natgillin/translations-raw huggingface dataset:
5) Като се има предвид член 10 ЕО, фактът, че бенефициерът на субсидията е публичноправно юридическо лице, оказва ли влияние върху прилагането на принципите на общностното право на правна сигурност и на защита на оправданите правни очаквания?“
(5) Is it of any relevance, having regard to Article 10 EC, when applying the Community law principles of legal certainty and the protection of legitimate expectations, that the beneficiary is a legal person under public law?’
Въпроси само по дело C-385/06
Questions specific to Case C-385/06
„6) Ако на основание член 23, параграф 1 от Регламент [№ 4253/88] или на основание член 4:49, параграф 1 от [Awb], тълкуван в съответствие с Регламент [№ 4253/88], определянето на субсидията трябва да се отмени и да се съберат платените суми, член 23, параграф 1 от [посочения] регламент налага ли отмяна на определянето на субсидията и събиране на платените суми и в случай че се установи, че държаватачленка вече е възстановила на [ЕСФ] погрешно предоставената субсидия или най-малкото, че са били приети разпоредби в тази насока?
‘(6) Does it follow from Article 23(1) of [Regulation No 4253/88] that the determination of the subsidy is to be withdrawn and the sums paid are to be recovered if it is established that the Member State has already repaid an unduly granted subsidy to the [ESF], or has in any event made a ruling to that effect, if, either on the basis of Article 23(1) of [Regulation No 4253/88] or on the basis of Article 4.49.1 of the [AWB] interpreted in accordance with the regulation the determination of the subsidy is to be withdrawn and the sums paid are to be recovered?
7) Ако член 23, параграф 1 от регламента [№ 4253/88] не налага задължение за отмяна или възстановяване, има ли други разпоредби от общностната правна уредба, като член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (OВ L 312, стр.
(7) If there is no duty to withdraw and recover under Article 23(1) of [Regulation No 4253/88], are there other provisions of Community law, such as for example Article 4(1) of Regulation No 2988/95 of 18 December 1995 on the protection of the European Communities’ financial interests (OJ 1995 L 312, p.
1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 166), на основание на които държаватачленка е задължена, пряко или на основание член 4:49, параграф 1 от [Awb], тълкуван в съответствие с регламента, да отмени и събере субсидии като разглежданите по настоящото дело, които са били платени в нарушение на общностната правна уредба?“
1), on the basis of which the Member State is obliged, directly or through interpretation of Article 4.49.1 of the [AWB], in conformity with the regulation, to withdraw the determination of, and claim repayment of, subsidies granted in breach of Community law, such as those in dispute here?’
С Определение на председателя на Съда от 22 ноември 2006 г. дела C-383/06—C-385/06 са съединени за целите на писмената и устната фаза на производствата, както и на решението.
By order of the President of the Court of 22 November 2006, Cases C-383/06 to C-385/06 were joined for the purposes of the written and oral procedure and for the judgment.
По преюдициалните въпроси
The questions referred to the Court
По въпросите относно прилагането на член 23, параграф 1 от Регламент № 4253/88, както и на членове 10 ЕО и 249 ЕО
The questions concerning the application of Article 23(1) of Regulation No 4253/88, Article 10 EC and Article 249 EC
С първия въпрос по всяко от делата в главните производства препращащата юрисдикция иска по същество да установи дали общностен регламент, и по-конкретно член 23, параграф 1 от Регламент № 4253/88, представлява релевантно правно основание за възстановяване от националната администрация на суми, които са недължимо платени в рамките на Европейските структурни фондове.
By its first question in each case, the national court essentially asks whether a Community regulation and, in particular, Article 23(1) of Regulation No 4253/88, constitutes a relevant legal basis for the recovery by national administrative authorities of sums unduly paid in the framework of the European Structural Funds.
При отрицателен отговор на тези въпроси с вторите си въпроси посочената юрисдикция иска да установи дали членове 10 ЕО и 249 ЕО могат да служат за правна основа за тълкуване на националната правна уредба в съответствие с посочения регламент.
Should those questions be answered in the negative, the national court, in its second questions, asks whether Articles 10 EC and 249 EC can be used as a legal basis for an interpretation of national rules in conformity with that regulation.
Освен това със седмия си въпрос тази юрисдикция иска да установи в хипотезата, при която член 23, параграф 1 от Регламент № 4253/88 не налага нито отмяна, нито събиране на недължимо платените средства, дали Регламент № 2988/95 съставлява релевантно правно основание за възстановяването на тези средства.
The national court also asks, in its seventh question, whether, if Article 23(1) of Regulation No 4253/88 does not require either withdrawal or recovery of sums unduly paid, Regulation No 2988/95 constitutes a relevant legal basis for the recovery of such sums.
Становища, представени на Съда
Observations submitted to the Court
Според Gemeente Rotterdam и Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant член 23, параграф 1 от Регламент № 4253/88 изобщо не оправомощава държавитечленки да събират недължимо платените средства.
In the view of Gemeente Rotterdam and Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant, Article 23(1) of Regulation No 4253/88 does not authorise Member States to recover sums unduly paid.
Тази разпоредба обаче задължавала същите държавичленки да предвидят процедури за това.
On the other hand, that provision, requires the Member States to lay down procedures for that purpose.
Чешкото и германското правителство предлагат да се даде утвърдителен отговор на първите въпроси.
The German Government and the Czech Government propose the first questions should be answered in the affirmative.
Нидерландското правителство счита, че макар дадена държавачленка да може да изведе компетентност пряко от общностен регламент, същото не се отнася за член 23, параграф 1 от Регламент № 4253/88, тъй като тази разпоредба, която безспорно налага принципа на възстановяване на средствата, оставя на вътрешното право задължението да предвиди подробните правила за това възстановяване.
The Netherlands Government considers that although a Member State may derive a power directly from a Community regulation, that cannot be the case in regard to Article 23(1) of Regulation No 4253/88 since that provision, although it certainly lays down the principle that sums should be recovered, leaves it to national law to make detailed arrangements for such recovery.
Германското правителство обаче счита, че прилагането на споменатия член 23, параграф 1 не възпрепятства националните власти да се позовават на тази разпоредба за целите на събирането, доколкото националното право го позволява.
However, the German Government considers that the application of Article 23(1) does not prevent the national authorities availing themselves of that provision for the purposes of recovery in so far as national law so permits.
Според чешкото правителство оправомощаване от вътрешното право не е необходимо, тъй като последното урежда единствено процедурните правила.
In the view of the Czech Government, an authorisation under national law is not necessary, since that law merely has to lay down procedural arrangements.
По седмия въпрос нидерландското правителство и Комисията твърдят, че Регламент № 2988/95 не представлява самостоятелно правно основание, което позволява на националните власти да приемат мерки в случай на нередности.
With regard to the seventh question, the Netherlands Government and the Commission argue that Regulation No 2988/95 does not constitute an independent legal basis for the national authorities to take steps in the event of irregularities.
Всъщност този текст съдържал само общи разпоредби, докато Регламент № 4253/88 се прилагал специално за Европейските структурни фондове.
That measure contains only general provisions whereas Regulation No 4253/88 applies specifically to the European Structural Funds.
Отговор на Съда
The Court’s answer
В самото начало следва да се посочи, че от самата редакция на член 249, втора алинея ЕО е видно, че общностните регламенти се прилагат пряко в държавитечленки.
It must at the outset be noted that it is clear from the very terms of the second paragraph Article 249 EC that Community regulations are directly applicable in all Member States.
По отношение на използването на структурните фондове, следва да се припомни, че съгласно член 4, параграф 1 от Регламент № 2052/88 дейността на Общността се развива чрез тясно съгласуване между Комисията, засегнатата държавачленка, определените от държаватачленка компетентни органи и организации на национално, регионално, местно или друго ниво.
With regard to the use of the Structural Funds, it should be borne in mind that, according to Article 4(1) of Regulation No 2052/88, Community operations are to be established through close consultations between the Commission, the Member State concerned and the competent authorities and bodies designated by the Member State at national, regional, local or other level.
Освен това
In addition, according to the sixth recital in the preamble to Regulation No 2082/93, in application of the principle
Освен това всяко упражняване от държавачленка на правото на преценка относно целесъобразността на искането за връщане на недължимо или неправомерно предоставените средства на Общността би било несъвместимо със задължението за възстановяване на недължимо или неправомерно платените средства, което член 23, параграф 1, първа алинея от Регламент № 4253/88 налага на националните административни органи (вж. по аналогия относно член 8, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 729/70 на Съвета от 21 април 1970 година за финансиране на общата селскостопанска политика (OВ L 94, стр.
Similarly, the exercise of any discretion to decide whether or not it would be expedient to demand repayment of Community funds unduly or irregularly granted would be inconsistent with the duty imposed on national administrations by the first subparagraph of Article 23(1) of Regulation No 4253/88 to recover any amounts unduly or irregularly paid (see, by analogy, with regard to Regulation (EEC) No 729/70 of the Council of 21 April 1970 on the financing of the common agricultural policy (OJ, English Special Edition 1970 (I), p.
13) Решение от 21 септември 1983 г. по дело Deutsche Milchkontor и др., 205/82—215/82, Recueil, стр. 2633, точка 22).
218), Joined Cases 205/82 to 215/82 Deutsche Milchkontor and Others [1983] ECR 2633, paragraph 22).
На последно място е важно да се добави, че именно Регламент № 4253/88 представлява релевантното правно основание на посоченото задължение за възстановяване, а не Регламент № 2988/95, който както подчертава Комисията,
Finally, it should be added that, Regulation No 4253/88 is the relevant legal basis for the obligation to recover and not Regulation No 2988/95 which, as the Commission points out, merely lays down general rules for supervision and sanctions for the
Следователно възстановяването трябва да се извърши на основание на посочения член 23, параграф 1.
Recovery must therefore be carried out on the basis of Article 23(1).
От всички изложени по-горе съображения следва, че на първите въпроси и на седмия въпрос следва да се отговори, че член 23, параграф 1 от Регламент № 4253/88 поражда задължение за държавитечленки да си възстановят средствата, загубени вследствие на злоупотреба или небрежност, без да е необходимо оправомощаване, предвидено от националното право.
It follows from those considerations that the answer to the first and seventh questions referred to the Court should be that Article 23(1) of Regulation No 4253/88 requires the Member States to recover any amounts lost as a result of an irregularity or negligence without there being any need for authority to do so under national law.
С оглед на отговора даден на тези въпроси, не е необходимо да се отговаря на вторите въпроси.
The answer given to those questions makes it unnecessary to answer the second questions.
По въпросите относно прилагането на принципите на защита на оправданите правни очаквания и на правна сигурност, както и относно влиянието на качеството на публичноправно лице на бенефициера на субсидиите и на възстановяването на същите на Общността
The questions concerning the application of the principles of the protection of legit­imate expectations and legal certainty, the effect of the fact that the recipient of the subsidies is a public­law person and the repayment to the Community of those subsidies
Така следва да се разбира, че за препращащата юрисдикция е полезно да установи дали при прилагането на член 23, параграф 1 от Регламент № 4253/88 трябва да се вземат предвид принципите на правната сигурност и на защита на оправданите правни очаквания по смисъла на общностното право.
Thus, it would be useful for the national court to know whether the principles of the protection of legitimate expectations and legal certainty, as they are understood in Community law, are to be taken into account when applying Article 23(1) of Regulation No 4253/88.
Ако това е така, препращащата юрисдикция иска да установи дали според вътрешното право тези принципи могат да бъдат разбирани в по-широк смисъл, отколкото съгласно общностното право, и по-специално дали бенефициерът на средствата, който е допуснал небрежност или злоупотреби по смисъла на посочения член 23, параграф 1, може да се позове на тези принципи, когато съответната администрация е допуснала грешка при отпускането на средствата.
If that is the case, the national court is unsure as to whether those principles may be understood in a broader sense in national law than in Community law and, in particular, whether a recipient of funds who has acted negligently or wrongfully within the meaning of Article 23(1) may rely on those principles when the administrative authority responsible for granting such funds committed an error in so doing.
Освен това с петия и шестия си въпрос препращащата юрисдикция иска да установи дали качеството на публичноправно лице на бенефициера на средствата или фактът, че държаватачленка е възстановила на Общността посочените средства, могат да окажат влияние върху тези принципи, стоящи в основата на възстановяването на средствата.
In addition, the national court, in its fifth and sixth questions, wishes to know whether the fact that the recipient is a publiclaw person or that the Member State has repayed the funds to the Community can have an influence on the application of those same principles to the recovery of the funds.
Gemeente Rotterdam и Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant поддържат, че в настоящия случай не съществуват оправдани правни очаквания на общностно равнище, които да имат приоритет пред вътрешния принцип на оправданите правни очаквания.
Gemeente Rotterdam and Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant claim that there is no Community legitimate expectation in this case which takes precedence over the principle of the protection of legitimate expectations in national law.
Освен това Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant счита, че интересите на Общността не са засегнати от липсата на събиране на средствата от бенефициера.
Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant also argues that the interests of the Community are not affected by failure to recover the funds from the recipient.
Нидерландското правителство счита, че доколкото събирането се извършва въз основа на разпоредбите на националното право, вътрешните принципи на правната сигурност и на защита на оправданите правни очаквания могат да имат по-широк обхват от същите общи принципи, разглеждани на равнище Общност.
The Netherlands Government considers that, in so far as recovery takes place under the rules of national law, the national principles of legal certainty and the protection of legitimate expectations may be wider in scope than the same general principles at Community level.
В това отношение поведението на органа, отпуснал средствата, можело да бъде взето предвид при прилагането на тези принципи.
The conduct of the authority which granted the funds may be taken into account when applying those principles.
Това правителство уточнява в съдебното заседание, че неправомерно отпуснатите суми от структурните фондове са били възстановени на Общността.
The Netherlands Government pointed out at the hearing that the sums improperly granted from the Structural Funds had been repaid to the Community.
Комисията предлага въпросите да бъдат прегрупирани и да се даде отговор, като се повторят принципите, изведени от Съда в Решение по дело Deutsche Milchkontor и др., посочено по-горе, както и в Решение от 19 септември 2002 г. по дело Huber (C-336/00, Recueil, стр. I-7699).
The Commission suggests merging the questions and answering them on the basis of the principles laid down by the Court in Deutsche Milchkontor and Others, cited above, and in Case C-336/00 Huber [2002] ECR I-7699.
Обратно, общностното право допускало посочените принципи да бъдат взети предвид за възстановяването на недължимо платените средства, когато националните власти са допуснали грешки и небрежност, при условие обаче че интересът на Общността изцяло се взема предвид.
In the contrary case, Community law does not prevent those principles being taken into account when recovering funds unduly paid where the national authorities have committed faults or have been negligent, on condition, however, that the interests of the Community are fully taken into account.
Всички встъпили страни в производството пред Съда считат, че качеството на публичноправно лице на бенефициера на средствата не оказва влияние върху прилагането на правилата за възстановяване.
All the interveners before the Court consider that the fact that the recipient of the funds is a publiclaw person is irrelevant to the application of the rules concerning recovery.
Решение по дело Deutsche Milchkontor и др., посочено по-горе, точка 19, Решение по дело Huber, посочено по-горе, точка 55 и Решение от 21 юни 2007 г. по дело ROM-projecten, C-158/06, Сборник, стр. I-5103, точка 23).
It follows from the caselaw of the Court that, in the absence of provisions of Community law, disputes concerning the recovery of amounts wrongly paid under Community law must be decided by national courts in application of their own domestic law, subject to the limits imposed by Community law (Deutsche Milchkontor and Others, cited above; Huber, cited above; and Case C-158/06 ROM­projecten [2007] ECR I-5103, paragraph 23).
На първо място, прилагането на националното право не трябва да накърнява прилагането и ефикасността на общностното право.
First of all, the application of national law must not hinder the application or the effectiveness of Community law.
Такъв по-специално би бил случаят, ако това прилагане прави практически невъзможно възстановяването на неправомерно предоставените средства (вж. Решение по дело Deutsche
That would be the case, in particular, if such an application made it impossible in practice to recover the sums improperly granted (Deutsche Milchkontor and Others, cited above, paragraphs 21 and 22).
Националното право не трябва също така да се прилага по дискриминационен начин по отношение на процедури за разрешаване на вътрешноправни спорове от един и същ вид и националните власти трябва да действат в тази област със същата грижа и съгласно подробни правила, които не правят по-трудно възстановяването на въпросните суми, отколкото в сходни случаи, отнасящи се за изпълнението на съответните национални разпоредби (вж. Решение по дело Deutsche Milchkontor и др., посочено по-горе, точка 23).
National legislation must also be applied in a manner which is not discriminatory as compared to procedures for deciding similar national disputes and the national authorities must act with the same degree of care, and in accordance with rules and procedures which do not make the recovery of the sums in question more difficult, as in comparable cases concerning solely the application of corresponding national legislation (Deutsche Milchkontor and Others, cited above, paragraphs 23).
Следователно в делата по главните производства националният съд е длъжен да изпълни задължението, което произтича от разпоредбите на член 23, параграф 1 от Регламент № 4253/88, щом е сезиран с искане за възстановяване на средства, загубени вследствие на злоупотреба или небрежност, и при нужда е длъжен да не приложи или да тълкува разпоредба на националното право като Awb, създадена с оглед уреждането на чисто вътрешни положения, която би възпрепятствала посоченото възстановяване.
In the main proceedings, the national court is thus required to implement the obligation which flows from Article 23(1) of Regulation No 4253/88 when it has before it an application to recover sums lost as a result of abuse or negligence and, if need be, to set aside or interpret a rule of national law such as the AWB which would prevent such recovery but has been drawn up with purely domestic situations in mind.
Както бе посочено обаче в точка 40 от настоящото решение, член 23, параграф 1 от Регламент № 4253/88 поражда задължение за държавитечленки за възстановяване на средствата, загубени вследствие на злоупотреба или небрежност, без да е необходимо оправомощаване, предвидено от националното право.
However, as was stated in paragraph 40 of the present judgment, Article 23(1) of Regulation No 4253/88 requires the Member States to recover any amounts lost as a result of an irregularity or negligence without there being any need for authority to do so under national law.
Следователно прилагането на принципите на правната сигурност и защита на оправданите правни очаквания трябва да става съгласно разпоредбите на общностното право.
It follows that the principles of legal certainty and the protection of legitimate expectations must be applied in accordance with the rules of Community law.
В това отношение е важно да се напомни, че в областта на структурните фондове член 4, параграф 1 от Регламент № 2052/88 уточнява, че дейността на Общността се развива чрез тесен диалог между Комисията, държавитечленки и компетентните власти и организации на тези държави.
It should be borne in mind that, in regard to the Structural Funds, Article 4(1) of Regulation No 2052/88 provides that Community operations are to be established through close consultations between the Commission, the Member State concerned and the competent authorities and bodies in the Member State.
Този диалог се изразява освен това в система за остатъчна отговорност на държавитечленки към Общността в случай на загуба на сумите от структурните фондове вследствие на злоупотреба или небрежност.
Those consultations are also reflected in the residual responsibility of the Member States towards the Community where sums from the Structural Funds are lost as a result of abuse or negligence.
Решение по дело COPPI, посочено по-горе, точки 27—29), както и в член 5, параграф 2 от Регламент № 1681/94.
The detailed rules for the enforcement of that responsibility are contained in Articles 23 and 24 of Regulation No 4253/88 which, the Court has decided, cannot be interpreted separately (see COPPI, cited above, paragraphs 27 to 29) and Article 5(2) of Regulation No 1681/94.
В това отношение качеството на публичноправно лице на бенефициера на средствата не оказва влияние върху прилагането на тези принципи.
The fact that the recipient of the funds is a publiclaw person is irrelevant to the application of those principles.