natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Оттук Съдът стига до направения в точка 114 от същото решение извод, че споменатата разпоредба, също както тази на член 24, параграф 4 от Споразумението ТРИПС, предвижда възможност, а не задължение за Общността да предоставя защита на общностен сорт грозде или лоза, по-конкретно ако той е омоним на географско указание, свързано с вино, произхождащо от трета държава.
The Court concluded in paragraph 114 of that judgment that Article 24(6) of the TRIPs Agreement, like Article 24(4) of that agreement, establishes a right and not an obligation for the Community to grant protection to a Community grape or vine variety, in particular if that variety is the homonym of a geographical indication relating to a wine originating in a third State.
Поради това на шестия въпрос следва да се отговори, че член 50 от Регламент № 1493/1999 трябва да се тълкува в смисъл, че при прилагането на разпоредбите на членове 23 и 24 от Споразумението ТРИПС, по-конкретно на разпоредбата на член 24, параграф 6 от посоченото споразумение, тези разпоредби допускат приемането на мерки като предвидените в Регламент № 753/2002 и възпроизведени от Регламент № 1429/2004, с които се забранява използването на думата „Tocai“ за описанието и представянето на някои италиански качествени вина, произведени в определен район, след изтичането на преходния период на 31 март 2007 г.
It follows that the answer to Question 6 must be that Article 50 of Regulation No 1493/1999 must be interpreted as meaning that, in implementing Articles 23 and 24 of the TRIPs Agreement, and in particular Article 24(6) of that agreement, those provisions do not preclude the adoption of measures such as those laid down in Regulation No 753/2002 and reproduced in Regulation No 1429/2004, the effect of which is to prohibit use of the term ‘Tocai’ to describe and present certain Italian quality wines psr after the expiry on 31 March 2007 of a transitional period.
Предвид този отговор не следва да се отговаря на седмия въпрос, доколкото във връзка с евентуалното непосредствено действие на членове 22—24 от Споразумението ТРИПС последният е релевантен само в хипотезата, в която Регламент № 753/2002, забраняващ използването на думата „Tocai“ за описанието или представянето на някои италиански качествени вина, произведени в определен район, след изтичането на преходния период на 31 март 2007 г., може да е несъвместим с посочените разпоредби от Споразумението ТРИПС, след като в случай на омонимия те изискват всяко от наименованията да може да бъде използвано в бъдеще.
In the light of that answer, there is no need to answer Question 7 since that question, concerning the possible direct effect of Articles 22 to 24 of the TRIPs Agreement, is relevant only if Regulation No 753/2002, in so far as it prohibits use of the term ‘Tocai’ to describe and present certain Italian quality wines psr after the expiry on 31 March 2007 of a transitional period, is likely to be incompatible with those provisions of the TRIPs Agreement since they require that, in the event of homonymy, each of those names should continue to be used in the future.
Всъщност от отговора, даден на шестия въпрос, и по-специално от точка 102 от настоящото определение, следва, че при всички положения подобна хипотеза не се потвърждава в разглежданите дела по главните производства, които се отнасят до текст, въведен със Споразумението между ЕО и Унгария относно виното и възпроизведен от Регламент № 753/2002, който цели да уреди случаите на омонимия между унгарско географско указание и италианско наименование, възпроизвеждащо наименование на сорт грозде, използвано за описанието и за представянето на някои вина с произход от Общността.
It follows from the answer given to Question 6, and in particular from paragraph 102 of the present order, that that situation does not arise in the cases before the referring court, which concern enacting terms laid down in the EC-Hungary Agreement on wines and reproduced in Regulation No 753/2002, which were intended to regulate a situation where there is homonymy between a Hungarian geographical indication and an Italian designation including the name of a vine variety used for the description and presentation of certain Community wines.
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството
Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the action pending before the national court, the decision on costs is a matter for that
Комисия на Европейските общности срещу Великото херцогство Люксембург
Commission of the European Communities v Grand Duchy of Luxembourg
„Неизпълнение на задължения от държавачленка — Командироване на работници — Свободно предоставяне на услуги — Директива 96/71/ЕО — Разпоредби, свързани с обществения ред — Седмична почивка — Задължение за представяне на свързаните с командироването документи при обикновено поискване от страна на националните органи — Задължение за определяне на пълномощник ad hoc, който пребивава в Люксембург и съхранява всички документи, необходими за осъществяването на контрол“
(Failure of a Member State to fulfil obligations — Posting of workers — Freedom to provide services — Directive 96/71/EC — Public policy provisions — Weekly rest days — Obligation to produce documents relating to a posting on demand by the national authorities — Obligation to designate an ad hoc agent residing in Luxembourg to retain all the documents necessary for monitoring purposes)
Заключение на генералния адвокат г-жа V. Trstenjak, представено на 13 септември 2007 г. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Opinion of Advocate General Trstenjak delivered on 13 September 2007 . . . Judgment of the Court (First Chamber), 19 June 2008 . . . . . . . . . . .
Свободно предоставяне на услуги — Командироване на работници в рамките на предоставянето на услуги — Директива 96/71 — Условия за работа — Разпоредби, свързани с обществения ред — Понятие
Freedom to provide services — Posting of workers in the framework of the provision of services — Directive 96/71 — Terms and conditions of employment — Public policy provisions — Definition
(член 3, параграф 10 от Директива 96/71 на Европейския парламент и на Съвета)
(European Parliament and Council Directive 96/71, Art. 3(10))
Свободно предоставяне на услуги — Командироване на работници в рамките на предоставянето на услуги — Директива 96/71 — Условия за работа — Разпоредби, свързани с обществения ред
Freedom to provide services — Posting of workers in the framework of the provision of services — Directive 96/71 — Terms and conditions of employment — Public policy provisions (European Parliament and Council Directive 96/71, Art. 3(10))
Свободно предоставяне на услуги — Командироване на работници в рамките на предоставянето на услуги — Директива 96/71 — Условия за работа — Разпоредби, свързани с обществения ред
Freedom to provide services — Posting of workers in the framework of the provision of services — Directive 96/71 — Terms and conditions of employment — Public policy provisions
Свободно предоставяне на услуги — Командироване на работници в рамките на предоставянето на услуги Директива 96/71 — Условия за работа — Разпоредби, свързани с обществения ред — Разпоредби, произтичащи от колективни трудови договори, обявени за общоприложими
Freedom to provide services — Posting of workers in the framework of the provision of services — Directive 96/71 — Terms and conditions of employment — Public policy provisions — Provisions resulting from collective agreements declared to be universally applicable
Иск за установяване на неизпълнение на задължения — Преценка на основателността от Съда — Положение, което следва да бъде взето предвид — Положение към момента на изтичане на срока, определен в мотивираното становище
Actions for failure to fulfil obligations — Examination of the merits by the Court — Situation to be taken into consideration — Situation on expiry of the period laid down in the reasoned opinion
(член 226 ЕО)
(Art. 226 EC)
Свободно предоставяне на услуги — Ограничения — Командироване на работници в рамките на предоставянето на услуги — Контрол от приемащата държавачленка
Freedom to provide services — Restrictions — Posting of workers in the framework of the provision of services — Monitored by the host Member State
(член 49 ЕО)
(Art. 49 EC)
Член 3, параграф 10, първо тире от тази директива признава все пак на държавитечленки възможността, при спазване на Договора за ЕО и на основата на равно третиране, да налагат на предприятията, които командироват работници на тяхна територия, условия на работа по въпроси, различни от посочените в първата алинея на параграф 1 от този член, в случай на разпоредби, свързани с обществения ред.
Nevertheless, the first indent of Article 3(10) of Directive 96/71 recognises that it is open to Member States, in compliance with the EC Treaty, to apply, in a nondiscriminatory manner, to undertakings which post workers to their territory terms and conditions of employment on matters other than those referred to the first subparagraph of Article 3(1), in the case of public policy provisions.
Във връзка с това държаватачленка квалифицира като законодателство в областта на опазването на обществения ред и сигурност националните разпоредби, чието спазване се преценява като толкова решаващо за
In that connection, the classification of national provisions by a Member State as public-order legislation applies to national provisions compliance with
Член 3, параграф 1, първа алинея от Директива 96/71 относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги предвижда, че държавитечленки трябва да осигурят, независимо от приложимия за трудовото правоотношение закон, че предприятията, установени в друга държавачленка, които в рамките на транснационално предлагане на услуги командироват работници на тяхна територия, гарантират на командированите работници условията на работа във връзка с посочените в този член въпроси, определени в държаватачленка, на чиято територия се извършва работата.
The first subparagraph of Article 3(1) of Directive 96/71 concerning the posting of workers in the framework of the provisions of services provides that Member States are to ensure that, whatever the law applicable to the employment relationship, undertakings established in another Member State which post workers to their territory in the framework of a transnational provision of services, guarantee the posted workers the terms and conditions of employment, covering the matters set out in that article, which are laid down in the Member State in which the work is carried out.
За тази цел разпоредбата посочва изчерпателно въпросите, по които държавитечленки могат да отдават предимство на действащите в приемащата държавачленка правила.
For that purpose, Article 3(1) sets out an exhaustive list of the matters in respect of which the Member States may give priority to the rules in force in the host Member State.
КОМИСИЯ/ЛЮКСЕМБУРГ запазване на политическата, социалната или икономическа организация на съответната държавачленка, че съблюдаването им следва да се наложи на всички лица, които се намират на националната територия на тази държавачленка или всички правоотношения в нея.
COMMISSION v LUXEMBOURG of employment or another document deemed analogous thereto under Directive 91/533 on an employer’s obligation to inform employees of the conditions applicable to the contract or employment relationship and, second, to comply with national rules on parttime and fixedterm work, to be mandatory provisions falling under national public policy, fails to fulfil its obligations under the first indent of Article 3(10) of Directive 96/71 concerning the posting of workers in the framework of the provision of services.
В контекста на Директива 96/71 член 3, параграф 10, първо тире от нея представлява отклонение от принципа, според който въпросите, по които приемащата държавачленка може да наложи законодателството си на посочените предприятия, са изчерпателно посочени в член 3, параграф 1, първа алинея от тази директива и трябва да се тълкува стриктно.
In the context of Directive 96/71, the first indent of Article 3(10), constitutes a derogation from the principle that the matters with respect to which the host Member State may apply its legislation to those undertakings are set out in an exhaustive list in the first subparagraph of Article 3(1) thereof and must therefore be interpreted strictly.
Посочената разпоредба не освобождава все пак държавитечленки от това да спазват задълженията си по Договора, и по-специално тези, които са свързани със свободното предоставяне на услуги.
That provision does not exempt the Member States from complying with their obligations under the EC Treaty and, in particular, those relating to the freedom to provide services.
Всъщност такива разпоредби водят до налагане на предприятията, които командироват работници в приемащата държавачленка, на задължение, което вече им е наложено в държаватачленка, в която са установени.
Such provisions have the effect of making undertakings which post workers to the host Member State subject to an obligation to which they are already subject in the Member State in which they are established.
Впрочем целта на Директива 96/71, състояща се в гарантиране спазването на минимално ядро от норми за закрила на работниците, обезсмисля съществуването на такова допълнително задължение, което предвид процедурите, които налага, може да разубеди установените в друга държавачленка предприятия да упражнят свободата си на предоставяне на услуги.
Moreover, the aim of Directive 96/71, which is to guarantee compliance with a nucleus of rules for the protection of workers, renders the existence of such an additional obligation all the more redundant since, having regard to the procedures involved, it is likely to dissuade undertakings established in another Member State from exercising their freedom to provide services.
Не изпълнява задълженията си по силата на член 3, параграф 10, първо тире от Директива 96/71 относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги държавачленка, която заявява, че разпоредбите на национална правна уредба относно транспонирането на Директива 96/71, които задължават
A Member State which declares that a national law transposing Directive 96/71 which requires the undertakings concerned, first, to post only staff linked to the undertaking by a written contract
Макар обаче общностното право да допуска държавитечленки да разпростират действието на законодателството си или колективните трудови договори, сключени от социал -ните партньори, спрямо всяко лице, което полага труд като заето лице, дори с краткосрочен характер, независимо от държаватачленка по установяване на работодателя, все
Although Community law does not preclude Member States from applying their legislation or collective labour agreements entered into by both sides of industry to any person who is employed, even temporarily, no matter in which Member State the employer is established, nevertheless such a possibility is subject to the condition that the workers concerned, who are temporarily working
РЕЗЮМЕ — ДЕЛО C-319/06 по смисъла посочената разпоредба от Директивата.
SUMMARY — CASE C-319/06 concerning the posting of workers in the framework of the provisions of services.
пак една такава възможност се подчинява на условието засегнатите работници, които полагат временно труд в приемащата държавачленка, да не се ползват вече със същата закрила — или със закрила, която по същество е сравнима — по силата на задълженията, които вече са наложени на работодателя им в държаватачленка по установяване.
in the host Member State, do not already enjoy the same protection, or essentially comparable protection by virtue of obligations to which their employer is already subject in the Member State in which it is established.
Следователно това условие, предвидено в член 3, параграф 10, първо тире от Директива 96/71, представлява изключение от системата, установена с тази директива, както и отклонение от основния принцип за свободно предоставяне на услуги, на който се основава Директивата, и трябва да бъде предмет на стриктно тълкуване.
In particular, the freedom to provide services, as one of the fundamental principles of the Treaty, may be restricted only by rules justified by overriding requirements relating to the public interest and applicable to all persons and businesses operating in the territory of the State where the service is provided, in so far as that interest is not safeguarded by the rules to which the provider of such a service is subject in the Member State where he is established.
По-специално свободното предоставяне на услуги като основен принцип от Договора може да бъде ограничавано само с правна уредба, която е обоснована с императивни съображения от обществен интерес и се прилага за всички лица и предприятия, осъществяващи дейност на територията на приемащата държавачленка, доколкото този интерес не е защитен с правилата, които се прилагат за доставчика в държаватачленка по установяване.
That provision of Directive 96/71 gives the host Member State an opportunity to apply to undertakings posting workers to its territory terms and conditions of employment on matters other than those referred to in the first subparagraph of Article 3(1) of Directive 96/71, provided that they are public policy provisions. That proviso in the first indent of Article 3(10) of Directive 96/71 constitutes an exception to the system put in place by that directive and a derogation from the fundamental principle of freedom to provide services on which the directive is based and must be interpreted strictly.
От това следва, че позоваване на обществения ред може да се прави само в случай на реална и достатъчно сериозна заплаха, засягаща основен обществен интерес. Всъщност съображенията, на които може да се позове една държавачленка, за да обоснове отклонение от принципа за свободно предоставяне
A Member State, which imposes on undertakings posting staff on its territory the requirement relating to the automatic adjustment of wages other than minimum wages to reflect changes in the cost of living, in so far as it has not shown to the required legal standard that that national law is a public policy provision within the meaning of the directive, fails to fulfil its obligations under the first indent of Article 3(10) of Directive 96/71
КОМИСИЯ/ЛЮКСЕМБУРГ на услуги, следва да се придружават от анализ за пригодността и пропорционалността на приетата от тази държава ограничителна мярка, както и от точни доказателства в подкрепа на доводите ѝ.
COMMISSION v LUXEMBOURG gation from the principle of freedom to provide services must be accompanied by appropriate evidence or by an analysis of the expediency and proportionality of the restrictive measure adopted by that State, and precise evidence enabling its arguments to be substantiated.
Следователно за да може да се прецени дали разглежданите мерки са необходими и пропорционални по отношение на целта за запазване на обществения ред, държаватачленка е длъжна да представи доказателства, които позволяват да се установи дали и в каква степен прилагането спрямо командированите на националната ѝ територия работници на предписанието относно автоматичното адаптиране на заплатите спрямо издръжката на живота, може да допринесе за постигането на тази цел.
Therefore, in order to determine whether the measures at issue are necessary and proportionate to the objective of safeguarding public policy, a Member State is required to submit evidence to establish whether and to what extent the application to workers posted to its territory of the rule concerning automatic adjustment of rates of pay to the cost of living is capable of contributing to the achievement of that objective.
Второ, подобна констатация се налага, що се отнася до самите разпоредби на колективните договори, които също не могат да се включват в това понятие в тяхната цялост и само поради факта че произлизат от този вид актове.
Second, such a finding must be made as regards the actual provisions of such collective agreements themselves, which in their entirety and for the simple reason that they derive from that type of measure, cannot fall under that definition either.
Трето, след като член 3, параграф 10, второ тире от Директива 96/71 се отнася изключително до условията за работа, определени от колективни договори, обявени за общозадължителни, национална правна уредба, която има предвид изключително обикновените колективни трудови договори, не може да претендира, че уточнява in fine разрешението, дадено на държавитечленки съгласно посочения член.
Third, since the second indent of Article 3(10) of Directive 96/71 relates exclusively to the terms and conditions of employment laid down in collective agreements which have been declared universally applicable, a national law which expressly covers ordinary collective labour agreements cannot properly claim to reflect the discretion granted to Member States under that article.
Не изпълнява задълженията си по силата на член 3, параграф 10, първо тире от Директива 96/71 относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги държавачленка, която заявява, че разпоредбите на обявените за общоприложими колективни договори са разпоредби за опазване на националния обществен ред.
A Member State which declares that measures resulting, in particular, from collective agreements which have been declared universally applicable constitute mandatory provisions falling under national public policy fails to fulfil its obligations under the first indent of Article 3(10) of Directive 96/71 concerning the posting of workers in the framework of the provision of services.
Наличието на неизпълнение на задължения от държавачленка трябва да се преценява с оглед на положението към момента на изтичането на срока, даден в мотивираното становище, а последващи промени не могат да се вземат предвид от Съда.
The question whether a Member State has failed to fulfil its obligations must be determined by reference to the situation prevailing in that Member State at the end of the period laid down in the reasoned opinion and the Court cannot take account of any subsequent changes.
Подобна национална правна уредба не може да представлява изключение по съображения, свързани с обществения ред по смисъла на член 3, параграф 10, първо тире от Директива
Such a national rule cannot constitute a public policy exception within the meaning of the first indent of Article 3(10) of Directive 96/71. First,
Не изпълнява задълженията си по силата на член 49 ЕО държавачленка, която посочва във вътрешна правна уредба, с която се установява при командироване на работници процедура по предварително деклариране на условията, свързани с достъпа до съществената информация, необходима за осъществяването на контрол от компетентните национални органи по начин, лишен от яснотата, която е необходима, за да се осигури правната сигурност на предприятията, желаещи да командироват работници на територията на посочената държава-членка.
A Member State, which requires undertakings whose registered office is outside its national territory and which post workers there to deposit, before the start of the posting, with an ad hoc agent residing in that State, the documents necessary for monitoring compliance with their obligations under national law and to leave them there for an indeterminate period after the provision of services has ceased, fails to fulfil its obligations under Article 49 EC.