natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Резултатите от клинични проучвания показват, че няма клинично значими взаимодействия между абакавир, ламивудин и зидовудин.
Clinical studies have shown that there are no clinically significant interactions between abacavir, lamivudine and zidovudine.
Изброените по- долу взаимодействия не трябва да се считат за изчерпателни, но са представителни за групите лекарствени продукти, при употребата на които е необходимо повишено внимание.
The interactions listed below should not be considered exhaustive but are representative of the classes of medicinal products where caution should be exercised.
Взаимодействия, свързани с абакавир
Interactions relevant to abacavir
Р450 не играе голяма роля в метаболизма на абакавир.
Based on the results of in vitro experiments and the known major metabolic pathways of abacavir, the potential for P450 mediated interactions with other medicinal products involving abacavir is low.
Абакавир не инхибира метаболизма, медииран от CYP 3А4.
P450 does not play a major role in the metabolism of abacavir, and abacavir does not inhibit metabolism mediated by CYP 3A4.
При условия in vitro абакавир не инхибира ензимите CYP 3А4, CYP 2С9 или CYP 2D6 в клинично значими концентрации.
Abacavir has also been shown in vitro not to inhibit CYP 3A4, CYP 2C9 or CYP 2D6 enzymes at clinically relevant concentrations.
По тази причина съществува малък потенциал за взаимодействия с антиретровирусни протеазни инхибитори и други лекарствени продукти, метаболизирани от главните Р450 ензими.
Therefore, there is little potential for interactions with antiretroviral PIs and other medicinal products metabolised by major P450 enzymes.
Мощни ензимни индуктори като рифампицин, фенобарбитал и фенитоин могат слабо да понижат плазмените концентрации на абакавир, поради влиянието си върху УДФ - глюкуронилтрансферазите.
Potent enzymatic inducers such as rifampicin, phenobarbital and phenytoin may via their action on UDP-glucuronyltransferases slightly decrease the plasma concentrations of abacavir.
Метаболизмът на абакавир се променя при едновременен прием с етанол, като площта под кривата (AUC) на абакавир се повишава с около 41%.
The metabolism of abacavir is altered by concomitant ethanol resulting in an increase in AUC of abacavir of about 41%.
Ретиноидните съединения се елиминират от алкохолдехидрогеназата.
Retinoid compounds are eliminated via alcohol dehydrogenase.
Взаимодействие с абакавир е възможно, но не е проучвано.
Interaction with abacavir is possible but has not been studied.
Във фармакокинетично проучване едновременен прием на 600 mg абакавир два пъти дневно с метадон показва 35% намаляване на Cmax и удължаване с 1 час на tmax на абакавир, но AUC остава без промяна.
In a pharmacokinetic study, coadministration of 600 mg abacavir twice daily with methadone showed a 35% reduction in abacavir Cmax and a 1 hour delay in tmax, but the AUC was unchanged.
Ето защо не може да бъде изключена индукция на ензимите, метаболизиращи лекарствата.
The induction of drug metabolizing enzymes cannot therefore be excluded.
Тъй като понякога може да се наложи повторно титриране на метадон, пациентите, лекувани с метадон и абакавир трябва да се проследяват за симптоми на отнемане, показващи субдозиране.
Patients being treated with methadone and abacavir should be monitored for evidence of withdrawal symptoms indicating under dosing, as occasionally methadone re-titration may be required.
Взаимодействия, свързани с ламивудин
Interactions relevant to lamivudine
Възможността за взаимодействия с други лекарствени продукти, прилагани едновременно с Trizivir, трябва да се има предвид, особено когато главният път на елиминиране е активна бъбречна секреция основно чрез системата на катионен транспорт, напр. триметоприм.
The possibility of interactions with other medicinal products administered concurrently with Trizivir should be considered, particularly when the main route of elimination is active renal secretion especially via the cationic transport system e. g. trimethoprim.
Нуклеозидни аналози (напр. зидовудин, диданозин и залцитабин) и други лекарствени продукти (напр. ранитидин и циметидин) се елиминират само частично чрез този механизъм и е доказано, че не взаимодействат с ламивудин.
Nucleoside analogues (e. g. zidovudine, didanosine and zalcitabine) and other medicinal products (e. g. ranitidine, cimetidine) are eliminated only in part by this mechanism and were shown not to interact with lamivudine.
Едновременният прием с триметоприм/ сулфаметоксазол 160 mg/ 800 mg, води до повишаване на експозицията на ламивудин с 40%, което се дължи на съставката триметоприм; сулфаметоксазол не взаимодейства.
Administration of trimethoprim/ sulfamethoxazole 160 mg/ 800 mg results in a 40% increase in lamivudine exposure, because of the trimethoprim component; the sulfamethoxazole component does not interact.
Не е необходима промяна в дозировката на ламивудин, освен ако пациентът има бъбречно нарушение (вж. точка 4. 2).
However, unless the patient has renal impairment, no dosage adjustment of lamivudine is necessary (see section 4.2).
Ламивудин не оказва ефект върху фармакокинетиката на триметоприм или сулфаметоксазол.
Lamivudine has no effect on the pharmacokinetics of trimethoprim or sulfamethoxazole.
Когато едновременно приложение с ко- тримоксазол е оправдано, пациентите трябва да бъдат проследявани клинично.
When concomitant administration with co-trimoxazole is warranted, patients should be monitored clinically.
Едновременно приложение на Trizivir с високи дози ко- тримоксазол за лечение на пневмония, причинена от Pneumocystis carinii (PCP) и токсоплазмоза трябва да се избягва.
Co-administration of Trizivir with high doses of co-trimoxazole for the treatment of Pneumocystis carinii pneumonia (PCP) and toxoplasmosis should be avoided.
Едновременно приложение на ламивудин с ганцикловир или фозкарнет, приложени интравенозно, не се препоръчва до получаване на повече информация.
Co-administration of lamivudine with intravenous ganciclovir or foscarnet is not recommended until further information is available.
9 Ламивудин може да инхибира вътреклетъчното фосфорилиране на залцитабин при едновременно приложение на двата лекарствени продукта.
8 Lamivudine may inhibit the intracellular phosphorylation of zalcitabine when the two medicinal products are used concurrently.
Затова не се препоръчва приложение на Trizivir в комбинация със залцитабин.
Trizivir is therefore not recommended to be used in combination with zalcitabine.
Метаболизмът на ламивудин не включва CYP 3A, което прави малко вероятни взаимодействията с лекарствени продукти, метаболизирани от тази система (напр. протеазни инхибитори и ненуклеозиди).
PIs and non-nucleosides) unlikely.
Взаимодействия, свързани със зидовудин
Interactions relevant to zidovudine
Ограничени данни показват, че едновременно приложение на зидовудин с рифампицин, понижава AUC на зидовудин с 48% ± 34%.
Limited data suggests that co-administration of zidovudine and rifampicin decreases the AUC of zidovudine by 48% ± 34%.
Не е ясно клиничното значение на този факт.
However the clinical significance of this is unknown.
Има ограничени данни, показващи че пробенецид удължава средния полуживот и площта под кривата (AUC) на зидовудин чрез намаляване на глюкуронирането.
Limited data suggest that probenecid increases the mean half-life and area under the plasma concentration curve of zidovudine by decreasing glucuronidation.
Бъбречната екскреция на глюкуронида (а вероятно и на зидовудин) са забавени в присъствието на пробенецид.
Renal excretion of the glucuronide (and possibly zidovudine itself) is reduced in the presence of probenecid.
Пациентите, приемащи двете лекарства трябва да бъдат проследявани внимателно за хематологична токсичност.
Patients receiving both drugs should be closely monitored for haematological toxicity.
При някои пациенти, лекувани със зидовудин, се установяват ниски кръвни нива на фенитоин, като само при един е наблюдавано високо ниво.
Phenytoin blood levels have been reported to be low in some patients receiving zidovudine, while in one patient a high level was noted.
Това потвърждава, че концентрацията на фенитоин трябва да се следи внимателно при пациенти, приемащи Trizivir и фенитоин.
These observations suggest that phenytoin concentrations should be carefully monitored in patients receiving Trizivir and phenytoin.
Във фармакокинетично проучване едновременно приложение на зидовудин и атоваквон таблетки показва намаляване на клирънса на зидовудин след перорално прилагане, водещо до повишаване на AUC на плазмения зидовудин с 35% ± 23%.
In a pharmacokinetic study co-administration of zidovudine and atovaquone tablets showed a decrease in zidovudine clearance after oral dosing leading to a 35% ± 23% increase in plasma zidovudine AUC.
Механизмът на взаимодействие не е изяснен и тъй като с атоваквон суспензия могат да бъдат достигнати по- високи концентрации на атоваквон, възможно е когато атоваквон се прилага като суспензия да се индуцират по - големи промени в стойностите на AUC на зидовудин.
The mode of interaction is unknown and as higher concentrations of atovaquone can be achieved with atovaquone suspension it is possible that greater changes in the AUC values for zidovudine might be induced when atovaquone is administered as a suspension.
Поради ограничените засега данни, не е ясно клиничното значение на този факт.
Given the limited data available the clinical significance of this is unknown.
Едновременното приложение на валпроева киселина, флуконазол или метадон със зидовудин води до увеличаване на AUC на зидовудин, със съответно намаляване на клирънса му.
Valproic acid, fluconazole or methadone when co-administered with zidovudine have been shown to increase the AUC of zidovudine, with a corresponding decrease in its clearance.
Поради ограничените данни, не е ясно клиничното значение на този факт.
As only limited data are available the clinical significance of this is not known.
Зидовудин в комбинация със ставудин имат антагонистичен ефект в условия in vitro.
Zidovudine and stavudine in combination are antagonistic in vitro, therefore, the concomitant use of stavudine with Trizivir should be avoided (see Section 4.4).
Рискът от развитие на нежелани лекарствени реакции към зидовудин нараства при едновременно лечение, с потенциално нефротоксични или миелосупресивни лекарствени продукти (напр. системно приложен пентамидин, дапсон, пириметамин, ко- тримоксазол, амфотерицин, флуцитозин, ганцикловир, интерферон, винкристин, винбластин и доксорубицин), особено при лечение на остри състояния.
Concomitant treatment, especially acute therapy, with potentially nephrotoxic or myelosuppressive medicinal products (e. g. systemic pentamidine, dapsone, pyrimethamine, co-trimoxazole, amphotericin, flucytosine, ganciclovir, interferon, vincristine, vinblastine and doxorubicin) may also increase the risk of adverse reactions to zidovudine.
При необходимост от едновременен прием на Trizivir с някои от тези лекарствени продукти, трябва да се положат допълнителни усилия за проследяване на бъбречната функция и хематологичните параметри, и ако е необходимо дозата на някои от тях трябва да бъде намалена.
If concomitant therapy with Trizivir and any of these medicinal products is necessary then extra care should be taken in monitoring renal function and haematological parameters and, if required, the dosage of one or more agents should be reduced.
10 Ограничени данни от клинични проучвания не показват значимо повишаване на риска от нежелани лекарствени реакции към зидовудин при едновременното му приложение с ко - тримоксазол (виж информацията по- горе относно взаимодействието между ламивудин и ко - тримоксазол), аерозoлиран пентамидин, пириметамин и ацикловир при дозите, използвани за профилактика.
Limited data from clinical trials do not indicate a significantly increased risk of adverse reactions to zidovudine with co-trimoxazole (see interaction information above relating to lamivudine and cotrimoxazole) aerosolised pentamidine, pyrimethamine and acyclovir at doses used in prophylaxis.
Кларитромицин таблетки намалява резорбцията на зидовудин.
9 Clarithromycin tablets reduce the absorption of zidovudine.
Това може да се избегне чрез разделяне приема на Trizivir и кларитромицин с най- малко два часа.
This can be avoided by separating the administration of Trizivir and clarithromycin by at least two hours.
Trizivir не се препоръчва да се прилага по време на бременност.
Trizivir is not recommended during pregnancy.
При хора е установено трансплацентарно преминаване на ламивудин и зидовудин, а при животни на абакавир.
Placental transfer of lamivudine and zidovudine occurs in humans, and for abacavir has been confirmed in animals.
Проучвания с абакавир, ламивудин и зидовудин при животни показват репродуктивна токсичност (вж. точка 5. 3).
Studies with abacavir, lamivudine and zidovudine in animals have shown reproductive toxicity (see section 5.3).
Тъй като активните съставки на Trizivir могат да инхибират репликацията на ДНК, приложението му по всяко време, особено по време на първия триместър, представлява потенциален риск за плода.
As the active substances of Trizivir may inhibit DNA replication any use, especially during the first trimester, presents a potential risk to the foetus.
Ламивудин и зидовудин се екскретират в кърмата, в концентрации близки до серумните.
Both lamivudine and zidovudine are excreted in human milk at similar concentrations to those found in serum.
Абакавир вероятно също преминава в човешката кърма, но това не е потвърдено.
It is expected that abacavir will also be secreted into human milk, although this has not been confirmed.
По време на лечение с Trizivir, не се препоръчва майките да кърмят бебетата си.
It is therefore recommended that mothers do not breast-feed their babies while receiving treatment with Trizivir.
С цел да се избегне предаване на HIV, се препоръчва HIV инфектираните жени да не кърмят бебетата си при никакви обстоятелства.
Additionally, it is recommended that HIV infected women do not breast-feed their infants under any circumstances in order to avoid transmission of HIV.
При шофиране или работа с машини трябва да се има предвид клиничното състояние на пациента и профила на безопасност на Trizivir.
The clinical status of the patient and the adverse event profile of Trizivir should be borne in mind when considering the patient’ s ability to drive or operate machinery.
Общи положения
Overview
Свръхчувствителност към абакавир (вж. и точка 4. 4):
Hypersensitivity to abacavir (see also section 4.4):
В клинични проучвания приблизително 5% от пациентите, приемали абакавир са развили реакция на свръхчувствителност; някои от тези случаи са били животозастрашаващи и са довели до фатален изход, въпреки предприетите предпазни мерки.
In clinical studies, approximately 5% of subjects receiving abacavir developed a hypersensitivity reaction; some of these were life-threatening and resulted in fatal outcome despite taking precautions.
Тази реакция се характеризира със симптоматика, показваща полиорганни/ полисистемни поражения.
This reaction is characterised by the appearance of symptoms indicating multi-organ/ body-system involvement.
Почти всички пациенти, развиващи реакции на свръхчувствителност имат повишена температура и/ или кожен обрив (обикновено макулопапулозен или уртикариален) като част от синдрома, но все пак реакции на свръхчувствителност са настъпвали и без обрив или повишена температура.
Almost all patients developing hypersensitivity reactions will have fever and/ or rash (usually maculopapular or urticarial) as part of the syndrome, however hypersensitivity reactions have occurred without rash or fever.
11 Симптомите, свързани със свръхчувствителност към абакавир са обобщени в Таблица 1.
The signs and symptoms associated with hypersensitivity to abacavir are summarised in Table 1.
Те са установени при клинични изпитвания или постмаркетинговото наблюдение.
These have been identified either from clinical studies or post marketing surveillance.
При някои пациенти реакциите на свръхчувствителност са диагностицирани първоначално като прояви на гастроентерит, респираторни заболявания (пневмония, бронхит, фарингит) или грипоподобно заболяване.
Some patients with hypersensitivity reactions were initially thought to have gastroenteritis, respiratory disease (pneumonia, bronchitis, pharyngitis) or a flu-like illness.
Забавянето в поставянето на диагнозата на свръхчувствителност води до продължаване или възобновяване на лечението с абакавир и като резултат - развитие на по- тежки прояви на реакции на свръхчувствителност или смърт.
This delay in diagnosis of hypersensitivity has resulted in abacavir being continued or re-introduced, leading to more severe hypersensitivity reactions or death.
По тази причина диагнозата реакция на свръхчувствителност трябва да се обмисли внимателно при пациенти с гореизброените симптоми.
Therefore, the diagnosis of hypersensitivity reaction should be carefully considered for patients presenting with symptoms of these diseases.
Симптомите обикновено се развиват през първите 6 седмици (средно след 11 дни) след започване на лечението с абакавир, но може да се проявят по всяко време на терапията.
10 Symptoms usually appeared within the first six weeks (median time to onset 11 days) of initiation of treatment with abacavir, although these reactions may occur at any time during therapy.
През първите два месеца е необходимо редовно лекарско наблюдение с консултации на всеки две седмици.
Close medical supervision is necessary during the first two months, with consultations every two weeks.
Нередовният прием на абакавир вероятно повишава риска от сенсибилизация и следователно от поява на клинично значими реакции на свръхчувствителност.
It is likely that intermittent therapy may increase the risk of developing sensitisation and therefore occurrence of clinically significant hypersensitivity reactions.
Следователно пациентите трябва да бъдат предупредени, че трябва да приемат Trizivir редовно.
Consequently, patients should be advised of the importance of taking Trizivir regularly.
Възобновяване на лечението с Trizivir или с друг лекарствен продукт, съдържащ абакавир, след проявена реакция на свръхчувствителност води до бързо възвръщане на симптомите в рамките на няколко часа.
Restarting Trizivir, or any other medicinal product containing abacavir, following a hypersensitivity reaction would result in a prompt return of symptoms within hours.
Повторната реакция на свръхчувствителност обикновено е по- силно проявена от първоначалната и може да включва животозастрашаваща хипотония и смърт.
This recurrence of the hypersensitivity reaction was usually more severe than on initial presentation and may include life- threatening hypotension and death.
При пациенти, развили реакция на свръхчувствителност, приемът на Trizivir трябва да бъде преустановен и никога отново да не се прилагат както Trizivir, така и други лекарствени продукти, съдържащи абакавир (напр.
Patients who develop this hypersensitivity reaction must discontinue Trizivir and must never be rechallenged with Trizivir, or any other medicinal product containing abacavir (i. e.
Kivexa, Ziagen).
Kivexa, Ziagen).
За да се избегне късно поставяне на диагнозата и да се сведе до минимум рискът от животозастрашаваща реакция на свръхчувствителност, лечението с Trizivir трябва да бъде преустановено напълно в случай, че свръхчувствителността не може да се изключи напълно, дори при възможност за друга диагноза (респираторно заболяване, грипоподобно заболяване, гастроентерит или реакции към други лекарства).
To avoid a delay in diagnosis and minimise the risk of a life-threatening hypersensitivity reaction, Trizivir must be permanently discontinued if hypersensitivity cannot be ruled out, even when other diagnoses are possible (respiratory disease, flu-like illness, gastroenteritis or reactions to other medications).
Всеки пациент трябва да бъде предупреден за реакцията на свръхчувствителност към абакавир.
Each patient must be warned about this hypersensitivity reaction to abacavir.
12 Таблица 1:
Table 1:
Резюме на признаците и симптомите, свързани със свръхчувствителност към абакавир (Признаците и симптомите, съобщавани при най- малко 10% от пациентите с реакция на свръхчувствителност към абакавир са подчертани с черен шрифт).
Summary of signs and symptoms associated with hypersensitivity to abacavir (Signs and symptoms reported in at least 10% of patients with a hypersensitivity reaction to abacavir are in bold text).
Телесна система
Body system
Стомашно- чревен тракт
Gastrointestinal tract
Гадене, повръщане, диария, коремна болка, поява на язви в устата
Nausea, vomiting, diarrhoea, abdominal pain, mouth ulceration
Неврологична/ психиатрична
Neurological/ psychiatry
Главоболие, парестезия
Headache, paraesthesia
Хематологична Черен дроб/ панкреас
Liver/ pancreas
Лимфопения Повишени стойности на чернодробните ензими, хепатит, чернодробна недостатъчност
Elevated liver function tests, hepatitis, hepatic failure
Мускулно- скелетна
Musculoskeletal
Миалгия, рядко миолиза, артралгия, повишени стойности на креатин фосфокиназа
Myalgia, rarely myolysis, arthralgia, elevated creatine phosphokinase
Дихателна
Respiratory tract
Диспнея, болки в гърлото, кашлица, респираторен дистрес синдром при възрастни, дихателна недостатъчност
Dyspnoea, sore throat, cough, adult respiratory distress syndrome, respiratory failure
Кожа Обрив (обикновено макулопапулозен или уртикариален)
Rash (usually maculopapular or urticarial)
Повишени стойности на креатинин, бъбречна недостатъчност
Elevated creatinine, renal failure
Повишена температура, сънливост, неразположение, оток, лимфаденопатия, хипотония, конюнктивит, анафилаксия
Fever, lethargy, malaise, oedema, lymphadenopathy, hypotension, conjunctivitis, anaphylaxis
Нежелани реакции, съобщавани към отделните съставки Нежеланите реакции, съобщавани към абакавир, ламивудин и зидовудин са представени в Таблица 2.
11 Undesirable effects reported with the individual substances The adverse reactions reported with abacavir, lamivudine and zidovudine are presented in Table 2.
Те са представени според телената система, органната група и абсолютната честота.
They are listed by body system, organ class and absolute frequency.
Честотите се дефинират като много чести (> 1/ 10), чести (> 1/ 100, < 1/ 10), нечести (> 1/ 1 000, < 1/ 100), редки (> 1/ 10 000, < 1/ 1 000), много редки (< 1/ 10 000).
Frequencies are defined as very common (> 1/ 10), common (> 1/ 100 ,< 1/10), uncommon (> 1/ 1000 ,< 1/100), rare (> 1/ 10,000, < 1/ 1000), very rare (< 1/ 10,000).
13 Таблица 2:
Table 2:
Съобщавани нежелани реакции към отделните съставки на Trizivir
Adverse reactions reported with the individual components of Trizivir
За информация относно свръхчувствителност към абакавир виж информацията по- горе в ограденото каре и Таблица 1
IMPORTANT: for information on abacavir hypersensitivity, see the description above in the boxed information and Table 1
Нечести: неутропения, анемия (и двете понякога тежки), тромбоцитопения Много редки: изолирана аплазия на червените кръвни клетки
Uncommon: neutropenia, anaemia (both occasionally severe), thrombocytopenia Very rare: pure red cell aplasia
Чести: анемия, неутропения и левкопения1 Нечести: тромбоцитопения и панцитопения с костномозъчна хипоплазия Редки: изолирана аплазия на червените кръвни клетки Много редки: апластична анемия
Common: anaemia, neutropenia and leucopenia Uncommon: thrombocytopenia and pancytopenia with marrow hypoplasia Rare: pure red cell aplasia Very rare: aplastic anaemia
Чести: главоболие, безсъние
Common: headache, insomnia
Много редки: периферна невропатия (парестезия)
Very rare: peripheral neuropathy (paraesthesiae)
Чести: световъртеж Редки: безсъние, парестезия, сънливост, загуба на концентрация, гърчове
Common: dizziness Rare: insomnia, paraesthesia, somnolence, loss of mental acuity, convulsions
Чести: кашлица, симптоми от страна на носа
Common: cough, nasal symptoms
Чести: гадене, повръщане, Чести: гадене, повръщане,
Common: nausea, vomiting, Common: nausea, vomiting,
диария Редки: панкреатит
diarrhoea Rare: pancreatitis
коремна болка, диария Редки: повишаване нивата на серумната амилаза, панкреатит
abdominal pain, diarrhoea Rare: rises in serum amylase, pancreatitis