natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Общо за двете проучвания, 55% от пациентите, приемащи Relistor, получават дефекация в рамките на четири часа след първата инжекция (91 от 165), в сравнение с 15% от пациентите, приемащи плацебо (18 от 123).
In the two studies taken together, 55% of the patients receiving Relistor opened their bowels within four hours after first injection (91 out of 165), compared with 15% of the patients receiving placebo (18 out of 123).
Във второто проучване, 52% от пациентите, приемащи Relistor, получават дефекация поне два пъти в рамките на четири часа след първите четири дози (32 от 62) в сравнение с 8% от тези, приемащи плацебо (6 от 71).
In the second study, 52% of the patients receiving Relistor opened their bowels at least twice within four hours of the first four doses (32 out of 62), compared with 8% of those receiving placebo (6 out of 71).
Най- честите нежелани реакции при Relistor (наблюдавани при повече от 1 на 10 пациенти) са коремна (стомашна) болка, гадене (повдигане), флатуленция (газове) и диария.
The most common side effects with Relistor (seen in more than 1 patient in 10) are abdominal (tummy) pain, nausea (feeling sick), flatulence (wind) and diarrhoea.
За пълния списък на всички наблюдавани при Relistor нежелани реакции – вижте листовката.
For the full list of all side effects reported with Relistor, see the Package Leaflet.
Relistor е противопоказен за хора, които биха могли да проявят свръхчувствителност (алергични реакции) към метилналтрексон бромид или някоя от другите съставки.
Relistor should not be used in people who may be hypersensitive (allergic) to methylnaltrexone bromide or any of the other ingredients.
Не трябва да се прилага при пациенти с блокиран чревен пасаж или които се нуждаят от незабавна коремна операция.
It should also not be used in patients whose bowel is blocked or who have a condition that needs immediate bowel surgery.
Основания за одобряване на Relistor?
Why has Relistor been approved?
Комитетът по лекарствените продукти за хуманна употреба (CHMP) решава, че ползите от Relistor са по- големи от рисковете от приложението му при предизвикана от опиоиди констипация при пациенти с напреднало заболяване, които получават палиативни грижи и при които ефектът от обичайното слабително лечение не е достатъчен.
The Committee for Medicinal Products for Human Use (CHMP) decided that Relistor’ s benefits are greater than its risks for the treatment of opioid-induced constipation in advanced illness patients who are receiving palliative care when response to usual laxative therapy has not been sufficient.
Комитетът препоръчва на Relistor да бъде издадено разрешение за употреба.
The Committee recommended that Relistor be given marketing authorisation.
Допълнителна информация за Relistor:
Other information about Relistor:
Европейската комисия издава разрешение за употреба, валидно в рамките на Европейския съюз, за Relistor на Wyeth Europa Limited на 20 юли 2008 г.
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the European Union for Relistor to Wyeth Europa Limited on 02 July 2008.
Пълният текст на EPAR относно Relistor може да се намери тук.
The full EPAR for Relistor can be found here.
Номер на процедурата на EU
EU Procedure number Invented name Strength
Име (свободно избрано)
Pharmaceutical Form
EU/ 1/ 08/ 463/ 001
EU/ 1/ 08/ 463/ 001
12 mg/ 0, 6 ml
12 mg/ 0.6 ml
Подкожно приложение
Subcutaneous use Vial (glass)
Флакон (стъкло) 0, 6 ml (20 mg/ ml)
0.6 ml (20 mg/ ml)
EU/ 1/ 08/ 463/ 002
EU/ 1/ 08/ 463/ 002
2 флакона + 2 стерилни спринцовки + 4 тампона със спирт
2 vials + 2 sterile syringes + 4 alcohol swabs
EU/ 1/ 08/ 463/ 003
EU/ 1/ 08/ 463/ 003
7 флакона + 7 стерилни спринцовки + 14 тампона със спирт
7 vials + 7 sterile syringes + 14 alcohol swabs
RELISTOR 12 mg // 0, 6 ml инжекционен разтвор.
RELISTOR 12 mg / 0.6 ml solution for injection.
Всеки флакон от 0, 6 ml съдържа 12 mg метилналтрексон бромид.
Each vial of 0.6 ml contains 12 mg methylnaltrexone bromide.
Един ml от разтвора съдържа 20 mg метилналтрексон бромид (methylnaltrexone bromide).
One ml of solution contains 20 mg methylnaltrexone bromide.
Стерилен, бистър разтвор, безцветен до бледо жълт, практически без видими частици.
Sterile, clear solution, colourless to pale-yellow, essentially free from visible particulates.
Лечение на индуциран от опиоиди запек при пациенти с напреднало заболяване, които получават палиативни грижи, когато отговорът към обичайната терапия с лаксативи не е достатъчен.
Treatment of opioid-induced constipation in advanced illness patients who are receiving palliative care when response to usual laxative therapy has not been sufficient.
За употреба само при възрастни.
For adults only.
RELISTOR трябва да се добави, за да се предизвика бърза дефекация, когато отговорът към обичайната терапия с лаксативи е недостатъчен.
RELISTOR should be added to induce prompt bowel movements when response to usual laxative therapy has been insufficient.
Препоръчваната доза на метилналтрексон бромид е 8 mg (0, 4 ml RELISTOR) (за пациенти с тегло 38- 61 kg) или 12 mg (0, 6 ml RELISTOR) (за пациенти с тегло 62- 114 kg).
The recommended dose of methylnaltrexone bromide is 8 mg (0.4 ml RELISTOR) (for patients weighing 38-61 kg) or 12 mg (0.6 ml RELISTOR) (for patients weighing 62-114 kg).
Дозите могат да се дават и на по- големи интервали, според клиничната нужда.
Doses may also be given with longer intervals, as per clinical need.
Пациентите, чието тегло попада извън тези граници, трябва да получават доза от 0, 15 mg/ kg.
Patients whose weight falls outside of the ranges should be dosed at 0.15 mg/ kg.
Обемът за инжектиране при тези пациенти трябва да се изчислява:
The injection volume for these patients should be calculated:
Доза (ml) = тегло на пациента (kg) x 0, 0075
Dose (ml) = patient weight (kg) x 0.0075
Пациенти с бъбречни заболявания При пациенти с тежко бъбречно увреждане (креатининов клирънс под 30 ml/ мин), дозата на метилналтрексон бромид трябва да се намали от 12 mg до 8 mg (0, 4 ml RELISTOR) за пациенти с тегло 62 до 114 kg, или от 0, 15 mg/ kg до 0, 075 mg/ kg за пациенти, чието тегло е извън диапазона 62
Renal patients In patients with severe renal impairment (creatinine clearance less than 30 ml/ min), the dose of methylnaltrexone bromide should be reduced from 12 mg to 8 mg (0.4 ml RELISTOR) for those weighing 62 to 114 kg, or from 0.15 mg/ kg to 0.075 mg/ kg for those whose weight falls outside the 62 to 114 kg range (see section 5.2).
Липсват данни от пациенти с терминална бъбречна недостатъчност на диализа, и RELISTOR не се препоръчва при тези пациенти (вж. точка 4. 4).
There are no data available from patients with end-stage renal impairment on dialysis, and RELISTOR is not recommended in these patients (see section 4.4).
Чернодробно увреждане Не е необходима промяна на дозата при пациенти с леко до умерено тежко чернодробно увреждане (вж. точка 5. 2).
2 Hepatic impairment No dose adjustment is necessary in patients with mild to moderate hepatic impairment (see section 5.2).
Липсват данни от пациенти с тежко чернодробно увреждане (клас C по Child- Pugh) и RELISTOR не се препоръчва при тези пациенти (вж. точка 4. 4).
There are no data available from patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh Class C), and RELISTOR is not recommended in these patients (see section 4.4).
Педиатрични пациенти Липсва опит при деца под 18 годишна възраст (вж. точка 5. 2).
Paediatric patients There is no experience in children under the age of 18 (see section 5.2).
Затова метилналтрексон не трябва да се използва при деца, докато не се получат допълнителни данни.
Therefore, methylnaltrexone should not be used in the paediatric age group until further data become available.
Пациенти в старческа възраст Не се препоръчва никаква промяна в дозата въз основа на възрастта (вж. точка 5. 2).
Elderly patients No dose adjustment is recommended based on age (see section 5.2).
Препоръчва се да се сменят местата на инжектиране.
RELISTOR is given as a subcutaneous injection.
Трите области на тялото, препоръчвани за инжектиране на RELISTOR, са бедрата, корема и мишниците.
The three areas of the body recommended for injection of RELISTOR are upper legs, abdomen, and upper arms.
RELISTOR може да се инжектира без оглед на храненето.
RELISTOR can be injected without regard to food.
Затова RELISTOR не следва да се използва за лечение на пациенти със запек, несвързан с употребата на опиоиди.
Therefore, RELISTOR should not be used for treatment of patients with constipation not related to opioid use.
Ако по време на лечението настъпи тежка или персистираща диария, пациентите трябва да бъдат посъветвани да не продължават терапията с RELISTOR и да се консултират със своя лекар.
If severe or persistent diarrhoea occurs during treatment, patients should be advised not to continue therapy with RELISTOR and consult their physician.
Данните от клиничните проучвания предполагат, че лечението с метилналтрексон бромид може да доведе до бързо начало (средно в рамките на 30- 60 минути) на дефекация.
Data from clinical trials suggest treatment with methylnaltrexone bromide can result in the rapid onset (within 30 to 60 minutes on average) of a bowel movement.
Лечението с метилналтрексон бромид не е проучвано при клинични изпитвания за повече от 4 месеца и следователно трябва да се използва само за ограничен период (вж. точка 5. 2).
Methylnaltrexone bromide treatment has not been studied in clinical trials for longer than 4 months, and should therefore only be used for a limited period (see section 5.2).
RELISTOR следва да се използва само при пациенти, които получават палиативни грижи.
RELISTOR should only be used in patients who are receiving palliative care.
Той се добавя към обичайната терапия с лаксативи.
It is added to usual laxative treatment.
RELISTOR не се препоръчва на пациенти с тежко чернодробно увреждане или с терминална бъбречна недостатъчност, нуждаещи се от диализа (вж. точка 4. 2).
RELISTOR is not recommended in patients with severe hepatic impairment or with end-stage renal impairment requiring dialysis (see section 4.2).
3 Употребата на метилналтрексон бромид при пациенти с колостомия, перитонеален катетър, активeн дивертикулит или фекално задръстване не е проучвана.
Use of methylnaltrexone bromide in patients with colostomy, peritoneal catheter, active diverticular disease or fecal impaction has not been studied.
Следователно, RELISTOR трябва да се прилага само предпазливо при тези пациенти.
Therefore, RELISTOR should only be administered with caution in these patients.
Този лекарствен продукт съдържа по- малко от 1 mmol натрий (23 mg) на доза (т. е. практически не съдържа натрий).
3 This medicinal product contains less than 1 mmol sodium (23 mg) per dose, i. e., essentially sodium- free).
Метилналтрексон не повлиява фармакокинетиката на лекарствените продукти, метаболизирани от цитохром P450 (CYP) изоензимите.
Methylnaltrexone does not affect the pharmacokinetics of medicinal products metabolised by cytochrome P450 (CYP) isozymes.
Метилналтрексон се метаболизира в минимална степен от CYP изоензимите.
Methylnaltrexone is minimally metabolised by CYP isozymes.
In vitro проучванията върху метаболизма предполагат, че метилналтрексон не инхибира активността на CYP1A2, CYP2E1, CYP2B6, CYP2A6, CYP2C9, CYP2C19 или CYP3A4, като е слаб инхибитор на метаболизма на модел на субстрат на CYP2D6.
In vitro metabolism studies suggest that methylnaltrexone does not inhibit the activity of CYP1A2, CYP2E1, CYP2B6, CYP2A6, CYP2C9, CYP2C19 or CYP3A4, while it is a weak inhibitor of the metabolism of a model CYP2D6 substrate.
При клинично проучване на лекарственото взаимодействие при здрави възрастни мъже подкожна доза от 0, 3 mg/ kg метилналтрексон не повлиява значимо метаболизма на декстрометорфан, който е субстрат на CYP2D6.
In a clinical drug interaction study in healthy adult male subjects, a subcutaneous dose of 0.3 mg/ kg of methylnaltrexone did not significantly affect the metabolism of dextromethorphan, a CYP2D6 substrate.
Възможността за свързано с транспортери на органични катиони (ОСТ) лекарство- лекарство взаимодействие между метилналтрексон и инхибитор на OCT е проучена при 18 здрави лица чрез сравняване на фармакокинетичните профили на еднократни дози метилналтрексон преди и след многократни дози от 400 mg циметидин.
The organic cation transporter (OCT)-related drug-drug interaction potential between methylnaltrexone and an OCT inhibitor was studied in 18 healthy subjects by comparing the single- dose pharmacokinetic profiles of methylnaltrexone before and after multiple 400 mg doses of cimetidine.
Бъбречният клирънс на метилналтрексон е понижен след многократно прилагане на циметидин (от 31 l/ час до 18 l/ час).
The renal clearance of methylnaltrexone was reduced following multiple-dose administration of cimetidine (from 31 l/ h to 18 L/ h).
Това обаче води до леко понижение на общия клирънс (от 107 l/ час до 95 l/ час).
However, this resulted in a small reduction in total clearance (from 107 L/ h to 95 l/ h).
Следователно не се наблюдава никаква значима промяна в AUC на метилналтрексон в допълнение към Cmax преди и след многократно прилагане на циметидин.
Consequently, no meaningful change in AUC of methylnaltrexone, in addition to Cmax, was observed before and after multiple-dose administration of cimetidine.
Бременност Няма достатъчно данни за употребата на метилналтрексон бромид при бременни жени.
Pregnancy There are no adequate data with the use of methylnaltrexone bromide in pregnant women.
RELISTOR не трябва да се използва при бременност освен в случай на категорична необходимост.
RELISTOR should not be used during pregnancy unless clearly necessary.
Кърмене Не е известно дали метилналтрексон бромид се екскретира в човешката кърма.
Lactation It is unknown whether methylnaltrexone bromide is excreted in human breast milk.
Трябва да се вземе решение дали да се продължи/ спре кърменето или да се продължи/ спре терапията с RELISTOR, като се отчете ползата от кърменето за детето и ползата от терапията с RELISTOR за жената.
A decision on whether to continue/ discontinue breast-feeding or to continue/ discontinue therapy with RELISTOR should be made, taking into account the benefit of breast-feeding to the child and the benefit of RELISTOR therapy to the woman.
Въпреки това обаче като изцяло ограничен до периферията опиоиден антагонист, вероятността метилналтрексон да повлиява тези дейности е ниска.
However, as a pure peripherally restricted opioid antagonist, the likelihood that methylnaltrexone will affect such activities is low.
Може да настъпи замайване и това може да има ефект върху шофирането и употребата на машини (вж. точка 4. 8).
Dizziness may occur, and this may have an effect on driving and use of machines (see section 4.8).
4 4. 8 Нежелани реакции
4.8 Undesirable effects
Най- честите лекарственосвързани нежелани реакции при всички пациенти, изложени на метилналтрексон бромид по време на всички фази на плацебо контролирани проучвания, са коремни болки, гадене, диария и газове.
The most common drug-related adverse reactions in all patients exposed to methylnaltrexone bromide during all phases of placebo-controlled studies were abdominal pain, nausea, diarrhoea and flatulence.
Нежеланите реакции са класифицирани като:
The adverse reactions are classified as:
Много чести (≥1/ 10); Чести (≥1/ 100 до < 1/ 10); Нечести (≥1/ 1 000 до < 1/ 100); Редки (≥1/ 10 000 до < 1/ 1 000); Много редки (< 1/ 10 000), с неизвестна честота (от наличните данни не може да бъде направена оценка).
Very common (≥ 1/ 10); Common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10); Uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100); Rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000); Very rare (< 1/ 10,000), unknown (cannot be estimated from the available data).
Нарушения на нервната система Чести:
Within each frequency grouping, undesirable effects are presented in order of decreasing seriousness:
Стомашно- чревни
Nervous system disorders Common:
нарушения
Dizziness
Много чести:
4 Gastrointestinal disorders Very common:
Коремна болка, гадене, газове, диария
Abdominal pain, nausea, flatulence, diarrhoea
Реакции на мястото на инжектиране (напр. сърбеж, парене, болка, зачервяване, едем)
Injection site reactions (e. g. stinging, burning, pain, redness, oedema)
Няма съобщения за случаи на предозиране по време на клиничните изпитвания.
No case of overdose has been reported during clinical trials.
Едно проучване при здрави доброволци отбелязва ортостатична хипотония, свързана с доза от 0, 64 mg/ kg, прилагана като интравенозна болус инжекция.
A study of healthy volunteers noted orthostatic hypotension associated with a dose of 0.64 mg/ kg administered as an intravenous bolus.
Фармакотерапевтична група: все още не е определена, ATC код: все още не определен.
Pharmacotherapeutic group: not yet assigned, ATC code: not yet assigned.
Механизъм на действие Метилналтрексон бромид е селективен антагонист на свързването на опиоидите към мю - рецептора.
Mode of action Methylnaltrexone bromide is a selective antagonist of opioid binding at the mu-receptor.
In vitro проучванията показват, че метилналтрексон е антагонист на мю- опиоидните рецептори (константа на инхибиране [Ki] = 28 nM), като е с 8 пъти по- слабо действие върху каппа опиоидните рецептори (Ki = 230 nM) и много понижен афинитет към делта опиоидните рецептори.
In vitro studies have shown methylnaltrexone to be a mu-opioid receptor antagonist (inhibition constant [Ki] = 28 nM), with 8-fold less potency for kappa opioid receptors (Ki = 230 nM) and much reduced affinity for delta opioid receptors.
Като четвъртичен амин способността на метилналтрексон да преминава кръвно- мозъчната бариера е ограничена.
As a quaternary amine, the ability of methylnaltrexone to cross the blood-brain barrier is restricted.
Това позволява на метилналтрексон да действа като периферен мю- опиоиден антагонист в тъкани като стомашно- чревен тракт, без да повлиява опиоид- медиираните аналгетични ефекти върху централната нервна система.
This allows methylnaltrexone to function as a peripherally acting mu-opioid antagonist in tissues such as the gastrointestinal tract, without impacting opioid-mediated analgesic effects on the central nervous system.
5 слепи, плацебо- контролирани проучвания.
Clinical efficacy and safety The efficacy and safety of methylnaltrexone bromide in the treatment of opioid-induced constipation in patients receiving palliative care was demonstrated in two randomised, double-blind, placebo-controlled studies.
При тези проучвания медианата на възрастта е 68 години (граници 21- 100); 51% са жени.
In these studies, the median age was 68 years (range 21-100); 51% were females.
При двете проучвания пациентите имат напреднала терминална болест и намалена продължителност на живота, като повечето имат начална диагноза нелечим рак.
In both studies, patients had advanced terminal illness and limited life expectancy, with the majority having a primary diagnosis of incurable cancer; other primary diagnoses included end-stage COPD/ emphysema, cardiovascular disease/ heart failure, Alzheimer’ s disease/ dementia, HIV/ AIDS, or other advanced illnesses.
Преди скрининга пациентите са имали опиоид- индуциран запек дефиниран като или < 3 дефекации през предхождащата седмица или липса на каквато и да е дефекация за > 2 дни.
Prior to screening, patients had opioid-induced constipation defined as either< 3 bowel movements in the preceding week or no bowel movement for > 2 days.
Проучване 301 сравнява метилналтрексон бромид, даван като единична, двойно- заслепена, подкожна доза от 0, 15 mg/ kg или 0, 3 mg/ kg спрямо плацебо.
Study 301 compared methylnaltrexone bromide given as a single, double-blind, subcutaneous dose of 0.15 mg/ kg, or 0.3 mg/ kg versus placebo.
Двойно- заслепената доза е последвана от открит, 4 седмичен период на прилагане, когато метилналтрексон бромид може да се използва при нужда, не по- често от 1 доза за период от 24 часа.
The double-blind dose was followed by an open-label, 4-week dosing period, where methylnaltrexone bromide could be used as needed, no more frequently than 1 dose in a 24-hour period.
Общо 154 пациенти (метилналтрексон бромид 0, 15 mg/ kg, n=47, метилналтрексон бромид 0, 3 mg/ kg, n=55, плацебо, n=52) са били лекувани през двойно- заслепения период.
A total of 154 patients (methylnaltrexone bromide 0.15 mg/ kg, n=47, methylnaltrexone bromide 0.3 mg/ kg, n=55, placebo, n=52) were treated in the double-blind period.
Първичната крайна точка е делът на пациентите, които възстановяват пасажа без допълнителен прием на лаксативно лекарство в рамките на 4 часа след двойно- заслепената доза от лекарствения продукт по проучването.
The primary endpoint was the proportion of patients with a rescue-free laxation within 4 hours of the double-blind dose of study medicinal product.
Лекуваните с метилналтрексон бромид пациенти имат значимо по- висока честота на лаксации в рамките на 4 часа след двойно - заслепената доза (62% за 0, 15 mg/ kg и 58% за 0, 3 mg/ kg) отколкото лекуваните с плацебо пациенти (14%); p < 0, 0001 за всяка доза спрямо плацебо.
Methylnaltrexone bromide-treated patients had a significantly higher rate of laxation within 4 hours of the double-blind dose (62% for 0.15 mg/ kg and 58% for 0.3 mg/ kg) than placebo-treated patients (14%); p < 0.0001 for each dose versus placebo.
Проучване 302 сравнява двойно- заслепени, подкожни дози от метилналтрексон бромид, давани през ден за 2 седмици, спрямо плацебо.
Study 302 compared double-blind, subcutaneous doses of methylnaltrexone bromide given every other day for 2 weeks versus placebo.
През първата седмица (дни 1, 3, 5, 7), пациентите получават или метилналтрексон бромид 0, 15 mg/ kg или плацебо.
During the first week (days 1, 3, 5, 7), patients received either
През втората седмица предписаната на пациента доза може да бъде повишена до 0, 30 mg/ kg, ако пациентът е имал 2 или по- малко възстановявания на пасажа без допълнителен прием на лаксативно лекарство до ден 8.
In the second week, a patient’ s assigned dose could be increased to 0.30 mg/ kg if the patient had 2 or fewer rescue-free laxations up to day 8.
Определената доза за пациента може да бъде намалена по всяко време въз основа на поносимостта.
At any time, the patient’ s assigned dose could be reduced based on tolerability.
Анализирани са данните от 133 (62 метилналтрексон бромид, 71 плацебо) пациенти.
Data from 133 (62 methylnaltrexone bromide, 71 placebo) patients were analysed.
Лекуваните с метилналтрексон бромид пациенти имат по- висока честота на лаксация в рамките на 4 часа след първата доза (48%) от пациентите, третирани с плацебо (16%); p < 0, 0001 (Фигура 1.).
Methylnaltrexone bromide-treated patients had a higher rate of laxation within 4 hours of the first dose (48%) than placebo-treated patients (16%); p < 0.0001.
Лекуваните с метилналтрексон бромид пациенти също имат значимо по- високи честоти на лаксация в рамките на 4 часа след поне 2 от първите 4 дози (52%) отколкото третираните с плацебо пациенти (9%); p < 0, 0001.
Methylnaltrexone bromide-treated patients also had significantly higher rates of laxation within 4 hours after at least 2 of the first 4 doses (52%) than did placebo-treated patients (9%); p < 0.0001.
Ефектът в зависимост от расата не може да бъде анализиран, тъй като популацията в проучванията е предимно от европеидната раса (88%).
The effect on race could not be analysed because the study population was predominantly Caucasian (88%)
Продължителността на отговора е показана при Проучване 302, при което честотата на лаксативен отговор е в съответствие от доза 1 до доза 7 в хода на двуседмичния двойно- заслепен период.
Durability of response was demonstrated in Study 302, in which the laxation response rate was consistent from dose 1 through dose 7 over the course of the 2-week, double-blind period
Общо 136, 21 и 82 пациента получават поне една открита
The efficacy and safety of methylnaltrexone bromide were also demonstrated in open-label treatment administered from Day 2 through Week 4 in Study 301, and in two open-label extension studies (301EXT and 302EXT) in which methylnaltrexone bromide was given as needed for up to 4 months (only 8 patients up to this point).
6 доза съответно в проучвания 301, 301EXT и 302EXT.
A total of 136, 21, and 82 patients received at least one open-label dose in studies 301, 301EXT, and 302EXT, respectively.