natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Високи дози ритонавир (400 mg два пъти дневно) понижават стационарните Сmax и AUCτ на пероралния вориконазол средно с 66% и 82%, докато ниски дози ритонавир (100 mg два пъти дневно) понижават Сmax и AUCτ на вориконазол средно съответно с 24% и 39%.
High doses of ritonavir (400 mg twice daily) decreased the steady state Cmax and AUCτ of oral voriconazole by an average of 66% and 82%, whereas low doses of ritonavir (100 mg twice daily) decreased the Cmax and AUCτ of voriconazole by an average of 24% and 39% respectively.
Приложението на вориконазол няма значим ефект върху средните Сmax и AUCτ на ритонавир в проучването с високи дози, въпреки че при проучването с взаимодействие с ниски дози ритонавир е наблюдавано слабо понижение на стационарните Сmax и AUCτ на ритонавир средно с 25% и 13% съответно.
Administration of voriconazole did not have a significant effect on mean Cmax and AUCτ of ritonavir in the high dose study, although a minor decrease in steady state Cmax and AUCτ of ritonavir with an average of 25% and 13% respectively was observed in the low dose ritonavir interaction study.
По един изолизан случай с повишени нива на вориконазол е идентифициран при всяко от проучванията за взаимодействие с ритонавир.
One outlier subject with raised voriconazole levels was identified in each of the ritonavir interaction studies.
Едновременното приложение на вориконазол и високи дози ритонавир (400 mg и повече два пъти дневно) е противопоказано.
Coadministration of voriconazole and high doses of ritonavir (400 mg and above twice daily) is contraindicated.
Едновременното приложение на вориконазол и ниска доза ритонавир (100 mg два пъти дневно) трябва да се избягва освен ако оценката на съотношението полза/ риск за пациента оправдава приложението на вориконазол (вж. точки 4. 3 и 4. 4).
Coadministration of voriconazole and low dose ritonavir (100 mg twice daily) should be avoided, unless an assessment of the benefit/ risk to the patient justifies the use of voriconazole (see section 4.3 and 4.4).
Карбамазепин и фенобарбитал (мощни CYP450 индуктори):
Carbamazepine and phenobarbital (potent CYP450 inducers):
Въпреки че не са изследвани, карбамазепин или фенобарбитал вероятно понижават значително плазмените концентрации на вориконазол.
Although not studied, carbamazepine or phenobarbital are likely to significantly decrease plasma voriconazole concentrations.
Едновременното приложение на вориконазол с карбамазепин или фенобарбитал е противопоказано (вж. точка 4. 3).
Coadministration of voriconazole with carbamazepine and phenobarbital is contraindicated (see section 4.3).
7 Циметидин (неспецифичен CYP450 инхибитор, повишава рН на стомаха):
Cimetidine (non-specific CYP450 inhibitor and increases gastric pH):
Циметидин (400 mg два пъти дневно) повишава Сmax и AUCτ на вориконазол съответно с 18% и 23%.
Cimetidine (400 mg twice daily) increased voriconazole Cmax and AUCτ by 18% and 23%, respectively.
Не се препоръчва адаптиране на дозата на вориконазол.
No dosage adjustment of voriconazole is recommended.
Ранитидин (повишава рН на стомаха):
Ranitidine (increases gastric pH):
Ранитидин (150 mg два пъти дневно) няма значим ефект върху Сmax и AUCτ на вориконазол.
Ranitidine (150 mg twice daily) had no significant effect on voriconazole Cmax and AUCτ.
Макролидни антибиотици:
Macrolide antibiotics:
Еритромицин (CYP3A4 инхибитор; 1 g два пъти дневно) и азитромицин (500 mg веднъж дневно) нямат значим ефект върху Сmax и AUCτ на вориконазол.
Erythromycin (CYP3A4 inhibitor; 1 g twice daily) and azithromycin (500 mg once daily) had no significant effect on voriconazole Cmax and AUCτ.
Жълт кантарион (CYP450 индуктор; P- gp индуктор):
St John’ s Wort (CYP450 inducer; P-gp inducer):
При клинично проучване при здрави доброволци, жълтият кантарион е показал краткотраен начален инхибиращ ефект, последван от индукция на метаболизма на вориконазол.
In a clinical study in healthy volunteers, St John’ s Wort exhibited a short initial inhibitory effect followed by induction of voriconazole metabolism.
След 15 дни от лечението с жълт кантарион (300 mg три пъти дневно), плазмената експозиция на вориконазол след еднократна доза от 400 mg се намалява с 40- 60%.
After 15 days of treatment with St John’ s Wort (300 mg three times daily), plasma exposure following a single 400 mg dose of voriconazole decreased by 40-60%.
Затова, едновременната употреба на вориконазол с жълт кантарион е противопоказана (вж. точка 4. 3).
Therefore, concomitant use of voriconazole with St John’ s Wort is contraindicated (see section 4.3).
Вориконазол инхибира действието на изоензимите на цитохром Р450, CYP2C19, CYP2C9 и CYP3A4.
Effects of voriconazole on other medicinal products Voriconazole inhibits the activity of cytochrome P450 isoenzymes, CYP2C19, CYP2C9 and CYP3A4.
Следователно, вориконазол може потенциално да повиши плазмените нива на веществата, метаболизиращи се от тези CYP450 изоензими.
Therefore there is potential for voriconazole to increase the plasma levels of substances metabolised by these CYP450 isoenzymes.
Вориконазол трябва да се прилага с внимание при пациенти със съпътстващо лечение, за което се знае, че удължава QT интервала.
7 Voriconazole should be administered with caution in patients with concomitant medication that is known to prolong QT interval.
Когато съществува и потенциална възможност вориконазол да повиши плазмените нива на вещества, които се метаболизират от CYPР3А4 изоензими (някои антихистамини, хинидин, цизаприд, пимозид), едновременното приложение е противопоказано (вж. по- долу и точка 4. 3).
When there is also a potential for voriconazole to increase the plasma levels of substances metabolised by CYP3A4 isoenzymes (certain antihistamines, quinidine, cisapride, pimozide) co-administration is contraindicated (see below and section 4.3).
Терфенадин, астемизол, цизаприд, примозид и хинидин (CYP3A4 субстрати):
Terfenadine, astemizole, cisapride, pimozide and quinidine (CYP3A4 substrates):
Въпреки че не е изследвано, едновременното приложение на вориконазол и терфенадин, астемизол, цизаприд, примозид или хинидин е противопоказано, тъй като повишените плазмени концентрации на тези лекарствени продукти могат да доведат до удължаване на QTc и в редки случаи настъпване на torsades de pointes (вж. точка 4. 3).
Although not studied, coadministration of voriconazole with terfenadine, astemizole, cisapride, pimozide, or quinidine is contraindicated, since increased plasma concentrations of these medicinal products can lead to QTc prolongation and rare occurrences of torsades de pointes (see section 4.3).
Сиролимус (CYP3A4 субстрат):
Sirolimus (CYP3A4 substrate):
Вориконазол повишава Сmax и AUCτ на сиролимус (2 mg еднократна доза) съответно с 556% и 1014%.
Voriconazole increased sirolimus (2 mg single dose) Cmax and AUCτ by 556% and 1014%, respectively.
Едновременното приложение на вориконазол и сиролимус е противопоказано (вж. точка 4. 3).
Coadministration of voriconazole and sirolimus is contraindicated (see section 4.3).
Ерго- алкалоиди (CYP3A4 субстрати):
Ergot alkaloids (CYP3A4 substrates):
Въпреки че не е изследвано, вориконазол може да повиши плазмените концентрации на ерго- алкалоидите (ерготамин и дихидроерготамин) и да доведе до ерготизъм.
Although not studied, voriconazole may increase the plasma concentrations of ergot alkaloids (ergotamine and dihydroergotamine) and lead to ergotism.
Едновременното приложение на вориконазол и ерго- алкалоиди е противопоказано (вж. точка 4. 3).
Coadministration of voriconazole with ergot alkaloids is contraindicated (see section 4.3).
Циклоспорин (CYP3A4 субстрат):
Ciclosporin (CYP3A4 substrate):
При стабилизирани реципиенти на бъбречен трансплантат вориконазол повишава Сmax и AUCτ на циклоспорин съответно с минимум 13% и 70%.
In stable, renal transplant recipients, voriconazole increased ciclosporin Cmax and AUCτ by at least 13% and 70% respectively.
При започване приложението на вориконазол при пациенти, които вече получават циклоспорин, се препоръчва дозата на циклоспорин да бъде намалена наполовина, а нивата на циклоспорин трябва да бъдат внимателно мониторирани.
When initiating voriconazole in patients already receiving ciclosporin it is recommended that the ciclosporin dose be halved and ciclosporin level carefully monitored.
При спиране на лечението с вориконазол нивата на циклоспорин трябва да бъдат внимателно мониторирани и при нужда дозата трябва да бъде повишена.
When voriconazole is discontinued, ciclosporin levels must be carefully monitored and the dose increased as necessary.
При лица, получаващи поддържаща доза метадон (32- 100 mg веднъж дневно), комбинираното приложение на перорален вориконазол (400 mg два пъти дневно за 1 ден, след това 200 mg два пъти дневно за четири дни) повишава Сmax и AUCτ на
In subjects receiving a methadone maintenance dose (32-100 mg once daily) coadministration of oral voriconazole (400 mg twice daily for 1 day, then 200 mg twice daily for four days) increased the Cmax and AUC of pharmacologically active R-methadone by 31% and 47%, respectively, whereas the Cmax and AUC of the S-enantiomer increased by approximately 65% and 103%, respectively.
Плазмените концентрации на вориконазол по време на едновременно приложение с метадон са били сравними с нивата на вориконазол (обобщени съществуващи данни) при здрави индивиди без друго съпътстващо лечение.
Voriconazole plasma concentrations during coadministration of methadone were comparable to voriconazole levels (historical data) in healthy subjects without any comedication.
По време на едновременно приложение се препоръчва често мониториране на нежеланите събития и токсичност, свързани с повишени плазмени концентрации на метадон, включително удължаване на QT.
Frequent monitoring for adverse events and toxicity related to increased plasma concentrations of methadone, including QT prolongation, is recommended during coadministration.
Може да е необходимо понижение на дозата на метадон.
Dose reduction of methadone may be needed.
Краткодействащи опиати (CYP3A4 субстрат):
Short Acting Opiates (CYP3A4 substrate):
Стационарната концентрация при приложението на перорален вориконазол повишава 6 пъти AUCτ на еднократна доза алфентанил.
Steady-state administration of oral voriconazole increased the AUCτ of a single dose of alfentanil by 6-fold.
Трябва да се обмисли намаление на дозата на алфентанил и на други краткодействащи опиати със сходна на алфентанил структура, които се метаболизират от CYP3A4 (напр. фентанил и суфентанил), когато се прилагат едновременно с вориконазол (вж. точка 4. 4).
Reduction in the dose of alfentanil and other short acting opiates similar in structure to alfentanil and metabolised by CYP3A4 (e. g. fentanyl and sufentanil), should be considered when coadministered with voriconazole (see section 4.4).
Такролимус (CYP3A4 субстрат).
Tacrolimus (CYP3A4 substrate):
Вориконазол повишава Сmax и AUCt (площта под кривата на времето на плазмена концентрация до последното количествено доловимо измерване) на такролимус (0. 1 mg/ kg единична доза) съответно с 117% и 221%.
Voriconazole increased tacrolimus (0.1 mg/ kg single dose) Cmax and AUCt (area under the plasma concentration time curve to the last quantifiable measurement) by 117% and 221%, respectively.
При започване приложението на вориконазол при пациенти, които вече получават такролимус, се препоръчва дозата на такролимус да бъде намалена до една трета от изходната доза, а нивото на такролимус да бъде внимателно мониторирано.
When initiating voriconazole in patients already receiving tacrolimus, it is recommended that the tacrolimus dose be reduced to a third of the original dose and tacrolimus level carefully monitored.
Повишените нива на такролимус са свързани с нефротоксичност.
Increased tacrolimus levels have been associated with nephrotoxicity.
При прекратяване на лечeнието с вориконазол нивата на такролимус трябва да бъдат внимателно мониторирани, а дозата да бъде повишена според нуждите.
When voriconazole is discontinued, tacrolimus levels must be carefully monitored and the dose increased as necessary.
Перорални антикоагуланти:
Oral anticoagulants:
Варфарин (CYP2C9 субстрат):
Warfarin (CYP2C9 substrate):
Едновременното приложение на вориконазол (300 mg два пъти дневно) и варфарин (30 mg еднократна доза) повишава максималното протромбиново време с 93%.
Coadministration of voriconazole (300 mg twice daily) with warfarin (30 mg single dose) increased maximum prothrombin time by 93%.
При едновременно приложение на варфарин и вориконазол се препоръчва често мониториране на протромбиновото време.
Close monitoring of prothrombin time is recommended if warfarin and voriconazole are coadministered.
Други перорални антикоагуланти, напр. фенпрокумон, аценокумарол (CYP2C9, CYP3A4 субстрати):
8 Other oral anticoagulants e. g. phenprocoumon, acenocoumarol (CYP2C9, CYP3A4 substrates):
Въпреки че не е изследвано, вориконазол може да повиши плазмените концентрации на кумарините и следователно да предизвика повишаване на протромбиновото време.
Although not studied, voriconazole may increase the plasma concentrations of coumarins and therefore may cause an increase in prothrombin time.
Ако пациенти, получаващи кумаринови лекарства, се лекуват едновременно с вориконазол протромбиновото време трябва задължително да бъде мониторирано на чести интервали, а дозировката на антикоагулантите – съответно адаптирана.
If patients receiving coumarin preparations are treated simultaneously with voriconazole, the prothrombin time should be monitored at close intervals and the dosage of anticoagulants adjusted accordingly.
Сулфонилурейни продукти (CYP2C9 субстрати):
Sulphonylureas (CYP2C9 substrates):
Въпреки че не е изследвано, вориконазол може да повиши плазмените нива на сулфонилурейните лекарства (напр. тоблутамид, глипизид и глибурид) и следователно да причини хипогликемия.
Although not studied, voriconazole may increase the plasma levels of sulphonylureas (e. g. tolbutamide, glipizide, and glyburide) and therefore cause hypoglycaemia.
Препоръчва се внимателно мониториране на кръвната захар при едновременно приложение.
Careful monitoring of blood glucose is recommended during coadministration.
Статини (CYP3A4 субстрати):
Statins (CYP3A4 substrates):
Въпреки че не е изследвано клинично, има доказателства, че вориконазол инхибира метаболизма на ловастатин in vitro (човешки чернодробни микрозоми).
Although not studied clinically, voriconazole has been shown to inhibit lovastatin metabolism in vitro (human liver microsomes).
Следователно, съществува вероятност вориконазол да повиши плазмените нива на статини, които се метаболизират от CYP3A4.
Therefore, voriconazole is likely to increase plasma levels of statins that are metabolised by CYP3A4.
При едновременно приложение се препоръчва да се адаптира дозата на статина.
It is recommended that dose adjustment of the statin be considered during coadministration.
Повишените статинови нива се свързват с рабдомиолиза.
Increased statin levels have been associated with rhabdomyolysis.
Бензодиазепини (CYP3A4 субстрати):
Benzodiazepines (CYP3A4 substrates):
Въпреки че не е клинично изследвано, има доказателства, че вориконазол инхибира метаболизма на мидазолам in vitro (човешки чернодробни микрозоми).
Although not studied clinically, voriconazole has been shown to inhibit midazolam metabolism in vitro (human liver microsomes).
Следователно, съществува вероятност вориконазол да повиши плазмените нива на бензодиазепините, които се метаболизират от CYP3A4 (мидазолам и триазолам), и да доведе до удължен седативен ефект.
Therefore, voriconazole is likely to increase the plasma levels of benzodiazepines that are metabolised by CYP3A4 (midazolam and triazolam) and lead to a prolonged sedative effect.
Препоръчва се при едновременно приложение да се адаптира бензодиазепиновата доза.
It is recommended that dose adjustment of the benzodiazepine be considered during coadministration.
9 Винка- алкалоиди (CYP3A4 субстрати):
Vinca Alkaloids (CYP3A4 substrates):
Въпреки че не е изследвано, вориконазол може да повиши плазмените нива на винка- алкалоидите (напр. винкристин и винбластин) и да доведе до невротоксичност.
Although not studied, voriconazole may increase the plasma levels of the vinca alkaloids (e. g. vincristine and vinblastine) and lead to neurotoxicity.
Преднизолон (CYP3A4 субстрат):
Prednisolone (CYP3A4 substrate):
Вориконазол повишава Сmax и AUCτ на преднизолон (60 mg еднократна доза) съответно с 11% и 34%.
Voriconazole increased Cmax and AUCτ of prednisolone (60 mg single dose) by 11% and 34%, respectively.
Не се препоръчва адаптиране на дозата.
No dosage adjustment is recommended.
Дигоксин (Р- гликопротеин- медииран транспорт):
Digoxin (P-glycoprotein mediated transport):
Вориконазол не е показал сигнификантен ефект върху Сmax и AUCτ на дигоксин (0, 25 mg веднъж дневно).
Voriconazole had no significant effect on Cmax and AUCτ of digoxin (0.25 mg once daily).
Микофенолова киселина (субстрат на UDP- глюкуронил трансферазата):
Mycophenolic acid (UDP-glucuronyl transferase substrate):
Вориконазол не е показал ефект върху Сmax и AUCτ на микофеноловата киселина (1 g еднократна доза).
Voriconazole had no effect on the Cmax and AUCt of mycophenolic acid (1 g single dose).
Нестероидни противовъзпалителни средства (CYP2C9 субстрати): вориконазол повишава Сmax и AUC на ибупрофен (400 mg еднократна доза) съответно с 20% и 100%.
Voriconazole increased Cmax and AUC of ibuprofen (400 mg single dose) by 20% and 100%, respectively.
Вориконазол повишава Сmax и AUC на диклофенак (50 mg еднократна доза) съответно с 114% и 78%.
Voriconazole increased Cmax and AUC of diclofenac (50 mg single dose) by 114% and 78%, respectively.
Препоръчва се редовно мониториране на нежеланите събития и токсичността, свързани с НПВС.
Frequent monitoring for adverse events and toxicity related to NSAIDs is recommended.
Може да се наложи адаптиране на дозата НПВС.
Adjustment of dosage of NSAIDs may be needed.
Двупосочни взаимодействия
Two-way interactions
Едновременната употреба на вориконазол и фенитоин трябва да бъде избягвана освен когато ползата е по- голяма от риска.
Concomitant use of voriconazole and phenytoin should be avoided unless the benefit outweighs the risk.
Фенитоин (300 mg веднъж дневно) понижава Сmax и AUCτ на вориконазол съответно с 49% и 69%.
Phenytoin (300 mg once daily) decreased the Cmax and AUCτ of voriconazole by 49% and 69%, respectively.
Вориконазол (400 mg два пъти дневно, вж. точка 4. 2) повишава Сmax и AUCτ на фенитоин (300 mg веднъж дневно) съответно с 67% и 81%.
Voriconazole (400 mg twice daily, see section 4.2) increased Cmax and AUCτ of phenytoin (300 mg once daily) by 67% and 81%, respectively.
Препоръчва се внимателно мониториране на плазмените нива на фенитоин, когато фенитоин се прилага едновременно с вориконазол.
Careful monitoring of phenytoin plasma levels is recommended when phenytoin is coadministered with voriconazole.
Фенитоин може да бъде комбиниран с вориконазол при условие, че поддържащата доза вориконазол се повиши на 5 mg/ kg интравенозно два пъти дневно или от 200 mg на 400 mg перорално два пъти дневно (100 до 200 mg перорално два пъти дневно при пациенти с телесно тегло под 40 kg), вж. точка 4. 2.
Phenytoin may be coadministered with voriconazole if the maintenance dose of voriconazole is increased to 5 mg/ kg intravenously twice daily or from 200 mg to 400 mg orally, twice daily (100 mg to 200 mg orally, twice daily in patients less than 40 kg), see section 4.2.
Едновременната употреба на вориконазол и рифабутин трябва да бъде избягвана, освен ако ползата не надвишава риска.
Concomitant use of voriconazole and rifabutin should be avoided unless the benefit outweighs the risk.
Рифабутин (300 mg веднъж дневно) понижава Сmax и AUCτ на вориконазол в доза 200 mg два пъти дневно съответно с 69% и 78%.
During coadministration with
По време на едновременното приложение с рифабутин Сmax и AUCτ на вориконазол в доза 350 mg два пъти дневно са били съответно 96% и 68% от нивата при самостоятелно приложение в доза 200 mg два пъти дневно.
9 rifabutin, the Cmax and AUCτ of voriconazole at 350 mg twice daily were 96% and 68% of the levels when administered alone at 200 mg twice daily.
При доза на вориконазол 400 mg два пъти дневно Сmax и AUCτ са били съответно със 104% и 87% по- високи, отколкото при самостоятелно приложение на вориконазол в доза 200 mg два пъти дневно.
At a voriconazole dose of 400 mg twice daily Cmax and AUCτ were 104% and 87% higher, respectively, compared with voriconazole alone at 200 mg twice daily.
Вориконазол в доза 400 mg два пъти дневно е повишил Сmax и AUCτ на рифабутин съответно със 195% и 331%.
Voriconazole at 400 mg twice daily increased Cmax and AUCτ of rifabutin by 195% and 331%, respectively.
Ако едновременното приложение на рифабутин и вориконазол е оправдано, то тогава поддържащата доза на вориконазол може да бъде повишена до 5 mg/ kg интравенозно два пъти дневно или от 200 на 350 mg перорално два пъти дневно (100 до 200 mg перорално два пъти дневно при пациенти с телесно тегло под 40 kg) (вж. точка 4. 2).
If rifabutin coadministration with voriconazole is justified then the maintenance dose of voriconazole may be increased to 5 mg/ kg intravenously twice daily or from 200 mg to 350 mg orally, twice daily (100 mg to 200 mg orally, twice daily in patients less than 40 kg) (see section 4.2).
При едновременно приложение на рифабутин и вориконазол се препоръчва внимателно мониториране на пълната кръвна картина и за нежеланите събития, свързани с приема на рифабутин (напр. увеит).
Careful monitoring of full blood counts and adverse events to rifabutin (e. g. uveitis) is recommended when rifabutin is coadministered with voriconazole.
10 Омепразол (CYP2C19 инхибитор; CYP2C19 и CYP3A4 субстрат):
Omeprazole (CYP2C19 inhibitor; CYP2C19 and CYP3A4 substrate):
Омепразол (40 mg веднъж дневно) повишава Сmax и AUCτ на вориконазол съответно с 15% и 41%.
Omeprazole (40 mg once daily) increased voriconazole Cmax and AUCτ by 15% and 41%, respectively.
Вориконазол повишава Сmax и AUCτ на омепразол съответно със 116% и 280%.
Voriconazole increased omeprazole Cmax and AUCτ by 116% and 280%, respectively.
При започване на терапия с вориконазол при пациенти, получаващи вече омепразол, се препоръчва намаляване наполовина на дозата на омепразол.
When initiating voriconazole in patients already receiving omeprazole, it is recommended that the omeprazole dose be halved.
Метаболизмът на други инхибитори на протонната помпа, които са CYP2C19 субстрати, също може да бъде инхибиран от вориконазол.
The metabolism of other proton pump inhibitors which are CYP2C19 substrates may also be inhibited by voriconazole.
Перорални контрацептиви:
Oral Contraceptives:
Едновременното приложение на вориконазол и перорален контрацептив (1 mg норетистерон и 0, 035 mg етинилестрадиол; еднократно дневно) при здрави жени води до повишения на Сmax и AUCτ на етинилестрадиол (съответно 36% и 61%) и норетистерон (съответно 15% и 53%).
Coadministration of voriconazole and an oral contraceptive (1 mg norethisterone and 0.035 mg ethinylestradiol; once daily) in healthy female subjects resulted in increases in the Cmax and AUCτ of ethinylestradiol (36% and 61% respectively) and norethisterone (15% and 53% respectively).
Сmax и AUCτ на вориконазол се повишават съответно с 14% и 46%.
Voriconazole Cmax and AUCτ increased by 14% and 46% respectively.
Очаквано е нивата на вориконазол да се върнат до стандарни нива по време на седмицата без лечение.
It is expected that the voriconazole levels will return to standard levels during the pill-free week.
Тъй като съотношението между норетистерон и етинилестрадиол остава сходно по време на взаимодействието с вориконазол, тяхната контрацептивна активност вероятно няма да бъде засегната.
As the ratio between norethisterone and ethinylestradiol remained similar during interaction with voriconazole, their contraceptive activity would probably not be affected.
Въпреки че не е наблюдавано зачестяване на хормонално свързаните нежелани събития при клиничното проучване за взаимодействие, по- високи нива на естроген и прогестаген могат да причинят предимно повръщане и менструални нарушения.
Although no increase in the incidence of hormonal related adverse events was observed in the clinical interaction study, higher estrogen and progestagen levels may cause notably nausea and menstrual disorders.