natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Пациентите, лекувани с вориконазол, обикновено са лекувани с нефротоксични лекарства и имат съпътстващи състояния, които могат да доведат до влошаване на бъбречната функция (вж. точка 4. 8).
Patient being treated with voriconazole are likely to be treated concomitantly with nephrotoxic medications and have concurrent conditions that may result in decreased renal function (see section 4.8).
Мониториране на бъбречната функция:
Monitoring of renal function:
52 Метадон (CYP3A4 субстрат):
Methadone (CYP3A4 substrate):
Тъй като полуживотът на алфентанил е четирикратно удължен, когато алфентанил се прилага едновременно с вориконазол, може да е необходимо по- дълго респираторно мониториране.
As the half-life of alfentanil is prolonged in a four-fold manner when alfentanyl is coadministered with voriconazole, a longer respiratory monitoring period may be necessary.
Ритонавир (мощен CYP450 индуктор; CYP3А4 инхибитор и субстрат):
Ritonavir (potent CYP450 inducer; CYP3A4 inhibitor and substrate):
Когато вориконазол се прилага едновременно с ефавиренц, дозата на вориконазол трябва да се повиши до 400 mg на всеки 12 часа, а тази на ефавиренц трябва да се намали до 300 mg на всеки 24 часа (вж. точки 4. 2 и 4. 5).
When voriconazole is coadministered with efavirenz the dose of voriconazole should be increased to 400 mg every 12 hours and that of efavirenz should be decreased to 300 mg every 24 hours (see sections 4.2 and 4.5).
Съдържание на натрий:
Sodium content:
Всеки флакон VFEND съдържа 217, 6 mg натрий.
Each vial of VFEND contains 217.6 mg of sodium.
Това трябва да се има предвид при пациенти на контролирана натриева диета.
This should be taken into consideration for patients on a controlled sodium diet.
4. 5 Взаимодействие с други лекарствени продукти и други форми на взаимодействие
46 4.5 Interaction with other medicinal products and other forms of interaction
Освен данните, посочени другаде, при здрави възрастни мъже са били проведени проучвания за лекарствени взаимодействия, включващи многократно приложение до постигане на стационарни концентрации с перорален вориконазол в дозировка 200 mg два пъти дневно.
Unless otherwise specified, drug interaction studies have been performed in healthy adult male subjects using multiple dosing to steady state with oral voriconazole at 200 mg twice daily.
В този раздел се разглеждат ефектите на други лекарствени продукти върху вориконазол, ефектите на вориконазол върху други лекарствени продукти и двупосочни взаимодействия.
This section addresses the effects of other medicinal products on voriconazole, the effects of voriconazole on other medicinal products and two-way interactions.
Ефектът от едновременното приложение на перорален вориконазол (200 mg два пъти дневно) и висока доза (400 mg) и ниска доза (100 mg) перорален ритонавир е изследван в две отделни проучвания при здрави доброволци.
The effect of the coadministration of oral voriconazole (200 mg twice daily) and high dose (400 mg) and low dose (100 mg) oral ritonavir (400 mg and 100 mg) was investigated in two separate studies in healthy volunteers.
Високи дози ритонавир (400 mg два пъти дневно) понижават стационарните Сmax и AUCτ на пероралния вориконазол средно с 66% и 82%, докато ниски дози
High doses of ritonavir (400 mg twice daily) decreased the steady state Cmax and AUCτ of oral voriconazole by an average of 66% and 82%, whereas low doses of ritonavir (100 mg twice daily) decreased the Cmax and AUCτ of oral voriconazole by an average of 24% and 39% respectively.
53 ритонавир (100 mg два пъти дневно) понижават Сmax и AUCτ на вориконазол средно съответно с 24% и 39%.
Administration of voriconazole did not have a significant effect on mean Cmax and AUCτ in the high dose study although a minor decrease in steady state Cmax and AUCτ of ritonavir with an average of 25% and 13% respectively was observed in the low dose ritonavir interaction study.
Едновременното приложение на вориконазол и високи дози ритонавир (400 mg и повече два пъти дневно) е противопоказано.
Coadministration of voriconazole and high doses of ritonavir (400 mg and above twice daily) is contraindicated).
Едновременното приложение на вориконазол и ниска доза ритонавир (100 mg два пъти дневно) трябва да се избягва освен ако оценката на съотношението полза/ риск за пациента оправдава приложението на вориконазол (вж. точки 4. 3 и 4. 4).
Coadministration of voriconazole and low dose ritonavir (100 mg twice daily) should be avoided unless an assessment of the benefit/ risk justifies the use of voriconazole (see section 4.3 and 4.4).
Въпреки че не са изследвани, карбамазепин или фенобарбитал вероятно понижават значително плазмените концентрации на вориконазол.
Although not studied, carbamazepine or phenobarbital is likely to significantly decrease plasma voriconazole concentrations.
Жълт кантарион (CYP450 индуктор; P- gp индуктор):
47 St John’ s Wort (CYP450 inducer; P-gp inducer):
Ефекти на вориконазол върху други лекарствени продукти
Effects of voriconazole on other medicinal products
Вориконазол инхибира действието на изоензимите на цитохром Р450, CYP2C19, CYP2C9 и CYP3A4.
Voriconazole inhibits the activity of cytochrome P450 isoenzymes, CYP2C19, CYP2C9 and CYP3A4.
Вориконазол трябва да се прилага с внимание при пациенти със съпътстващо лечение, за което се знае, че удължава QT интервала.
Voriconazole should be administered with caution in patients with concomitant medication that is known to prolong QT interval.
54 Ерго- алкалоиди (CYP3A4 субстрати):
Ergot alkaloids (CYP3A4 substrates):
При стабилизиране реципиенти на бъбречен трансплантат вориконазол повишава Сmax и AUCτ на циклоспорин съответно с минимум 13% и 70%.
In stable, renal transplant recipients, voriconazole increased ciclosporin Cmax and AUCτ by at least 13% and 70%, respectively.
Стационарната концентрация при приложението на перорален вориконазол повишава 6 пъти AUCτ на еднократна доза алфентанил.
Steady-state administration of oral voriconazole increased the AUC∞ of a single dose of alfentanil by 6-fold.
Трябва да се обмисли намаление на дозата на алфентанил и на други краткодействащи опиати със сходна на алфентанил структура, които се метаболизират от CYP3A4 (напр. фентанил и суфентанил), когато се прилага едновременно с вориконазол (вж. точка 4. 4).
Reduction in the dose of alfentanil and other short acting opiates similar in structure to alfentanil and metabolised by CYP3A4 (e. g fentanyl and sufentanil), should be considered when coadministered with voriconazole (see section 4.4).
Такролимус (CYP3A4 субстрат).
48 Tacrolimus (CYP3A4 substrate):
Други перорални антикоагуланти, напр. фенпрокумон, аценокумарол (CYP2C9, CYP3A4 субстрати):
Other oral anticoagulants e. g. phenprocoumon, acenocoumarol (CYP2C9, CYP3A4 substrates):
Ако пациенти, получаващи кумаринови лекарства, се лекуват едновременно с вориконазол протромбиновото време трябва задължително да бъде мониторирано на чести интервали, а дозировката на антикоагулантите – съответно адаптира.
If patients receiving coumarin preparations are treated simultaneously with voriconazole, the prothrombin time should be monitored at close intervals and the dosage of anticoagulants adjusted accordingly.
55 Сулфонилурейни продукти (CYP2C9 субстрати):
Sulphonylureas (CYP2C9 substrates):
Следователно, съществува вероятност вориконазол да повиши плазмените нива на бензодиазепините, които се метаболизират от CYP3A4 (мидазолам и триазолам), и да доведе до удължен седативен ефект.
Therefore, voriconazole is likely to increase the plasma levels of benzodiazepines that are metabolised by CYP3A4 (e. g. midazolam and triazolam) and lead to a prolonged sedative effect.
Фенитоин (300 mg веднъж дневно) понижава Сmax и AUCτ на вориконазол съответно с 49% и 69%.
Phenytoin (300 mg once daily)
По време на едновременното приложение с рифабутин
Concomitant use of voriconazole and rifabutin should be avoided unless the benefit outweighs the risk. Rifabutin (300 mg once daily) decreased the Cmax and AUCτ of voriconazole at 200 mg twice daily by 69% and 78%, respectively.
56 Сmax и AUCτ на вориконазол в доза 350 mg два пъти дневно са били съответно 96% и 68% от нивата при самостоятелно приложение в доза 200 mg два пъти дневно.
During coadministration with rifabutin, the Cmax and AUCτ of voriconazole at 350 mg twice daily were 96% and 68% of the levels when administered alone at 200 mg twice daily.
При доза на вориконазол 400 mg два пъти дневно Сmax и AUCτ са били съответно със 104% и 87% по- високи, отколкото при самостоятелно приложение на вориконазол в доза 200 mg два пъти дневно.
At a voriconazole dose of 400 mg twice daily C max and AUCτ were 104% and 87% higher, respectively, compared with voriconazole alone at 200 mg twice daily.
Ако едновременното приложение на рифабутин и вориконазол е оправдано, то тогава поддържащата доза на вориконазол може да бъде повишена до 5 mg/ kg интравенозно два пъти дневно или от 200 на 350 mg перорално два пъти дневно (100 до 200 mg перорално два пъти дневно при пациенти с телесно тегло под 40 kg) (вж. точка 4. 2).
If rifabutin coadministration with voriconazole is justified then the maintenance dose of voriconazole may be increased to 5 mg/ kg intravenously twice daily or from 200 mg to 350 mg orally, twice daily (100 mg to 200 mg orally, twice daily in patients less than 40kg) (see section 4.2).
In vitro проучвания показват също, че метаболизмът на вориконазол може да бъде инхибиран от инхибитори на НІV- протеазата.
However results of the combination of voriconazole with other HIV protease inhibitors cannot be
Резултатите от комбинирането на вориконазол с други инхибитори на НІV- протеазата, обаче, не могат да бъдат предвидени при човека само с in vitro проучвания.
50 predicted in humans only from in vitro studies.
В стационарни концентрации ефавиренц (400 mg перорално веднъж дневно) понижава стационарните Сmax и AUCτ на вориконазол съответно с
Steady-state efavirenz (400 mg orally once daily) decreased the steady state Cmax and AUCτ of voriconazole by an average of 61% and 77%, respectively, in healthy subjects.
В същото проучване вориконазол в стационарни концентрации при здрави индивиди повишава средните стационарни Сmax и AUCτ на ефавиренц съответно с 38% и 44%.
In the same study voriconazole at steady state increased the steady state Cmax and AUCτ of efavirenz by an average of 38% and 44% respectively, in healthy subjects.
В отделно проучване при здрави индивиди вориконазол 300 mg два пъти дневно в комбинация с ниска доза ефавиренц (300 mg еднократно дневно) не води до достатъчна експозиция на вориконазол.
In a separate study in healthy subjects voriconazole dose of 300 mg BID in combination with low dose efavirenz (300 mg once daily) did not lead to sufficient voriconazole exposure.
След едновременно приложение на вориконазол 400 mg дна пъти дневно с ефавиренц 300 mg перорално еднократно дневно при здрави индивиди AUCτ на вориконазол е намаляла с 7% и Cmax е намаляла с 23%, сравнено с вориконазол 200 mg два пъти дневно самостоятелно.
Following coadministration of voriconazole 400 mg twice daily with efavirenz 300 mg orally once daily, in healthy subjects, the AUCτ of voriconazole was decreased by 7% and Cmax was increased by 23%, compared to voriconazole 200 mg twice daily alone.
Когато вориконазол се прилага едновременно с ефавиренц, поддържащата доза на вориконазол трябва да се повиши до 400 mg на всеки 12 часа, а дозата на ефавиренц да се намали с 50%, т. е. до 300 mg еднократно дневно (вж. точка 4. 2).
When voriconazole is coadministered with efavirenz, voriconazole maintenance dose should be increased to 400 mg twice daily and the efavirenz dose should be reduced by 50%, i. e. to 300 mg once daily (see section 4.2).
Той може да причини преходни и обратими промени в зрението, включително замъглено виждане, променени/ засилени зрителни възприятия и/ или фотофобия.
It may cause transient and reversible changes to vision, including blurring, altered/ enhanced visual perception
58 4. 8 Нежелани лекарствени реакции
4.8 Undesirable effects
Нарушения на нервната система
Blood and Lymphatic system disorders Common
Нарушения на очите Много чести
Nervous system disorders Very common Common Uncommon Rare
Зрителни нарушения (включително замъглено зрение (вж. точка 4. 4), промени в цветното виждане и фотофобия)
Headache Dizziness, confusional state, tremor, agitation, paraesthesia Brain oedema, ataxia, diplopia, vertigo, hypoaesthesia Convulsion, encephalopathy, Guillain-Barre syndrome, extrapyramidal symptoms, somnolence during infusion
Нечести
52 Eye disorders Visual disturbances (including blurred vision (see Section Very common 4.4), chromotopsia and photophobia) Uncommon
Папиларен едем (вж. точка 4. 4), нарушения зрителния нерв (включително неврит на зрителния нерв, вж. точка 4. 4), нистагъм, склерит, блефарит
Papilloedema (se Section 4.4), optic nerve disorder (including optic neuritis, see Section 4.4), nystagmus, scleritis, blepharitis
Нарушения на ухото и лабиринта
Ear and labyrinth disorders Rare Hypoacusis, tinnitus
Редки
Respiratory, thoracic and mediastinal disorders Common
Намалание на слуха, шум в ушите
Gastrointestinal disorders Very common Uncommon
Респираторни, гръдни и медиастинални нарушения Чести Остър респираторен дистрес- синдром, белодробен оток, респираторен дистрес - синдром, болка в гърдите
Abdominal pain, nausea, vomiting, diarrhoea Pancreatitis, peritonitis, duodenitis, gingivitis, glossitis, swollen tongue, dyspepsia, constipation
60 Нарушения на мускулно- скелетната система и съединителната тъкан Чести Болка в гърба Нечести Редки Нарушения на ендокринната система
Metabolism and nutrition system disorders Common
Нечести Редки
Infections and infestation Common Rare
Нарушения на метаболизма и храненето
Gastroenteritis, influenza-like illness Pseudomembranous colitis
Чести
53 Vascular disorders Common Rare
Чести Нечести
Hepato-biliary disorders Common Uncommon
61 Механизмът на действие е неизвестен, въпреки че мястото на действието е най- вероятно в ретината.
The mechanism of action is unknown, although the site of action is most likely to be within the retina.
Чернодробни функционални проби Общата честота на клинично значимите отклонения в трансаминазите в програмата за клинично проучване на вориконазол е 13. 4% (200/ 1493) от лицата, лекувани с вориконазол.
Liver Function Tests The overall incidence of clinically significant transaminase abnormalities in the voriconazole clinical programme was 13.4% (200/ 1493) of subjects treated with voriconazole.
Отклоненията в чернодробните функционални проби са претърпяли обратно развитие както или по време на лечението без адаптиране на дозата, така и след адаптиране на дозата, включително и спиране на лечението.
The majority of abnormal liver function tests either resolved during treatment without dose adjustment or following
Реакции свързани с инфузията По време на инфузия на интравенозната форма на вориконазол при здрави доброволци е имало случаи на рeакции от анафилактоиден тип, включително зачервяване, фебрилитет, изпотяване, тахикардия, стягане в гръдния кош, диспнея, прилошаване, гадене, сърбеж и обрив.
Infusion-Related Reactions During infusion of the intravenous formulation of voriconazole in healthy subjects, anaphylactoid-type reactions, including flushing, fever, sweating, tachycardia, chest tightness, dyspnoea, faintness, nausea, pruritus and rash have occurred.
Симптомите са се появявали веднага след започване на инфузията (вж. също точка 4. 4).
Symptoms appeared immediately upon initiating the infusion (see also section 4.4).
Безопасността на вориконазол е изследвана при 245 деца на възраст от 2 до < 12 години, които са лекувани с вориконазол при фармакокинетични проучвания (87 педиатрични пациента) и в програми с милосърдна цел (compassionate use programs) (158 педиатрични пациента).
Paediatric Use The safety of voriconazole was investigated in 245 paediatric patients aged 2 to < 12 years who were treated with voriconazole in pharmacokinetic studies (87 paediatric patients) and in compassionate use programs (158 paediatric patients).
При 22 пациента на възраст под 2 години, които са получавали вориконазол в програми с милосърдна цел (compassionate use programs), са съобщавани следните нежелани лекарствени реакции (за които връзка с вориконазол не може да бъде изключена): реакция на фоточувствителност (1), аритмия (1), панкреатит (1), повишен билирубин в кръвта (1), повишени чернодробни ензими (1), обрив (1) и папилоедем (1).
In the 22 patients less than 2 years old who received voriconazole in a compassionate use programme, the following adverse events (for which a relationship to voriconazole could not be excluded) were reported: photosensitivity reaction (1), arrhythmia (1), pancreatitis (1), blood bilirubin increased (1), hepatic enzymes increased (1), rash (1) and papilloedema (1).
62 Клирънсът на вориконазол при хемодиализа е 121 ml/ min.
Voriconazole is haemodialysed with a clearance of 121 ml/ min.
Клирънсът на интравенозния вехикулум SBECD при хемодиализа е 55 ml/ min.
The intravenous vehicle, SBECD, is haemodialysed with a clearance of 55 ml/ min.
Клинична ефикасност (с частичен или пълен отговор, вж. по- долу при Клиничен опит) е установена при Aspergillus spp., включително A. flavus, A. fumigatus, A. terreus, A. niger, A. nidulans, Candida spp., включително C. albicans, C. glabrata, C. krusei, C. parapsilosis и C. tropicalis и ограничен брой C. dubliniensis, C. inconspicua и C. guilliermondii, Scedosporium spp., включително S. apiospermum, S. prolificans и Fusarium spp.
55 Microbiology Clinical efficacy (with partial or complete response, see below under Clinical Experience) has been demonstrated for Aspergillus spp. including A. flavus, A. fumigatus, A. terreus, A. niger, A. nidulans, Candida spp., including C. albicans, C. glabrata, C. krusei, C. parapsilosis and C. tropicalis and limited numbers of C. dubliniensis, C. inconspicua, and C. guilliermondii, Scedosporium spp., including S. apiospermum, S. prolificans and Fusarium spp.
Други лекувани микотични инфекции (с често частичен или пълен отговор) включват изолирани случаи на инфекция с Alternaria spp., Blastomyces dermatidis, Blastoschizomyces capitatus, Cladosporium spp., Coccidioides immitis, Conidiobolus coronatus, Cryptococcus neoformans, Exserohilum rostratum, Exophiala spinifera, Fionsecaea pedrosoi, Madurella mycetomatis, Paecilomyces lilacinus, Penicillium spp., включително P. marneffei, Phialophora richardsiae, Scopulariopsis brevicaulis и Trichosporon spp., включително T. beigelii.
Other treated fungal infections (with often partial or complete response, see below under Clinical Experience) included isolated cases of Alternaria spp., Blastomyces dermatitidis, Blastoschizomyces capitatus, Cladosporium spp., Coccidioides immitis, Conidiobolus coronatus, Cryptococcus neoformans, Exserohilum rostratum, Exophiala spinifera, Fonsecaea pedrosoi, Madurella mycetomatis, Paecilomyces lilacinus, Penicillium spp. including P. marneffei, Phialophora richardsiae, Scopulariopsis brevicaulis and Trichosporon spp. including T. beigelii infections.
In vitro активност срещу клинични изолати беше наблюдавана за Acremonium spp., Alternaria spp., Bipolaris spp., Cladophialophora spp., Histoplasma capsulatum, като при повече от случаите е наблюдаване инхибиране при концентрации на вориконазол в границите от 0, 05 до 2 µg/ ml.
In vitro activity against clinical isolates has been observed for Acremonium spp., Alternaria spp., Bipolaris spp., Cladophialophora spp., Histoplasma capsulatum, with most strains being inhibited by concentrations of voriconazole in the range 0.05 to 2µg/ ml.
63 Пробите гъбични култури и други специфични лабораторни изследвания (серологични, хистопатологични) трябва да бъдат взети преди започване на лечението с цел изолиране и идентифициране на причиняващите микроорганизми.
Specimens for fungal culture and other relevant laboratory studies (serology, histopathology) should be obtained prior to therapy to isolate and identify causative organisms.
Успешният резултат в тази част се дефинира като пълен или частичен терапевтичен отговор.
Clinical Experience Succesful outcome in this section is defined as complete or partial response.
Преживяемостта към 84- ия ден е била статистически значимо по- висока при вориконазол, отколкото при сравнителното лечение, а по отношение на времето до настъпване на смъртта и времето до прекъсване на лечението поради прояви на токсичност, проучването показва клинична и статистически значима полза от вориконазол.
The 84-day survival rate for voriconazole was statistically significantly higher than that for the comparator and a clinically and statistically significant benefit was shown in favour of voriconazole for both time to death and time to discontinuation due to toxicity.
Кандидемия при пациенти без неутропения.
The efficacy of voriconazole compared to the regimen of amphotericin B followed by fluconazole in the primary treatment of candidaemia was demonstrated in an open, comparative study.
В проучването са включени триста и седемдесет пациента без неутропения (на възраст над 12 години) с документирана кандидемия, 248 от които са били лекувани с вориконазол.
56 age) with documented candidaemia were included in the study, of whom 248 were treated with voriconazole.
В първичния анализ успешният терапевтичен отговор (оценката е направена от Комисия за анализ на данните (Date Review Committee [DRC]) на сляпо спрямо изпитваното лекарство) се дефинира като обратно развитие/ подобрение на всички клинични белези и
In the primary analysis, successful response as assessed by a Data Review Committee (DRC) blinded to study medication was defined as resolution/ improvement in all clinical signs and symptoms of infection with eradication of Candida from blood and infected deep tissue sites at 12 weeks after the end of therapy (EOT).
Prolificans инфекция.
Successful response to voriconazole therapy was seen in 16 (6 complete, 10 partial responses) of 28 patients with S. apiospermum and in 2 (both partial response) of 7 patients with S. prolificans infection.
В клинични проучвания 561 пациенти са лекувани с вориконазол за повече от 12 седмици, като 136 пациенти са получавали вориконазол над 6 месеца.
Duration of treatment In clinical trials, 561 patients received voriconazole therapy for greater than 12 weeks, with 136 patients receiving voriconazole for over 6 months.
65 Клиничен опит при педиатрични пациенти
57 Experience in paediatric patients Sixty one paediatric patients aged 9 months up to 15 years who had definite or probable invasive fungal infections, were treated with voriconazole.
Едно плацебо- контролирано, рандомизирано кръстосано проучване с единична доза е проведено с цел оценка на ефекта върху QT интервала при здрави доброволци с три перорални дозировки вориконазол и кетоконазол.
Clinical Studies Examining QT Interval A placebo-controlled, randomized, single-dose, crossover study to evaluate the effect on the QT interval of healthy volunteers was conducted with three oral doses of voriconazole and ketoconazole.
Абсорбция След перорално приложение вориконазол се абсорбира почти напълно, като максимална плазмена концентрации (Cmax) се достигат 1- 2 часа след приложението.
Absorption Voriconazole is rapidly and almost completely absorbed following oral administration, with maximum plasma concentrations (Cmax) achieved 1-2 hours after dosing.
66 Пробите от гръбначно- мозъчна течност на осем пациенти, включени в програми с милосърдна цел (compassionate use programs), са показали установими концентрации от вориконазол при всички пациенти.
Cerebrospinal fluid samples from eight patients in a compassionate programme showed detectable voriconazole concentrations in all patients.
Различията във фармакокинетиката на вориконазол между отделните индивиди са големи.
58 The inter-individual variability of voriconazole pharmacokinetics is high.
Този метаболит има минимална антимикотича активност и не допринася за общата ефикасност на вориконазол.
This metabolite has minimal antifungal activity and does not contribute to the overall efficacy of voriconazole