea must be rejected.
Б — По третото правно основание, изведено от неоснователното скриване на някои от мотивите на Решението
B — The 13th plea, alleging improper concealment of certain grounds of the Decision
Резюме на Решението
Summary of the Decision
В съображение 37 от Решението Комисията уточнява:
At recital 37 to the Decision, the Commission states:
„[…] Общият оборот, реализиран от Chisso в световен мащаб през 2002 г., е 117,711 милиарда [японски йени] (973,4 милиона евро).“ [неофициален превод]
‘… Chisso’s total worldwide turnover in 2002 was [Japanese yen] 117,711 million (EUR 973.4 million).’
В съображение 42 от Решението Комисията посочва:
At recital 42 to the Decision, the Commission states:
„[…] Общият оборот, реализиран от Daicel в световен мащаб през 2002 г., е 271,341 милиарда [японски йени] (2,2439 милиарда евро).“ [неофициален превод]
‘… Daicel’s total worldwide turnover in the fiscal year 2002 was [Japanese yen] 271,341 million (EUR 2,243.9 million).’
В съображение 50 от Решението Комисията уточнява:
At recital 50 to the Decision, the Commission states:
„[…] Общият оборот, реализиран от Nippon [Synthetic] в световен мащаб през 2002 г., е 38,872 милиарда [японски йени] (321,5 милиона евро).“ [неофициален превод]
‘… Nippon [Synthetic]’s total worldwide turnover in the fiscal year 2002 was [Japanese yen] 38,872 million (EUR 321.5 million).’
В съображение 55 от Решението Комисията посочва:
At recital 55 to the Decision, the Commission states:
„[…] Общият оборот, реализиран от Ueno в световен мащаб през 2002 г., е 25,034 милиарда [японски йени] (199,5 милиона евро).“ [неофициален превод]
‘… Ueno’s total worldwide turnover in 2002 was [Japanese yen] 25,034 million (EUR 199.5 million).’
Таблица I от Решението е представена по следния начин:
Table I of the Decision is set out as follows:
Размер и относителна значимост на пазара на сорбати
Size and relative importance in the sorbates market
[…] (повече от 9,5% и по-малко от 15 %)
… (more than 9.5% and less … (more than 4% and less than de 15%)than 15%)
[…] (повече от 9,5 % и по-малко от 15 %)
… (more than 9.5% and less … (more than 4% and less than 15%)than 15%)
Накрая, съображение 352 от Решението има следната редакция:
Last, recital 352 to the Decision is worded as follows:
„Таблица I [от Решението] показва, че през 1995 г. Hoechst несъмнено е найголемият производител на сорбати на световния пазар с пазарен дял от 23,6 % (48 % в ЕИП).
‘Table I shows that in 1995 Hoechst was by far the largest producer of sorbates in the worldwide market with a market share [above 20%] (in the EEA [above 45%]).
Следователно това предприятие се поставя в първата група.
It is therefore placed in the first group.
Daicel, Chisso, Nippon [Synthetic] и Ueno притежават пазарни дялове, които варират между 9,5 и 15 % (между 4 и 15 % в ЕИП).
Daicel, Chisso[,] Nippon [Synthetic] and Ueno all have market shares between [9.5%] and [15%] (in the EEA between [4%] and [15%]).
Поради това те се намират във втората група.“ [неофициален превод]
Therefore, they are placed in the second group.’
Знакът „[…]“ в съображения 37, 42, 50 и 55 и в таблица I от Решението съответства на текст, скрит от Комисията по съображения за поверителност, според обясненията, дадени в Решението.
The sign ‘…’ in recitals 37, 42, 50 and 55 and in Table I of the Decision corresponds to a passage concealed by the Commission for reasons of confidentiality, according to the explanation given in the Decision.
Hoechst поддържа, че в окончателното решение за налагане на глоба и найкъсно в редакцията му, която се съобщава, не трябва повече да има скрити части от текста, съдържащи доказателства или фактически или правни оценки.
Hoechst contends that in a final decision in which a fine is imposed, at the latest in the version notified to the persons concerned, there must no longer be any deleted passages containing evidence or assessments of fact or of law.
В противен случай било налице накърняване на правото на защита.
Otherwise, there is a breach of the rights of the defence.
Hoechst уточнява, че задължението да се предоставят мотивите на Решението е от значение за адресата му.
Hoechst submits that the obligation to communicate the reasoning on which the Decision is based applies to the addressee of the decision.
Положението се различавало напълно от общия интерес от запазване поверителността на информацията, който може да имат страните в производството по отношение на трети лица.
The situation is fundamentally different from any general interest which the parties to the proceedings may have in maintaining the confidentiality of the evidence vis-à-vis third parties.
В конкретния случай съображения 37, 42, 50 и 55 от Решението съдържали скрит текст.
In this case, recitals 37, 42, 50 and 55 to the Decision contain deleted passages.
Особено в таблица I от Решението пазарните дялове за определящата година (1995 г.) били скрити така, че Hoechst можело да възпроизведе само собствения си пазарен дял, но не и пазарните условия, приложими
In particular, in Table I of the Decision the market shares for the determining year (1995) are concealed in such a way that Hoechst can reconstruct only its own market
Доколкото в съображение 352 от Решението изчисляването на началния размер на глобата се определяло според размера на предприятието и пазарните условия, определени в таблица I от Решението, за Hoechst и за Първоинстанционния съд било невъзможно да схванат в достатъчна степен един основен аспект от Решението.
In so far as, at recital 352 to the Decision, the calculation of the starting amount of the fine is determined by the size of the undertakings and by the market conditions as defined in Table I of the Decision, Hoechst and the Court are unable to understand sufficiently an essential point of the Decision.
Освен това данните за 1995 г. били исторически и не можели повече да бъдат поверителни, дори в обществено достъпния вариант на Решението, който се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Furthermore, data relating to 1995 are historical data which can no longer be confidential, even in the public version of the decision appearing in the Official Journal of the European Union.
Обстоятелството, че по време на административното производство е поискано и допуснато поверително третиране не влияело на въпроса дали разглежданите скрити части от текста продължават да са обосновани в контекста на приетото и съобщено Решение, както изглежда приема Комисията в писмото си от 30 октомври 2003 г.
The fact that confidential treatment was requested and granted during the administrative procedure has no effect on the question whether the concealed passages in question are still justified in the context of the Decision adopted and notified, as the Commission appears to consider in its letter of 30 October 2003.
Hoechst си поставя въпроса дали е обосновано тези данни да се пазят като поверителни именно по отношение на него, след като отдавна е прехвърлило частта от дейността си в отрасъла на сорбатите и се е оттеглило от разглеждания пазар.
Hoechst wonders what justification there can be for keeping such data confidential, specifically vis-à-vis Hoechst, when it transferred its sorbates business long ago and has withdrawn from the market in question.
Дори Комисията да не е длъжна да извърши аритметично изчисляване на размера на глобите, това не означавало, че тя няма възможност да го направи.
Even if the Commission is under no obligation to carry out an arithmetical calculation of the amount of the fines, that does not mean that it does not have the option to do so.
За сметка на това, ако Комисията направи такива изчисления, тя била длъжна да ги предостави на адресатите на решението.
On the other hand, where the Commission does carry out such calculations, it is required to communicate them to the addressees of the decision.
Освен това, като се позовава по-специално на Решение от 29 април 2004 г. по дело Tokai Carbon и др./Комисия, точка 165 по-горе (точки 219, 227 и сл.), Hoechst смята, че всеки адресат на решение, с което се налага глоба, има право на недискриминационно третиране, при което се спазва принципът на равно третиране при изчисляване на глобите, което се основава на категоризиране в зависимост от пазарните дялове.
Referring to the judgment of 29 April 2004 in Tokai Carbon and Others v Commission, paragraph 165 above (paragraphs 219 and 227 et seq.), Hoechst contends that any addressee of a decision imposing a fine is entitled to non-discriminatory treatment which complies with the principle of equal treatment in the context of a calculation of fines based on categories determined by reference to market shares.
Било очевидно, че допуснатите в този процес грешки представлявали интерес не само за предприятията от втората категория, осъдени да заплатят твърде високи глоби, но и за тези от първата категория, на които може би са наложени твърде високи глоби.
It is clear that errors in the process are of concern not only to the undertakings which, being in the second category, were ordered to pay excessive fines, but also to those in the first category on which excessive fines were perhaps imposed.
Несъразмерната основа за изчисление по отношение на предприятията, класирани в първата категория глоби, можела да е пряка последица от сравнително ниската основа за изчисление, прилагана във втората категория, и обратно.
The disproportionate nature of the bases for calculation for undertakings which were placed in the first category of fines might be the direct consequence of the relatively low amount of the bases for calculation used in the second category, and vice versa.
Hoechst подчертава освен това, че нито една от скритите части на текста не била заместена с резюме или с достатъчно ясни изрази, които щели да му позволят ясно да схване мотивите на Решението.
Hoechst emphasises, moreover, that none of the deleted passages was replaced by summaries or by sufficiently precise figures that would have enabled the grounds of the Decision to be understood precisely.
Hoechst посочва също, че с писмо от 10 октомври 2003 г., изпратено до служителя по изслушването и Комисията, е възразило против факта, че посочените части от Решението са скрити неоснователно.
Hoechst also states that, by letter of 10 October 2003 to the hearing officer and to the Commission, it challenged the fact that the passages of the Decision referred to above were wrongly deleted.
Комисията отговорила на това искане с писмо, съдържащо отказ, получено от Hoechst на 10 ноември 2003 г.
The Commission responded to that request by a letter of refusal received by Hoechst on 10 November 2003.
Hoechst отговорило с писмо от 11 ноември 2003 г., а Комисията с писмо от 17 ноември 2003 г. заявила на Hoechst, че съобщеното решение е пълно.
Hoechst replied by letter of 11 November 2003 and the Commission, by letter of 17 November 2003, informed Hoechst that the decision as notified was complete.
Ако се налага Комисията да поддържа, че е приела решение, адресирано единствено до Hoechst, било уместно да се изискат протоколите от заседанието на Комисията от 1 октомври 2003 г., за да се установят броят и формата на приетите на тази дата решения по настоящия случай.
Should the Commission maintain that it adopted a decision addressed solely to Hoechst, it would be appropriate to request the minutes of the meeting of the Commission of 1 October 2003 in order to ascertain the number and the form of the decisions adopted on that date in the present case.
Това щяло да бъде посочено, именно защото Комисията се отклонила от обичайния си начин на действие в подобни производства, което се отразявало върху формалната редовност на Решението.
That is particularly appropriate, since the Commission has departed from its normal procedure in comparable proceedings, which affects the formal regularity of the Decision.
Дори в този случай обаче скриването на посочените по-горе съображения било необосновано.
Even in that case, however, the deletion of the recitals cited above would have been unjustified.
От това Hoechst заключава, че Решението е опорочено от сериозна липса на мотиви, която също представлява накърняване на правото на защита при изчисляването на неговата глоба, доколкото не било възможно да се направи възстановка на фактическите предпоставки, на които се основава Комисията.
Hoechst concludes that the Decision is vitiated by a serious failure to state reasons, which also constitutes a breach of the rights of the defence in the context of the calculation of its fine, in so far as it is impossible to reconstruct the factual premisses on which the Commission relied.
В това отношение Hoechst подчертава, че в Решението от 29 април 2004 г. по дело Tokai Carbon и др./Комисия, точка 165 по-горе, Първоинстанционният съд внимателно проверява направената от Комисията категоризация и поправя много грешки в изчислението.
Hoechst emphasises in that regard that the Court, in its judgment of 29 April 2004 in Tokai Carbon and Others v Commission, paragraph 165 above, carried out a thorough check of the method which the Commission used in order to place the undertakings in categories and corrected numerous errors in its calculations.
При това Първоинстанционният съд приел, че различия в пазарните дялове от 2 % представлявали достатъчно основание за отмяна на първоначалните решения на Комисията относно групирането в категории и началния размер на глобите.
In doing so, the Court considered that the market share differentiations of 2% constituted sufficient ground to annul the Commission’s initial decisions relating to the division into categories and the starting amount of the fines.
Следователно Комисията била строго обвързана от възприетите по време на административното производство критерии за определяне на размера на глобите, чието недискриминационно прилагане подлежало на индивидуален и пълен съдебен контрол.
The Commission is therefore strictly bound by the criteria for fixing the amount of fines used during the administrative procedure, the non-discriminatory application of which is subject to unlimited individual judicial review.
Според Комисията законните интереси на засегнатите предприятия от защита на търговската им тайна трябва да се вземат предвид не само по време на административното производство и към момента на публикуване на решението съгласно член 21, параграф 2 от Регламент № 17, но и при съобщаването му.
In the Commission’s submission, the legitimate interests of the undertakings concerned in the protection of their business secrets must be taken into account not only during the administrative procedure and at the time of publication of the decision pursuant to Article 21(2) of Regulation No 17, but also when it is notified.
Последното не представлява изключение.
Notification of the decision does not constitute a derogation.
Скритите части от текста на съображения 37, 42, 50 и 55 и на таблица I от Решението съдържали сведения за предприятията — страни в производството, които поискали поверително третиране, допуснато от Комисията по време на административното производство.
The passages deleted from recitals 37, 42, 50 and 55 and in Table I of the Decision contain information relating to the undertakings involved in the proceedings; those undertakings had requested confidential treatment, which was granted by the Commission during the administrative procedure.
Обстоятелството, че Hoechst е адресат на Решението, не лишавало останалите адресати на същото от законния им интерес да се запази поверителността.
The fact that Hoechst is an addressee of the Decision does not deprive the other addressees of their legitimate interest in the maintenance of confidentiality.
Комисията подчертава, че с писмо от 16 декември 2003 г. самото Hoechst поискало оборотът и пазарните дялове, отнасящи се до него, да бъдат скрити в предназначения за публикуване текст на Решението и, ако е необходимо, да бъдат заменени с достатъчно широк диапазон на оборота.
The Commission emphasises that Hoechst itself, by letter of 16 December 2003, requested that the turnover and market shares relating to it be deleted from the version of the Decision intended for publication and, if necessary, that they be replaced by a sufficiently wide turnover bracket.
Без значение било дали в рамките на подготовката за приемане на решението Комисията е можела да постави под въпрос това становище с мотива, че въпросните данни не представлявали повече търговска тайна.
It is irrelevant that the Commission could have challenged that position when preparing for the adoption of the Decision, on the ground that the information in question no longer constituted business secrets.
Според Комисията така приетото и съобщено на Hoechst Решение отговаря на изискванията на член 253 ЕО относно мотивите.
In the Commission’s submission, the Decision, as adopted and notified to Hoechst, satisfied the requirements of Article 253 EC as regards a statement of the reasons on which it was based.
Най-напред, като се позовава на Решение от 15 октомври 2002 г. по дело Limburgse Vinyl Maatschappij и др./Комисия, точка 208 по-горе (точки 463 и 464) и на Решение по дело Atlantic Container Line и др./Комисия, точка 70 по-горе (точка 1558), Комисията подчертава, че задължението за мотивиране на решенията за налагане на глоба е изпълнено, когато Комисията е посочила обстоятелствата при преценката, които са ѝ дали възможност да определи тежестта и продължителността на нарушението.
First of all, referring to the judgment of 15 October 2002 in Limburgse Vinyl Maatschappij and Others v Commission, paragraph 208 above (paragraphs 463 and 464), and to Atlantic Container Line and Others v Commission, paragraph 70 above (paragraph 1558), the Commission submits that the obligation to state the reasons on which a decision imposing a fine is based is fulfilled when the Commission indicates the factors which enabled it to determine the gravity and duration of the infringement.
Дори не било необходимо в решението да се посочват евентуално извършените изчисления за прилагане на тези обстоятелства при преценката.
It is not even necessary to indicate in the decision any calculations which may have been carried out for the purpose of applying those factors.
Във всеки случай, дори да било необходимо да се предоставят такива уточнения, Комисията изцяло спазила това изискване.
In any event, even if it were necessary to provide that type of information, the Commission fully complied with that requirement.
В конкретния случай тя започнала с общи констатации относно тежестта на нарушението и с представяне на особените аспекти на картела, от които било видно, че ставало въпрос за много сериозно нарушение (съображение 344 от Решението), за което предвижданата глоба възлиза най-малко на 20 милиона евро (съображение 354 от Решението).
In this case, the Commission began by making general findings on the gravity of the infringement and presenting the particular aspects of the cartel from which it was apparent that this was a very serious infringement (recital 344 to the Decision), for which the likely fine was at least EUR 20 million (recital 354 to the Decision).
След това, като подчертала значителните различия в положението на предприятията на пазара, Комисията обяснила, че този размер следвало да се адаптира според относителната значимост на заинтересованите лица на съответния пазар и следователно според способността им да накърнят съществено конкуренцията (съображения 345 и 346 от Решението).
Next, emphasising the considerable differences between the undertakings’ market positions, the Commission explained that it was necessary to adjust that amount by reference to the relative importance of the undertakings concerned on the relevant market and therefore by reference to their capacity to cause serious harm to competition (recitals 345 and 346 to the Decision).
Обстоятелствата, които
The factors which it took into account for the purpose of making
HOECHST/КОМИСИЯ е взела предвид с оглед на това адаптиране, били посочени в съображения 349—353 от Решението.
HOECHST v COMMISSION that adjustment, in particular for dividing the undertakings into two groups, are set out in the Decision at recitals 349 to 353.
От това следвало, с оглед на данните, посочени в таблица I от Решението, че пазарният дял на Hoechst се намирал на значително по-високо равнище в сравнение с другите страни в производството.
It follows, in light of the data in Table I of the Decision, that Hoechst’s market share was considerably higher than that of the other parties to the proceedings.
Тази разлика довела до класиране на Hoechst в първата група.
That difference led to Hoechst being placed in the first group.