natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Тя забелязва също, че пазарът на дребно явно притежава редица структурни характеристики, които изглеждат достатъчен стимул за операторите да откажат колективно достъпа на операторите на виртуални мобилни мрежи.
The Commission then noted that the retail market appeared to be characterised by a number of structural features which appeared to provide sufficient incentives to the operators to collectively refuse access to Mobile Virtual Network Operators.
Във втория коментар относно пресечната точка Комисията отбелязва заключението на CMT, според което съществува пресечна точка, която е очевидна и се състои в отказ за достъп на трети страни до пазара на едро.
In a second comment concerning the focal point, the Commission noted that the CMT defined one focal point, consisting in the denial of wholesale access to third parties, which was transparent.
Въпреки че CMT не идентифицира пресечна точка на пазара на дребно, което не е необходимо, предвид уеднаквяването на търговските стратегии на трите мрежови оператори Комисията счита за вероятно да бъде лесно установено и най-малкото отклонение в посока на една по-агресивна ценова конкуренция.
Despite the fact that the CMT had not identified a focal point at retail level (which was not indispensable), the Commission considered that from the alignment of commercial strategies of the three network operators, it was plausible that any deviation towards more aggressive price competition could be easily detected.
Третият коментар се отнася до регулаторния механизъм.
The third comment concerned the retaliation mechanism.
По отношение на пазара на едро Комисията отбелязва, че този механизъм може да бъде приложен, но че могат да бъдат предоставени допълнително доказателства по въпроса дали този механизъм може да има по-непосредствено действие и дали е достатъчно стимулиращ в посока „дисциплиниране“ на отклоняващото се предприятие.
At wholesale level, the Commission noted that the retaliation mechanism could be implemented, but that further evidence could have been provided as to whether it could be more immediate and whether it was sufficiently strong to discipline the deviating firm.
Комисията счита, че на пазара на дребно като цяло съществуват надеждни регулаторни механизми.
At retail level, the Commission considered that overall there were credible retaliation mechanisms.
В четвъртия коментар Комисията приканва испанските власти да открият средства за гарантиране на ефикасното използване на наличния спектър, отчитайки факта, че титулярът на лицензията (Xfera) все още не е навлязъл на пазара, въпреки че е получил лицензията си през 2000 г.
As a fourth comment, the Commission invited the Spanish authorities to find ways of ensuring efficient use of the available spectrum in view of the fact that one licensee (Xfera) had not yet entered the market despite obtaining its licence in 2000.
Ако титулярът на лицензията трябва да навлезе на пазара през 2006 г., задължение на CMT би било да проследи отблизо последиците върху трайния характер на колективното господстващо положение.
If this licensee were to enter the market in 2006, the CMT would have to closely monitor the effects on the sustainability of the collectively dominant position.
Комисията добавя, че всяко „конкретно доказателство за развитието на пазара на дребно, което не е свързано с регулаторните мерки на съответния пазар и би породило съмнение относно трайния характер на колективното господстващо положение […], би довело до необходимост от анализ на съответния пазар“, както и че подобен анализ би трябвало да ѝ бъде съобщен съгласно член 7, параграф 3 от Директива 2002/21.
The Commission added that any ‘concrete evidence of developments in the retail market not linked to the regulatory measures in the relevant market that would cast doubt on the sustainability of the collectively dominant position will require a review of the relevant market’ and that such a review should be notified to it in accordance with Article 7(3) of Directive 2002/21.
По-нататък в писмото си от 30 януари 2006 г. Комисията отбелязва, че допълнителната информация, предоставена от CMT в резултат на искането за информация, е изиграла определяща роля при нейната преценка на нотификацията на CMT.
The Commission also observed in the letter of 30 January 2006 that the additional information provided by the CMT in response to the request for information had been crucial to the Commission’s assessment of the CMT’s notification.
В резултат на това тя кани последната да основе окончателната си мярка на последната налична информация.
It therefore requested the CMT to base its final measure on the most recent available information .
Накрая в писмото си от 30 януари 2006 г. Комисията напомня, че „съгласно член 7, параграф 5 от Директива [2002/21] CMT трябва да отчете в максимална степен забележките, представени от другите НРО и от Комисията“, и че може „да приеме окончателната проектомярка и според случая, да я съобщи на Комисията“.
The Commission pointed out, lastly, in the letter of 30 January 2006 that, ‘[p]ursuant to Article 7(5) of Directive [2002/21], CMT [had to] take the utmost account of comments of other NRAs and the Commission’ and that it could ‘adopt the resulting draft measure and, where it [did] so, [should] communicate it to the Commission’.
На 31 януари 2006 г. Комисията и CMT, всяка поотделно, публикуват прессъобщения, свързани с писмото от 30 януари 2006 г.
On 31 January 2006, the Commission and the CMT each issued a press release on the letter of 30 January 2006.
На 2 февруари 2006 г. CMT приема решението, с което се одобряват определянето и анализът на пазара за предоставяне на достъп и начало на телефонни разговори по мобилни обществени далекосъобщителни мрежи, посочват се операторите, имащи значително влияние върху пазара, и се налагат специфични задължения.
On 2 February 2006 the CMTadopted a ruling approving the definition and analysis of the market for access and call origination on public mobile telephone networks, the designation of operators with significant market power and the imposition of specific obligations.
В параграф 4 от своето решение CMT отбелязва, че съгласно член 7, параграф 5 от Директива 2002/21 „отчита, доколкото е възможно, представените от Комисията и от [НРО] забележки и може да приеме окончателната мярка, която следователно трябва да съобщи на Комисията“.
In paragraph 4 of its ruling, the CMT observed that pursuant to the provisions of Article 7(5) of Directive 2002/21, it ‘will insofar as … possible, take account of the comments made by the Commission and the [NRAs], and may adopt the resultant intended measure, in which case it must notify the Commission’.
В последния параграф от решението на CMT се уточнява, че „искане за преразглеждане може да бъде отправено до [CMT] в срок от един месец, считано от деня, следващ този на нотификацията“ и че „искане за съдебен контрол може да бъде отправено пряко до състава за съдебен контрол на Върховния съд в срок от два месеца, считано от деня, следващ този на нотификацията“.
The final paragraph of CMT’s ruling states that ‘an appeal for review may be filed with [the CMT] within onemonth from the day following the date of notification, or else an appeal for judicial review may be filed directly before the Judicial Review Division of the [Supreme] Court, within two months counted from the day following the date of notification’.
На 7 април 2006 г. Vodafone подава жалба пред Tribunal Supremo (Върховен съд на Испания) срещу решението на CMT.
On 7 April 2006 Vodafone lodged an appeal before the Tribunal Supremo (Spanish Supreme Court) against the CMT decision.
На 11 май 2006 г. Комисията адресира до Vodafone решение, с което се потвърждава отказът за достъп до документите на основание на Регламент № 1049/2001, като за някои от въпросните документи се посочва, че „те са част от вътрешните разисквания на Комисията във връзка с подхода, който трябва да се следва по [разглежданото] дело и се отнасят пряко до процедурата на Комисията по вземане на решение“.
On 11 May 2006 the Commission sent Vodafone a decision confirming the refusal of access to documents under Regulation No 1049/2001, stating in respect of some of the documents at issue that ‘they form part of the Commission’s internal deliberations on how to pursue the case [concerned] and relate directly to the decisionmaking process of the Commission’.
С жалба, подадена в секретариата на Първоинстанционния съд на 12 април 2006 г., Vodafone предявява настоящите искания.
Vodafone brought this action by an application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 12 April 2006.
С отделен акт, подаден в секретариата на Първоинстанционния съд също на 12 април 2006 г., въз основа на член 76а от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд Vodafone представя искане за произнасяне по реда на бързото производство, което е отхвърлено с решение от 16 май 2006 г.
By separate document also lodged at the Court Registry on 12 April 2006, Vodafone, on the basis of Article 76a of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, applied for adjudication under the expedited procedure, which was refused by decision of 16 May 2006.
С акт, подаден в секретариата на Първоинстанционния съд на 28 юни 2006 г., Комисията повдига възражение за недопустимост по силата на член 114, параграф 1 от Процедурния правилник.
By document lodged at the Court Registry on 28 June 2006, the Commission raised an objection of inadmissibility under Article 114(1) of the Rules of Procedure.
С акт, подаден в секретариата на Първоинстанционния съд на 29 юни 2006 г., Кралство Испания моли да встъпи в подкрепа на исканията на Комисията.
By document lodged at the Court Registry on 29 June 2006, the Kingdom of Spain sought leave to intervene in support of the Commission .
С Определение на председателя на пети състав на Първоинстанционния съд от 6 септември 2006 г. молбата за встъпване е уважена.
By order of the President of the Fifth Chamber of the Court of First Instance of 6 September 2006, leave to intervene was granted.
В жалбата си Vodafone иска от Първоинстанционния съд:
In its application, Vodafone claims that the Court should:
— да отмени решението на Комисията, съдържащо се в писмото от 30 януари 2006 г.,
— order the annulment of the decision of the Commission comprised in the letter dated 30 January 2006;
— да осъди Комисията да заплати направените от Vodafone съдебни разноски, свързани с настоящото производство.
— order the Commission to pay Vodafone’s costs in the present proceedings.
Във възражението си за недопустимост Комисията иска от Първоинстанционния съд:
In its objection of inadmissibility, the Commission claims that the Court should:
— да отхвърли жалбата като явно недопустима,
— dismiss the application as manifestly inadmissible;
— да осъди Vodafone да заплати съдебните разноски.
— order Vodafone to pay the costs.
В писменото си становище при встъпване Кралство Испания иска от Първоинстанционния съд:
In its statement in intervention, the Kingdom of Spain contends that the Court should:
— да отхвърли жалбата като недопустима,
— dismiss the application as inadmissible;
В своето становище относно възражението за недопустимост Vodafone иска от Първоинстанционния съд:
In its observations on the objection of inadmissibility, Vodafone claims that the Court should:
— да отхвърли възражението за недопустимост на Комисията,
— dismiss the Commission’s objection of inadmissibility;
— да разпореди даване на ход на производството по същество,
— order that the proceedings be continued in relation to the substance;
— да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени във връзка с възражението ѝ за недопустимост.
— order the Commission to pay the costs occasioned by its objection of inadmissibility.
По силата на член 114, параграф 1 от Процедурния правилник по искане на някоя от страните Първоинстанционният съд може да се произнесе по възражението за недопустимост, без да засяга съществото на спора.
Under Article 114(1) of the Rules of Procedure, if a party so requests, the Court may rule on the objection of inadmissibility without going to the substance of the case .
Съгласно параграф 3 от същия член производството по молбата преминава в устна фаза, освен ако Първоинстанционният съд не реши друго.
Under Article 114(3), unless the Court otherwise decides the remainder of the proceedings are to be oral .
Според последния конкретното дело е достатъчно изяснено от доказателствата по делото и провеждане на устно производство не е необходимо.
The Court finds that in the present case it has sufficient information from the case-file and there is no need to open the oral procedure.
Следователно в настоящия случай трябва да се прецени дали обжалваният акт, по-конкретно писмо, изготвено въз основа на член 7, параграф 3 от Директива 2002/21, е акт, който подлежи на обжалване по смисъла на член 230 ЕО, и по-нататък дали Vodafone е процесулно легитимирано по смисъла на член 230, алинея четвърта ЕО.
It is appropriate to examine, first, whether the contested act in this case, namely a letter adopted on the basis of Article 7(3) of Directive 2002/21, constitutes an act which is amenable to review under Article 230 EC and, next, whether Vodafone has standing to bring proceedings under the fourth paragraph of Article 230 EC.
По характера на обжалвания акт
The nature of the contested act
Комисията и Кралство Испания поддържат, че обжалваният акт не представлява акт, който подлежи на обжалване по смисъла на член 230 ЕО.
The Commission and the Kingdom of Spain submit that the contested act is not one which is amenable to review under Article 230 EC.
На първо място, Vodafone поддържа, че от съдържанието и от контекста, в който е приет обжалваният акт, следва, че той представлява решение за предоставяне на разрешение, по силата на което Комисията утвърждава предложената от CMT мярка и решава да не открива втората фаза от процедурата на основание на член 7, параграф 4 от Директива 2002/21.
Vodafone submits, first, that it is apparent from the content and the context in which it was adopted that the contested act constitutes an authorisation decision, by which the Commission endorsed the CMT’s draft measure and decided not to initiate the second phase of the procedure under Article 7(4) of Directive 2002/21.
В тази връзка то обяснява, че член 7, параграфи 3 и 4 от директивата предоставят на Комисията само две възможности: след като е разгледала проектомярката, която ѝ е била съобщена, Комисията или налага на съответния НРО задължението да не приема проектомярката за допълнителен срок от два месеца, или не определя никаква отсрочка, с което би позволила на НРО да приеме проектомярката.
It explains to that effect that Article 7(3) and (4) of the Directive leaves the Commission with only two options once it has examined a draft measure which has been notified to it: either it requires the NRA concerned not to adopt the draft measure for another two months or it does not impose a moratorium, thereby allowing the NRA to adopt its draft measure.
В случай че Комисията вземела решение да не определи отсрочка, тя въпреки това можела да реши да отправи забележки до НРО и тези забележки можело да се отнасят до множество различни въпроси с променливо значение.
In cases where the Commission decides not to impose a moratorium, it may none the less decide to address comments to the NRA, and such comments might touch on a multitude of different points, of varying degrees of significance.
Възможността за множество различни забележки обаче не засягала факта, че Комисията се намира пред съществена дилема: да разпореди на НРО да не приема проектомярката в продължение на два допълнителни месеца или да не прави това, като така му даде възможност да пристъпи незабавно към приемането на проектомярката.
However, the possibility of a multitude of different kinds of comments does not detract from the essentially binary choice available to the Commission: to direct the NRA not to adopt the draft measure for another two months, or to make no such direction, thereby allowing it immediately to proceed to adopt its draft measure.
Vodafone напомня, че ролята на Комисията е да следи за единното прилагане на Директива 2002/21.
Vodafone points out that the Commission’s role is to secure the uniform application of Directive 2002/21.
Тази цел обаче можела да бъде постигната само ако Комисията е задължена да преглежда всяка нотификация и да взема решение по всяка преписка.
That objective can be achieved only if the Commission is bound to review each notification and to make a decision in each case .
При всички положения самата Комисия признавала, че изразява позиция по всеки отделен случай.
In any event, the Commission itself recognises that it takes a position in every case .
В рамките на един месец от нотификацията Комисията или одобрявала проектомярката, или решавала да открие втората фаза от процедурата.
Within onemonth of notification, the Commission either approves the draft measure or decides to initiate the second phase of the procedure.
В случая Комисията била пристъпила към оценка на проектомярка ES/2005/0330, за да реши дали съществуват сериозни съмнения относно съвместимостта ѝ с общностното право, и след като решила, че такава несъвместимост не съществува, била потвърдила проектомярката.
In the present case, the Commission assessed draft measure ES/2005/0330 to decide whether there were serious doubts as to its compatibility with Community law, and, having decided that there were not, it endorsed the draft measure.
(IP/06/97), както и в искането си за допълнителна информация към CMT, последвало нотификацията.
The Commission described its role in these terms not only in the contested act, but also in its accompanying press release of 31 January 2006 (IP/06/97) and in its request to the CMT for further information following notification.
Vodafone обръща внимание върху факта, че в множеството си декларации, описващи процедурата в член 7 от Директива 2002/21, включително на своята интернет страница, Комисията квалифицирала като „решения“ всички писма съгласно член 7, параграф 3 от посочената директива.
Vodafone draws attention to the fact that, in numerous other statements describing the procedure of Article 7 of Directive 2002/21, including on its website, the Commission lists all letters under Article 7(3) of that directive as ‘decisions’.
По-нататък Vodafone се позовава на решението на Комисията от 11 май 2006 г. относно отказа за достъп до документи, свързани с проектомярката ES/2005/0330, което многократно се позовавало на „решението“ на Комисията и на „процеса на вземане на решение“.
Vodafone also refers to the Commission’s decision of 11 May 2006 refusing access to documents relating to draft measure ES/2005/0330, which makes numerous references to the Commission ‘decision’ and ‘decision-making process’.
То също отбелязва, че от съобщението на Комисията до Съвета, Европейския парламент, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите от 6 февруари 2006 г. относно анализите на пазара в приложение на общностната регулаторна рамка — Консолидиране на вътрешния пазар за електронни съобщения (COM (2006) 28 окончателен, стp.
It further states that it is apparent from the Communication from the Commission to the Council, the European Parliament, the European Economic and Social Committee and the Committee of the Regions of 6 February 2006 on Market Reviews under the EU Regulatory Framework — Consolidating the internal market for electronic communications (COM (2006) 28 final, pp. 5 and 10) that the Commission, which takes a position in relation to each notified measure, verifies whether the NRA’s assessment is in line with Community competition law and is sufficiently supported by evidence.
Обвързващият характер на процедурата, проведена на основание на член 7 от Директива 2002/21, и централната роля на Комисията при оценката и проверката на заключенията на НРО, който извършва нотификацията, произтичали също от Препоръка 2003/561 и от Меморандум 06/59 на Комисията от 7 февруари 2006 г., озаглавен „Електронни съобщения: процедура на основание на член 7 и ролята на Комисията — Често поставяни въпроси“.
The binding nature of the procedure under Article 7 of Directive 2002/21 and the Commission’s central role in assessing and verifying the conclusions of the notifying NRA are also evident from Recommendation 2003/561 and from Commission Memorandum 06/59 of 7 February 2006, entitled ‘Electronic Communications: the Article 7 procedure and the role of the Commission — Frequently Asked Questions’.
Позовавайки се на Решение по дело Infront WM/Комисия, точка 53 по-горе, Vodafone отбелязва, че описанието, което самата Комисия прави на ролята си и на процедурата, представлява убедително доказателство за това дали даден акт поражда задължителни правни последици, както и дали той може да бъде обжалван по смисъла на член 230 ЕО (Решение по дело Infront WM/Комисия, точка 53 по-горе, точки 106 и 107).
Vodafone, referring to Infront WM v Commission, cited in paragraph 53 above, states that the Commission’s own description of its role and procedure is persuasive evidence in determining whether an act produces binding legal effects and may be challenged under Article 230 EC (Infront WM v Commission, paragraph 53 above, paragraphs 106 and 107).
По-нататък, подобно на решението, взето по делото, което е в основата на Решение Infront WM/Комисия, точка 53 по-горе, в настоящото дело било необходимо да се предостави задължителна сила на
Furthermore, like the decision adopted in the case which gave rise to Infront WM v Commission, it is necessary to attribute binding effects to the contested act in the present case in order to safeguard the accurate and uniform application of Community law pursued by Directive 2002/21. It is only if the
ОПРЕДЕЛЕНИЕ ОТ 12.12.2007 г. — ДЕЛО T-109/06 обжалвания акт, за да се запази правилното и единно прилагане на общностното право, което било цел на Директива 2002/21.
Commission is obliged to assess each draft measure notified to it and decide whether the measure in question needs to be ‘filtered out’ as being incompatible with Directive 2002/21 or with Community law that the Article 7 procedure can contribute effectively to the accurate and uniform application of Directive 2002/21.
По отношение на довода, основан на твърдяната липса на диспозитив в писмото от 30 януари 2006 г., Vodafone отбелязва, че съществото, а не формата на даден акт, е от решаващо значение при определяне дали той поражда правни последици (Решение по дело Infront WM/Комисия, точка 53 по-горе, точка 110).
As regards the argument alleging that there is no ‘operative part’ in the letter of 30 January 2006, Vodafone states that it is the substance not the form of an act which determines whether the act produces legal effects (Infront WM v Commission, cited in paragraph 53 above, paragraph 110).
В това отношение то напомня, че Първоинстанционният съд вече се е произнесъл, че актовете без формален диспозитив са актове, подлежащи на обжалване (Решение на Първоинстанционния съд от 24 март 1994 г. по дело Air France/Комисия, T-3/93, Recueil, стp. II-121, точка 44 и сл.).
It points out in this respect that the Court has already held acts without formal operative parts to be reviewable acts (Case T-3/93 Air France v Commission [1994] ECR II-121, paragraph 44 et seq.).
При всички положения Vodafone счита, че частта от обжалвания акт, в която Комисията възпроизвежда текста на член 7, параграф 5 от Директива 2002/21, съставлява диспозитив, с който, като твърди, че CMT може да приеме окончателната проектомярка и решава по този начин да не открива втората фаза от процедурата, Комисията е премахнала единствената останала бариера пред приемането от страна на CMT на проектомярка ES/2005/0330.
In any event, Vodafone submits that the part of the contested act in which the Commission reproduces the wording of Article 7(5) of Directive 2002/21 constitutes an operative part by which, in stating that the CMT may adopt the resulting draft measure and in deciding thus not to initiate the second phase of the procedure, the Commission lifted the only remaining baron the adoption by CMT of draft measure ES/2005/0330.