natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Най- често съобщаваните нежелани лекарствени реакции (възникващи при > 10% от пациентите) са тромбоцитопения, анемия, пирексия, хипертония, хипокалемия, хипофосфатемия, инфекции на пикочните пътища, хиперхолестеролемия, хипергликемия, хипертриглицеридемия, коремни болки, лимфоцеле, периферен оток, артралгия, акне, диария, болка, запек, гадене, главоболие, повишен креатинин в кръвта и повишена кръвна лактатдехидрогеназа (LDH).
The most commonly reported adverse drug reactions (occuring in > 10% of patients) are thrombocytopenia, anaemia, pyrexia, hypertension, hypokalaemia, hypophosphataemia, urinary tract infection, hypercholesterolaemia, hyperglycaemia, hypertriglyceridaemia, abdominal pain, lymphocoele, peripheral oedema, arthralgia, acne, diarrhoea, pain, constipation, nausea, headache, increased blood creatinine, and increased blood lactate dehydrogenase (LDH).
Нежеланите реакции, въз основа на опита от клинични изпитвания и опита след пускането на лекарството на пазара, са представени в следващата таблица по системо- органни класове и честота.
24 Adverse reactions based on experience from clinical trials and postmarketing experience are presented in the following table by system organ class and frequency of occurrence.
Инфекции и инфестации
Urinary tract infection
Инфекция на пикочните пътища
Lymphoma / post transplant lymphoproliferative disorder
Сепсис Пневмония Пиелонефрит Херпес симплекс Гъбични, вирусни и бактериални инфекции (като микобактериални инфекции, включително туберкулоза, Epstein- Barr вирус, CMV, и херпес зостер)
Hypersensitivity reactions, including anaphylactic/ anaphylactoid reactions, angioedema, exfoliative dermatitis, and hypersensitivity vasculitis (see section 4.4)
25 Системо - органен клас
25 System Organ Class
Нарушения на имунната система
Metabolism and Hypokalaemia nutrition disorders
Нарушения на метаболизма и храненето
Hypophosphataemia Hypercholesterolaemia Hyperglycaemia Hypertriglyceridaemia
Лимфедем Алвеоларна протеиноза
Deep vein thrombosis Pneumonitis Pleural effusion Epistaxis
26 Системо - органен клас
Pulmonary embolism Pulmonary haemorrhage
Чести (≥1/ 100 до < 1/ 10)
Lymphoedema Alveolar proteinosis
Нарушения на мускулно - скелетната система и съединител - ната тъкан
Musculoskeletal Arthralgia and connective tissue disorders
Артралгия
Osteonecrosis
Нарушения на бъбреците и пикочните пътища
Renal and urinary disorders General Oedema peripheral disorders and Pyrexia administration Pain site conditions
Протеинурия
Proteinuria Impaired healing Oedema
Нефротичен синдром (вж. точка 4. 4)
Nephrotic syndrome (see section 4.4)
Повишена кръвна лактатдехидрогеназа Повишен креатинин в кръвта
Investigations Blood lactate dehydrogenase increased Blood creatinine increased
Съобщават се случаи на свързана с BK вирус нефропатия, както и на свързана с JC вирус прогресивна мултифокална левкоенцефалопатия (ПМЛ), при пациенти, лекувани с имуносупресори, включително Rapamune.
26 Cases of BK virus associated nephropathy, as well as cases of JC virus associated progressive multifocal leukoencephalopathy (PML), have been reported in patients treated with immunosuppressants, including Rapamune.
Рискът може да нарасне с повишаване на нивото на сиролимус в края на дозовия интервал.
The risk may increase as the trough sirolimus level increases.
Съобщава се за редки случаи на фатална хепатална некроза при повишени нива на сиролимус в края на дозовия интервал.
Rare reports of fatal hepatic necrosis have been reported with elevated trough sirolimus levels.
Има случаи на интерстициално белодробно заболяване (в т. ч. пневмонит и рядко облитериращ бронхиолит (BOOP), прерастващ в пневмония и белодробна фиброза), някои от които фатални, без определен инфекциозен причинител при пациенти на имуносупресиращи схеми на лечение, в т. ч. и Rapamune.
Cases of interstitial lung disease (including pneumonitis and infrequently bronchiolitis obliterans organising pneumonia (BOOP) and pulmonary fibrosis), some fatal, with no identified infectious etiology have occurred in patients receiving immunosuppressive regimens including Rapamune.
27 Има данни за нарушено зарастване на раните след трансплантационна хирургична намеса, в т. ч. дехисценция на фасциите, постоперативна херния след инцизия и изпускане на анастомозите (напр. рана, съдове, дихателни пътища, уретери, жлъчни пътища).
Impaired healing following transplant surgery has been reported, including fascial dehiscence, incisional hernia, and anastomotic disruption (e. g. wound, vascular, airway, ureteral, biliary).
При едно продължаващо проучване за оценка на безопасността и ефикасността на преминаването от лечение с инхибитори на калциневрин към сиролимус (целеви нива 12 – 20 ng/ ml) за поддържане на пациенти след бъбречна трансплантация, набирането на пациенти е спряно в подгрупата (n=90) с изходна гломерулна филтрация под 40 ml/ min (вж. точка 5. 1).
In an ongoing study evaluating the safety and efficacy of conversion from calcineurin inhibitors to sirolimus (target levels of 12 - 20 ng/ mL) in maintenance renal transplant patients, enrollment was stopped in the subset of patients (n=90) with a baseline glomerular filtration rate of less than 40 mL/ min (see section 5.1).
В рамото на лечение със сиролимус се наблюдава по- висока степен на сериозни нежелани реакции, в т. ч. пневмония, остро органно отхвърляне, загуба на присадката и смърт (n=60, средно време след трансплантацията 36 месеца).
There was a higher rate of serious adverse events including pneumonia, acute rejection, graft loss and death in this sirolimus treatment arm (n=60, median time post-transplant 36 months).
От 89 пациенти, за които е известно, че са били EBV серонегативни преди трансплантацията, при 13 (15, 6%) се съобщава, че са развили ПТЛПП.
27 Among 89 patients known to be EBV seronegative prior to transplantation, 13 (15.6%) were reported to have developed PTLD.
28 4. 9 Предозиране
4.9 Overdose
Експерименталните данни предполагат, че сиролимус се свързва със специфичния цитозолен белтък FKPB- 12 и че комплексът FKPB 12 - сиролимус инхибира активирането на ензим, който е прицелен за Rapamycin при бозайници (mTOR), и представлява киназа от критично значение за прогресията на клетъчния цикъл.
Experimental evidence suggests that sirolimus binds to the specific cytosolic protein FKPB-12 and that the FKPB 12-sirolimus complex inhibits the activation of the mammalian Target Of Rapamycin (mTOR), a critical kinase for cell cycle progression.
Инхибирането на mTOR води до блокиране на няколко специфични пътища за сигнална трансдукция.
The inhibition of mTOR results in blockage of several specific signal transduction pathways.
Средната изчислена скорост на гломерулна филтрация (GFR) на 12, 24, 36, 48 и 60 месеца е значително по- висока за пациенти, получаващи Rapamune след спиране на лечението с циклоспорин, отколкото за онези в групата на Rapamune и лечение с циклоспорин.
The mean calculated glomerular filtration rate (GFR) at 12, 24, 36, 48 and 60 months was significantly higher for patients receiving Rapamune following ciclosporin elimination than for those in the Rapamune
29 на Rapamune и лечение с циклоспорин.
28 with ciclosporin therapy group.
До 60- ия месец честотата на некожни злокачествени заболявания е значително по- висока в групата, продължаваща с циклоспорин, в сравнение с групата, на която е прекратено лечението с циклоспорин (съответно 8, 4% към 3, 8%).
Based upon the analysis of data from 36 months and beyond, which showed a growing difference in graft survival and renal function, as well as significantly lower blood pressure in the ciclosporin elimination group, it was decided to discontinue subjects from the Rapamune with ciclosporin group.
Медианното време до първото възникване на кожен карцином е значително забавено.
3.8%, respectively).
На 2 години степента на немеланомни злокачествени кожни заболявания е значително по- ниска в групата, преминала на Rapamune, в сравнение с групата, продължила на инхибитори на калциневрин (1, 8% и 6, 9%).
At 2 years, the rate of non-melanoma skin malignancies was significantly lower in the Rapamune conversion group as compared to the calcineurin inhibitors continuation group (1.8% and 6.9%).
При едно педиатрично клинично трансплантационно проучване се наблюдава неприемливо висока честота на ПТЛПП, когато на деца и юноши е прилагана пълната доза Rapamune в допълнение към пълна доза калциневринови инхибитори с базиликсимаб и кортикостероиди (вж. точка 4. 8).
An unacceptably high frequency of PTLD was seen in a paediatric clinical transplant study when full dose Rapamune was administered to children and adolescents in addition to full dose calcineurin inhibitors with basiliximab and corticosteroids (see section 4.8).
30 5. 2 Фармакокинетични свойства
29 5.2 Pharmacokinetic properties
Голяма част от общата фармакокинетична информация е получена от употребата на пероралния разтвор, която е обобщена първа.
Much of the general pharmacokinetic information was obtained using the oral solution, which is summarised first.
Информацията, пряко свързана с таблетките като лекарствена форма, се обобщава по- конкретно в подточка Перорални таблетки.
Information directly related to the tablet formulation is summarised specifically in the Oral Tablet section.
Перорален разтвор След прием на пероралния разтвор сиролимус бързо се абсорбира, с време до пиковата концентрация от 1 час при здрави лица, получаващи единични дози, и 2 часа при пациенти със стабилни бъбречни алографти, получаващи многократни дози.
Oral solution Following administration of the oral solution, sirolimus is rapidly absorbed, with a time to peak concentration of 1 hour in healthy subjects receiving single doses and 2 hours in patients with stable renal allografts receiving multiple doses.
Терминалният полуживот при стабилни пациенти с бъбречна трансплантация след многократни перорални дози е 62 ± 16 ч.
The terminal half-life in stable renal transplant patients after multiple oral doses was 62  16 h.
Сиролимус е субстрат както за цитохром P450 IIIA4 (CYP3A4), така и за P- гликопротеин.
Sirolimus is a substrate for both cytochrome P450 IIIA4 (CYP3A4) and P-glycoprotein.
Данните за концентрациите на сиролимус в края на дозовия интервал от 35 пациенти с бъбречна трансплантация > 65 години са подобни на тези при групата на възраст от 18 до 65 години (n = 822).
Sirolimus trough concentration data in 35 renal transplant patients > 65 years of age were similar to those in the adult population (n = 822) from 18 to 65 years of age.
При стационарно състояние 8 деца на възраст 6- 11 години са получавали средни дози 1, 75 ± 0, 71 mg/ ден (0, 064 ± 0, 018 mg/ kg, 1, 65 ± 0, 43 mg/ m2), докато 14 юноши на възраст 12- 18 години са получавали средни дози 2, 79 ± 1, 25 mg/ ден (0, 053 ± 0, 0150 mg/ kg, 1, 86 ± 0, 61 mg/ m2).
At steady state, 8 children aged 6-11 years received mean  SD doses of 1.75  0.71 mg/ day (0.064  0.018 mg/ kg, 1.65  0.43 mg/ m2) while 14 adolescents aged 12-18 years received mean  SD doses of 2.79  1.25 mg/ day (0.053  0.0150 mg/ kg, 1.86  0.61 mg/ m2).
По- малките деца са имали по- висока нормализирана спрямо теглото Cl/ F (214 ml/ h/ kg) в сравнение с юношите (136 ml/ h/ kg).
The younger children had a higher weight-normalized Cl/ F (214 mL/ h/ kg) compared with the adolescents (136 mL/ h/ kg).
Тези данни показват, че по- малките деца може да се нуждаят от по- високи изчислени спрямо теглото дози от юношите и възрастните, за да постигнат сходни таргетни концентрации.
These data indicate that younger children might require higher bodyweight-adjusted doses than adolescents and adults to achieve similar target concentrations.
При пациенти с тежко чернодробно увреждане (по класификацията на Child- Pugh стадий С) средните стойности на AUC и t1/ 2 за сиролимус се увеличават съответно с 210% и 170%, а CL/ F намалява с 67% в сравнение с нормални здрави лица.
In severe hepatically impaired patients (Child-Pugh classification C), mean values for sirolimus AUC and t1/ 2 were increased 210% and 170% respectively, and CL/ F was decreased by 67% compared to normal healthy subjects.
31 Фармакокинетиката на сиролимус е подобна в различни групи с бъбречна функция, варираща от нормална до липсваща (пациенти на диализа).
The pharmacokinetics of sirolimus were similar in various populations with renal function ranging from normal to absent (dialysis patients).
Перорални таблетки При здрави пациенти средната степен на бионаличност на сиролимус след приемане на единична доза таблетки е с около 27% по- висока спрямо пероралния разтвор.
30 Oral Tablet In healthy subjects, the mean extent of bioavailability of sirolimus after single-dose administration of the tablet formulation is about 27% higher relative to the oral solution.
Средното Cmax намалява с 35%, а средното tmax се увеличава с 82%.
The mean Cmax was decreased by 35% and mean tmax increased by 82%.
Разликата в бионаличността е по- слабо изразена при приложение в равновесно състояние на пациенти с бъбречна трансплантация, а в едно рандомизирано проучване с 477 пациенти е демонстрирана терапевтична еквивалентност.
The difference in bioavailability was less marked upon steady-state administration to renal transplant recipients, and therapeutic equivalence has been demonstrated in randomised study of 477 patients.
Когато се променя лекарствената форма на пациентите от перорален разтвор на таблетки, се препоръчва да се дава същата доза и да се провери концентрацията на сиролимус в края на дозовия интервал 1 до 2 седмици по- късно, за да се гарантира, че е в рамките на препоръчания целеви диапазон.
When switching patients between oral solution and tablet formulations, it is recommended to give the same dose and to verify the sirolimus trough concentration 1 to 2 weeks later to assure that it remains within recommended target ranges.
Освен това, когато се преминава на таблетки с различна сила, също се препоръчва да се проверят концентрациите в края на дозовия период.
Also when switching between different tablet strengths, verification of trough concentrations is recommended.
За да се сведе до минимум променливостта, Rapamune таблетки трябва да се вземат винаги по един начин – със или без храна.
To minimise variability, Rapamune tablets should be taken consistently with or without food.
Сокът от грейпфрут повлиява CYP3A4- медиирания метаболизъм и следователно трябва да се избягва.
Grapefruit juice affects CYP3A4-mediated metabolism and must, therefore, be avoided.
Концентрациите на сиролимус след прилагане на Rapamune таблетки (5 mg) на здрави лица в единични дози са пропорционални на дозата между 5 и 40 mg.
Sirolimus concentrations, following the administration of Rapamune tablets (5 mg) to healthy subjects as single doses are dose proportional between 5 and 40 mg.
Първоначална терапия (2 до 3 месеца след трансплантацията):
Initial Therapy (2 to 3 months post-transplant):
При повечето пациенти, приемащи Rapamune таблетки с натоварваща доза от 6 mg, последвана от първоначална поддържаща доза от 2 mg, концентрациите на сиролимус в края на дозовия период в цялостната кръв бързо достигат концентрациите в стабилно състояние в рамките на препоръчвания целеви диапазон (4 до 12 ng/ ml, хроматографски анализ).
In most patients receiving Rapamune tablets with a loading dose of 6 mg followed by an initial maintenance dose of 2 mg, whole blood sirolimus trough concentrations rapidly achieved steady-state concentrations within the recommended target range (4 to 12 ng/ ml, chromatographic assay).
Фармакокинетичните параметри на сиролимус след ежедневни дози от 2 mg Rapamune таблетки, прилагани в комбинация с микроемулсионен циклоспорин (4 часа преди Rapamune таблетки) и кортикостероиди при 13 пациенти с бъбречна трансплантация, въз основа на данни, събрани през месеците 1 и 3 след трансплантацията, са:
Sirolimus pharmacokinetic parameters following daily doses of 2 mg Rapamune tablets administered in combination with ciclosporin microemulsion (4 hours prior to Rapamune tablets) and corticosteroids in 13 renal transplant patients, based on data collected at months 1 and 3 after transplantation, were:
Cmin, ss, 7, 39 ± 2, 18 ng/ ml; Cmax, ss, 15, 0 ± 4, 9 ng/ ml; tmax, ss, 3, 46 ± 2, 40 h; AUCτ, ss, 230 ± 67 ng• h/ ml; CL/ F/ WT, 139 ± 63 ml/ h/ kg (параметри, изчислени от резултатите на LC- MS/ MS анализа).
Cmin, ss, 7.39  2.18 ng/ ml; Cmax, ss, 15.0  4.9 ng/ ml; tmax, ss, 3.46  2.40 h; AUC, ss, 230  67 ng h/ ml; CL/ F/ WT, 139  63 ml/ h/ kg (parameters calculated from LC-MS/ MS assay results).
Cmin, ss 5, 40 ± 2, 50 ng/ ml, Cmax, ss 14, 4 ± 5, 3 ng/ ml, tmax, ss 2, 12 ± 0, 84 h, AUCτ, ss 194 ± 78 ng• h/ ml, CL/ F/ W 173 ± 50 ml/ h/ kg.
The corresponding results for the oral solution in the same clinical trial were Cmin, ss 5.40  2.50 ng/ ml, Cmax, ss 14.4  5.3 ng/ ml, tmax, ss 2.12  0.84 h, AUC, ss 194  78 ng h/ ml, CL/ F/ W 173  50 ml/ h/ kg.
Концентрациите на сиролимус в цялостната кръв в края на дозовия период, измерени от LC/ MS/ MS, корелират в значителна степен (r2 = 0. 85) с AUCτ, ss.
Whole blood trough sirolimus concentrations, as measured by LC/ MS/ MS, were significantly correlated (r2 = 0.85) with AUC , ss.
Въз основа на мониториране на всички пациенти в периода на съпътстваща терапия с циклоспорин, са установени средни (10- ти, 90- ти процентил) дози в края на дозовия период (изразено като стойности от хроматографски анализ) и дневни дози съответно 8, 6 ± 3, 0 ng/ ml (5, 0 до 13 ng/ ml) и 2, 1 ± 0, 70 mg (1. 5 до 2. 7 mg) (вж. точка 4. 2).
Based on monitoring in all patients during the period of concomitant therapy with ciclosporin, mean (10th, 90th percentiles) troughs (expressed as chromatographic assay values) and daily doses were 8.6  3.0 ng/ ml (5.0 to 13 ng/ ml) and 2.1  0.70 mg (1.5 to 2.7 mg), respectively (see section 4.2).
От месец 3 до месец 12, след спирането на циклоспорин средните (10- ти, 90- ти процентил) дози в края на дозовия период (изразено като стойности от хроматографски анализ) и дневните дози са били съответно 19 ± 4, 1 ng/ ml (14 до 24 ng/ ml) и 8, 2 ± 4, 2 mg (3, 6 до 13, 6 mg) (вж. точка 4. 2).
From month 3 to month 12, following discontinuation of ciclosporin, mean (10th, 90th percentiles) troughs (expressed as chromatographic assay values) and daily doses were 19  4.1 ng/ ml (14 to 24 ng/ mL) and 8.2  4.2 mg (3.6 to 13.6 mg), respectively (see section 4.2).
Следователно, дозата сиролимус е била приблизително 4 пъти по - висока, за да се компенсира както липсата на фармакокинетично взаимодействие с циклоспорин (2- кратно увеличение), така и повишената потребност от имуносупресия при липса на циклоспорин (2 - кратно увеличение).
Therefore, the sirolimus dose was approximately 4-fold higher to account for both the absence of the pharmacokinetic interaction with ciclosporin (2-fold increase) and the augmented immunosuppressive requirement in the absence of ciclosporin (2-fold increase).
Нежеланите реакции, които не се наблюдават при клиничните изпитвания, но се наблюдават при животни при нива на експозиция, подобни на нивата на клинична експозиция и имат 32 възможно значение за клиничната употреба, са както следва: вакуолизация на панкреасни островни клетки, тубуларна дегенерация на тестисите, образуване на гастроинтестинални язви, костни фрактури и калуси, чернодробно кръвотворене и белодробна фосфолипидоза.
Adverse reactions not observed in clinical studies, but seen in animals at exposure levels similar to clinical exposure levels and with possible relevance to clinical use were as follows: pancreatic islet cell vacuolation, testicular tubular degeneration, gastrointestinal ulceration, bone fractures and calluses, hepatic haematopoiesis, and pulmonary phospholipidosis.
Проучванията за карциногенност при мишки и плъхове показват увеличена честота на лимфоми (мъжки и женски мишки), хепатоцелуларен аденом и карцином (мъжки мишки) и гранулоцитна левкемия (женски мишки).
31 Carcinogenicity studies conducted in mouse and rat showed increased incidences of lymphomas (male and female mouse), hepatocellular adenoma and carcinoma (male mouse) and granulocytic leukaemia (female mouse).
Лактоза монохидрат Макрогол Магнезиев стеарат Талк.
Lactose monohydrate Macrogol Magnesium stearate Talc.
Макрогол Глицерилмоноолеат Фармацевтична глазура Калциев сулфат, безводен Микрокристална целулоза Захароза Титанов диоксид Полоксамер 188 α- токоферол Повидон Карнаубски восък:
Macrogol Glyceryl monooleate Pharmaceutical glaze Anhydrous calcium sulphate Microcrystalline cellulose Sucrose Titanium dioxide Poloxamer 188  -tocopherol Povidone Carnauba wax:
Червен оцветител S- 1- 15095 (шеллак ~45% в етанол, червен железен оксид (E172), изопропилов алкохол, n- бутилов алкохол, пропиленгликол, амониев хидроксид, симетикон).
Red opacode S-1-15095 (shellac glaze ~45% in ethanol, red iron oxide (E172), isopropyl alcohol, n-butyl alcohol, propylene glycol, ammonium hydroxide, simethicone).
33 6. 3 Срок на годност
6.3 Shelf life
6. 5 Данни за опаковката
32 6.5 Nature and contents of container
Алуминиеви блистерни опаковки от прозрачен поливинилхлорид (PVC) / полиетилен (PE) / полихлоротрифлуороетилен (Aclar) с по 30 и 100 таблетки.
Clear polyvinyl chloride (PVC)/ polyethylene (PE)/ polychlorotrifluoroethylene (Aclar) aluminium blister packages of 30 and 100 tablets.
EU/ 1/ 01/ 171/ 007- 8
EU/ 1/ 01/ 171/ 007-8
34 1.
33 1.
Rapamune 2 mg обвити таблетки.
Rapamune 2 mg coated tablets.
Всяка таблетка съдържа 2 mg сиролимус (sirolimus).
Each tablet contains 2 mg sirolimus.
Обвита таблетка жълта до бежова на цвят, с триъгълна форма и надпис “ RAPAMUNE 2 mg ” от едната страна.
Yellow to beige coloured, triangular-shaped coated tablet marked “ RAPAMUNE 2 mg ” on one side.
За първите 2- 3 месеца след трансплантацията препоръчителният диапазон на концентрации в края на дозовия интервал за циклоспорин е 150 – 400 ng/ ml (анализ с моноклонални антитела или равностойна техника).
Suggested ciclosporin trough concentration ranges for the first 2-3 months after transplantation are 150 - 400 ng/ ml (monoclonal assay or equivalent technique).
Терапевтичен лекарствен мониторинг).
34 (chromatographic assay; see Therapeutic drug monitoring).
35 спирането на лечението с циклоспорин е или неуспешно, или не може да се опита, комбинацията от циклоспорин и Rapamune не трябва да се поддържа повече от 3 месеца след трансплантацията.
In patients for whom ciclosporin withdrawal is either unsuccessful or cannot be attempted, the combination of ciclosporin and Rapamune should not be maintained for more than 3 months post-transplantation.
36 форма или на силата на таблетките да се измери концентрацията в края на дозовия интервал, за да се потвърди, че тази концентрация е в рамките на препоръчвания целеви диапазон.
Ciclosporin inhibits the metabolism of sirolimus, and
Циклоспорин инхибира метаболизма на сиролимус и следователно нивата на сиролимус ще намалеят, когато циклоспорин се прекрати, освен ако не се увеличи дозата сиролимус.
35 consequently, sirolimus levels will decrease when ciclosporin is discontinued unless the sirolimus dose is increased.
Препоръчваните 24- часови диапазони на концентрация на сиролимус в края на дозовия интервал се основават на хроматографски методи.
The recommended ranges 24-hour trough concentration for sirolimus are based on chromatographic methods.
При пациенти с чернодробно увреждане се препоръчва внимателно да се следят нивата на сиролимус в края на дозовия интервал в цяла кръв.
36 In hepatically impaired patients, it is recommended that sirolimus whole blood trough levels be closely monitored.
Сред тези заболяванияса свързана с BK вирус нефропатия и свързана с JC вирус прогресивна мултифокална левкоенцефалопатия (ПМЛ).
Among these conditions are BK virus associated nephropathy and JC virus associated progressive multifocal leukoencephalopathy (PML).
38 С приема на сиролимус се свързват реакции на свръхчувствителност, в т. ч. анафилактични/ анафилактоидни реакции, ангиоедем, ексфолиативен дерматит и васкулит вследствие свръхчувствителност (вж. точка 4. 8).
Hypersensitivity reactions, including anaphylactic/ anaphylactoid reactions, angioedema, exfoliative dermatitis, and hypersensitivity vasculitis, have been associated with the administration of sirolimus (see section 4.8).