natgillin/translations-raw huggingface dataset:
При пациентите, рандомизирани да получават което и да е от двете активни лекарствени средства, дозирането започваше с 8 mg бупренорфин на ден 1, последвани от 16 mg (две таблетки от 8 mg) бупренорфин на ден 2.
For subjects randomized to either active treatment, dosing began with one 8 mg tablet of buprenorphine on Day 1, followed by 16 mg (two 8 mg tablets) of buprenorphine on Day 2.
На ден 3 пациентите, рандомизирани да получават Suboxone, преминаваха към прием на комбинирана таблетка.
On Day 3, those randomized to receive Suboxone were switched to the combination tablet.
Пациентите имаха ежедневни визити в клиника (от понеделник до петък) за даване на таблетки и оценка на ефикасността.
Subjects were seen daily in the clinic (Monday through Friday) for dosing and efficacy assessments.
Таблетки за амбулаторен прием бяха осигурявани за уикенда.
Take-home doses were provided for weekends.
Главната цел на сравнителното проучване беше оценката на ефикасността на бупренорфин и Suboxone поотделно срещу плацебо.
The primary study comparison was to assess the efficacy of buprenorphine and Suboxone individually against placebo.
Процентът на взиманите три пъти седмично уринни проби, отрицателни за неучастващи в проучването опиати, беше статистически значимо по- висок както за Suboxone срещу плацебо, (p < 0, 0001) така и за бупренорфин срещу плацебо (p < 0, 0001).
The percentage of thrice-weekly urine samples that were negative for non-study opioids was statistically higher for both Suboxone versus placebo (p < 0.0001) and buprenorphine versus placebo (p < 0.0001).
В двойно- сляпо паралелно проучване, сравняващо етанолов разтвор на бупренорфин с активна контрола – чист антагонист, 162 пациента бяха рандомизирани да получават или сублингвалния етанолов разтвор на бупренорфин в доза 8 mg/ дневно (доза, която е грубо еквивалентна на Suboxone 12 mg/ дневно), или две сравнително ниски дози от активната контрола, едната от които беше достатъчно ниска, за да служи като алтернатива на плацебо, по време на 3 - до 10 - дневна индукционна фаза, 16- седмична поддържаща фаза и 7- седмична детоксикационна фаза.
In a double-blind, double-dummy, parallel-group study comparing buprenorphine ethanolic solution to a full agonist active control, 162 subjects were randomized to receive the ethanolic sublingual solution of buprenorphine at 8 mg/ day (a dose which is roughly comparable to a dose of 12 mg/ day of Suboxone), or two relatively low doses of active control, one of which was low enough to serve as an alternative to placebo, during a 3 to10 day induction phase, a 16-week maintenance phase and a 7- week detoxification phase.
До ден 3 бупренорфин биваше титриран до поддържаща доза; дозите на активната контрола се титрираха по- постепенно.
Buprenorphine was titrated to maintenance dose by Day 3; active control doses were titrated more gradually.
Резултатите, преценени по отказа от лечение и процента на взиманите три пъти седмично уринни проби, отрицателни за неучастващи в проучването опиати, показаха, че бупренорфинът е по- ефикасен от активната контрола в ниска доза в задържането на пристрастените към хероин пациенти към терапевтичния курс, както и в предотвратяването на употребата на опиати по време на лечението.
Based on retention in treatment and the percentage of thrice- weekly urine samples negative for non-study opioids, buprenorphine was more effective than the low dose of the control, in keeping heroin addicts in treatment and in reducing their use of opioids while in treatment.
Ефикасността на бупренорфин в доза 8 mg дневно е сходна с тази на активната контрола в умерена доза, но еквивалентност не е демонстрирана.
The effectiveness of buprenorphine, 8 mg per day was similar to that of the moderate active control dose, but equivalence was not demonstrated.
Бупренорфин, приет перорално, се подлага на first- pass метаболизъм чрез N- деалкилиране и глюкурониране в тънкото черво и черния дроб.
Buprenorphine, when taken orally, undergoes first-pass metabolism with N-dealkylation and glucuroconjugation in the small intestine and the liver.
Поради тази причина пероралният прием на този лекарствен продукт не е удачен.
The use of this medicinal product by the oral route is therefore inappropriate.
Пикова плазмена концентрация се постига 90 минути след сублингвален прием.
Peak plasma concentrations are achieved 90 minutes after sublingual administration.
Плазмените нива на бупренорфин се повишават при повишаване на сублингвалната доза на Suboxone.
Plasma levels of buprenorphine increased with the sublingual dose of Suboxone.
Както Cmax, така и AUC на бупренорфин се повишават с повишаване на дозата (в диапазона 4- 16 mg), макар че повишението не е пропорционално на дозата, а по- ниско.
Both Cmax and AUC of buprenorphine increased with the increase in dose (in the range of 4-16 mg), although the increase was less than dose proportional.
11 Фармакокинетичен параметър
Pharmacokinetic Parameter
Suboxone 4 mg
Suboxone 4 mg
Suboxone 8 mg
Suboxone 8 mg
Suboxone 16 mg
Suboxone 16 mg
Cmax · ng/ ml
Cmax · ng/ ml
1, 84 (39)
1.84 (39)
3, 0 (51)
3.0 (51)
5, 95 (38)
5.95 (38)
AUC0- 48 hour · ng/ ml
AUC0-48 hour · ng/ ml
12, 52 (35)
12.52 (35)
20, 22 (43)
20.22 (43)
34, 89 (33)
34.89 (33)
Резорбирането на бупренорфин се последва от бърза фаза на разпределение (полуживот на разпределение 2 до 5 часа).
The absorption of buprenorphine is followed by a rapid distribution phase (distribution half-life of 2 to 5 hours).
Бупренорфин се метаболизира чрез 14- N- деалкилиране и глюкурониране на изходната молекула и деалкилиране на метаболита.
Buprenorphine is metabolised by 14-N-dealkylation and glucuroconjugation of the parent molecule and the dealkylated metabolite.
Клиничните данни потвърждават, че за деалкилирането на бупренорфин е отговорен CYP3A4.
Clinical data confirm that CYP3A4 is responsible for the N-
N- деалкилбупренорфин е μ (мю) - опиоиден агонист с ниска вътрешна активност.
N-dealkylbuprenorphine is a μ (mu)-opioid agonist with weak intrinsic activity.
Елиминирането на бупренорфин е дву - или три- експоненциално със среден плазмен полуживот 32 часа.
Elimination of buprenorphine is bi- or tri-exponential, and has a mean half-life from plasma of 32 hours.
Бупренорфин се елиминира с изпражненията чрез екскреция с жлъчния сок на глюкуронираните метаболити (70%), а останалата част се елиминира с урината.
Buprenorphine is eliminated in the faeces by biliary excretion of the glucuroconjugated metabolites (70%), the rest being eliminated in the urine.
Резорбция и разпределение:
Absorption and distribution:
След интравенозно приложение, налоксонът се разпределя бързо (полуживот на разпределение ~ 4 минути).
Following intravenous administration, naloxone is rapidly distributed (distribution half-life ~ 4 minutes).
След перорален прием, налоксонът едва се открива в плазмата; след сублингвално приложение на Suboxone, плазмените нива на налоксон са ниски и спадат бързо.
Following oral administration, naloxone is barely detectable in plasma; following sublingual administration of Suboxone, plasma naloxone concentrations are low and decline rapidly.
Лекарственият продукт се метаболизира в черния дроб главно чрез глюкурониране и се излъчва с урината.
The medicinal product is metabolized in the liver, primarily by glucuronide conjugation, and excreted in the urine.
Средният плазмен полуживот на налоксон е 1, 2 часа.
Naloxone has a mean half-life from plasma of 1.2 hours.
При пациенти в напреднала възраст няма фармакокинетични данни.
No pharmacokinetic data in elderly patients are available.
Пациенти с увредена бъбречна функция:
Renal impairment:
Елиминирането през бъбреците играе сравнително малка роля (~30%) в цялостния клирънс на Suboxone.
Renal elimination plays a relatively small role (~30%) in the overall clearance of Suboxone.
Не е необходима корекция на дозата въз основа на бъбречната функция, но при пациенти с тежка бъбречна недостатъчност се препоръчва да се подхожда с повишено внимание.
No dose modification based on renal function is required but caution is recommended when dosing subjects with severe renal impairment.
Пациенти с увредена чернодробна функция:
Hepatic impairment:
Елиминирането през черния дроб играе сравнително голяма роля (~70%) в цялостния клирънс на Suboxone и действието на бупренорфина може да се удължи при пациенти с нарушен чернодробен клирънс.
Hepatic elimination plays a relatively large role (~70%) in the overall clearance of Suboxone and the action of buprenorphine may be prolonged in subjects with impaired hepatic clearance.
При пациенти с лека до умерена чернодробна недостатъчност може да се налагат по- ниска начална доза Suboxone и внимателно титриране на дозата.
Lower initial Suboxone doses and cautious titration of dosage may be required in patients with mild to moderate hepatic dysfunction.
Suboxone е противопоказан при пациенти с тежка чернодробна недостатъчност (вж. точка 4. 3).
Suboxone is contraindicated in patients with severe hepatic dysfunction (see section 4.3).
Комбинацията от бупренорфин с налоксон е била обект на проучвания при животни за остра токсичност и токсичност при многократно прилагане (до 90 дни при плъхове).
The combination of buprenorphine and naloxone has been investigated in acute and repeated dose (up to 90 days in rats) toxicity studies in animals.
Не е наблюдавано синергично потенциране на токсичността.
No synergistic enhancement of toxicity has been observed.
Нежеланите реакции са били базирани на известните фармакологични ефекти на опиоидните агонисти и/ или на антагонистите.
Undesirable effects were based on the known pharmacological activity of opioid agonistic and/ or antagonistic substances.
Комбинацията (4: 1) на бупренорфин хидрохлорид и налоксон хидрохлорид не показва мутагенен потенциал при изследване с китове за мутагенност върху бактерии (тест на Ames), нито кластогенен потенциал при in vitro цитогенетично изследване с човешки лимфоцити или при интравенозен микронуклеарен тест при плъхове.
The combination (4:1) of buprenorphine hydrochloride and naloxone hydrochloride was not mutagenic in a bacterial mutation assay (Ames test), and was not clastogenic in an in vitro cytogenetic assay in human lymphocytes or in an intravenous micronucleus test in the rat.
Проучванията за репродуктивна токсичност при перорален прием на бупренорфин: налоксон (в съотношение 1: 1) показват, че ембрионален леталитет при плъхове се наблюдава при наличието на токсични прояви у майката при всички дози.
Reproduction studies by oral administration of buprenorphine: naloxone (ratio 1:1) indicated that embryolethality occurred in rats in the presence of maternal toxicity at all doses.
Най- ниската проучвана доза представлява експозиция, равна на тази на бупренорфина и на пет пъти тази на налоксона при максималната терапевтична доза за хора, изчислена въз основа на телесната повърхност.
The lowest dose studied represented exposure multiples of 1x for buprenorphine and 5x for naloxone at the maximum human therapeutic dose calculated on a mg/ m² basis.
При зайци не е наблюдавана токсичност по отношение на развитието за която и да е доза, даваща прояви на токсичност при майката.
No developmental toxicity was observed in rabbits at maternally toxic doses.
Освен това нито при плъхове, нито при зайци е наблюдаван тератогенен потенциал.
Further, no teratogenicity has been observed in either rats or rabbits.
Със Suboxone не е провеждано пери- постнатално проучване; все пак, приемът на високи дози бупренорфин по време на бременността и кърменето води до затруднено раждане (вероятно в резултат на седативния ефект на бупренорфина), висока неонатална смъртност и леко забавяне на развитието на някои неврологични функции (локализиране при допир и защитни рефлекси) при новородени плъхове.
A peri-postnatal study has not been conducted with Suboxone; however, maternal oral administration of buprenorphine at high doses during gestation and lactation resulted in difficult parturition (possible as a result of the sedative effect of buprenorphine), high neonatal mortality and a slight delay in the development of some neurological functions (surface righting reflex and startle response) in neonatal rats.
Порционният прием на Suboxone при плъхове в доза 500 ppm или по- висока води до ограничаване на плодовитостта, доказано чрез редуцирано ниво на забременяване на женските.
11 Dietary administration of Suboxone in the rat at dose levels of 500 ppm or greater produced a reduction in fertility demonstrated by reduced female conception rates.
Порционен прием на 100 ppm (приблизителна експозиция 2, 4 пъти по- висока от тази при хора при прием на бупренорфин под формата на 24 mg Suboxone таблетки, изчислена въз основа на AUC, като при тази доза плазмените нива на налоксон са под доловимите стойности за плъхове) не води до развитие на нежелани реакции по отношение на плодовитостта при женски плъхове.
A dietary dose of 100 ppm (estimated exposure approximately 2.4x for buprenorphine at a human dose of 24 mg Suboxone based on AUC, plasma levels of naloxone were below the limit of detection in rats) had no adverse effect on fertility in females.
При плъхове е проведено проучване на карциногенния потенциал със Suboxone в доза 7, 30 и 120 mg/ kg/ дневно, водещи до експозиция, приблизително равна на 3 до 75 пъти тази при хора при ежедневен сублингвален прием на 16 mg, изчислена въз основа на телесната повърхност.
A carcinogenicity study with Suboxone was conducted in rats at doses of 7, 30 and 120 mg/ kg/ day, with estimated exposure multiples of 3 to 75 times, based on a human daily sublingual dose of 16 mg calculated on a mg/ m² basis.
Във всички дозови групи е наблюдавано статистически значимо повишаване на честотата на възникване на доброкачествени тестикуларни (от Лайдиговите клетки) аденоми.
Statistically significant increases in the incidence of benign testicular interstitial (Leydig's) cell adenomas were observed in all dosage groups.
Лактоза монохидрат, Манитол, Царевично нишесте, Повидон K 30, Лимонена киселина, безводна, Натриев цитрат, Магнезиев стеарат, Ацесулфам калий, Естествени ароматизатори – лимон и лимонела.
Lactose monohydrate, Mannitol, Maize starch, Povidone K 30, Citric acid anhydrous, Sodium citrate, Magnesium stearate, Acesulfame potassium, Natural lemon and lime flavour.
7 таблетки в блистер от найлон/ алуминий/ PVC.
7 tablets in blister packs Nylon/ Aluminum/ PVC.
28 таблетки в блистер от найлон/ алуминий/ PVC.
28 tablets in blister packs Nylon/ Aluminum/ PVC.
Неизползваният лекарствен продукт не трябва да се изхвърля в канализацията.
Medicines no longer required should not be disposed of via wastewater or the municipal sewage system.
На пациентите трябва да се обясни, че трябва да го върнат в аптеката, или да попитат фармацевта си как да го изхвърлят в съответствие с местните изисквания.
Patients should be instructed to return them to a pharmacy or to ask their pharmacist how to dispose of them in accordance with the national regulations.
Тези мерки спомагат за опазването на околната среда.
These measures will help to protect the environment.
EU/ 1/ 06/ 359/ 001 EU/ 1/ 06/ 359/ 002
EU/ 1/ 06/ 359/ 001 EU/ 1/ 06/ 359/ 002
26 септември 2006
DATE OF FIRST AUTHORISATION/ RENEWAL OF THE AUTHORISATION 26 September 2006
Подробна информация за този лекарствен продукт е предоставена на уеб сайта на Европейската агенция по лекарствата http: // www. emea. europa. eu /
Detailed information on this product is available on the web-site of the European Medicines Agency (EMEA) http: / /www. emea. europa. eu/
Suboxone 8 mg/ 2 mg сублингвални таблетки
Suboxone 8 mg/ 2 mg sublingual tablets
Всяка таблетка съдържа 8 mg бупренорфин (като бупренорфин хидрохлорид) (buprenorphine) и 2 mg налоксон (като налоксон хидрохлорид дихидрат) (naloxone).
Each tablet contains 8 mg buprenorphine (as buprenorphine hydrochloride) and 2 mg naloxone (as naloxone hydrochloride dihydrate).
Лактоза 168 mg
Excipients: lactose 168 mg
Бели шестоъгълни двойно изпъкнали таблетки с изпъкнало релефно лого с форма на меч от едната страна и “ N8 ” от другата страна.
White hexagonal biconvex tablets, embossed with a sword logo on one side and “ N8” on the reverse side.
Лекарственият продукт е предназначен за лечение на възрастни и юноши на възраст над 15 години, дали съгласието си да бъдат лекувани за пристрастяване.
Treatment is intended for use in adults and adolescents over 15 years of age who have agreed to be treated for addiction.
Таблетките Suboxone, съдържащи 8 mg бупренорфин и 2 mg налоксон, се означават като „ таблетки от 8 mg ”.
Suboxone containing 8 mg buprenorphine and 2 mg naloxone is referred to as the "8 mg" tablets.
15 прогресия на чернодробното увреждане.
Patients who are positive for viral hepatitis, on concomitant medicinal products (see section 4.5) and/ or have existing liver dysfunction are at risk of accelerated liver injury.
Индукция:
14 Induction:
Не- ежедневен прием:
Less than daily dosing:
В понеделник и сряда дозата трябва да е равна на два пъти индивидуално титрираната дневна доза, а в петък – на три пъти индивидуално титрираната дневна доза, като в междинните дни лекарствения продукт не трябва да се приема.
The dose on Monday and Wednesday should be twice the individually titrated daily dose, and the dose on Friday should be three times the individually titrated daily dose, with no dose on the intervening days.
16 Пациенти в напреднала възраст:
Elderly:
Пациенти с увредена чернодробна функция:
15 Patients with impaired hepatic function:
Когато се започва лечение с бупренорфин, лекарят трябва да има предвид, че поради частично агонистичния му профил, бупренорфинът може да предизвика развитие на абстиненция при пациенти със зависимост от опиоиди, особено ако се прилага по- рано от 6 часа след последния прием на хероин или друг краткодействащ опиат или по- рано от 24 часа след последната доза метадон (вж. точка 4. 2).
When initiating treatment with buprenorphine, the physician must be aware of the partial agonist profile of buprenorphine and that it can precipitate withdrawal in opioid-dependent patients particularly if administered less than 6 hours after the last use of heroin or other short acting opioid, or if administered less than 24 hours after the last dose of methadone (see section 4.2).
17 Рискът от развитие на сериозни нежелани реакции като например предозиране или отказ от лечението е по- голям, ако пациентът приема по- ниска от необходимата доза Suboxone и продължава със самолечение на симптомите на абстиненция като приема опиати, алкохол или сънотворни и седативни лекарства, особено бензодиазепини.
The risk of serious undesirable effects such as overdose or treatment dropout is greater if a patient is under dosed with Suboxone and continues to self medicate withdrawal symptoms with opioids, alcohol or other sedative-hypnotics in particular benzodiazepines.
Suboxone може да причини сънливост, особено ако се приема заедно с алкохол или лекарства с депресивно действие върху централната нервна система (като например транквилизатори, седативни или сънотворни лекарства) (вж. точка 4. 5).
16 Suboxone may cause drowsiness, particularly when taken together with alcohol or central nervous system depressants (such as tranquilisers, sedatives or hypnotics) (see section 4.5).
Проучванията при животни, както и клиничният опит показват, че към бупренорфинът се развива зависимост, но в по- малка степен, отколкото към морфина.
Studies in animals, as well as clinical experience, have demonstrated that buprenorphine may produce dependence but at a lower level than morphine.
При пациенти със зависимост от опиати има съобщения, получени от доклади за нежелани събития, за остро чернодробно увреждане, както в хода на клинични проучвания, така и през постмаркетинговия период.
Cases of acute hepatic injury have been reported in opioid-dependent addicts both in clinical trials and in post marketing adverse event reports.
В много наличието на предхождащи ензимни нарушения, инфекция с вирусите на хепатит В или хепатит С, съвместният прием с друг потенциално хепатотоксичен лекарствен продукт, както и продължаващата употреба на венозни наркотици, могат да бъдат причина или да имат допълнителна роля за изброените по- горе събития.
In many cases the presence of pre-existing liver enzyme abnormalities, infection with hepatitis B or hepatitis C virus, concomitant use of other potentially hepatotoxic medicines, and ongoing injecting drug use may have a causative or contributory role.
При съмнение за нежелано събитие от страна на черния дроб е необходимо по- нататъшното й биологично и етиологично уточняване.
When a hepatic event is suspected, further biological and etiological evaluation is required.
Това лекарство трябва да се използва с повишено внимание при пациенти с: астма или дихателна недостатъчност (има съобщения за респираторна депресия при приложение на бупренорфин); бъбречна недостатъчност (30% от приетата доза се елиминира през бъбреците; в
This product should be used with care in patients with: asthma or respiratory insufficiency (cases of respiratory depression have been reported with buprenorphine); renal insufficiency (30% of the administered dose is eliminated by the renal route; thus, renal elimination may be prolonged); hepatic insufficiency (hepatic metabolism of buprenorphine may be altered) (see section 4.3).
Пациенти с редки наследствени проблеми като непоносимост към галактоза, Lapp лактазен дефицит или глюкозо- галактозна малабсорбция, не трябва да приемат лекарството.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose- galactose malabsorption should not take this medicine.
• бензодиазепини:
17 • benzodiazepines:
Пациентите, приемащи Suboxone, трябва да бъдат под стриктен контрол и може да се налага редукция на дозата, ако се приема съвместно с мощен инхибитор на CYP3A4 (напр. протеазни инхибитори като ритонавир, нелфинавир или индинавир, както и азолови противогъбични лекарствени продукти като кетоконазол или итраконазол).
Patients receiving Suboxone should be closely monitored, and may require dose-reduction if combined with potent CYP3A4 inhibitors (e. g. protease inhibitors like ritonavir, nelfinavir or indinavir or azole antifungals such as ketoconazole or itraconazole).
19 Бременност: опитът с бупренорфин/ налоксон при бременни жени е ограничен.
There is very limited experience with buprenorphine/ naloxone in pregnant women.
Най- честите нежелани реакции, свързани с лечението, за които има съобщения от клиничните проучвания на Suboxone, са тези, свързани със симптоми на абстиненция (напр. болка в корема, миалгии, тревожност, потене).
18 The most common-treatment related undesirable effects reported during clinical trials with Suboxone were those related to withdrawal symptoms (e. g. abdominal pain, diarrhoea, muscle aches, anxiety, sweating).
Тези реакции са представени в Таблица 1 по системно- органната класификация и по честота (много чести (> 1/ 10), чести (> 1/ 100, < 1/ 10), нечести (> 1/ 1 000 до ≤ 1/ 100)).
These reactions are listed in Table 1 by system organ class and frequency (very common (> 1/ 10), common (> 1/ 100 ,< 1/10), uncommon (> 1/ 1,000 to ≤ 1/ 100).
20 Инфекции и инфестации
Infections and infestations
21 Стомашно- чревни нарушения
Dyspnoea, asthma, yawn Gastrointestinal disorders
22 В случаи на интравенозна злоупотреба, има съобщения за усложнения на мястото на приложение, понякога септични, както и за потенциално тежки хепатити (вж. точка 4. 4).
In cases of intravenous misuse, local reactions, sometimes septic, and potentially serious acute hepatitis have been reported (see section 4.4).
Активността му при поддържащо опиоидно лечение се отдава на бавно обратимото му свързване с µ (мю) - рецепторите, което при продължителен период от време може да намали нуждата от наркотици при пристрастени пациенти.
Its activity in opioid maintenance treatment is attributed to its slowly reversible properties with the μ receptors, which over a prolonged period, might minimise the need of addicted patients for drugs.
23 Налоксонът е антагонист на μ (мю) - опиоидните рецептори.
Naloxone is an antagonist at μ (mu)-opioid receptors.
Клинична ефикасност:
21 Clinical efficacy:
24 Фармакокинетичен параметър
Pharmacokinetic Parameter