natgillin/translations-raw huggingface dataset:
* Всички пациенти с неоткриваемо ниво на HCV- РНК на 12 седмица от проследяването и без данни на 24 седмица, се приемат за трайно отговорили.
* Any subject with an undetectable HCV-RNA level at the Follow-Up Week 12 visit and missing data at the Follow- Up Week 24 visit was considered a susta ined responder.
Всички пациенти, за които няма данни на 12 седмица от проследяването и от последващите визити, се приемат за неотговорили на 24 седмица.
Any subject with missing data in and after the Follow-Up Week 12 window was considered to be a non-responder at Week 24 of follow-up.
Шестмесечната продължителност на лечението в това проучване се понася по- добре от едногодишната продължителност при пилотното проучване на комбинирано лечение - 5% срещу 14% за спиране на лечението и 18% срещу 49% за корекция на дозата.
49%.
В несравнително проучване 235 пациенти, инфектирани с генотип 1 и с нисък вирусен товар (< 600 000 IU/ ml), бяха лекувани с PegIntron 1, 5 микрограма/ kg подкожно веднъж седмично, в комбинация с рибавирин в доза според телесното тегло.
In a non-comparative trial, 235 patients with genotype 1 and low viral load (< 600,000 IU/ml) received PegIntron, 1.5 microgram/kg subcutaneously, once weekly, in combination with weight adjusted ribavirin.
Общият процент на траен отговор след 24- седмично лечение е 50%.
The overall sustained response rate after a 24-week treatment duration was 50%.
При 41% от пациентите (97/ 235) плазмените нива на HCV- РНК бяха неоткриваеми на 4 и 24 седмица от лечението.
Forty-one percent of subjects (97/235) had nondetectable plasma HCV-RNA levels at Week 4 and Week 24 of therapy.
В тази подгрупа трайният вирусологичен отговор е 92% (89/ 97).
In this subgroup, there was a 92% (89/97) sustained virological response rate.
Ограничените исторически данни говорят, че 48- седмичното лечение може би е свързано с по- висок процент на постигане на траен вирусологичен отговор (11/ 11) и по- малък риск от рецидив (0/ 11 в сравнение със 7/ 96 след 24- седмично лечение).
Limited historical data indicate that treatment for 48 weeks might be associated with a higher sustained response rate (11/11) and with a lower risk of relapse (0/11 as compared to 7/96 following 24 weeks of treatment).
Таблица 8 Прогноза на траен вирусологичен отговор според вирусологичния отговор на 12 седмица и генотипа *
Predictability of sustained virological response – Naïve patients Virological reponse by week 12, defined as a 2-log viral load decrease or undetectable levels of HCV- RNA has been shown to be predictive for sustained response (Table 8).
Лечение
17 Table 8
Генотип
Predictability of
Вирусологичен отговор на 12 седмица
sustained response by viral response at week 12 and genotype*
Траен отговор
Treatment PegIntron 1.5 + ribavirin (> 10.6 mg/kg) 48-week treatment PegIntron 1.5 +
Отрицателна прогностична стойност
Viral response Sustained response Negative predictive value at week 12 1 Yes 75% (82/110) 71% (58/82) ---- No 25% (28/110) 0% (0/28) 100%
19 PegIntron 1, 5 + рибавирин (> 10. 6 mg/ kg)
ribavirin 800-1,400 mg
1
2 and 3
Да 75% (82/ 110)
Yes 99% (213/215) 83% (177/213)
----
----
48- седмично лечение PegIntron 1, 5 +
24-week treatment
Да 99% (213/ 215)
No 1% (2/215) 50% (1/2)
* отразени са пациентите, за които има данни на 12 седмица
* reflects patients with 12 week data available
Отрицателната прогностична стойност за траен вирусологичен отговор при пациенти, лекувани с PegIntron като монотерапия, е 98%.
The negative predictive value for sustained response in patients treated with PegIntron in monotherapy was 98%.
Пациенти с HCV/ HIV коинфекция При пациенти с НІV и НСV коинфекция бяха проведени две клинични проучвания.
HCV/HIV Co-infected patients Two trials have been conducted in patients co-infected with HIV and HCV.
Отговорът на лечението в двете клинични проучвания е представен в Таблица 9.
The response to treatment in both of these trials is presented in Table 9.
Пациентите бяха рандомизирани да получават или PegIntron (1, 5 µg/ kg/ седмично) плюс рибавирин (800 mg/ дневно), или интерферон алфа- 2b (3 MIU три пъти седмично) плюс рибавирин (800 mg/ дневно) в продължение на 48 седмици, с период на проследяване 6 месеца.
Patients were randomized to receive either PegIntron (1.5 µg/kg/week) plus ribavirin (800 mg/day) or interferon alfa-2b (3 MIU TIW) plus ribavirin (800 mg/day) for 48 weeks with a follow-up period of 6 months.
Проучване 2 (P02080) е рандомизирано едноцентрово клинично проучване, в което бяха включени 95 нелекувани преди това възрастни пациенти с хроничен хепатит С и коинфекция с НІV.
Study 2 (P02080) was a randomized, single centre study that enrolled 95 previously untreated adult patients with chronic hepatitis C who were co- infected with HIV.
Пациентите бяха рандомизирани да получават или PegIntron (100 или 150 µg/ седмично – в зависимост от телесното тегло) плюс рибавирин (800- 1 200 mg/ дневно – в зависимост от телесното тегло), или интерферон алфа- 2b (3 MIU три пъти седмично) плюс рибавирин (800- 1 200 mg/ дневно – в зависимост от телесното тегло).
Patients were randomized to receive either PegIntron (100 or 150 µg /week based on weight) plus ribavirin (800-1,200 mg/day based on weight) or interferon alfa-2b (3 MIU TIW) plus ribavirin (800-1,200 mg/day based on weight).
Таблица 9 Траен вирусологичен отговор според генотипа след лечение с PegIntron в комбинация с рибавирин при пациенти с HCV/ HIV коинфекция
The duration of therapy was 48 weeks with a follow-up period of 6 months except for patients infected with genotypes 2 or 3 and viral load < 800,000 IU/ml (Amplicor) who were treated for 24 weeks with a 6-month follow-up period.
Проучване 11
18 Table 9
Проучване 22 интерферон
Sustained virological response based on genotype after PegIntron in combination with Ribavirin in HCV/HIV Co-infected patients Study 11 Study 22 PegIntron Interferon PegIntron Interferon (100 or alfa-2b (1.5 µg/kg/ alfa-2b 150c µg/week) (3 MIU TIW) week) + (3 MIU TIW) + + ribavirin + ribavirin
p стойностb
ribavirin ribavirin p (800- (800- (800 mg) (800 mg) valuea 1,200 mg) d
(3 MIU три
p
(800 -
d
(800 mg / дневно)
valueb
1 200 mg / дневно) d
All Genotype 1, 4
27% (56/ 205) 17% (21/ 125)
27% (56/205) 20% 17% (21/125)
0, 047 0, 006
(41/205) 0.047 44% (23/52) 6% (8/129) 0.006 38% (12/32)
MIU = милиона международни единици; a: p- стойност, изчислена с χ2- теста по Cochran- Mantel Haenszel b: p- стойност, изчислена с χ2- теста c: пациентите с телесно тегло < 75 kg получаваха PegIntron 100 µg/ седмично, а пациентите с телесно тегло ≥ 75 kg
MIU = million international units; TIW = three times a week. a: p value based on Cochran-Mantel Haenszel Chi square test. b: p value based on chi-square test. c: subjects < 75 kg received 100 µg/week PegIntron and subjects ≥ 75 kg received 150 µg/week PegIntron. d: ribavirin dosing was 800 mg for patients < 60 kg, 1,000 mg for patients 60-75 kg, and 1,200 mg for patients > 75 kg.
1 Carrat F, Bani- Sadr F, Pol S et al.
1 Carrat F, Bani-Sadr F, Pol S et al.
2 Laguno M, Murillas J, Blanco J. L et al.
2 Laguno M, Murillas J, Blanco J.L et al.
Хистологичен отговор В проучване 1 при 210 от общо 412- те пациенти (51%) бяха направени чернодробни биопсии преди началото и след края на лечението.
Histological response Liver biopsies were obtained before and after treatment in Study 1 and were available for 210 of the 412 subjects (51%).
При отговорилите на лечението това понижение беше сигнификантно (- 0, 3 за METAVIR и - 1, 2 за Ishak) и стабилно (- 0, 1 за METAVIR и - 0, 2 за Ishak) при неотговорилите.
This decline was significant among responders (-0.3 for Metavir and -1.2 for Ishak) and stable (-0.1 for Metavir and -0.2 for Ishak) among non-responders.
В това проучване не се установи подобрение по отношение на фиброзата.
In terms of activity, about one-third of sustained responders showed improvement and none showed worsening.
Повторен терапевтичен курс с PegIntron/ рибавирин при пациенти с неуспех от предшестващо лечение В несравнително проучване, при 2 293 пациенти с умерена до тежка фиброза, с неуспех от предшестващо лечение с комбинация алфа интерферон/ рибавирин, е проведен повторен терапевтичен курс на лечение с PegIntron в доза 1, 5 микрограма/ kg подкожно, веднъж седмично, в комбинация с рибавирин, адаптиран според телесното тегло.
PegIntron/ribavirin retreatment of prior treatment failures In a non-comparative trial, 2,293 patients with moderate to severe fibrosis who failed previous treatment with combination alpha interferon/ribavirin were retreated with PegIntron, 1.5 microgram/kg subcutaneously, once weekly, in combination with weight adjusted ribavirin.
Неуспехът на предшестващия терапевтичен курс е дефиниран като релапс или липса на повлияване (НСV- PНК позитивни в края на минимум 12 - седмично лечение).
Failure to prior therapy was defined as relapse or non-response (HCV-RNA positive at the end of a minimum of 12 weeks of treatment).
При пациенти, които са НСV- РНК негативни на 12- а седмица от началото на лечението, лечението e продължило 48 седмици, последвано от 24- седмично наблюдение.
Patients who were HCV-RNA negative at Treatment Week 12 continued treatment for 48 weeks and were followed for 24 weeks post-treatment.
Повлияване на 12- та седмица е дефинирано като неоткриване на НСV- РНК след 12- седмично лечение.
Response Week 12 was defined as undetectable HCV- RNA after 12 weeks of treatment.
Траен вирусологичен отговор (SVR) се дефинира като неоткриваема НСV- РНК 24 седмици след края на лечението (Таблица 10).
Sustained Virologic Response (SVR) is defined as undetectable HCV-RNA at 24 weeks post-treatment (Table 10).
Таблица 10 Степен на повлияване от повторно лечение при пациенти с неуспех от предшестващо лечение
19 Table 10 Rates of Response to retreatment in prior treatment failures
Пациенти с неоткриваема HCV- РНК на 12- а седмица от началото на терапията и SVR от повторно лечение
Patients with undetectable HCV–RNA at treatment Week 12 and SVR upon retreatement Overall
интерферон алфа/ рибавирин
interferon alpha/ribavirin
ПЕГ- интерферон алфа/ рибавирин
peginterferon alpha/ribavirin
Обща популация *
Response Week 12% (n/N)
Повлияване на SVR% (n/ N) 12- седмица 99% CI% (n/ N)
SVR% (n/N) 99% CI
Повлияване на SVR% (n/ N) 12- седмица 99% CI% (n/ N)
Response SVR% (n/ N) Week 12% 99% CI (n/N)
SVR% (n/ N) 99% CI
SVR% (n/N) 99% CI
38, 6 (549/ 1 423)
Overall Prior Response
59, 4 (326/ 549); 54, 0; 64, 8
38.6 (549/1,423) 59.4 (326/549) 54.0,64.8
50, 4 (137/ 272) 42, 6; 58, 2
31.5 (272/863) 50.4 (137/272) 42.6, 58.2
21, 7 (497/ 2 293) 19, 5; 23, 9
21.7 (497/2,293) 19.5, 23.9
67, 7 (203/ 300)
Relapse
59, 6 (121/ 203); 50, 7; 68, 5
67.7 (203/300) 59.6 (121/203) 50.7, 68.5
52, 5 (105/ 200) 43, 4; 61, 6
58.1 (200/344) 52.5 (105/200) 43.4, 61.6
37, 7 (243/ 645) 32, 8; 42, 6
37.7 (243/645) 32.8, 42.6
59, 7 (129/ 216)
Genotype 1/4
51, 2 (66/ 129); 39, 8; 62, 5
59.7 (129/216) 51.2 (66/129) 39.8, 62.5
44, 3 (54/ 122) 32, 7; 55, 8
48.6 (122/251) 44.3 (54/122) 32.7, 55.8
28, 6 (134/ 468) 23, 3; 34, 0
28.6 (134/468) 23.3, 34.0
88, 9 (72/ 81)
88.9 (72/81)
73, 6 (53/ 72); 60, 2; 87, 0
73.6 (53/72) (60.2, 87.0)
83, 7 (77/ 92)
83.7 (77/92)
64, 9 (50/ 77) 50, 9; 78, 9
64.9 (50/77) 50.9, 78.9
61, 3 (106/ 173) 51, 7; 70, 8
61.3 (106/173) 51.7, 70.8
Липса на повлияване
NR
28, 6 (258/ 903)
28.6 (258/903)
57, 0 (147/ 258) 49, 0; 64, 9
57.0 (147/258) 49.0, 64.9
12, 4 (59/ 476)
12.4 (59/476)
44, 1 (26/ 59) 27, 4; 60, 7
44.1 (26/59) 27.4, 60.7
13, 6 (188/ 1 385) 11, 2; 15, 9
13.6 (188/1,385) 11.2, 15.9
Генотип 1/ 4
Genotype 1/4
23, 0 (182/ 790)
23.0 (182/790)
51, 6 (94/ 182) 42, 1; 61, 2
51.6 (94/182) 42.1, 61.2
9, 9 (44/ 446)
9.9 (44/446)
38, 6 (17/ 44) 19, 7; 57, 5
38.6 (17/44) 19.7, 57.5
9, 9 (123/ 1 242) 7, 7; 12, 1
9.9 (123/1,242) 7.7, 12.1
Генотип 2/ 3
Genotype 2/3 Genotype
67, 9 (74/ 109)
67.9 (74/109)
70, 3 (52/ 74) 56, 6; 84, 0
70.3 (52/74) 56.6, 84.0
53, 6 (15/ 28)
53.6 (15/28)
60, 0 (9/ 15) 27, 4; 92, 6
60.0 (9/15) 27.4, 92.6
46, 0 (63/ 137) 35, 0; 57, 0
46.0 (63/ 137) 35.0, 57.0
30, 2 (343/ 1 135)
30.2 (343/1,135)
51, 3 (176/ 343) 44, 4; 58, 3
51.3 (176/343) 44.4, 58.3
23, 0 (162/ 704)
23.0 (162/704)
42, 6 (69/ 162) 32, 6, 52, 6
42.6 (69/162) 32.6, 52.6
14, 6 (270/ 1 846) 12, 5; 16, 7
14.6 (270/1,846) 12.5, 16.7
2/ 3
2/3
77, 1 (185/ 240)
77.1 (185/240)
73, 0 (135/ 185) 64, 6; 81, 4
73.0 (135/185) 64.6, 81.4
75, 6 (96/ 127)
75.6 (96/127)
63, 5 (61/ 96) 50, 9; 76, 2
63.5 (61/96) 50.9, 76.2
55, 3 (203/ 367) 48, 6, 62, 0
55.3 (203/367) 48.6, 62.0
4
4 METAVIR Fibrosis score
42, 5 (17/ 40)
42.5 (17/40)
70, 6 (12/ 17) 42, 1; 99, 1
70.6 (12/17) 42.1, 99.1
44, 4 (12/ 27)
44.4 (12/27)
50, 0 (6/ 12) 12, 8; 87, 2
50.0 (6/12) 12.8, 87.2
28, 4 (19/ 67) 14, 2; 42, 5
28.4 (19/67) 14.2, 42.5
F2
F2
46, 0 (193/ 420)
46.0 (193/420)
66, 8 (129/ 193) 58, 1; 75, 6
66.8 (129/193) 58.1, 75.6
33, 6 (78/ 232)
33.6 (78/232)
57, 7 (45/ 78) 43, 3; 72, 1
57.7 (45/78) 43.3, 72.1
29, 2 (191/ 653) 24, 7; 33, 8
29.2 (191/653) 24.7, 33.8
F3
F3
38, 0 (163/ 429)
38.0 (163/429)
62, 6 (102/ 163) 52, 8; 72, 3
62.6 (102/163) 52.8, 72.3
32, 4 (78/ 241)
32.4 (78/241)
51, 3 (40/ 78) 36, 7; 65, 9
51.3 (40/78) 36.7, 65.9
21, 9 (147/ 672) 17, 8; 26, 0
21.9 (147/672) 17.8, 26.0
F4
F4 Baseline Viral Load
33, 6 (192/ 572)
33.6 (192/572)
49, 5 (95/ 192) 40, 2; 58, 8
49.5 (95/192) 40.2, 58.8
29, 7 (116/ 390)
29.7 (116/390)
44, 8 (52/ 116) 32, 9; 56, 7
44.8 (52/116) 32.9, 56.7
16, 5 (159/ 966) 13, 4; 19, 5
16.5 (159/966) 13.4, 19.5
Изходно вирусно натоварване Високо вирусно натоварване (> 600 000 IU/ ml)
HVL (> 600,000 IU/ml)
32, 4 (280/ 864)
32.4 (280/864)
56, 1 (157/ 280) 48, 4; 63, 7
56.1 (157/280) 48.4, 63.7
26, 5 (152/ 573)
26.5 (152/573)
41, 4 (63/ 152) 31, 2; 51, 7
41.4 (63/152) 31.2, 51.7
16, 6 (239/ 1 441) 14, 1; 19, 1
16.6 (239/1,441) 14.1, 19.1
Ниско вирусно натоварване (≤ 600 000 IU/ ml)
LVL (≤600,000 IU/ml)
48, 3 (269/ 557)
48.3 (269/557)
62, 8 (169/ 269) 55, 2; 70, 4
62.8 (169/269) 55.2, 70.4
41, 0 (118/ 288)
41.0 (118/288)
61, 0 (72/ 118) 49, 5; 72, 6
61.0 (72/118) 49.5, 72.6
30, 2 (256/ 848) 26, 1; 34, 2
30.2 (256/848) 26.1, 34.2
Липсата на повлияване е дефинирана като наличие на НСV- РНК в серум/ плазма в края на минимум 12- седмично лечение.
Non-responder defined as serum/plasma HCV-RNA positive at the end of a minimum of 12 weeks of treatment.
НСV- РНК в плазмата е измервана с количествена РСR за изследователски цели в централна лаборатория. * Intent to treat популацията включва 7 пациенти, при които не е било възможно да се потвърди поне 12 седмици предшестващо лечение.
Plasma HCV-RNA is measured with a research-based quantitative polymerase chain reaction assay by a central laboratory *Intent to treat population includes 7 patients for whom at least 12 weeks of prior therapy could not be confirmed.
Общо при приблизително 36% (821/ 2 286) от пациентите на 12 седмица от започване на лечението с използван за изследователски цели тест (чувствителност 125 IU/ ml) в плазмата не се открива НСV - РНК.
20 Overall, approximately 36% (821/2,286) of patients had undetectable plasma HCV-RNA levels at Week 12 of therapy measured using a research-based test (limit of detection 125 IU/ml).
В тази подгрупа трайният вирусологичен отговор е бил 56% (463/ 823).
In this subgroup, there was a 56% (463/823) sustained virological response rate.
При пациентите с предшестващ неуспех от лечението с непегилиран или пегилиран интерферон и отрицателни на 12 седмица, трайният отговор е бил съответно 59% и 50%.
For patients with prior failure on therapy with nonpegylated interferon or pegylated interferon and negative at Week 12, the sustained response rates were 59% and 50%, respectively.
От общо 480 пациенти, при които на 12- а седмица виремията е намаляла с > 2 log, но вирусът се открива, 188 са продължили лечението.
Among 480 patients with > 2 log viral reduction but detectable virus at Week 12, altogether 188 patients continued therapy.
При тези пациенти трайният вирусологичен отговор е 12%.
In those patients the SVR was 12%.
Неотговорилите на предшестващо лечение с пегилиран интерферон алфа/ рибавирин са с по- малка вероятност за повлияване на 12- а седмица при повторен терапевтичен курс в сравнение с неотговорилите на лечение с непегилиран интерферон алфа/ рибавирин (12, 4% срещу 28, 6%).
Non-responders to prior therapy with pegylated interferon alpha/ribavirin were less likely to achieve a Week 12 response to retreatment than non-responders to nonpegylated interferon alpha/ribavirin (12.4% vs.
Въпреки това, при постигнат отговор на 12- а седмица, разликата в трайното повлияване, независимо от предшестващо лечение или предшестващо повлияване, е била малка.
However, if a Week 12 response was achieved, there was little difference in SVR regardless of prior treatment or prior response.
Данни за дългосрочна ефикасност В мащабно изпитване с проследяване са били включени 567 пациенти, лекувани преди това в изпитване на PegIntron (със или без рибавирин).
Long-Term efficacy data A large long-term follow-up study enrolled 567 patients after treatment in a prior study with PegIntron (with or without ribavirin).
При 327 пациенти е осъществено поне 5- годишно проследяване и само 3 от 366 пациенти с траен отговор са получили рецидив в хода на изпитването.
327 patients completed at least 5 years of long-term follow-up and only 3 out of 366 sustained responders relapsed during the study.
22 Според анализа на Каплан- Майер очакваният траен отговор за всички пациенти за период от 5 години е 99% (95% доверителен интервал:
The Kaplan-Meier estimate for continued sustained response over 5 years for all patients is 99% (95% CI:
98- 100%).
98-100%).
Трайният вирусологичен отговор след лечение на хроничен хепатит С с PegIntron (със или без рибавирин) води до дълготрайно изчистване от вируса, което позволява възстановяване на черния дроб от инфекцията и клинично „ излекуване ” на хроничния вирусен хепатит С.
SVR after treatment of chronic HCV with PegIntron (with or without ribavirin) results in long-term clearance of the virus providing resolution of the hepatic infection and clinical “cure” from chronic HCV.
PegIntron е добре проучен дериват на интерферон алфа- 2b, конюгиран с полиетиленгликол („ пегилиран ”), който се състои предимно от монопегилирани молекули.
PegIntron is a well characterized polyethylene glycol-modified (“pegylated”) derivative of interferon alfa-2b and is predominantly composed of monopegylated species.
В сравнение с непегилираните интерферони, плазменият полуживот на PegIntron е удължен.
The plasma half-life of PegIntron is prolonged compared with non-pegylated interferon alfa-2b.
PegIntron може да се депегилира до свободен интерферон алфа- 2b.
PegIntron has a potential to depegylate to free interferon alfa-2b.
Биологичната активност на пегилираните изомери е качествено сходна, но по- слаба от тази на свободния интерферон алфа- 2b.
The biologic activity of the pegylated isomers is qualitatively similar, but weaker than free interferon alfa-2b.
След подкожно приложение, максимална серумна концентрация се постига между 15 и 44 час, като се задържа до 48- 72 часа след приложението.
Following subcutaneous administration, maximal serum concentrations occur between 15-44 hours post-dose, and are sustained for up to 48-72 hours post-dose.
Cmax and AUC на PegIntron се повишават с повишаване на дозата (доза- зависимо).
PegIntron Cmax and AUC measurements increase in a dose-related manner.
Средният му привиден обем на разпределение е 0, 99 l/ kg.
Mean apparent volume of distribution is 0.99 l/kg.
Средният (SD) период на полуелиминиране на PegIntron е приблизително 40 часа (SD 13, 3 часа), с тотален телесен клирънс 22, 0 ml/ hr· kg.
Mean (SD) PegIntron elimination half-life is approximately 40 hours (13.3 hours), with apparent clearance of 22.0 ml/hr·kg.
Все пак е известно, че елиминирането през бъбреците участва в малка степен (приблизително 30%) в тоталния телесен клирънс на PegIntron.
However, renal elimination may account for a minority (approximately 30%) of PegIntron apparent clearance.
Бъбречният клирънс допринася за приблизително 30% от тоталния телесен клирънс на PegIntron.
Renal clearance appears to account for 30% of total clearance of Peg Intron.
В проучване на еднократно приложение (1, 0 микрограм/ kg) при пациенти с нарушена бъбречна функция, е установено повишаване на стойностите на Cmax, AUC и полуживота, пропорционално на степента на нарушена бъбречна функция.
In a single dose study (1.0 microgram/kg) in patients with impaired renal function, Cmax, AUC, and half- life increased in relation to the degree of renal impairment.
При многократно приложение на PegIntron (1, 0 микрограм/ kg подкожно веднъж седмично в продължение на 4 седмици) клирънсът на PegIntron е по- нисък средно със 17% при пациенти с лека бъбречна недостатъчност (креатининов клирънс 30- 49 ml/ min) и средно с 44% при пациенти с тежка бъбречна недостатъчност (креатининов клирънс 15- 29 ml/ min) в сравнение с пациенти с нормална бъбречна функция.
Following multiple dosing of PegIntron (1.0 microgram/kg subcutaneously administered every week for four weeks) the clearance of PegIntron is reduced by a mean of 17% in patients with moderate renal impairment (creatinine clearance 30-49 ml/minute) and by a mean of 44% in patients with severe renal impairment (creatinine clearance 15-29 ml/minute) compared to subjects with normal renal function.
При еднократно приложение клирънсът е сходен при пациенти с тежка бъбречна недостатъчност, които не са на хемодиализа и при пациенти на хемодиализа.
The dose of PegIntron
Дозата на PegIntron, приложен като монотерапия, трябва да бъде редуцирана при пациенти с умерена или тежка бъбречна недостатъчност (вж. точки 4. 2 и 4. 4).
21 for monotherapy should be reduced in patients with moderate or severe renal impairment (see sections 4.2 and 4.4).
Пациентите с креатининов клирънс < 50 ml/ min не трябва да бъдат лекувани с PegIntron в комбинация с рибавирин (вж. точка 4. 3).
Patients with creatinine clearance < 50 ml/minute must not be treated with PegIntron in combination with ribavirin (see section 4.3).
Поради значителната вариабилност във фармакокинетиката на интерферон при различни хора, се препоръчва пациентите с тежка бъбречна недостатъчност да бъдат под строг контрол по време на лечението с PegIntron (вж. точка 4. 2).
Because of marked inter-subject variability in interferon pharmacokinetics, it is recommended that patients with severe renal impairment be closely monitored during treatment with PegIntron (see section 4.2)
Пациенти в старческа възраст ≥ 65 години:
Elderly patients ≥ 65 years of age:
Възрастта не се отразява на фармакокинетиката на PegIntron след еднократно подкожно приложение в доза 1, 0 микрограм/ kg.
The pharmacokinetics of PegIntron following a single subcutaneous dose of 1.0 microgram/kg were not affected by age.
23 Пациенти под 18- годишна възраст:
Patients under the age of 18 years:
Не са правени специални фармакокинетични проучвания при пациенти в тази възрастова група.
Specific pharmacokinetic evaluations have not been performed on these patients.
PegIntron е показан за лечение на хроничен хепатит С само при пациенти на възраст над 18.
PegIntron is indicated for the treatment of chronic hepatitis C only in patients 18 years of age or older.
Интерферон- неутрализиращи фактори:
Interferon neutralising factors:
Серумни проби от пациенти, лекувани с PegIntron в клинични проучвания, бяха изследвани за интерферон- неутрализиращи фактори.
Interferon neutralising factor assays were performed on serum samples of patients who received PegIntron in the clinical trial.
Клиничната честота на развитие на неутрализиращи фактори при пациенти, лекувани с PegIntron 0, 5 микрограма/ kg, е 1, 1%.
The clinical incidence of neutralising factors in patients who received PegIntron 0.5 micrograms/kg is 1.1%.
PegIntron:
PegIntron:
Интерферон алфа- 2b повишава честотата на абортите при примати.
Interferon alfa-2b has been shown to be an abortifacient in primates.
Не е известно дали съставките на този лекарствен продукт се излъчват в майчиното мляко както при хора, така при животни (вж. точка 4. 6 за съответните данни за приложението му при бременни и кърмачки).
It is not known whether the components of this medicinal product are excreted into experimental animal or human milk (see section 4.6 for relevant human data on pregnancy and lactation).