natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Важно е да се отбележи в това отношение, че от преюдициалното запитване, както и от становищата на страните се установява, че страните не оспорват изложения по-горе факт.
It is important to note here that it is clear from the order for reference, as well as from the parties’ observations, that the latter fact is not disputed by the parties.
Следователно, когато данъчнозадължено лице осъществява едновременно икономическа и неикономическа дейност, приспадането на ДДС, с който са обложени разходите, свързани с емитирането на акции или нетипични скрити участия, е допустимо само доколкото тези разходи могат правилно да бъдат отнесени към икономическата дейност на данъчнозадълженото лице по смисъла на член 2, параграф 1 от Шеста директива.
Therefore, where the taxable person simultaneously engages in an economic activity and a noneconomic activity, the deduction of VAT on expenditure connected with the issue of shares or atypical silent partnerships is allowed only to the extent that that expenditure is correctly to be attributed to the taxable person’s economic activity within the meaning of Article 2(1) of the Sixth Directive.
20 — Решение, посочено по-горе в бележка под линия 5, точка 37 и цитираната съдебна практика.
20 — Kretztechnik, cited in footnote 5, paragraph 37 and the caselaw cited therein.
Както припомних по-горе, в Решение по дело Kretztechnik Съдът бърза да
As I recalled above, in Kretztechnik, the Court hastened to add that a taxable person
21 — Вж. бележка под линия 20, точка 36.
21 — See Kretztechnik, ibid., paragraph 36.
Втори въпрос
Second question
Нито член 17, нито член 19, нито дори Шеста директива per se обаче съдържат каквато и да е разпоредба, която да се отнася до метода или критериите, които трябва да се използват от държавитечленки, когато разпределят данъка по получените доставки между икономическите и неикономическите дейности.
However, neither Article 17 nor Article 19 — nor, for that matter, the Sixth Directive per se — contain any provision which deals with the methods or criteria which should be used by Member States when apportioning input tax between economic activities and noneconomic activities.
С оглед на предложения отговор на първия въпрос е необходимо да се разгледа и вторият въпрос, който по същество са отнася до начина на разпределяне на данъка по получените доставки между икономическата и неикономическата дейност на жалбоподателя (и дали член 17, параграф 5 от Шеста директива трябва да се прилага по аналогия по отношение на това разпределение).
Given the proposed answer to the first question, it is also necessary to consider the second question, which essentially relates to the method of apportionment of input tax between the applicant’s economic and noneconomic activities (and whether Article 17(5) of the Sixth Directive should be applied mutatis mutandis to that apportionment).
С оглед на това мълчание от страна на законодателя на Общността, независимо дали то е умишлено или не, смятам, че Съдът не може да прибави към текста на Шеста директива специфични условия за разпределянето на ДДС по получени доставки във връзка с икономически и неикономически дейности.
In view of that silence on the part of the Community legislature, whether intentional or otherwise, I consider that the Court may not graft specific conditions relating to the apportionment of VAT inputs in relation to economic and noneconomic activities on to the text of the Sixth Directive.
Не смятам, че е уместно, както по-конкретно поддържа жалбоподателят, разпоредбите на Шеста директива да се прилагат по аналогия или mutatis mutandis.
I do not consider it appropriate, as argued in particular by the applicant, to apply the provisions of the Sixth Directive by analogy or mutatis mutandis.
Важно е да се отбележи, че член 17, параграф 5 от Шеста директива се отнася до доставки, за които ДДС се приспада (неосвободени облагаеми доставки), и доставки, за които ДДС не се приспада (освободени облагаеми доставки).
It is important to note that Article 17(5) of the Sixth Directive covers transactions in respect of which VAT is deductible (nonexempt taxable transactions) and transactions in respect of which VAT is not deductible (exempt taxable transactions).
От Решение по дело Sofitam, Floridienne и Berginvest, Cibo Participations и EDM може да се направи изводът, че доставките извън приложното поле на Шеста директива трябва да бъдат изключени от изчисляването на подлежащата на приспадане част, посочена в член 17 и член 19 от Шеста директива 22.
It can be inferred from the judgments in Sofitam, Flor­idienne and Berginvest, Cibo Participations and EDM that transactions outside the scope of the Sixth Directive must be excluded from the calculation of the deductible proportion referred to in Articles 17 and 19 of the Sixth Directive. 22
Следователно, тъй като Шеста директива не съдържа разпоредба относно метода за разпределяне на данъка по получени доставки между икономическите и неикономическите дейности, трябва да се приеме, че това е въпрос, който остава в областта на правото на преценка на държавитечленки 23.
Consequently, as the Sixth Directive makes no provision regarding the method for apportioning input tax between economic and noneconomic activities, it must be concluded that this is a matter which lies within the discretion of the Member States. 23
22 — Решение от 22 юни 1993 г., по дело Sofitam (C-333/91, Recueil, стp.
22 — Case C-333/91 Sofitam [1993] ECR I-3513, paragraphs 13 and 14; Case C-142/99 Floridienne and Berginvest [2000] ECR I-9567, operating part; Cibo Participations, cited in footnote 14, paragraph 44; and EDM, cited in footnote 7, paragraph 54.
I-3513, точки 13 и 14), Решение от 14 ноември 2000 г., по дело Floridienne и Berginvest (C-142/99, Recueil, стp.
In Floridienne and Berginvest, for example, the Court held that Article 19 of the Sixth Directive is to be interpreted as meaning that the following must be excluded from the denominator of the fraction used to calculate the deductible proportions: share dividends paid by its subsidiaries to a holding company which is a taxable person in respect of other activities and which supplies management services to those subsidiaries.
I-9567, диспозитив), както и Решение по дело Cibo Participations, посочено по-горе в бележка под линия 14, точка 44 и Решение по дело EDM, посочено по-горе в бележка под линия 7, точка 54. В Решение по дело Floridienne и Berginvest напр.
23 — I may note here that already in Cibo Participations, in its pleadings the Commission pointed out that since Article 17 of the Sixth Directive makes no provision in respect of transactions arising from an economic activity outside the scope of the Directive, it is for the Member States to determine the method by which the deduction is prohibited.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА Г-Н MAZÁK — ДЕЛO C-437/06 съответната разпоредба в структурата на Шеста директива“ 24.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-437/06 to the aims and role of the provision at issue within the scheme of the Sixth Directive’. 24
Бих искал обаче да подчертая, че когато разпределят данъка по получени доставки между икономически и неикономически дейности, правото на преценка на държавитечленки не е неограничено и те трябва да се съобразяват с някои принципи, произтичащи от Шеста директива, както се тълкува в практиката на Съда.
However, I would stress that when apportioning input tax between economic and noneconomic activities, the Member States’ discretion is not unfettered and they must comply with certain principles resulting from the Sixth Directive as interpreted in the caselaw of the Court.
Предвиденото в член 17 и сл. от Шеста директива право на приспадане представлява неразделна част от механизма на облагане с ДДС и по принцип не може да бъде ограничавано.
The right of deduction provided for in Article 17 et seq. of the Sixth Directive is an integral part of the VAT scheme and in principle may not be limited.
Използваните от държавитечленки метод и критерии за разпределяне трябва да бъдат такива, че да гарантират спазването на целите, които си поставя Шеста директива.
The method and criteria used by the Member States for the apportionment must be such as to ensure that the objectives pursued by the Sixth Directive are respected.
Следователно те не могат да противоречат на принципа на данъчен неутралитет, на който се основава установената с Шеста директива обща система по ДДС и който не допуска икономически оператори, извършващи една и съща дейност, да бъдат третирани различно по отношение на облагането с ДДС 26.
Accordingly, they must not be contrary to the principle of fiscal neutrality on which the common system of VAT established by the Sixth Directive is based, and which precludes economic operators carrying out the same transactions from being treated differently in relation to the levying of VAT. 26
24 — Вж. в този смисъл Решение от 14 септември 2006 г. по дело Wollny (C-72/05, Recueil, стр. I-8297, точка 28).
24 — See, to that effect, Case C-72/05 Wollny [2006] ECR I-8297, paragraph 28.
25 — Вж. по-специално Решение от 6 юли 1995 г. по дело BP Soupergaz (С-62/93, Recueil, стр.
25 — See, in particular, Case C-62/93 BP Soupergaz [1995] ECR I-1883, paragraph 18 and the caselaw cited.
Вж. също дванадесето съображение от преамбюла на Шеста директива.
Cf. also the 12th recital in the preamble to the Sixth Directive.
В това отношение би трябвало да се отбележи, че по дело, което се отнася до различна област (по-специално използването на имущество, което е част от активите на предприятието, за частни цели), но до подобен проблем, Съдът, след като отбелязва, че Шеста директива не „съдържа необходимите насоки за еднакво и точно определяне на правилата за установяване на пълния размер на съответните разходи“, приема, че „трябва да се приеме, че държавитечленки следователно имат известна свобода на преценка по отношение на тези правила, стига да не пренебрегват целите и значението на
In that regard, it should be noted that in a case concerning a different area (namely, the use of property forming part of the assets of a business for private purposes) but a similar issue, after noting that the Sixth Directive did not ‘contain the guidance necessary for defining uniformly and precisely the rules for establishing the full cost concerned’, the Court held that ‘it must be accepted that the Member States therefore have a certain margin of discretion as regards those rules provided that they do not fail to have regard
Ето защо смятам, че Съдът би следвало да отговори по следния начин на поставените от Niedersächsische Finanzgericht въпроси:
I am therefore of the opinion that the Court should give the following answers to the questions referred by the Niedersächsisches Finanzgericht:
„1) Когато данъчнозадължено лице извършва едновременно икономическа и неикономическа дейност, приспадането на данъка, заплатен по получени доставки, с който са обложени разходите, свързани с емитирането на акции или скрити участия, е допустимо само доколкото тези разходи могат правилно да бъдат отнесени към икономическата дейност на това данъчнозадължено лице по смисъла на член 2, параграф 1 от Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизирането на законодателствата на държавитечленки за данъците върху оборота — обща система за данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа.
‘(1) Where a taxable person simultaneously engages in an economic activity and a noneconomic activity, the deduction of input tax on the expenditure connected with the issue of shares or silent partnerships is allowed only to the extent that that expenditure is correctly to be attributed to that person’s economic activity within the meaning of Article 2(1) of Directive 77/388/EEC.
2) Методът на разпределяне на данъка, заплатен по получените доставки между икономическите и неикономическите дейности, е въпрос, който спада към правото на преценка на държавитечленки.
(2) The method of apportionment of the input tax between economic activities and noneconomic activities is a matter which lies within the discretion of the Member States.
Когато упражняват това право на преценка, държавитечленки трябва да гарантират по-спе-циално спазването на принципа на данъчен неутралитет.“
When exercising that discretion, the Member States must ensure, in particular, that the principle of fiscal neutrality is respected.’
По дело C-437/06 с предмет преюдициално запитване, отправено на основание член 234 ЕО от Niedersächsisches Finanzgericht (Германия) с акт от 5 октомври 2006 г., постъпил в Съда на 24 октомври 2006 г., в рамките на производство по дело
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, by the Niedersächsisches Finanzgericht (Germany), made by decision of 5 October 2006, received at the Court on 24 October 2006, in the proceedings
СЪДЪТ (четвърти състав), състоящ се от: г-н K. Lenaerts, председател на състав, г-жа R. Silva de Lapuerta (докладчик), г-н E. Juhász, г-н J. Malenovský и г-н T. von Danwitz, съдии,
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of the Chamber, R. Silva de Lapuerta (Rapporteur), E. Juhász, J. Malenovský and T. von Danwitz, Judges,
SECURENTA генерален адвокат: г-н J. Mazák, секретар: г-н R. Grass, предвид изложеното в писмената фаза на производството, като има предвид становищата, представени:
Advocate General: J. Mazák, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after considering the observations submitted on behalf of:
— за германското правителство, от г-н M. Lumma и г-н C. Blaschke, в качеството на представители,
— the German Government, by M. Lumma and C. Blaschke, acting as Agents,
— за португалското правителство, от г-н L. Fernandes и г-н R. Laires, в качеството на представители,
— the Portuguese Government, by L. Fernandes and R. Laires, acting as Agents,
— за правителството на Обединеното кралство, от г-жа Z. Bryanston-Cross, в качеството на представител, подпомагана от г-н P. Harris, barrister,
— the United Kingdom Government, by Z. Bryanston-Cross, acting as Agent, and by P. Harris, Barrister,
— за Комисията на Европейските общности, от г-н D. Triantafyllou, в качеството на представител, след като изслуша заключението на генералния адвокат, представено в съдебното заседание от 11 декември 2007 г.
— the Commission of the European Communities, by D. Triantafyllou, acting as Agent, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 11 December 2007,
2008 — ДЕЛО C-437/06 постанови настоящото
2008 — CASE C-437/06 gives the following
Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 2, параграф 1 и на член 17, параграф 5 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 г. относно хармонизирането на законодателствата на държавитечленки за данъците върху оборота — обща система за данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр.
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Articles 2(1) and 17(5) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment (OJ 1977 L 145, p.
Запитването е отправено в рамките на спор между Securenta Göttinger Immobilienanlagen und Vermögensmanagement AG (наричано понататък „Securenta“) и Finanzamt Göttingen (наричано понататък „Finanzamt“) относно правото на приспадане на суми по данък добавена стойност (наричан понататък „ДДС“).
The reference has been made in the course of proceedings between Securenta Göttinger Immobilienanlagen und Vermögensmanagement AG (‘Securenta’) and the Finanzamt Göttingen (‘the Finanzamt’) concerning the scope of the right to deduct amounts of value added tax (‘VAT’).
Член 2 от Шеста директива предвижда:
Article 2 of the Sixth Directive provides:
„С данък върху добавената стойност се облагат:
‘The following shall be subject to value added tax:
1. доставките на стоки или услуги, извършени възмездно на територията на страната от данъчнозадължено лице, действащо в това си качество;
1. the supply of goods or services effected for consideration within the territory of the country by a taxable person acting as such;
Член 4 от Шеста директива излага следните определения:
Article 4 of the Sixth Directive sets out the following definitions:
„Данъчно задължено лице“ е всяко лице, което извършва независима икономическа дейност, посочена в параграф 2, където и да е независимо от целите и резултатите от тази дейност.
“Taxable person” shall mean any person who independently carries out in any place any economic activity specified in paragraph 2, whatever the purpose or results of that activity.
Използването на материално или нематериално имущество с цел получаване на редовен доход от него също се счита за икономическа дейност.
The exploitation of tangible or intangible property for the purpose of obtaining income therefrom on a continuing basis shall also be considered an economic activity.
Член 13, Б от Шестата директива гласи:
Under Article 13B of the Sixth Directive:
„Без да се засягат други общностни разпоредби, държавитечленки при условия, които те определят, за да осигурят правилно и ясно прилагане на правилата за освободени доставки и да предотвратят възможна измама, избягване на данъци или злоупотреба, освобождават от данък върху добавената стойност:
‘Without prejudice to other Community provisions, Member States shall exempt the following under conditions which they shall lay down for the purpose of ensuring the correct and straightforward application of the exemptions and of preventing any possible evasion, avoidance or abuse:
5. сделките, включително договаряне, с изключение на управление и отговорно пазене, с акции и дялове на дружества или сдружения, необезпечени облигации и други ценни книжа […]
5. transactions, including negotiation but not management or safekeeping, in shares, interests in companies or associations, debentures and other securities …
Член 17 от Шеста директива има следната редакция:
Article 17 of the Sixth Directive is worded as follows:
Държавитечленки предоставят също на всяко данъчнозадължено лице правото на приспадане или възстановяване на данъка върху добавената стойност, посочен в параграф 2, доколкото стоките и услугите се използват за нуждите на a) сделки, свързани с икономическите дейности, посочени в член 4, параграф 2, които се извършват в друга страна и които биха отговаряли на условията за приспадане на данъка, ако биха били извършени на територията на страната;
Member States shall also grant to every taxable person the right to a deduction or refund of the value added tax referred to in paragraph 2 in so far as the goods and services are used for the purposes of:
Що се отнася до стоките и услугите, предназначени да бъдат използвани от данъчнозадълженото лице както за сделки, за които данъкът върху добавената стойност подлежи на приспадане […], така и за сделки, за които данъкът върху добавената стойност не подлежи на приспадане, приспада се само частта от данъка върху добавената стойност, която е пропорционална на сумата съответстваща на първата категория сделки.
As regards goods and services to be used by a taxable person both for transactions in respect of which VAT is deductible and for transactions in respect of which it is not … only such proportion of the value added tax shall be deductible as is attributable to the former transactions.
SECURENTA г) да разрешат на данъчнозадълженото лице или да го задължат да извърши приспадането в съответствие с разпоредбата на първа алинея за всички стоки и услуги, използвани за всички сделки, посочени в нея; д) да предвидят за случаите, в които неподлежащият на приспадане от данъчнозадълженото лице ДДС е незначителен, той да бъде третиран като нулев.
(d) authorise or require the taxable person to make the deduction in accordance with the rule laid down in the first subparagraph, in respect of all goods and services used for all transactions referred to therein;
Съгласно член 19 от Шеста директива:
In accordance with Article 19 of the Sixth Directive:
— с числител общата сума без данък върху добавената стойност на годишния оборот от сделки, за които [ДДС] подлежи на приспадане съгласно член 17, параграфи 2 и 3, и
— as numerator, the total amount, exclusive of value added tax, of turnover per year attributable to transactions in respect of which value added tax is deductible under Article 17(2) and (3);
— знаменател общата сума без данък върху добавената стойност на годишния оборот от сделките, включени в числителя, и от сделките, за които [ДДС] не подлежи на приспадане. […]
— as denominator, the total amount, exclusive of value added tax, of turnover per year attributable to transactions included in the numerator and to transactions in respect of which value added tax is not deductible. …
Сумите от оборота при съпътстващи сделки с недвижими имоти и съпътстващи финансови сделки, също се изключват. […]
Amounts of turnover attributable to incidental real estate and financial transactions shall also be excluded.
Ако няма такива сделки за предходната година или когато те са незначителни по размер, подлежащата на приспадане част се определя по предварителна оценка под надзора на данъчните власти от данъчнозадълженото лице въз основа на неговите собствени прогнози.
In the absence of any such transactions to refer to, or where they were insignificant in amount, the deductible proportion shall be estimated provisionally, under the supervision of the tax authorities, by the taxable person on the basis of his own forecasts.
Приспаданията, направени въз основа на такива предварителни части, се коригират, когато частта бъде окончателно изчислена през следващата година.“ [неофициален превод]
Deductions made on the basis of such provisional proportions shall be adjusted when the final proportion is fixed during the following year.’
Съгласно § 1, алинея 1 от Закона от 1993 за данъка върху оборота (Umsatzsteuergesetz 1993, BGBl. 1993 I, стp.
Paragraph 1(1) of the Law on Turnover Tax 1993 (Umsatzsteuergesetz 1993, BGBl. 1993 I, p.
565, наричан понататък „UStG“) с ДДС се облагат сделките, извършени възмездно на територията на държавата от търговец в рамките на неговата дейност.
565; ‘the UstG’) provides that certain transactions effected for consideration within the State by a trader in the course of business are to be subject to VAT.
Съгласно § 4, алинея 8, букви е) и f) от UStG освободени са сделките, включително договарянето с ценни книги, с изключение на управление и отговорно пазене, както и сделките и договарянето с дялови участия в дружества и в други сдружения.
In accordance with Paragraph 4(8)(e) and (f) of the UStG, transactions, including negotiation but not management or safekeeping, in securities and transactions and negotiations concerning interests in companies or other associations are exempt from taxation.
§ 15 от UStG предвижда:
Paragraph 15 of the UStG provides:
„1) Данъчнозадълженото лице може да приспадне следните суми на начисления му данък по получени от него доставки:
‘(1) The trader may deduct the following amounts of input tax:
1. данъкът, посочен на отделен ред върху фактурите […] за извършени от други данъчнозадължени лица доставки на стоки или услуги за целите на своята икономическа дейност […];
1. tax shown separately in invoices … for supplies of goods or services effected by other traders for the purposes of its business …;
2. заплатеният данък върху оборота при внос на стоки, които са внесени на територията на страната за целите на своята икономическа дейност […];
2. the turnover tax on imports in respect of goods imported for the purposes of its business …;
3. данъкът по отношение на вътреобщностните придобивания на стоки за целите на своята икономическа дейност.
3. the tax in respect of the intraCommunity acquisition of goods for the purposes of its business.
2) От приспадане се изключва заплатеният данък за получени доставки, при внос и при вътреобщностно придобиване на стоки и по доставки на услуги, които данъчнозадълженото лице използва за целите на следните доставки:
(2) There shall be no deduction of tax in respect of the supply, importation or intraCommunity acquisition of goods, or in respect of supplies of services, which the trader uses for the purposes of the following transactions:
1. освободени доставки,
1. exempt transactions,