natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Наблюдавани са изолирани случаи на маточен кръвоизлив/ атония на матката.
Incidental cases of uterine haemorrhage/ uterine atony were reported.
Честотата при клиничните проучвания не надвишава тази на контролните групи.
The frequency did not exceed that of the control groups in clinical trials.
Наблюдаван е един случай на алергична реакция, който се смята, че вероятно е свързан с атозибан.
One case of allergic reaction was reported, which was considered to be probably related to atosiban.
АТС код:
Other gynecologicals, ATC code:
G02CX01.
G02CX01
TRACTOCILE съдържа атозибан (INN) – синтетичен пептид ([Mpa, D- Tyr (Et), Thr, Orn] - oxytocin), който е конкурентен антагонист на човешкия окситоцин на рецепторно ниво.
TRACTOCILE contains atosiban (INN), a synthetic peptide ([Mpa1, D-Tyr(Et)2, Thr4, Orn8]-oxytocin) which is a competitive antagonist of human oxytocin at receptor level.
Установено е също, че аtosiban се свързва с вазопресиновите рецептори като инхибира ефекта на вазопресина.
In rats and guinea pigs, atosiban was shown to bind to oxytocin receptors, to decrease the frequency of contractions and the tone of the uterine musculature, resulting in a suppression of uterine contractions.
При експериментални животни атозибан не проявява сърдечно- съдови ефекти.
Atosiban was also shown to bind to the vasopressin receptor, thus inhibiting the effect of vasopressin.
При хора
In animals atosiban did not exhibit cardiovascular effects.
атозибан в препоръчаната дозировка подтиска маточните контракции при
In human pre-term labour, atosiban at the recommended dosage antagonises uterine contractions and induces uterine quiescence.
преждевременно раждане и предизвиква неподвижност на матката.
The onset of uterus relaxation following atosiban is rapid, uterine contractions being significantly reduced within 10 minutes to achieve stable uterine quiescence (≤ 4 contractions/ hour) for 12 hours.
Клиничните проучвания във фаза ІІІ (CAP- 001 проучвания) включват данни от 742 жени, които са с диагноза преждевременно раждане на 23- 33- та седмица от бременността и са рандомизирани да получават атозибан (съгласно указанията) или β- адренергичен агонист (тестувана доза).
Phase III clinical trials (CAP-001 studies) include data from 742 women who were diagnosed with pre-term labour at 23– 33 weeks of gestation and were randomised to receive either atosiban (according to this labelling) or β -agonist (dose-titrated).
Данните показват, че 59, 6% (n = 201) и 47, 7% (n = 163) от лекуваните с
Most of the
Повечето от недостатъците на лечението при CAP- 001 бяха свързани с лошата поносимост.
5 treatment failures in CAP-001 were caused by poor tolerability.
Недостатъците от лечението причинени от недостатъчната ефикасност са значително (р = 0, 003) по- чести при атозибан (n = 48; 14, 2%), отколкото при третираните с β- агониста жени (n = 20; 5, 8%).
Treatment failures caused by insufficient efficacy were significantly (p=0.0003) more frequent in atosiban (n=48, 14.2%) than in the β -agonist-treated women (n=20, 5.8%).
Тази находка обаче се основава върху много малък брой наблюдавани случаи (n = 129 пациенти).
In the CAP-001 studies the probability of remaining undelivered and not requiring alternative tocolytics within 7 days of treatment initiation was similar for atosiban and beta-mimetics treated women at gestational age of 24-28 weeks.
Вторични крайни точки за оценка:
However, this finding is based on a very small sample (n=129 patients).
съотношението на жените запазили бременността си в продължение на 48 часа от започване на лечението.
Secondary endpoints: secondary efficacy parameters included the proportion of women remaining undelivered within 48 h of treatment initiation.
Няма разлика по отношение на този показател между групите с атозибан и β - миметик.
There was no difference between the atosiban and beta-mimetic groups with regard to this parameter.
Средната (SD) гестационна възраст при раждане е еднаква и за двете групи:
Mean (SD) gestational age at delivery was the same in the two groups:
35, 6 (3, 9) и 35, 3 (4, 2) седмици съответно за групите с атозибан и β- миметик (р = 0, 37).
35.6 (3.9) and 35.3 (4.2) weeks for the atosiban and β -agonist groups, respectively (p=0.37).
Средното (SD) тегло при раждането е 2, 491 (813) g при групата с атозибан и 2, 461 (831) g при групата с β- агонист (р = 0, 58).
Mean (SD) birth weight was 2491 (813) grams in the atosiban group and 2461 (831) grams in the β -agonist group (p=0.58).
Последиците за плода и майката очевидно не се различават между групите с атозибан и β - агонист, но клиничните проучвания не са достатъчно убедителни за да изключат възможна разлика.
Fetal and maternal outcome did apparently not differ between the atosiban and the β -agonist group, but the clinical studies were not powered enough to rule out a possible difference.
Специални предупреждения и специални предпазни мерки за употреба).
Of the 361 women who received atosiban treatment in the phase III studies, 73 received at least one re- treatment, 8 received at least 2 re-treatments and 2 received 3 re-treatments (see section 4.4).
Тъй като при контролирани рандомизирани проучвания на жени с по- малко от 24 пълни гестационни седмици не е установена безопасността и ефикасността на атозибан, не се препоръчва лечението на тази група пациенти с атозибан (вж точка 4. 3.).
As the safety and efficacy of atosiban in women with a gestational age of less than 24 completed weeks has not been established in controlled randomised studies, the treatment of this patient group with atosiban is not recommended (see section 4.3).
При контролирани с плацебо проучвания съотношението на показателя смъртност при плод/ новородено е 5/ 295 (1, 7%) при групата с плацебо и 15/ 288 (5, 2%) при групата с атозибан, от които два случая са наблюдавани на 5 - и 8- месечна възраст.
In a placebo-controlled study, fetal/ infant deaths were 5/ 295 (1.7%) in the placebo group and 15/ 288 (5.2%) in the atosiban group, of which two occurred at five and eight months of age.
При 11 от 15- те случая на смъртност в групата с атозибан са наблюдавани при бременност от 20 до 24 гестационни седмици, макар че при тази подгрупа пациентите не са разпределени еднакво (19 жени на атозибан и 4 на плацебо).
Eleven out of the 15 deaths in the atosiban group occurred in pregnancies with a gestational age of 20 to 24 weeks, although in this subgroup patient distribution was unequal (19 women on atosiban, 4 on placebo).
При жени с гестационна възраст над 24 седмици не е наблюдавана разлика в честотата на смъртността (1, 7% за групата с плацебо и 1, 5% при групата с атозибан).
For women with a gestational age greater than 24 weeks there was no difference in mortality rate (1.7% in the placebo group and 1.5% in the atosiban group).
При здрави небременни жени получаващи инфузия с атозибан (10 до 300 μg/ min над 12 часа) стационарните плазмени концентрации се повишават пропорционално на дозата.
In healthy non-pregnant subjects receiving atosiban infusions (10 to 300 micrograms/ min over 12 hours), the steady state plasma concentrations increased proportionally to the dose.
Установено е, че клирънсаът, обемът на разпределение и плазменият полуживот не зависят от дозата.
The clearance, volume of distribution and half-life were found to be independent of the dose.
При жени с преждевременно раждане получаващи TRACTOCILE чрез инфузия (300 μg/ min в продължение на 6 до 12 часа) стационарни плазмени концентрации се достигат в течение на 1 час от започване на инфузията (средно 442 ± 73 ng/ ml или от 298 до 533 ng/ ml).
In women in pre-term labour receiving atosiban by infusion (300 micrograms/ min for 6 to 12 hours), steady state plasma concentrations were reached within one hour following the start of the infusion (mean 442 ± 73 ng/ ml, range 298 to 533 ng/ ml).
6 След завършване на инфузията плазмената концентрация бързо намалява с начален (tα) и терминален (tβ) плазмен полуживот съответно 0, 21 ± 0. 01 и 1, 7 ± 0. 3 часа.
Following completion of the infusion, plasma concentration rapidly declined with an initial (tα) and terminal (tβ) half-life of 0.21 ± 0.01 and 1.7 ± 0.3 hours, respectively.
Средната стойност на клирънса е 41, 8 ± 8, 2 l/ h.
Mean value for clearance was 41.8 ± 8.2 litres/ h.
Средната стойност на обема на разпределение е 18, 3 ± 6, 8 l.
Mean value of volume of distribution was 18.3 ± 6.8 litres.
След инфузия на 300 μg/ min при здрави бременни жени в срок на раждане съотношението на концентрацията на атозибан в плода и майката е 0, 12.
Following an infusion of 300 micrograms/ min in healthy pregnant women at term, the fetal/ maternal atosiban concentration ratio was 0.12.
Два метаболита са идентифицирани в плазмата и урината на хора.
6 Two metabolites were identified in the plasma and urine from human subjects.
Съотношението на основния метаболит М1 (des - (Orn, Gly- NH2) - [Mpa, D- Tyr (Et), Thr] - oxytocin) към концентрациите на атозибан в плазмата е 1. 4 и 2. 8 съответно на 2- я час и в края на инфузията.
The ratios of the main metabolite M1 (des-(Orn8, Gly-NH29)-[Mpa1, D-Tyr(Et)2, Thr4]-oxytocin) to atosiban concentrations in plasma were 1.4 and 2.8 at the second hour and at the end of the infusion respectively.
Неговата концентрация в урината е около 50 пъти по- ниска, отколкото тази на М1.
Atosiban is found in only small quantities in urine, its urinary concentration is about 50 times lower than that of M1.
Количеството на елиминирания с фекалиите атозибан не е известно. Основният метаболит М1 е очевидно силен както изходното съединение за инхибиране на предизвиканите с окситоцин маточни контракции in vitro.
Main metabolite M1 is apparently as potent as the parent compound in inhibiting oxytocin-induced uterine contractions in vitro.
Метаболит М1 се екскретира в кърмата (вж точка 4. 6.).
Metabolite M1 is excreted in milk (see section 4.6).
Няма опит от лечението с атозибан при пациенти с нарушена функция на черния дроб или бъбреците (вж точки 4. 2. и 4. 4.).
There is no experience with atosiban treatment in patients with impaired function of the liver or kidneys (see sections 4.2 and 4.4).
Не е известно дали атозибан инхибира изоформите на цитохром Р450 в черния дроб при хора (вж точка 4. 5.).
It is unlikely that atosiban inhibits hepatic cytochrome P450 isoforms in humans (see section 4.5).
Не са наблюдавани системни токсични ефекти по време на двуседмични венозни проучвания за токсичност (на плъхове и кучета) в дози, които са приблизително 10 пъти по- високи от терапевтичната доза при човека и по време на тримесечни проучвания за токсичност на плъхове и кучета (до 20 mg/ kg дневно подкожно).
No systemic toxic effects were observed during the two-week intravenous toxicity studies (in rats and dogs) at doses which are approximately 10 times higher than the human therapeutic dose, and during the three-months toxicity studies in rats and dogs (up to 20 mg/ kg/ day s. c.).
Най- високата доза атозибан подкожно не предизвикваща някакви нежелани ефекти е приблизително два пъти терапевтичната доза при хора.
The highest atosiban subcutaneous dose not producing any adverse effects was approximately two times the therapeutic human dose.
Излагането на плода на плъхове е около 4 пъти по- високо, отколкото на плода по време на венозна инфузия на жени.
The exposure of the rat fetus was approximately four times that received by the human fetus during intravenous infusions in women.
Проучванията върху експериментални животни показват подтискане на лактацията, както се очаква, от инхибиране действието на окситоцина.
Animal studies have shown inhibition of lactation as expected from the inhibition of action of oxytocin.
6. 1 Списък на помощните вещества Манитол, солна киселина 1М и вода за инжекции.
Mannitol Hydrochloric acid 1M Water for injections
Поради липсата на проучвания за несъвместимост този лекарствен продукт не трябва да се смесва с други лекарствени продукти.
In the absence of compatibility studies, this medicinal product must not be mixed with other medicinal products.
7 6. 3 Срок на годност
6.3 Shelf life
Да се съхранява в хладилник (2 – 8 οС).
Store in a refrigerator (2°C - 8°C).
Един флакон инжекционен разтвор съдържа 0, 9 ml, отговарящ на 6, 75 mg атозибан.
One vial of solution for injection contains 0.9 ml solution, corresponding to 6.75 mg atosiban.
Безцветни стъклени флакони, прозрачни боросиликатни (тип І) запечатани със сива силиконова бромо- бутил гумена запушалка, тип І и отключваща капачка от полипропилен и алуминий.
Colourless glass vials, clear borosilicated (type I) sealed with grey siliconised bromo-butyl rubber stopper, type I, and flip-off cap of polypropylene and aluminium.
Изтегля се 0, 9 ml от флакона с 0, 9 ml TRACTOCILE 7, 5 mg/ ml инжекционен разтвор и се прилага бавно струйно венозно в продължение на една минута при съответното медицинско наблюдение в акушеро- гинекологичното отделение.
Withdraw 0.9 ml of a 0.9 ml labelled vial of TRACTOCILE 7.5 mg/ ml, solution for injection and administer slowly as an intravenous bolus dose over one minute, under adequate medical supervision in an obstetric unit.
TRACTOCILE 7, 5 mg/ ml инжекционен разтвор трябва да се използва веднага.
The TRACTOCILE 7.5 mg/ ml, solution for injection should be used immediately.
При липса на проучвания за несъвместимости, този лекарствен продукт не трябва да се смесва с други лекарствени продукти (вж точка. 6. 2).
In the absence of compatibility studies, this medicinal product must not be mixed with other medicinal products (see section 6.2).
Ferring Pharmaceuticals A/ S Kay Fiskers Plads 11 2300 København S Дания
Ferring Pharmaceuticals A/ S Kay Fiskers Plads 11 2300 København S Denmark
НОМЕР( А) НА РАЗРЕШЕНИЕТО ЗА УПОТРЕБА
NUMBER IN THE COMMUNITY REGISTER OF MEDICINAL PRODUCTS
TRACTOCILE 7, 5 mg/ ml концентрат за инфузионен разтвор
TRACTOCILE 7.5 mg/ ml concentrate for solution for infusion
1 ml разтвор съдържа 7, 5 mg (atosiban) свободна база под формата на атозибан ацетат.
One ml solution contains 7.5 mg atosiban free-base in the form of atosiban acetate.
След разреждане концентрацията на атозибан е 0, 75 mg/ ml.
After dilution, the concentration of atosiban is 0.75 mg/ ml.
6, 1
For excipients, see section 6.1.
Концентрат за инфузионен разтвор Външен вид: бистър безцветен разтвор, несъдържащ частици.
Concentrate for solution for infusion Visual appearance: clear, colourless solution without particles.
Интравенозното лечение, използвайки начална болус инжекция на TRACTOCILE 7, 5 mg/ ml инжекционен разтвор (вж Кратката характеристика на този продукт), трябва да започне колкото е възможно по- скоро след диагнозата преждевременно раждане.
Intravenous therapy using the initial bolus injection of TRACTOCILE 7.5 mg/ ml, solution for injection (see Summary of Product Characteristics of this product) should be started as soon as possible after diagnosis of pre-term labour.
9 Няма данни относно необходимостта от приспособяване на дозата при пациенти с бъбречна или чернодробна недостатъчност.
There is no data available regarding the need for dose adjustments in patients with renal or liver insufficiency.
0, 9 ml болус инжекция интравенозно
9 The following table shows the full posology of the bolus injection followed by the infusion:
В случай на нужда от повторно лечение с atosiban, то трябва също да започне с/ болус инжектиране на TRACTOCILE 7, 5 mg/ ml инжекционен разтвор последвано от инфузия на TRACTOCILE 7, 5 mg/ ml концентрат за инфузионен разтвор.
In case a re-treatment with atosiban is needed, it should also commence with a bolus injection of TRACTOCILE 7.5 mg/ ml, solution for injection followed by infusion with TRACTOCILE 7.5 mg/ ml, concentrate for solution for infusion.
Затова и ползата от атозибан при тези подгрупи е неустновена.
The benefit of atosiban in these subgroups is therefore uncertain.
10 Повторното лечение с TRACTOCILE е възможно, но има само ограничен клиничен опит с многократни повтарящи се лечения до 3 повторни лечения (вж точка 4. 2.).
Re-treatment with TRACTOCILE is possible, but there is only limited clinical experience available with multiple re-treatments, up to 3 re-treatments (see section 4.2).
Не са провеждани проучвания по отношение на фертилитета и ранното развитие на плода (вж. точка 5. 3.).
No studies were performed that covered fertility and early embryonic development (see section 5.3).
11 Нежеланите реакции при жените бяха следните:
11 The undesirable effects in the women were the following:
Нарушения в метаболизма и храненето: хипергликемия Нарушения на нервната система: главоболие, световъртеж Сърдечни нарушения: тахикардия Съдови нарушения: топли вълни, хипотензия Стомашно- чревни нарушения: повръщане Общи нарушения и и ефекти на мястото на приложение: реакция на мястото на инжектиране
Metabolism and nutrition disorders: hyperglycaemia Nervous system disorders: headache, dizziness Cardiac disorders: tachycardia, Vascular disorders: hot flush, hypotension Gastrointestinal disorders: vomiting General disorders and administration site conditions: injection site reaction
Нечести (> 1/ 1000, < 1/ 100)
Uncommon (> 1/ 1,000, < 1/ 100)
На плъхове и морски свинчета е установено, че атозибан се свързва с окситоциновите рецептори, намалява честотата на контракциите и тонуса на маточната мускулатура, което води до подтискане на маточните контракции.
In rats and guinea pigs, atosiban was shown to bind to oxytocin receptors, to decrease the frequency of contractions and the tone of the uterine musculature, resulting in a suppression of uterine contractions.
Установено е също, че аtosiban се свързва с вазопресиновите рецептори като инхибира ефекта на вазопресина.
Atosiban was also shown to bind to the vasopressin receptor, thus inhibiting the effect of vasopressin.
При експериментални животни атозибан не проявява сърдечно- съдови ефекти.
In animals atosiban did not exhibit cardiovascular effects.
При хора атозибан в препоръчаната дозировка подтиска маточните контракции преждевременно раждане и предизвиква неподвижност на матката.
In human pre-term labour, atosiban at the recommended dosage antagonises uterine contractions and induces uterine quiescence.
Маточната релаксация след атозибан настъпва бързо, маточните контракции се намаляват значително в течение на 10 минути до постигане на устойчива неподвижност на матката (≤ 4 контракции/ час) за 12 часа.
The onset of uterus relaxation following atosiban is rapid, uterine contractions being significantly reduced within 10 minutes to achieve stable uterine quiescence (≤ 4 contractions/ hour) for 12 hours.
Първична крайна точка за оценка: първичният резултат от ефикасността е съотношението на жените запазили бременността си и не изискващи алтернативна токолиза в течение на 7 дни от
Treatment failures caused by
Данните показват, че 59, 6% (n = 201) и 47, 7% (n = 163) от лекуваните с атозибан и β- адренергичен агонист жени (р = 0, 0004) респективно не са родили и не са изисквали алтернативна токолиза в течение на 7 дни от започване на лечението.
12 insufficient efficacy were significantly (p=0.0003) more frequent in atosiban (n=48, 14.2%) than in the β -agonist-treated women (n=20, 5.8%).
13 След завършване на инфузията плазмената концентрация бързо намалява с начален (tα) и терминален (tβ) плазмен полуживот съответно 0, 1 ± 0, 01 и 1, 7 ± 0. 3 часа.
Following completion of the infusion, plasma concentration rapidly declined with an initial (tα) and terminal (tβ) half-life of 0.21 ± 0.01 and 1.7 ± 0.3 hours, respectively.
Средната стойност на клирънса е 41. 8 ± 8, 2 l/ h.
Mean value for clearance was 41.8 ± 8.2 litres/ h.
Съотношението на основния метаболит М1 (des - (Orn, Gly- NH2) - [Mpa, D- Tyr (Et), Thr] - oxytocin) към концентрациите на атозибан в плазмата е 1. 4 и 2. 8 съответно на 2- я час и в края на инфузията.
The ratios of the main metabolite M1 (des-(Orn8, Gly-NH29)-[Mpa1, D-Tyr(Et)2, Thr4]-oxytocin) to atosiban concentrations 13 in plasma were 1.4 and 2.8 at the second hour and at the end of the infusion respectively.
Няма опит от лечението с атозибан бъбреците (вж точки 4. 2. и 4. 4.).
There is no experience with atosiban treatment in patients with impaired function of the liver or kidneys (see sections 4.2 and 4.4).
при пациенти с нарушена функция на черния дроб или
It is unlikely that atosiban inhibits hepatic cytochrome P450 isoforms in humans (see section 4.5).
Проучвания върху репродуктивната токсичност не показат ефекти върху майката или потомството.
Reproduction toxicity studies, with dosing from implantation up to late stage pregnancy, showed no effects on mothers and fetuses.
Поради липсата на проучвания за несъвместимост този лекарствен продукт не трябва да се смесва с други лекарствени продукти посочени в точка 6. 6.
In the absence of compatibility studies, this medicinal product must not be mixed with other medicinal products except those mentioned in section 6.6.
Един флакон концентрат за инфузионен разтвор съдържа 5 ml разтвор, отговарящ на 37, 5 mg атозибан.
One vial of concentrate for solution for infusion contains 5 ml solution, corresponding to 37.5 mg atosiban.
Преди прилагане флаконите трябва да се огледат за наличието на частици и потъмняване.
14 Colourless glass vials, clear borosilicated (type I) sealed with grey siliconised bromo-butyl rubber stopper, type I, and flip-off cap of polypropylene and aluminium.
Приготвяне на разтвора за интравенозна инфузия:
6.6 Instructions for use and handling
- 0, 9% w/ v разтвор на натриев хлорид
The vials should be inspected visually for particulate matter and discoloration prior to administration.
- Разтвор на Рингер лактат
Preparation of the intravenous infusion solution:
- 5% w/ v разтвор на глюкоза
For intravenous infusion, following the bolus dose, TRACTOCILE 7.5 mg/ ml, concentrate for solution for infusion should be diluted in one of the following solutions: − 0.9% w/ v NaCl − Ringer's lactate solution − 5% w/ v glucose solution.
Заместете го с 10 ml Tractocile 7, 5 mg/ ml концентрат за инфузионен разтвор от два 5 ml флакони за да се получи концентрация от 75 mg атозибан в 100 ml.
Replace it by 10 ml TRACTOCILE 7.5 mg/ ml concentrate for solution for infusion from two 5 ml vials to obtain a concentration of 75 mg atosiban in 100 ml.
Натоварващата инфузия се прилага чрез инфузиране на 24 ml/ час (т. е.
The loading infusion is given by infusing 24 ml/ hour (i. e.
18 mg/ час) от приготвения по- горе разтвор в продължение на над 3 часа под съответния медицински контрол в акушеро- гинекологично болнично заведение.
18 mg/ h) of the above prepared solution over the 3 hour period under adequate medical supervision in an obstetric unit.
След 3 часа скоростта на инфузията се намалява до 8 ml/ час.
After three hours the infusion rate is reduced to 8 ml/ hour.
За постигане на точно дозиране се препоръчва използването на контролиращо инфузията приспособление, за да се приспособи скоростта на оттока в капки за минута.
To achieve accurate dosing, a controlled infusion device is recommended to adjust the rate of flow in drops/ min.
Интравенозен перфузор може да осигури подходяща скорост на инфузия в рамките на препоръчаните дозови нива на TRACTOCILE.
An intravenous microdrip chamber can provide a convenient range of infusion rates within the recommended dose levels for TRACTOCILE.
Поради липсата на проучвания за несъвместимост този лекарствен продукт не трябва да се смесва с други лекарствени продукти (вж точка 6. 2.).
In the absence of compatibility studies, this medicinal product must not be mixed with other medicinal products (see section 6.2).
Ако други лекарстени продукти трябва да се прилагат интравенозно по същото време трябва да се постави венозна канюла или да се използва друго място за интравенозно въвеждане.
If other medicinal products need to be given intravenously at the same time, the intravenous cannula can be shared or another site of intravenous administration can be used.
15 7.
15 8.
ПРИТЕЖАТЕЛ НА РАЗРЕШЕНИЕТО ЗА УПОТРЕБА
NUMBER IN THE COMMUNITY REGISTER OF MEDICINAL PRODUCTS
Ferring Pharmaceuticals A/ S Kay Fiskers Plads 11 2300 København S Дания
EU/ 1/ 99/ 124/ 002
9.
20.01.2000 / 31.01.05
FERRING AB Soldattorpsvägen 5 SE- 20061 Limhamn Sweden
FERRING AB Soldattorpsvägen 5 SE-20061 Limhamn Sweden
Ferring GmbH Wittland 11 24109 Kiel Germany
Ferring GmbH Wittland 11 24109 Kiel Germany