natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В случаи на едновременна употреба на тези продукти с ципрофлоксацин е необходим контрол на протромбиновото време (ПВ) или на други подобни изследвания.
In the case of concomitant administration of these products, prothrombin time (PT) or other suitable coagulation tests should be monitored.
При необходимост, дозата на пероралния антикоагулант трябва да бъде адаптирана адекватно.
If necessary, the oral anticoagulant dose should be adjusted as appropriate.
Глибенкламид При едновременна употреба, в определени случаи ципрофлоксацин може да усили ефекта на глибенкламид (хипогликемия).
Glibenclamide When used simultaneously, ciprofloxacin may, in certain cases, increase the effect of glibenclamide (hypoglycaemia).
Нестероидни противовъзпалителни средства (НСПВС) Изследвания върху животни показват, че едновременното приложение на много високи дози флуорохинолони и определени НСПВС (но не ацетилсалицилова киселина) може да предизвика гърчове.
NSAIDs Animal trials have shown that the concurrent administration of very high doses of fluoroquinolones and certain NSAIDs (but not acetylsalicylic acid) may provoke convulsions.
Мексилетин Едновременното приложение на ципрофлоксацин и мексилетин може да доведе до повишаване на плазмената концентрация на мексилетин.
Mexiletine Simultaneous administration of ciprofloxacin and mexiletine can lead to increased plasma concentrations of mexiletine.
Има ограничени данни относно употребата на ципрофлоксацин по време на бременност.
There are limited data on the use of ciprofloxacin during pregnancy.
Няма данни досега, че употребата на ципрофлоксацин или други хинолони увеличава риска от конгенитални аномалии или други нежелани ефекти по време на първия триместър от бременността.
Up to now, no evidence has been found of an increased risk of congenital abnormalities or other undesirable effects following use of ciprofloxacin or other quinolones during the first trimester.
В експериментални проучвания с животни не са наблюдавани тератогенни ефекти.
Teratogenic effects have not been observed in animal experimental research.
При млади и пренатални животни третирани с хинолони, се наблюдава недоразвитие на ставните хрущяли.
In juvenile and prenatal animals exposed to quinolones effects on immature cartilage have been observed.
Тъй като риска за хората не е проучен, не се препоръчва приложението на Ciprofloxacin Kabi по време на бременност (виж част 4. 3).
Since the risks for humans are unknown Ciprofloxacin Kabi must not be administered during pregnancy (see section 4.3).
23 Кърмене Ципрофлоксацин се екскретира в майчиното мляко.
Ciprofloxacin is excreted in breast milk.
Поради риск от артропатия и други тежки интоксикации за новороденото, ципрофлоксацин е противопоказан за употреба по време на кърмене (виж част 4. 3).
Due to the risk of arthropathy and other potentially severe toxicity in the infant, ciprofloxacin is contraindicated during lactation (see section 4.3).
Ciprofloxacin Kabi има незначително или умерено влияние върху способността за шофиране или работа с машини.
Ciprofloxacin Kabi has minor or moderate influence on the ability to drive and use machines.
При поява на нежелани ефекти върху централната нервна система, като замаяност, е забранено шофирането и работата с машини.
When undesirable effects on the central nervous system, like dizziness, occur, it is prohibited to drive a vehicle or to operate machines.
Нежелани лекарствени реакции са наблюдавани при 5- 14% от пациентите лекувани с ципрофлоксацин.
Adverse reactions have been reported in 5-14% of patients receiving ciprofloxacin.
Най- често нежелани лекарствени реакции се наблюдават от страна на храносмилателната и централната нервна система.
Most frequent adverse reactions involve the gastro-intestinal tract and the central nervous system.
Наблюдавани са следните нежелани лекарствени реакции:
The following adverse reactions have been observed:
В тази таблица честотата на нежеланите лекарствени реакции е представена както следва:
24 In this section undesirable effects are defined as follows:
Много чести Чести Нечести Редки Много редки, включващи изолирани съобщения
very common common uncommon rare very rare, including isolated reports
(> 1/ 10) (> 1/ 100, < 1/ 10) (> 1/ 1000, < 1/ 100) (> 1/ 10 000, < 1/ 1000) (< 1/ 10 000)
(> 1/ 10) (> 1/ 100 ,< 1/10) (> 1/1000 ,< 1/100) (> 1/10 000, < 1/ 1000) (< 1/10 000)
Нечести: монилиаза.
Uncommon: moniliasis
Нечести: еузинофилия, левкопения.
Uncommon: eosinophilia, leukopenia.
Редки: левкопения (гранулоцитопения), анемия, левкоцитоза, промени в протромбиновото време, тромбоцитопения, тромбоцитемия (тромбоцитоза).
Rare: leukopenia (granulocytopenia), anaemia, leukocytosis, altered prothrombin values, thrombocytopenia, thrombocytemia (thrombocytosis).
Редки: едем (периферен, ангио, фациален), алергични реакции, медикаментозна треска, анафилактоидни (анафилактични) реакции.
Rare: oedema (peripheral, angio, facial), allergic reaction, drug fever, anaphylactoid (anaphylactic) reaction.
Много редки: белодробен оток в случай на шок (анафилактичен; животозастрашаващ), сърбящ обрив, симптоми подобни на серумна болест.
Very rare: pulmonary oedema in case of shock (anaphylactic; life-threatening), itching rash, serum sickness-like symptoms.
Редки: тревожност, нощни кошмари, депресия, халюцинации.
Rare: anxiety, nightmares, depression, hallucinations.
Много редки: психотични реакции.
Very rare: psychotic reactions.
Чести: променени вкусови усещания, замаяност, главоболие, безсъние, възбуда, обърканост.
Common: perverted sensation of taste, dizziness, headache, insomnia, agitation, confusion.
24 Редки: загуба на вкусовите усещания (намалени вкусови усещания), парестезия (периферна паралгезиа), тремор (треперене), гърчове, мигрена.
Rare: taste loss (reduced taste), paraesthesia (peripheral paralgesia), tremor (shaking), convulsions, migraine.
Много редки: парозмия (увредено обоняние), анозмия (обикновено обратима след прекъсване на лечението), тонично- клонични гърчове, променена (нестабилна) походка, повишено вътречерепно налягане.
Very rare: parosmia (impaired smell), anosmia (usually reversible after interruption), grand mal convulsion, abnormal (unstable) gait, intracranial hypertension.
Редки: нарушено виждане, диплопия, хроматопсия.
Rare: disturbed vision, diplopia, chromatopsia.
Редки: шум в ушите, временна загуба на слуха (особено на високите честоти).
Rare: tinnitus, transient hearing loss (particularly high frequencies).
В много редки случаи се съобщава за вентрикуларна аритмия, удължен QT интервал и torsades de pointes.
In very rare cases ventricular arrhythmia, QT interval prolongation and torsades de pointes have been reported.
Тези нарушения се наблюдават предимно при пациенти с по- нататъшни рискови фактори за QTc удължаване.
These events were observed predominantly among patients with further risk factors for QTc prolongation.
(тромбо) флебит.
(thrombo)phlebitis.
Редки: синкоп (загуба на съзнание), вазодилатация (топлинен стрес).
Rare: syncope (fainting), vasodilation (heat stress).
Много редки: васкулит, петехии, хеморагични були, пъпки, образуване на крусти.
Very rare: vasculitis (petechiae, hemorrhagic bullae, papules, crust formation).
Редки: диспнея, ларингиален оток.
25 Rare: dyspnoea, laryngeal oedema.
Редки: гадене, диария.
Common: nausea, diarrhoea.
Нечести: повръщане, диспепсия, метеоризъм, анорексия, коремна болка.
Uncommon: vomiting, dyspepsia, flatulence, anorexia, abdominal pain.
Много редки: монилиаза (стомашно- чревна), панкреатит.
Very rare: moniliasis (gastro-intestinal), pancreatitis.
Редки: иктер, холестатичен иктер.
Rare: icterus, cholestatic icterus.
Много редки: хепатит, некроза на чернодробните клетки (много рядко водеща до животозастрашаващо увреждане на чернодробната функция).
Very rare: hepatitis, liver cell necrosis (very rarely resulting in life-threatening liver function failure).
Нарушения на кожата и подкожните тъкани:
Skin and subcutaneous tissue disorders:
Редки: фоточувствителност.
Rare: photosensibility.
Много редки: еритема нодозум (лека), синдром на Stevens- Johnson, епидермална некролиза (синдром на Lyell).
Very rare: erythema nodosum, erythema multiforme (minor), Stevens-Johnson syndrome, epidermal necrolysis (Lyell Syndrome).
Нарушения на мускулно- скелетната система и съединителната тъкан Нечести: атралтия (болка в ставите).
Uncommon: arthralgia (joint pain).
Редки: миалгия (болка в мускулите), нарушение на ставите (оток на ставите).
Rare: myalgia (muscular pain), joint disorder (swollen joints).
Много редки: тендинит (особено на Ахилесовото сухожилие), частична или пълна руптура на сухожилията (особено на Ахилесовото сухожилие), влошаване симптомите на миастения.
Very rare: tendinitis (in particular of the Achilles tendon), partial or total tendon ruptures (in particular of the Achilles tendon), aggravation of the symptoms of myasthenia.
Редки: остра бъбречна недостатъчност, нарушена бъбречна функция,, вагинална монилиаза, хематурия, кристалурия, интерстициален нефрит.
Rare: acute renal failure, impaired renal function, vaginal moniliasis, haematuria, crystalluria, interstitial nephritis.
Общи нарушения и ефекти на мястото на приложение Нечести: астезия (общо усещане за слабост, умора), реакции на мястото на инжектиране.
Uncommon: asthenia (general sensation of weakness, fatigue), injection site reactions.
25 Редки: потене.
Rare: transpiration.
Нечести: увеличени стойности на креатинина, повишена урея; абнормни стойности на чернодробните покозатели (увеличен SGOT и SGPT), билирубинемия и увеличена алкална фосфатаза.
Uncommon: increase of blood creatinine levels, increased blood urea; abnormal liver function test results (increased SGOT and SGPT), bilirubinemia and increased alkaline phosphatase.
Много редки: увеличени стойности на амилаза/ липаза.
Very rare: increment of amylase/ lipase levels.
При остро предозиране може да се наблюдава обратимо увреждане на бъбреците.
In acute and extreme overdosage, reversible kidney damage is seen.
При предозиране с 12 g се съобщава за симптоми на лека токсичност.
An overdose of 12 g has been reported to lead to mild symptoms of toxicity.
Симптомите на предозиране се изразяват в замаяност, тремор, главоболие, умора, припадъци, халюцинации, обърканост, стомашно- чревни разстройства, нарушения на бъбречната и чернодробната функция, кристалурия, хематурия.
Symptoms of overdose may include dizziness, tremor, headaches, tiredness, seizures, hallucinations, confusion, gastrointestinal upset, liver and kidney abnormalities, crystalluria, haematuria.
Пациентите трябва да бъдат внимателно наблюдавани и при нужда да бъде приложено подходящо лечение.
The patient should be monitored closely and treated symptomatically with supportive measures.
Да се осигури адекватна хидратация.
Adequate hydration must be ensured.
Само малка част от продукта (< 10%) се отделя след хемодиализа или перитонеална диализа.
At haemodialysis or peritoneal dialysis only a modest amount of ciprofloxacin (less than 10%) is eliminated.
Хинолонови антибактериални средства, (ATC код:
Quinolone antibacterials (ATC code:
J01MA02)
J01MA02)
Ципрофлоксацин притежава in vitro антибактериална активност срущу голям брой Грам - отрицателни аеробни микроорганизми, включително P. aeruginosa.
26 Ciprofloxacin is effective in vitro against a large number of Gram-negative aerobic bacteria including P. aeruginosa.
Активен е и срещу Грам - положителни патогени като стафилококи и стрептококи.
It is also effective against Gram-positive organisms, such as staphylococci and streptococci.
Анаеробните микроорганизми са по - малко чувствителни към действието на продукта.
Anaerobes are generally less sensitive.
Ципрофлоксацин притежава бърз бактерициден ефект както в пролиферативната фаза, така и по време на фазата на покой на бактериите.
Ciprofloxacin has a rapid bactericidal effect, both in the growth phase and in the rest phase.
По време на пролиферативната фаза на бактериите се извършват процеси на дупликация, транскрипция и възстановяване на бактериалната ДНК.
During the growth phase of bacteria, a partial rolling up and unfolding of chromosomes takes place.
Основна роля в тези процеси играе ензима ДНК- гираза.
The enzyme DNA-gyrase plays a crucial role in this process.
Ципрофлоксацин инхибира ензима ДНК- гираза, в резултат на което се инхибира процеса на синтезиране на бактериална ДНК.
Ciprofloxacin inhibits DNA-gyrase, resulting in inhibition of DNA synthesis.
Резистентност към ципрофлоксацин се развива на етапи чрез геномни мутации (multiple- step тип).
Resistance to ciprofloxacin develops in stages through genomic mutations (multiple-step type).
Свързаната с хинолоновата резистентност трансферабилна плазмид- медиирана хинолонова резистентност, се открива в хинолон- резистентни клинични щамове на E. coli и Klebsiella spp.
Transferable plasmid-mediated quinolone resistance associated with qnr has been detected in quinolone-resistant clinical strains of E. coli and Klebsiella spp.
В резултат на този механизъм на действие, ципрофлоксацин не показва кръстосана резистентност с други важни, химически различни групи вещества, като бета - лактамни антибиотици, аминогликозиди, тетрациклини, макролиди и полипептиди, сулфонамиди, триметоприм и нитрофурантоин.
As a result of its mechanism of action, ciprofloxacin does not show cross-resistance with other important, chemically different groups of substances such as beta-lactam antibiotics, aminoglycosides, tetracyclines, macrolides and polypeptides, sulphonamides, trimethoprim and nitrofurantoine.
В групата на хинолоните е наблюдавана кръстосана резистентност.
Within the class of quinolones cross-resistance has been observed.
Развитие на резистентност към ципрофлоксацин и други флуорохинолони е наблюдавана при стафилококи, по- специално метицилин- резистентен S. aureus, P. aeruginosa, E. coli и E. faecalis (виж таблицата на чувствителните видове).
Development of resistance to ciprofloxacin and other fluoroquinolones has been observed in staphylococci, especially methicillin- resistant S. aureus, P. aeruginosa, E. coli and E. faecalis (see the sensitivity table).
Особено пациенти подложени на дългосрочно лечение (напр. при кистозна фиброза, остеомилит), или пациенти, крайно податливи на инфекции
Especially patients undergoing long-term treatment (e. g. in cystic fibrosis, osteomyelitis), or patients who are extremely susceptible to infections (e. g. in selective prophylaxis in certain groups of neutropenic patients, artificial ventilation) show the highest risk.
(напр. при селективна
The percentage of resistant strains can be subject to great local variation.
По тази причина се препоръчва редовно определяне на резистентността.
Regular determination of resistance is therefore recommended.
26 Гранични стойности:
Breakpoints:
Според EUCAST следните гранични стойности за аеробни бактерии са определени за ципрофлоксацин:
According to EUCAST the following breakpoints for aerobic bacteria have been defined for ciprofloxacin:
- Enterobacteriaceae: ≤0. 5 µg/ ml за чувствителност, > 1 µg/ ml за резистентност;
- Enterobacteriaceae: ≤ 0.5 µg/ ml for susceptible, > 1 µg/ ml for resistant;
- Pseudomonas spp. ≤0. 5 µg/ ml за чувствителност, > 1 µg/ ml за резистентност;
- Pseudomonas spp. ≤ 0.5 µg/ ml for susceptible, > 1 µg/ ml for resistant;
- Acinetobacter spp. ≤1 µg/ ml за чувствителност, > 1 µg/ ml за резистентност;
- Acinetobacter spp. ≤ 1 µg/ ml for susceptible, > 1 µg/ ml for resistant;
- S. pneumonia ≤0. 125 µg/ ml за чувствителност, > 2 µg/ ml за резистентност;
- S. pneumonia ≤ 0.125 µg/ ml for susceptible, > 2 µg/ ml for resistant;
- Staphylococcus spp. ≤1 µg/ ml за чувствителност, > 1 µg/ ml за резистентност;
- Staphylococcus spp. ≤ 1 µg/ ml for susceptible, > 1 µg/ ml for resistant;
- H. influenza and M. catarrhalis ≤0. 5 µg/ ml за чувствителност, > 0. 5 µg/ ml за резистентност;
- H. influenza and M. catarrhalis ≤ 0.5 µg/ ml for susceptible, > 0.5 µg/ ml for resistant;
- Neisseria gonorrhoeae: ≤0. 03 µg/ ml за чувствителност, > 0. 06 µg/ ml за резистентност;
- Neisseria gonorrhoeae: ≤ 0.03 µg/ ml for susceptible, > 0.06 µg/ ml for resistant;
- N. meningitides: ≤0. 03 µg/ ml за чувствителност, > 0. 06 µg/ ml за резистентност;
- N. meningitides: ≤ 0.03 µg/ ml for susceptible, > 0.06 µg/ ml for resistant;
Гранични стойности независещи от вида са ≤0. 5 µg/ ml за чувствителни, и > 1 µg/ ml резистентни организми.
Non-species related breakpoints are ≤ 0.5 µg/ ml for susceptible, and > 1 µg/ ml for resistant organisms.
Разпостранението на придобитата резистентност може да варира географски и с времето за селектирани видове е желателна локална информация за резистентността, особено при лечение на тежки инфекции.
The prevalence of acquired resistance may vary geographically and with time for selected species and local information on resistance is desirable, particularly when treating severe infections.
При необходимост трябва да се потърси съвет от експерт, когато локалното разпостранение на резистентността е такова, че използването на някакъв лекарствен продукт поне при някои видове инфекции е под въпрос.
As necessary, expert advice should be sought when the local prevalence of resistance is such that the utility of the agent in at least some types of infections is questionable.
Чувствителни към продукта видове Грам- положителни микроорганизми Bacillus anthracis Грам- отрицателни аеробни микроорганизми Citrobacter spp.
Commonly susceptible species Gram-positive species Bacillus anthracis Gram-negative aerobe species Citrobacter spp.
Moraxella catarrhalis Morganella spp.
Moraxella catarrhalis Morganella spp.
Morganella morganii Proteus spp.
Morganella morganii Proteus spp.
Proteus mirabilis Proteus vulgaris Salmonella spp.
27 Proteus vulgaris Salmonella spp.
Serratia liquefaciens Serratia marcescens Shigella spp.
Serratia liquefaciens Serratia marcescens Shigella spp.
Shigella flexneri Shigella sonnei
Shigella flexneri Shigella sonnei
Видове, при които придобитата резистентност може да бъде проблем Грам- положителни аеробни микроорганизми Coagulase- negative Staphylococcus Enterococcous faecalis MRSA * Staphylococcus aureus Staphylococcus aureus (метицилин чувствителни) Streptococcus spp.
Species for which acquired resistance may be a problem Gram-positive aerobes Coagulase-negative Staphylococcus Enterococcous faecalis MRSA* Staphylococcus aureus Staphylococcus aureus (methicillin susceptible) Streptococcus spp.
Streptoococus agalactiae Streptococcus pneumoniae
Streptococcus agalactiae Streptococcus pneumoniae S. pneumoniae PEN-R Streptococcus pyogenes Gram-negative aerobes Acinetobacter spp.
Acinetobacter baumannii Campylobacter spp.
Acinetobacter baumannii Campylobacter spp.
Campylobacter jejuni Enterobacter spp.
Campylobacter jejuni Enterobacter spp.
Enterobacter aerogenes Enterobacter spp. продуциращи Amp- C Escherichia coli E. coli продуциращи ESBL Klebsiella pneumoniae Klebsiella oxytoca Klebsiella pneumoniae продуциращи ESBL Neisseria gonorrhoeae Pseudomonas aeruginosa
Amp-C producing Escherichia coli E. coli ESBL producing Klebsiella pneumoniae Klebsiella oxytoca Klebsiella pneumoniae ESBL producing Neisseria gonorrhoeae Pseudomonas aeruginosa
Микроорганизми с вродена резистентност Грам- положителни аеробни микроорганизми Enterococcus spp.
Inherently resistant organisms Gram-positive aerobes Enterococcus spp.
Enterococcus faecium Staphylococcus epidermidis Staphylococcus haemolyticus Грам- отрицателни аеробни микроорганизми E. coli multi- resistant Providencia spp.
Enterococcus faecium Staphylococcus epidermidis Staphylococcus haemolyticus Gram-negative aerobes E. coli multi-resistant Providencia spp.
Stenotrophomonas maltophilia Други патогени Ureaplasma urealyticum Анаеробни микроорганизми Bacteroides fragilis
Stenotrophomonas maltophilia Other pathogens Ureaplasma urealyticum Anaerobes Bacteroides fragilis
* MRSA е много вероятно да прояви резистентност към ципрофлоксацин и продукта не трябва да се прилага за лечение на предполагаеми или доказани MRSA инфекции, освен ако не е известно, че организма е чувствителен.
* MRSA are very likely to be resistant to ciprofloxacin and ciprofloxacin should not be used to treat presumed or known MRSA infections unless the organism is known to be susceptible.
Абревиатури:
28 Abbreviations:
Бета- лактамаза с разширен спектър MRSA:
Extended Spectrum Beta-lactamases MRSA:
Метицилин резистентен Staphylococcus aureus
Methicillin-resistant Staphylococcus aureus
Проучвания на резус фактор при маймуни, подложени на действието на антракс чрез инхалиране показват, че 8/ 9 животни оцеляват след експеримента, когато тези животни са третирани, от първия ден след експозицията на антракс, с ципрофлоксацин 2 пъти дневно, в продължение на 30 дни.
A study on Rhesus-monkeys that were exposed to anthrax by inhalation revealed that 8/ 9 animals survived the experiment when these animals were treated from 1 day after anthrax exposure with ciprofloxacin twice daily for a period of 30 days.
МІС на щама на антраксния вирус, който е използван в това проучване е 0. 08 mcg/ ml.
The MIC of the Bacillus anthrax strain that was applied in this study was 0.08 µg/ ml.
Тъй като МІС90 за ципрофлоксацин на 70 други щама на Bacillus anthrax варира между 0. 03- 0. 06 µg/ ml, е много вероятно ципрофлоксацин да притежава активност и към други щамове, освен към включените в това проучване.
Because the MIC90 for ciprofloxacin of 70 other Bacillus anthrax strains varied between 0.03-0.06 µg/ ml, it seems likely that ciprofloxacin would also be effective in other strains than the one that was applied in this study.
Няма достатъчно клинични данни обаче, за да се направи извод относно ефиктивността на ципрофлоксацин за лечение на антраксния вирус при хора.
There are however no sufficient clinical data available to draw conclusion about the effectiveness of ciprofloxacin in the treatment of anthrax in humans.
На лекарите се препоръчва да съблюдават действащия национален и/ или интернационален консенсус относно лечението на антраксния вирус.
Physicians are recommended to follow current national and/ or international consensus documents regarding the treatment of anthrax.
Пик на плазмената концентрация се постига 0. 5 - 2 часа след прием на 50 - 1 000 mg перорално и варира от 0. 3 до 5. 9 mg/ l.
The peak plasma concentration is reached 0.5 - 2 hours after taking 50 - 1000 mg p. o. and varies from 0.3 - 5.9 mg/ l.
Съществува линейна зависимост между дозата от една страна и плазмената концентрация и AUC от друга.
There is a linear correlation between dose on the one hand and plasma concentration and AUC on the other.
Бионаличността на ципрофлоксацин след перорално приложение е между 70% and 85%.
The bioavailability of ciprofloxacin after oral administration is between 70% and 85%.
Бионаличността е по- ниска, се прилагат едновременно антиацидни продукти, съдържащи алуминиев хидроксид и/ или магнезиев хидроксид и калциеви и железни соли.
The bioavailability is lower if antacids that contain aluminium and/ or magnesium hydroxide, and calcium and iron salts are used concomitantly.
При повторно приложение (два пъти дневно) не се наблюдава кумулиране.
No accumulation occurs on repeated administration (twice daily).
Дванадесет часа след интравенозно приложение на 200 mg плазмената концентрация е все още по- висока в сравнение с MIC стойностите на голяма част от клинично значимите патогени (приблизително 0. 1 µg/ ml).
Twelve hours after i. v. administration of 200 mg the plasma concentration is still higher than the MIC values of the majority of clinically relevant pathogens (approximately 0.1 µg/ ml).
В стационарни условия, обемът на привидно разпределение е между 1, 7 и 2, 7 l/ kg.
In steady-state conditions the apparent distribution volume of ciprofloxacin is situated between 1,7 and 2,7 l/ kg.
Този относително висок обем на разпределение показва ефективна пенетрация в тъканите и течностите.
This relatively high distribution volume indicates an effective tissue and fluid penetration.
Това се отнася за жлъчката, бъбреците, жлъчния мехур и чернодробната тъкан.
This applies to gall, kidney, gall bladder and liver tissue.
Концентрацията в тъканите на белия дроб, на половите органи, на простатата и в течностите също е значително по- висока в сравнение със серумната концентрация.
Concentrations in pulmonary tissue, gynaecological tissue and prostate tissue and fluid were also significantly higher than the serum concentration.