natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Като уточнява, че последната „може“ в подобен случай да не вземе предвид тези факти и доказателства, член 74, параграф 2 от Регламент № 40/94 дава на СХВП право на широка преценка при решаване на въпроса дали същите следва да се вземат предвид или не, като тази преценка обаче трябва да бъде надлежно мотивирана в това отношение (Решение по дело СХВП/ Kaul, посочено по-горе, точка 43).
In stating that the latter ‘may’, in such a case, decide to disregard facts and evidence, Article 74(2) of Regulation No 40/94 grants OHIM a wide discretion to decide whether or not to take such information into account, while nevertheless being required to give reasons for its decision in that regard (OHIM v Kaul, paragraph 43).
В частност подобно вземане предвид от СХВП на представени със закъснение факти и доказателства, когато тя се произнася в процедура по възражение, е оправдано, когато същата счита, от една страна, че от тези факти и доказателства е видно, че те действително могат да имат значение за произнасянето по възражението, направено пред нея, и от друга страна, че етапът на процедурата и обстоятелствата, при които се представят тези факти и доказателства допускат вземането им предвид (Решение по дело СХВП/Kaul, посочено по-горе, точка 44).
Where OHIM is called upon to give judgment in the context of opposition proceedings, taking such facts or evidence into account is particularly likely to be justified where OHIM considers, first, that the material which has been produced late is, on the face of it, likely to be relevant to the outcome of the opposition brought before it and, second, that the stage of the proceedings at which that late submission takes place and the circumstances surrounding it do not preclude such matters being taken into account (OHIM v Kaul, paragraph 44).
Тази възможност за инстанцията, която разрешава спора, да вземе предвид представените със закъснение факти и доказателства спомага, поне що се отнася до процедурата по възражение, да се избегне регистрацията на марки, чието използване може успешно да бъде оспорено впоследствие в процедура за
The possibility for the department called upon to make a decision in a dispute of taking into account facts and evidence submitted late by the parties is, at least in respect of opposition proceedings, likely to contribute to ensuring that marks whose use could later successfully be challenged by means of annulment or infringement
Впрочем, както се е произнесъл Съдът, този подход се обосновава от съображения за правна сигурност и добро управление (Решение по дело СХВП/ KAUL, посочено по-горе, точка 48).
As the Court has already held, reasons of legal certainty and sound administration speak in favour of that approach (OHIM v Kaul, paragraph 48).
В случая Първоинстанционният съд установява, че апелативният състав се е ограничил да приеме, че отделът по споровете правилно не е взел предвид преводите, представени от жалбоподателя в процедурата по възражение, поради тяхното закъсняло изпращане.
In the present case, the Court finds that the Board of Appeal restricted itself to concluding that the Opposition Division was right not to take into consideration, on account of their late submission, the translations submitted by the applicant during the opposition proceedings.
От преписката обаче не е видно, че апелативният състав е упражнил правото си на преценка, предоставено му по силата на член 74, параграф 2 от Регламент № 40/94, за да определи дали следва или не да вземе предвид разглеждания документ или, най-малкото, няма данни да е мотивирал решението си в това отношение.
However, it is not apparent from the case-file that the Board of Appeal exercised the discretion granted to it by Article 74(2) of Regulation No 40/94 to determine whether or not it should take account of the document in question, or at least it does not appear to have given reasons for its decision on that point .
Всъщност мотивите на апелативния състав се отнасят само до необходимостта от превод на езика на процедурата по възражение на доказателствата, представени в подкрепа на възражението, и до липсата на задължение за отдела по споровете да вземе предвид документи, представени на език, различен от езика на процедурата, като не са изложени мотиви относно възможността да се вземе предвид или не преводът, представен със закъснение.
In fact, the reasons given by the Board of Appeal relate only to the need to translate into the language of the opposition proceedings the evidence submitted in support of the opposition, and to the absence of any obligation on the Opposition Division to take into account documents submitted in a language other than the language of the proceedings; no reasons are given, however, as to whether or not the translation submitted out of time should be taken into account .
Освен това изразеното в съдебното заседание становище на СХВП, според което апелативният състав е упражнил правото си на преценка, е неотносимо.
Furthermore, the arguments put forward at the hearing by OHIM, that the Board of Appeal exercised its discretion, are irrelevant.
Действително СХВП поддържа, че апелативният състав си е поставил въпроса дали отказът на отдела по споровете да вземе предвид разглеждания документ е обоснован и е приел в точка 43 от решението си, че би било в противоречие с принципа на равните процесуални възможности да се предостави нов срок на страната, която е пропуснала предоставения ѝ срок за представяне на доказателства, тъй като другата страна се позовава именно на непредставянето на тези документи.
OHIM claims that the Board of Appeal raised the question whether the Opposition Division’s refusal to take into account the document in question was well founded and took the view, in paragraph 43 of its decision, that it would be contrary to the principle of equality of arms tofix a new time-limit for a party which had allowed the time-limit for submitting evidence to elapse, because the other party was invoking precisely that failure to submit that evidence.
Изложените в точка 43 от решението на апелативния състав съображения обаче не дават възможност на Първоинстанционния съд да провери нито дали апелативният състав наистина се е запознал с разглеждания документ, за да определи дали е видно, че последният може действително да има значение за произнасянето по възражението, нито дали етапът на процедурата и обстоятелствата, при които се представят тези факти и доказателства, допускат вземането предвид на този документ.
However, the considerations set out in paragraph 43 of the decision of the Board of Appeal do not permit the Court to check that the Board of Appeal actually familiarised itself with the document in question in order to determine whether that document was, on the face of it, likely to have any real relevance in the opposition proceedings. Nor do they permit the Court to verify whether the circumstances of the case and the stage of the proceedings at which that late submission took place preclude that document being taken into account .
Така апелативният състав не се е съобразил с член 74, параграф 2 от Регламент № 40/94, тъй като не е упражнил или, най-малкото, не е пояснил по какъв начин е упражнил правото си на преценка, предоставено му по силата на този член, и следователно не е мотивирал надлежно решението си да не вземе предвид превода на свидетелството за регистрация на международната марка.
The Board of Appeal therefore infringed Article 74(2) of Regulation No 40/94 by failing to exercise, or at least by failing to explain how it exercised, the discretion granted to it by that article, and thus by failing to give reasons to the requisite legal standard for its decision not to take into account the translation of the registration certificate for the international trademark .
Необходимо е обаче да се разгледат последиците, които произтичат от неспазването на член 74, параграф 2 от Регламент № 40/94.
However, it is necessary to examine the inferences that must be drawn from that infringement of Article 74(2) of Regulation No 40/94.
Наистина според установената съдебна практика определено процесуално нарушение води до цялостна или частична отмяна на решението, само ако се установи, че при отсъствието на това нарушение обжалваното решение би имало различно съдържание (Решение по дело LA BARONNIE, посочено по-горе, точка 69).
According to settled case-law, a procedural irregularity will entail the annulment of a decision in whole or in part only if it is shown that in the absence of such irregularity the contested decision might have been substantively different (LA BARONNIE, paragraph 69).
От систематичното тълкуване на член 63, параграфи 2 и 3 от Регламент № 40/94 следва също, че както отмяната, така и изменението на решение на апелативен състав е възможно, само ако същото е опорочено поради незаконосъобразност по същество или поради наличие на процесуално нарушение (Решение по дело LA BARONNIE, посочено по-горе, точка 69).
Similarly, under Article 63(2) and (3) of Regulation No 40/94, decisions of the Boards of Appeal may be annulled or altered only where they contain a substantive or procedural irregularity (LA BARONNIE, paragraph 69).
В случая не може да се изключи, че доказателството, което апелативният състав не е взел предвид, би могло да измени съдържанието на неговото решение.
In the present case, it cannot be ruled out that the evidence which the Board of Appeal failed to take into consideration might be capable of altering the substance of the Board’s decision.
В това отношение обаче Първоинстанционният съд не е компетентен да замести СХВП при преценката на разглежданите доказателства.
It is not, however, for the Court of First Instance to take the place of OHIM in assessing the evidence in the case .
Ето защо само по това съображение, решението на апелативния състав трябва да бъде отменено, без да е необходимо нито произнасяне по въпроса за нарушаване на принципа на състезателност, повдигнат в рамките на първото основание, нито по второто основание, като Първоинстанционният съд не следва да се произнася и по допустимостта на искането за отмяна на решението на отдела по споровете.
It follows that, on that ground alone, the decision of the Board of Appeal must be annulled, without there being any need to rule on the question of the infringement of the principle of the right to be heard which was raised in relation to the first plea in law, or on the second plea in law, and without the Court having to rule on the admissibility of the application for annulment of the decision of the Opposition Division.
Съгласно член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд, загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е направено такова искане.
Under Article 87(2) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
В случая СХВП е загубила делото и жалбоподателят е направил искане за осъждане на тази страна да заплати съдебните разноски.
In the present case, OHIM has been unsuccessful and the applicant has applied for OHIM to be ordered to pay the costs.
По силата на член 87, параграф 4, трета алинея от този правилник Първоинстанционният съд може да вземе решение встъпилата страна да понесе направените от нея съдебни разноски.
Under the third subparagraph of Article 87(4) of the Rules of Procedure, the Court may order an intervener to bear its own costs.
В случая встъпилата страна, също както СХВП, е загубила делото.
In the present case, the intervener, like OHIM, has been unsuccessful.
Жалбоподателят обаче е направил искане встъпилата страна да бъде осъдена да понесе само направените от нея съдебни разноски и СХВП не е оспорила частта от исканията, според която единствено тя следва да бъде осъдена да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски.
However, the applicant has applied for the intervener to be ordered to bear only its own costs and OHIM did not address the head of claim according to which OHIM alone should be ordered to pay the costs incurred by the applicant .
Ето защо трябва да се постанови, че СХВП следва да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя, а встъпилата страна — да понесе направените от нея съдебни разноски.
Accordingly, OHIM must be ordered to pay its own costs and those incurred by the applicant, and the intervener must be ordered to bear its own costs.
ПЪРВОИНСТАНЦИОННИЯТ СЪД (първи състав) реши:
THE COURT OF FIRST INSTANCE (First Chamber) hereby:
1) Отменя Решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 22 юли 2005 г. (преписка R 82/2002-4).
Annuls the decision of the Fourth Board of Appeal of the Office for Harmonization in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) of 22 July 2005 (Case R 82/2002-4);
3) Встъпилата страна следва да понесе направените от нея съдебни разноски.
Orders the intervener to bear its own costs.
Обявено в открито съдебно заседание в Люксембург на 6 ноември 2007 година.
Delivered in open court in Luxembourg on 6 November 2007 .
RheinfelsQuellen H. Hövelmann GmbH & Co. KGсрещу Служба за хармонизация във вътрешния пазар(марки и дизайни) (СХВП)
Office for Harmonization in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM)
„Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN“ — Абсолютни основания за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 40/94“
(Community trademark — Application for the Community word mark VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN — Absolute grounds for refusal — Descriptive character—Article 7(1)(b) and (c) of Regulation (EC) No 40/94)
Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 6 ноември 2007 г. II - 4415
Judgment of the Court of First Instance (First Chamber), 6 November 2007 II - 4415
Марка на Общността — Определение и придобиване на марка на Общността — Абсолютни основания за отказ — Марки, които се състоят предимно от знаци или означения, които могат да служат за обозначаване на характерните особености на стока
Community trademark — Definition and acquisition of the Community trademark — Absolute grounds for refusal — Marks composed exclusively of signs or indications which may serve to designate the characteristics of goods
(член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94 на Съвета)
(Council Regulation No 40/94, Art. 7(1)(c))
РЕЗЮМЕ — ДЕЛО T-28/06 решаващ фактор за определяне качеството на напитката както по отношение на вкуса, така и по отношение на здравословността.
SUMMARY — CASE T-28/06 juices, beers and other alcoholic drinks are concerned, the origin of their ingredients is also a factor of great significance in determining the quality of those products.
От гледна точка на средния немскоговорeщ потребител словният знак „VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN“, чиято регистрация се иска за „бира; минерални и газирани води и други безалкохолни напитки; плодови напитки и сокове; сиропи и други препарати за приготвяне на напитки; коктейли“ и за „алкохолни напитки (с изключение на бира)“, които спадат съответно към класове 32 и 33 по смисъла на Ницската спогодба, описва посочените в заявката за марка на Общността стоки по смисъла на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94 относно марката на Общността.
From the point of view of the average German-speaking consumer, the word mark VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN, registration of which as a Community trademark is sought for ‘beers; mineral and aerated waters and other non-alcoholic drinks; fruit drinks and fruit juices; syrups and other preparations for making beverages; mixtures of these drinks’ and ‘alcoholic beverages (except beers)’, falling within Classes 32 and 33 of the Nice Agreement, is descriptive of the products concerned for the purposes of Article 7(1)(c) of Regulation No 40/94 on the Community trademark .
Поради това думите, поотделно или в съчетание, се отнасят пряко и ясно за характерните особености на съответните стоки.
Thus, those words, alone or in combination, refer directly and clearly to the characteristics of the goods in question.
Основателно може да се приеме, че чистотата и изначалното съвършенство на базисните съставки са характерни особености, които се вземат предвид при избора от страна на съответния потребител.
It is reasonable to acknowledge that the purity and the original perfection of the ingredients of the drinks are characteristics which are taken into consideration by the consumer addressed when making his choice.
Следователно от гледна точка на съответните потребители съществува достатъчно пряка и конкретна връзка между съответното словосъчетание и стоките, които спадат към класове 32 и 33.
From the viewpoint of the public addressed, there is therefore a sufficiently direct and concrete relationship between the word combination concerned and the goods falling within Classes 32 and 33.
Всъщност мотото ясно се отнася за чистотата и съвършенството на основните съставки на напитките, и по-специално на използваната вода.
The slogan clearly refers to the purity and perfection of the ingredients of the drinks, and in particular to that of the water used .
Впрочем чистотата и съвършенството на основните съставки имат особено значение за стоките, които спадат към класове 32 и 33.
The purity and perfection of the ingredients are of particular significance for goods falling within Classes 32 and 33.
Относно минералните води изначалното съвършенство на използваната изворна вода е
With regard to mineral waters, the perfect state of the source water used is decisive in determining the quality of the drink, both as regards the taste and as regards health. So far as fruit
РЕШЕНИЕ НА ПЪРВОИНСТАНЦИОННИЯ СЪД (първи състав)
JUDGMENT OF THE COURT OF FIRST INSTANCE (First Chamber) 6 November 2007 *
RheinfelsQuellen H. Hövelmann GmbH & Co. KG, установено в Duisburg (Германия), за което се явяват адв. W. Kellenter и адв. A. Lambrecht, avocats, жалбоподател, срещу Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП), за която се явява г-н G. Schneider, в качеството на представител, ответник,
Office for Harmonization in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM), represented by G. Schneider, acting as Agent, defendant,
РЕШЕНИЕ ОТ 6.11.2007 г. — ДЕЛО T-28/06 с предмет жалба, подадена срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 17 ноември 2005 г. (преписка R 1179/2004-2), относно заявка за регистрация на словната марка „VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN“ като марка на Общността,
ACTION brought against the decision of the Second Board of Appeal of OHIM of 17 November 2005 (Case R 1179/2004-2) concerning an application for registration of the word mark VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN as a Community trade mark,
ПЪРВОИНСТАНЦИОННИЯТ СЪД НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ (първи състав), състоящ се от: г-н J. D. Cooke, председател, г-жа I. Labucka и г-н M. Prek, съдии, секретар: г-жа K. Andová, администратор, предвид жалбата, подадена в секретариата на Първоинстанционния съд на 24 януари 2006 г., предвид писмения отговор, подаден в секретариата на Първоинстанционния съд на 13 април 2006 г., след съдебното заседание от 15 май 2007 г.,
Registrar: K. Andová, Administrator, having regard to the application lodged at the Court Registry on 24 January 2006, having regard to the response lodged at the Court Registry on 13 April 2006, further to the hearing on 15 May 2007,
На 8 август 2002 г. жалбоподателят подава заявка за марка на Общността до Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) съгласно изменения Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).
On 8 August 2002, the applicant filed an application for a Community trademark with the Office for Harmonization in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) under Council Regulation (EC) No 40/94 of 20 December 1993 on the Community trademark (OJ 1994 L 11, p.
Марката, чиято регистрация се иска, е словният знак „VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN“.
The trademark in respect of which registrationwas sought is the word mark VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN.
Стоките, за които се иска регистрацията, спадат към класове 32 и 33 по смисъла на Ницската спогодба относно Международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 г., ревизирана и допълнена, и отговарят за всеки от тези класове на следното описание:
The goods in respect of which registrationwas sought fall within Classes 32 and 33 of the Nice Agreement of 15 June 1957 on the International Classification of Goods and Services for the Purposes of the Registration of Marks, as revised and amended, and correspond, for each of those classes, to the following description:
— „бира; минерални и газирани води и други безалкохолни напитки; плодови напитки и сокове; сиропи и други препарати за приготвяне на напитки; коктейли“, които спадат към клас 32,
‘beers; mineral and aerated waters and other non-alcoholic drinks; fruit drinks and fruit juices; syrups and other preparations for making beverages; mixtures of these drinks’, falling within class 32;
— „алкохолни напитки (с изключение на бира)“, които спадат към клас 33.
‘alcoholic beverages (except beers)’, falling within class 33.
С решение от 20 октомври 2004 г. проверителят отхвърля заявката за регистрация съгласно член 38 от Регламент № 40/94 с мотива, че словният знак е лишен от всякакъв отличителен характер.
By decision of 20 October 2004, the examiner rejected the application for registration pursuant to Article 38 of Regulation No 40/94, on the ground that the word mark was devoid of any distinctive character.
На 20 декември 2004 г. жалбоподателят подава жалба пред СХВП съгласно членове 57—62 от Регламент № 40/94 срещу решението на проверителя.
On 20 December 2004, the applicant lodged an appeal against the examiner’s decision with OHIM pursuant to Articles 57 to 62 of Regulation No 40/94.
С решение от 17 ноември 2005 г. (наричано по-нататък „обжалваното решение“), втори апелативен състав отхвърля жалбата с мотива, че въпросният знак е описателен и поради това попада в хипотезата на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94.
By decision of 17 November 2005 (‘the contested decision’), the Second Board of Appeal dismissed the appeal on the ground that the sign in question was descriptive and was therefore covered by Article 7(1)(c) of Regulation No 40/94.
Жалбоподателят моли Първоинстанционния съд:
The applicant claims the Court should:
СХВП иска от Първоинстанционния съд:
OHIM claims the Court should:
Жалбоподателят изтъква две правни основания за отмяна, изведени от нарушение съответно на член 7, параграф 1, буква в) и член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94.
The applicant raises two pleas seeking annulment of the contested decision: these allege infringement of Article 7(1)(c) and of Article 7(1)(b) of Regulation No 40/94.
Относно правното основание, изведено от нарушението на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94, жалбоподателят твърди, че заявената марка не е съставена изключително от означения, които описват основните характерни особености на стоките, за които е поискана регистрацията.
With regard to the plea alleging infringement of Article 7(1)(c) of Regulation No 40/94, the applicant asserts that the trademark applied for does not consist exclusively of indications that are descriptive of essential characteristics of the goods in respect of which registration is sought.
В тази връзка жалбоподателят поддържа, на първо място, че спорният словен знак е плод на необичайно и индивидуално творчество и не представлява обикновено словосъчетание в немския език.
The applicant maintains first of all, in that regard, that the word sign in dispute is the product of an unusual and individual creative process and is not a combination of words in common usage in the German language .
На следващо място, жалбоподателят изтъква, че що се отнася до посочените стоки, не съществува настояща или бъдеща необходимост от запазване на възможността за свободно ползване на това мото.
Next, it contends that there is no current or future requirement to keep that slogan available in relation to the goods concerned.