natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Суицидно поведение (опит за самоубийство и суицидни мисли) и враждебност (предимно агресия, противопоставяне и гняв) са били наблюдавани по- често в клинични проучвания сред деца и подрастващи, лекувани с други антидепресанти в сравнение с тези, лекувани с плацебо.
In clinical trials among children and adolescents treated with other antidepressants, suicide-related behaviour (suicide attempt and suicidal thoughts), and hostility (predominantly aggression, oppositional behaviour and anger) were more frequently observed compared to those treated with placebo.
Употреба при пациенти в напреднала възраст с деменция:
Use in elderly patients with dementia:
Thymanax не трябва да се употребява за лечение на големи депресивни епизоди при пациенти в напреднала възраст с деменция, тъй като безопасността и ефикасността на Thymanax при такива пациенти не са установени.
Thymanax should not be used for the treatment of major depressive episodes in elderly patients with dementia since the safety and efficacy of Thymanax have not been established in these patients.
Мания / хипомания:
Mania / Hypomania:
Thymanax трябва да бъде използван с повишено внимание при пациенти с анамнеза за мания или хипомания и приемът му трябва да се преустанови, ако пациентът развие симптоми на мания.
Thymanax should be used with caution in patients with a history of mania or hypomania and should be discontinued if a patient develops manic symptoms.
Самоубийство / суицидни мисли:
Suicide/ suicidal thoughts:
Известно е, че пациенти с анамнеза за събития, свързани със самоубийство, или показващи в значителна степен суицидни идеации, преди започване на лечението, са изложени на по- висок риск от суицидни мисли или опити за самоубийство и трябва да бъдат внимателно наблюдавани по време на лечението.
Patients with a history of suicide-related events or those exhibiting a significant degree of suicidal ideation prior to commencement of treatment are known to be at greater risk of suicidal thoughts or suicide attempts, and should receive careful monitoring during treatment.
Мета- анализ на плацебо контролирани клинични изпитвания на антидепресанти при възрастни пациенти с психични разстройства показва повишен риск от суицидно поведение при пациенти под 25- годишна възраст, лекувани с антидепресанти в сравнение с плацебо.
A meta-analysis of placebo- controlled clinical trials of antidepressants in adult patients with psychiatric disorders showed an increased risk of suicidal behaviour with antidepressants compared to placebo, in patients less than 25 years old.
4. 3 и 4. 5)
Combination with CYP1A2 inhibitors (see sections 4.3 and 4.5) Combination with potent CYP1A2 inhibitors is contraindicated.
3 Комбинацията със силни CYP1A2 инхибитори е противопоказана.
Caution should be exercised when prescribing Thymanax with moderate CYP1A2 inhibitors (e. g. propranolol, grepafloxacine, enoxacine) which may result in increased exposure of agomelatine.
Повишени серумните трансаминази:
Increased serum transaminases:
В клинични проучвания, повишаване на серумните трансаминази (> 3 пъти горната граница на нормата), е наблюдавано при пациенти лекувани с Thymanax, особено с доза от 50 mg (вж. точка 4. 8).
In clinical studies, elevations of serum transaminases (> 3 times the upper limit of the normal range) have been observed in patients treated with Thymanax particularly on a 50 mg dose (see section 4.8).
Когато приемът на Thymanax се преустанови при тези пациенти, серумните трансаминази обикновено се връщат към нормалните си стойности.
When Thymanax was discontinued in these patients, the serum transaminases usually returned to normal levels.
Изследвания на чернодробната функция се препоръчват при всички пациенти: при започване на лечението и периодично след това, например след около шест седмици (в края на острата фаза), след около дванайсет и двайсет и четири седмици (в края на поддържащата фаза) и след това когато е клинично показано.
Any patient who develops
Всеки пациент, при който настъпи повишаване на серумните трансаминази, трябва да получи повторно изследване на чернодробната функция след 48 часа.
3 increased serum transaminases should have his/ her liver function tests repeated within 48 hours.
Терапията трябва да бъде прекратена, ако повишаването на серумните трансаминази надхвърли 3 пъти горната граница на нормата, а след това е необходимо редовно изследване на чернодробната функция, докато серумните трансаминази се върнат към нормалните стойности.
Therapy should be discontinued if the increase in serum transaminases exceeds 3X upper limit of normal and liver function tests should be performed regularly until serum transaminases return to normal.
Ако някой пациент развие симптоми на чернодробна дисфункция, трябва да бъдат направени изследвания на чернодробната функция.
If any patient develops symptoms suggesting hepatic dysfunction liver function tests should be performed.
Решението за продължаване на лечението с Thymanax трябва да се ръководи от клиничната преценка до получаването на лабораторните резултати.
The decision whether to continue the patient on therapy with Thymanax should be guided by clinical judgement pending laboratory evaluations.
При поява на жълтеница терапията трябва да се преустанови.
If jaundice is observed therapy should be discontinued.
Необходимо е повишено внимание, когато Thymanax се прилага при пациенти, които консумират значителни количества алкохол или които се лекуват с лекарствени продукти, свързани с риск от чернодробно увреждане.
Caution should be exercised when Thymanax is administered to patients who consume substantial quantities of alcohol or who are treated with medicinal products associated with risk of hepatic injury.
Непоносимост към лактоза:
Lactose intolerance:
Пациенти с редките наследствени проблеми галактозна непоносимост, Lapp лактазен дефицит или глюкозо- галактозна малабсорбция не трябва да приемат това лекарство.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption should not take this medicine.
Възможни взаимодействия, засягащи агомелатин:
Potential interactions affecting agomelatine:
Агомелатин се метаболизира главно от цитохром P450 1A2 (CYP1A2) (90%) и от CYP2C9/ 19 (10%).
Agomelatine is metabolised mainly by cytochrome P450 1A2 (CYP1A2) (90%) and by CYP2C9/ 19 (10%).
Флувоксамин, мощен CYP1A2 и умерен CYP2C9 инхибитор, подчертано инхибира метаболизма на агомелатин, което води до 60- кратно (12- 412) нарастване на експозицията на агомелатин.
Fluvoxamine, a potent CYP1A2 and moderate CYP2C9 inhibitor markedly inhibits the metabolism of agomelatine resulting in a 60-fold (range 12-412) increase of agomelatine exposure.
Поради това, едновременното приложение на Thymanax с мощни CYP1A2 инхибитори (флувоксамин и ципрофлоксацин) е противопоказано.
Consequently, co-administration of Thymanax with potent CYP1A2 inhibitors (e. g. fluvoxamine, ciprofloxacin) is contraindicated.
4. 4).
While there was no specific safety signal in the 800 patients treated in combination with oestrogens, caution should be exercised when prescribing agomelatine with other moderate CYP1A2 inhibitors (e. g. propranolol, grepafloxacine, enoxacine) until more experience has been gained (see section 4.4).
Потенциал на агомелатин за повлияване на други лекарствени продукти:
Potential for agomelatine to affect other medicinal products:
Агомелатин не инхибира нито CYP1A2 ин виво, нито другите CYP 450 in vitro.
Agomelatine inhibits neither CYP1A2 in vivo nor the other CYP450 in vitro.
Лекарствени продукти, свързани във висока степен с плазмените протеини:
Medicinal products highly bound to plasma protein:
4 Не са установени данни за фармакокинетично или фармакодинамично взаимодействие с лекарствени продукти, които биха могли да бъдат предписвани едновременно с Thymanax на таргетна популация, във фаза І клинични изпитвания: бензодиазепини, литиеви препарати, пароксетин, флуконазол и теофилин.
No evidence of pharmacokinetic or pharmacodynamic interaction with medicinal products which could be prescribed concomitantly with Thymanax in the target population was found in phase I clinical trials: benzodiazepines, lithium, paroxetine, fluconazole and theophylline.
Електроконвулсивна терапия (ЕКТ):
Electroconvulsive therapy (ECT):
Проучвания при животни не са показали проконвулсивни свойства (вж. точка 5. 3).
Animal studies have not shown proconvulsant properties (see section 5.3).
Няма клинични данни за случаи на експозиция на агомелатин по време на бременност.
For agomelatine, no clinical data on exposed pregnancies are available.
Проучванията при животни не сочат преки или непреки вредни ефекти във връзка с бременността, ембрионалното / фетално развитие, раждането или постнаталното развитие (вж. точка 5. 3).
Animal studies do not indicate direct or indirect harmful effects with respect to pregnancy, embryonal/ foetal development, parturition
На бременни жени предписването трябва да бъде с повишено внимание.
Caution should be exercised when prescribing to pregnant women.
Не се знае, дали агомелатин се екскретира в майчиното мляко.
It is not known whether agomelatine is excreted into human milk.
Агомелатин или негови метаболити се екскретират в млякото на лактиращи плъхове.
Agomelatine or its metabolites are excreted in the milk of lactating rats.
Не са установени потенциалните ефекти на агомелатин върху кърмачета.
Potential effects of agomelatine on the breast-feeding infant have not been established.
Ако лечението с Thymanax е необходимо, кърменето трябва да се преустанови.
If treatment with Thymanax is considered necessary, breastfeeding should be discontinued.
Над 3 900 пациенти с депресия са получавали Thymanax при клинични изпитвания.
In clinical trials, over 3,900 depressed patients have received Thymanax.
Най- честите нежелани лекарствени реакции са гадене и виене на свят.
The most common adverse reactions were nausea and dizziness.
Депресивните пациенти показват редица симптоми, които са свързани със самата болест.
Depressed patients display a number of symptoms that are associated with the illness itself.
Затова понякога е трудно да се установи кои симптоми са в резултат на самата болест и кои са в резултат на лечението с Thymanax.
It is therefore sometimes difficult to ascertain which symptoms are a result of the illness itself and which are a result of treatment with Thymanax.
Нежеланите реакции са изброени по- долу въз основа на следната конвенция: много чести (≥1/ 10); чести (≥1/ 100 до < 1/ 10); нечести (≥1/ 1 000 до < 1/ 100); редки (≥1/ 10, 000 до < 1/ 1 000); много редки (< 1/ 10, 000), неизвестна честота (от наличните данни не може да бъде направена оценка).
Adverse reactions are listed below using the following convention: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000); very rare (< 1/ 10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Чести: главоболие, виене на свят, сънливост, безсъние, мигрена.
Common: headache, dizziness, somnolence, insomnia, migraine Uncommon: paraesthesia
Нечести: замъглено виждане.
Uncommon: blurred vision
Чести: гадене, диария, запек, болка в епигастриума.
Common: nausea, diarrhoea, constipation, upper abdominal pain
Чести: хиперхидроза Нечести: екзема Редки: еритематозен обрив.
Skin and subcutaneous tissue disorders Common: hyperhidrosis Uncommon: eczema Rare: erythematous rash
Чести: болка в гърба.
Musculoskeletal and connective tissue disorders Common: back pain
Чести: умора.
Common: fatigue
Чести: повишаване (> 3 пъти горната граница на нормата) на ALAT и/ или ASAT (т. е.
Common: increases (> 3 times the upper limit of the normal range) in ALAT and/ or ASAT (i. e.
1, 1% с агомелатин 25/ 50 mg срещу 0, 7% с плацебо).
1.1% on agomelatine 25/ 50 mg vs.
Редки: хепатит
Rare: hepatitis
Чести: тревожност.
Common: anxiety Frequency not known:
Неизвестна честота: суицидни мисли или поведение (вж. точка 4. 4).
Suicidal thoughts or behaviour (see section 4.4)
Опитът с предозиране с агомелатин е ограничен.
There is limited experience with agomelatine overdose.
По време на клиничната разработка има единични съобщения за предозиране с агомелатин, приет самостоятелно (до 450 mg) или в комбинация (до 525 mg) с други психотропни лекарствени продукти.
During the clinical development, there were a few reports of agomelatine overdose, taken alone (up to 450 mg) or in combination (up to 525 mg) with other psychotropic medicinal products.
Признаците и симптомите на предозиране са били ограничени и включват сънливост и болка в епигастриума.
Signs and symptoms of overdose were limited and included drowsiness and epigastralgia.
Други антидепресанти, ATC код:
Other antidepressants, ATC-code:
NO6AX22
NO6AX22
Агомелатин е мелатонергичен агонист (MT1 и MT2 рецептори) и 5- HT2C антагонист.
Agomelatine is a melatonergic agonist (MT1 and MT2 receptors) and 5-HT2C antagonist.
Агомелатин е показал антидепресант- подобен ефект при депресия при модели с животни (тест за заучена безпомощност, тест за безнадеждност, лек хроничен стрес), както и при модели на десинхронизация на циркадния ритъм и при модели, свързани със стрес и тревожност.
Agomelatine has shown an antidepressant-like effect in animal models of depression (learned helplessness test, despair test, chronic mild stress) as well as in models with circadian rhythm desynchronisation and in models related to stress and anxiety.
Ефикасността и безопасността на агомелатин при големи депресивни епизоди са проучени в клинична програма включваща 5 800 пациенти, 3 900 от които са били лекувани с Thymanax.
The efficacy and safety of Thymanax in major depressive episodes have been studied in a clinical programme including 5,800 patients of whom 3,900 were treated with Thymanax.
Проведени са шест плацебо контролирани изпитвания за изследване на краткосрочната ефикасност на Thymanax при голямо депресивно разстройство: две проучвания с флексибилна доза и четири проучвания с фиксирана доза.
Six placebo controlled trials have been performed to investigate the short term efficacy of Thymanax in major depressive disorder: two flexible dose studies and four fixed dose studies.
В края на лечението (от 6 до 8 седмици)
At the end of treatment (over 6 or 8 weeks), significant efficacy of agomelatine 25-50 mg was demonstrated in 3 of the six short-term double-blind placebo-controlled studies.
Агомелатин не е успял да се диференцира от плацебо в едно проучване, в което активната контрола флуоксетин е показала чувствителност на метода.
Agomelatine failed to differentiate from placebo in one study where the active control fluoxetine showed assay sensitivity.
В две други проучвания не е било възможно да се направят изводи, тъй като резултатите с активните контроли пароксетин и флуоксетин не се различават от тези с плацебо.
In two other studies, it was not possible to draw any conclusions because the active controls, paroxetine and fluoxetine, failed to differentiate from placebo.
Наблюдавана е ефикасност и при пациенти с по- тежка депресия (изходен HAM- D ≥ 25) във всички плацебо контролирани проучвания с положителни резултати.
Efficacy was also observed in more severely depressed patients (baseline HAM-D ≥ 25) in all positive placebo-controlled studies.
Терапевтичният отговор бе статистически значимо по- висок с Thymanax, отколкото с плацебо.
Response rates were statistically significantly higher with Thymanax compared with placebo.
Поддържането на антидепресивната ефикасност е било демонстрирано в проучване за предотвратяване на рецидив.
The maintenance of antidepressant efficacy was demonstrated in a relapse prevention study.
Пациентите с терапевтичен отговор при 8/ 10- седмично лечение в острата фаза с Thymanax 25- 50 mg веднъж дневно по протокол на открит опит са били рандомизирани да получават Thymanax 25- 50 mg веднъж дневно или плацебо за още 6 месеца.
Patients responding to 8/ 10-weeks of acute treatment with open-label Thymanax 25-50 mg once daily were randomised to either Thymanax 25-50 mg once daily or placebo for further 6-months.
Thymanax 25- 50 mg веднъж дневно е демонстрирал статистически значимо превъзходство над плацебо (p=0, 0001) по отношение на измерителя на първичния резултат, предотвратяване на депресивния релапс измерен по времето до релапса.
Thymanax 25- 50 mg once daily demonstrated a statistically significant superiority compared to placebo (p=0.0001) on the primary outcome measure, the prevention of depressive relapse, as measured by time to relapse.
Честотата на релапсите по време на 6 - месечния период на проследяване по протокол на двойно- сляп е била 22% и 47% съответно за Thymanax и плацебо.
The incidence of relapse during the 6-months double-blind follow up period was 22% and 47% for Thymanax and placebo, respectively.
Thymanax не нарушава бдителността през деня и паметта при здрави доброволци При депресивни пациенти лечението с Thymanax 25 mg увеличава бавновълновия сън без да променя количеството на REM (Rapid Eye Movement) съня или латентността на REM.
In depressed patients, treatment with Thymanax 25 mg increased slow wave sleep without modification of REM (Rapid Eye Movement) sleep amount or REM latency.
Също така Thymanax 25 mg ускорява настъпването на съня както и на състоянието с минимална сърдечна честота.
Thymanax 25 mg also induced an advance of the time of sleep onset and of minimum heart rate.
В специфично сравнително проучване за сексуална дисфункция при пациенти с рецидивиране на депресията се установява цифрова тенденция (без статистическа значимост) към по- рядка сексуална дисфункция при лечение с Thymanax, по критериите на SEXFX (Sex Effects Scale, скала на сексуалните ефекти) отнасящи се до настъпването на сексуалното желание или качеството на оргазма, отколкото при лечение с венлафаксин.
6 In a specific sexual dysfunction comparative study with remitted depressed patients, there was a numerical trend (not statistically significant) towards less sexual emergent dysfunction than venlafaxine for Sex Effects Scale (SEXFX) drive arousal or orgasm scores on Thymanax.
Сумарният анализ на проучвания използващи ASEX (Arizona Sexual Experience Scale, Аризонска скала на сексуалните преживявания) е показал, че Thymanax не е свързан със сексуална дисфункция.
The pooled analysis of studies using the Arizona Sexual Experience Scale (ASEX) showed that Thymanax was not associated with sexual dysfunction.
Thymanax има неутрално действие върху телесното тегло, сърдечната честота и кръвното налягане в клинични проучвания.
Thymanax had neutral effect on body weight, heart rate and blood pressure in clinical studies.
В проучване, планирано да оцени симптомите на отнемане с проверовъчен списък DESS (Discontinuation Emergent Signs and Symptoms, спешни признаци и симптоми на отнемане) при пациенти с ремисия на депресията, Thymanax не е предизвикал синдром на отнемане след рязко прекъсване на лечението.
In a study designed to assess discontinuation symptoms by the Discontinuation Emergent Signs and Symptoms (DESS) check-list in patients with remitted depression, Thymanax did not induce discontinuation syndrome after abrupt treatment cessation.
Абсорбция и бионаличност:
Absorption and bioavailability:
След перорално приложение агомелатин показва бърза и добра абсорбция (≥ 80%).
Agomelatine is rapidly and well (≥ 80%) absorbed after oral administration.
Абсолютната бионаличност е ниска (< 5% при перорална терапевтична доза), а интериндивидуалната вариабилност е значителна.
Absolute bioavailability is low (< 5% at the therapeutic oral dose) and the interindividual variability is substantial.
Бионаличността е по- голяма при жени, отколкото при мъже.
The bioavailability is increased in women compared to men.
7 В терапевтичния диапазон на дозиране системната експозиция на агомелатин нараства пропорционално на приложената доза.
In the therapeutic dose-range, agomelatine systemic exposure increases proportionally with dose.
При по- високи дози настъпва насищане на ефекта на първо преминаване.
At higher doses, a saturation of the first-pass effect occurs.
Елиминирането е бързо, средният плазмен полуживот е между 1 и 2 часа, а клирънсът е висок (около 1, 100 ml/ min) и главно метаболитен.
Elimination is rapid, the mean plasma half-life is between 1 and 2 hours and the clearance is high (about 1,100 ml/ min) and essentially metabolic.
(вж. точка 4. 2).
No relevant modification of pharmacokinetic parameters in patients with severe renal impairment has been observed (n=8, single dose of 25 mg), but caution should be exercised in patients with severe or moderate renal impairment as only limited clinical data are available in these patients (see section 4.2).
В специфично проучване, включващо пациенти с хронично леко (Child- Pugh тип A) или умерено (Child- Pugh тип B) чернодробно увреждане, експозицията на агомелатин 25 mg е нараснала значително (съответно 70 пъти и 140 пъти) спрямо стандартизирани (по възраст, телесно тегло и тютюнопушене) доброволци без чернодробна недостатъчност (вж. точка 4. 2, 4. 3 и 4. 4)
In a specific study involving cirrhotic patients with chronic mild (Child-Pugh type A) or moderate (Child-Pugh type B) liver impairment, exposure to agomelatine 25 mg was substantially increased (70- times and 140-times, respectively), compared to matched volunteers (age, weight and smoking habit) with no liver failure (see section 4.2, 4.3 and 4.4).
Етнически групи:
7 Ethnic groups:
При гризачи е била наблюдавана изразена индукция на CYP2B и умерена индукция на CYP1A и CYP3A след прилагане на 125 mg/ kg/ ден, а при маймуни – слаба индукцията на CYP2B и 3A при доза 375 mg/ kg/ ден.
In rodents, a marked induction of CYP2B and a moderate induction of CYP1A and CYP3A were seen from 125 mg/ kg/ day whereas in monkeys the induction was slight for CYP2B and CYP3A at 375 mg/ kg/ day.
Репродуктивни проучвания при плъхове и зайци не са показали ефект на агомелатин върху фертилитета, ембриофеталното развитие и пред - и постнаталното развитие.
Reproduction studies in the rat and the rabbit showed no effect of agomelatine on fertility, embryofoetal development and pre- and post natal development.
Батерия от стандартни in vitro и in vivo тестове за генотоксичност водят до заключение за липса на мутагенен или кластогенен потенциал на агомелатин.
A battery of in vitro and in vivo standard genotoxicity assays concludes to no mutagenic or clastogenic potential of agomelatine.
8 В изпитвания за карциногенност агомелатин е предизвикал нарастване на честотата на чернодробните тумори при плъхове и мишки при доза поне 110 пъти по- висока от терапевтичната доза.
In carcinogenicity studies agomelatine induced an increase in the incidence of liver tumours in the rat and the mouse, at a dose at least 110-fold higher than the therapeutic dose.
Чернодробните тумори са най- вероятно свързани с ензимна индукция специфична за гризачите.
Liver tumours are most likely related to enzyme induction specific to rodents.
Честотата на доброкачествените фиброаденоми на млечната жлеза наблюдавани при плъхове се е увеличила при по- високи експозиции (60 пъти по- големи от експозицията при терапевтична доза), но остава в диапазона на контролите.
The frequency of benign mammary fibroadenomas observed in the rat was increased with high exposures (60-fold the exposure at the therapeutic dose) but remains in the range of that of controls.
Фармакологичните изпитванията за безопасност не показват ефект на агомелатин върху hERG (human Ether à- go- go Related Gene) ток или върху акционния потенциал на клетките на Purkinje при кучета.
Safety pharmacology studies showed no effect of agomelatine on hERG (human Ether à-go-go Related Gene) current or on dog Purkinje cells action potential.
Агомелатин не е проявил проконвулсивни свойства в интраперитонеални (ip) дози до 128 mg/ kg при мишки и плъхове.
Agomelatine did not show proconvulsive properties at ip doses up to 128 mg/ kg in mice and rats.
Таблетно ядро:
6 PHARMACEUTICAL PARTICULARS
- Повидон
6.1 List of excipients
- Силициев диоксид, колоиден безводен
Tablet core: − Lactose monohydrate − Maize starch − Povidone − Sodium starch glycolate type A − Stearic acid − Magnesium stearate − Silica, colloidal anhydrous
- Титанов диоксид (E171)
Film-coating: − Hypromellose − Yellow iron oxide (E172) − Glycerol − Macrogol − Magnesium stearate − Titanium dioxide (E171)
3 години.
8 3 years.