natgillin/translations-raw huggingface dataset:
На седмица 48 приблизително 75% от пациентите, лекувани с нелфинавир 750 mg три пъти дневно плюс зидовудин и ламивудин, остават под границата на чувствителност на диагностичния метод (< 400 копия/ ml); в тази група на седмица 48 средното увеличение на броя на CD4 клетките е 198 клетки/ mm3.
At 48 weeks, approximately 75% of the patients treated with nelfinavir 750 mg TID plus zidovudine and lamivudine remained below the level of detection of the assay (< 400 copies/ml); mean increase in CD4 cell counts was 198 cells/mm3 at 48 weeks in this group.
Плазмените нива на някои HIV- 1 протеазни инхибитори, метаболизиращи се предимно от CYP3A4, може да се повишат при едновременно приложение на ниски дози ритонавир, който инхибира този метаболизъм.
Plasma levels of certain HIV-1 protease inhibitors, which are metabolised predominantly by CYP3A4, can be increased by the co-administration of low-dose ritonavir, which is an inhibitor of this metabolism.
Плазмените нива на нелфинавир, който се метаболизира основно от CYP2С19 и само частично от CYP3A4, не се увеличават в голяма степен при едновременно
Treatment paradigms for several protease inhibitors, which are subject to this interaction, require the co-administration of low-dose ritonavir (‘boosting’) in order to enhance plasma levels and optimise antiviral efficacy.
15 приложение с ритонавир и поради това прилагане на нелфинавир едновременно с ниски дози ритонавир не изглежда да прибавя допълнителна полза.
Plasma levels of nelfinavir, which is metabolised predominantly by CYP2C19 and only partially by CYP3A4, are not greatly increased by co-administration with ritonavir, and therefore co-administration of nelfinavir with low-dose ritonavir does not appear to be beneficial.
М98- 863 е рандомизирано, двойно- сляпо клинично изпитване, включващо 653 пациенти, нелекувани с антиретровирусни средства, което проучва приложението на лопинавир/ ритонавир (400/ 100 mg два пъти дневно, n=326), в сравнение с нелфинавир (750 mg три пъти дневно, n=327), приложени в комбинация с ламивудин (150 mg два пъти дневно) и ставудин (40 mg два пъти дневно).
Study M98-863 is a randomised, double blind trial of 653 antiretroviral-naïve patients investigating lopinavir/ritonavir (400/100 mg BID n=326) compared to nelfinavir (750 mg TID n=327), each in combination with lamivudine (150 mg twice daily) and stavudine (40 mg twice daily).
Медианната изходна НІV- 1 РНК е 4, 98 log10 копия/ ml и 5, 01 log10 копия/ ml съответно в групата на лечение с нелфинавир и с лопинавир/ ритонавир.
Median baseline HIV-1 RNA was 4.98 log10 copies/ml and 5.01 log10 copies/ml in the nelfinavir and lopinavir/ritonavir treatment groups respectively.
И в двете групи медианният изходен брой на CD4+ клетките е 232 клетки/ mm3.
Median baseline CD4+ cell count was 232 cells/mm3 in both groups.
На седмица 48, 63% от пациентите на лечение с нелфинавир и 75% от пациентите, лекувани са лопинавир/ ритонавир, са показали HIV- 1 РНК < 400 копия/ ml, докато 52% от пациентите на нелфинавир и 67%, лекувани с лопинавир/ ритонавир, са имали HIV- 1 РНК < 50 копия/ ml (намерение за лечение, липса на такова = неуспех).
At week 48, 63% nelfinavir and 75% lopinavir/ritonavir patients had HIV-1 RNA < 400 copies/ml, whereas 52% nelfinavir and 67% lopinavir/ritonavir patients had HIV-1 RNA < 50 copies/ml (intent-to-treat, missing = failure).
Средното увеличение в сравнение с изходното ниво на броя на CD4+ клетките на седмица 48 е било 195 клетки/ mm3 и 207 клетки / mm3 съответно в групата на лечение с нелфинавир и лопинавир/ ритонавир.
The mean increase from baseline in CD4+ cell count at week 48 was 195 cells/mm3 and 207 cells/mm3 in the nelfinavir and lopinavir/ritonavir groups
През периода на лечение от 48 седмици статистически значим по- висок процент от пациентите от групата с лопинавир/ ритонавир е имал HIV- 1 РНК < 50 копия/ ml в сравнение с групата с нелфинавир.
Through 48 weeks of therapy, a statistically significantly higher proportion of patients in the lopinavir/ritonavir arm had HIV-1 RNA < 50 copies/ml compared to the nelfinavir arm.
АРV30002 е рандимизирано, отворено клинично изпитване с 649 пациенти, нелекувани с антиретровирусни средства, с напреднал стадий на HIV заболяване, проучващо приложението на фозампренавир/ ритонавир (1 400 mg/ 200 mg веднъж дневно, n=322), в сравнение с нелфинавир (1 250 mg два пъти дневно n=327), приложени в комбинация с ламивудин (150 mg два пъти дневно) и абакавир (300 mg два пъти дневно).
Study APV30002 is a randomised, open-label trial of 649 antiretroviral treatment naïve patients with advanced HIV-disease, investigating fosamprenavir/ritonavir (1400 mg/200 mg QD n=322) compared to nelfinavir (1250 mg BID n=327), each in combination with lamivudine (150 mg twice daily) and abacavir (300 mg twice daily).
Медианната изходна НІV- 1 РНК е 4, 8 log10 копия/ ml и в двете групи на лечение.
Median baseline HIV-1 RNA was 4.8 log10 copies/ml in both treatment groups.
Медианният изходен брой на CD4+ клетките е 177 и 166 х 106 клетки/ l съответно за групата с нелфинавир и фозампренавир/ ритонавир.
Median baseline CD4+ cell counts were 177 and 166 x106 cells/l for the nelfinavir and fosamprenavir/ritonavir groups respectively.
На седмица 48 се доказва не по- лоша ефективност при 68% от пациентите в групата, лекувана с нелфинавир, като 69% от пациентите, лекувани с фозампренавир/ ритонавир, са имали HIV- 1 РНК в плазмата < 400 копия/ ml, докато 53% от пациентите с нелфинавир и 55% от пациентите с фозампренавир/ ритонавир са имали HIV- 1 РНК < 50 копия/ ml (намерение за лечение, рецидив на заболяването/ преустановяване на лечението = неуспех).
At week 48, non-inferiority was shown with 68% of patients in the group treated with nelfinavir and 69% patients treated with fosamprenavir/ritonavir having plasma HIV-1 RNA < 400 copies/ml whereas 53% in the nelfinavir and 55% in the fosamprenavir/ritonavir patients had HIV-1 RNA < 50 copies/ml (intent-to-treat, rebound/discontinuation = failure).
Медианното увеличение в сравнение с изходното ниво в броя на CD4+ клетките в продължение на 48 седмици е 207 клетки/ mm3 and 203 клетки/ mm3 съответно в групата с нелфинавир и фозампренавир/ ритонавир.
The median increase from baseline in CD4+ cell count over 48 weeks was 207 cells/mm3 and 203 cells/mm3 in the nelfinavir and fosamprenavir/ritonavir groups respectively.
Вирусологичният неуспех е по- голям при групата пациенти, лекувани с нелфинавир (17%) отколкото при групата с фозампренавир/ ритонавир (7%).
The virological failure was greater in the nelfinavir group (17%) than in the fosamprenavir/ritonavir group (7%).
Честотата на резистентност към НИОТ, появяваща се по време на лечението, е значително по - малка в групата с фозампренавир/ ритонавир в сравнение с нелфинавир (13% срещу 57%; p < 0, 001).
Treatment emergent NRTI resistance was significantly less frequent with fosamprenavir/ritonavir compared to nelfinavir (13% versus 57%; p < 0.001).
След многократно прилагана доза от 750 mg през 8 часа в продължение на 28 дни (равновесно състояние), максималните плазмени концентрации (Cmax) са средно 3- 4 μg/ ml, а плазмените концентрации в момента преди прилагане на поредната доза (минимални концентрации) са 1- 3 μg/ ml.
After multiple dosing with 750 mg every 8 hours for 28 days (steady-state), peak plasma concentrations (Cmax) averaged 3-4 µg/ml and plasma concentrations prior to the next dose (trough) were 1-3 µg/ml.
При прилагане на еднократни дози се наблюдава по- голямо от пропорционално на дозата повишение на плазмените концентрации на нелфинавир; това обаче не се наблюдава при многократно приложение.
A greater than dose-proportional increase in nelfinavir plasma concentrations was observed after single doses; however, this was not observed after multiple dosing.
16 Едно фармакокинетично проучване при НІV- положителни пациенти сравнява многократното приложение на дози от 1 250 mg два пъти дневно с многократно приложение на дози от 750 mg три пъти дневно в продължение на 28 дни.
A pharmacokinetic study in HIV-positive patients compared multiple doses of 1250 mg twice daily (BID) with multiple doses of 750 mg three times daily (TID) for 28 days.
При пациентите, получавали VIRACEPT два пъти дневно (n = 10), са постигнати Cmax на нелфинавир от 4, 0± 0. 8 μg/ ml и минимални концентрации сутрин и вечер от 2, 2± 1. 3 μg/ ml и 0, 7± 0, 4 μg/ ml съответно.
Patients receiving VIR ACEPT BID (n=10) achieved nelfinavir Cmax of 4.0 ± 0.8 µg/ml and morning and evening trough concentrations of 2.2 ± 1.3 µg/ml and 0.7 ± 0.4 µg/ml, respectively.
Пациентите, получавали VIRACEPT три пъти дневно (n = 11), са постигнали максимални плазмени концентрации (Cmax) на нелфинавир от 3, 0± 1, 6 μg/ ml и минимални концентрации сутрин и вечер от 1, 4± 0, 6 μg/ ml и 1, 0± 0, 5 μg/ ml съответно.
Patients receiving VIRACEPT TID (n=11) achieved nelfinavir peak plasma concentrations (Cmax) of 3.0 ± 1.6 µg/ml and morning and evening trough concentrations of 1.4 ± 0.6 µg/ml and 1.0 ± 0.5 µg/ml, respectively.
При пациенти AUC0- 24 на нелфинавир при приложение на 1 250 mg два пъти дневно е 52, 8± 15, 7 μg. h/ ml (n = 10), а при приложение на 750 mg три пъти дневно е 43, 6± 17, 8 μg. h/ ml (n = 11).
In patients, the nelfinavir AUC0-24 with 1250 mg BID administration was 52.8 ± 15.7 µg⋅h/ml (n=10) and with 750 mg TID administration was 43.6 ± 17.8 µg⋅h/ml (n=11).
Минималната лекарствена експозиция остава най- малко двадесет пъти по- висока от средната ІС95 през цялото време на приложение и при двете схеми на лечение.
Trough drug exposures remain at least twenty fold greater than the mean IC95 throughout the dosing interval for both regimens.
Влияние на храната върху стомашно- чревната резорбция: максималните плазмени концентрации и площта под кривата плазмена концентрация- време са 2 до 3 пъти по- високи при приемане на лекарството с храна в сравнение с приемане на гладно.
Effect of food on gastrointestinal absorption: maximum plasma concentrations and area under the plasma concentration-time curve were consistently 2 to 3-fold higher under fed conditions compared to fasting.
Повишените плазмени концентрации при приемане с храна не се влияят от съдържанието на мазнини в храната.
The increased plasma concentrations with food were independent of fat content of the meals.
Влиянието на съдържанието на храната върху експозицията на нелфинавир е оценявано в едно проучване с приложение на формата от 250 mg филмирани таблетки.
The effect of meal content on nelfinavir exposure was investigated in a study using the 250 mg film-coated tablets formulation.
AUC на нелфинавир в равновесно състояние и Cmax са били съответно 15% и 20% по- високи, когато лекарството е прилагано след приемане на 800 kcal/ 50% мазнини в храната, в сравнение с показателите след приемане на по- лека храна (350 kcal/ 33% съдържание на мазнини), което предполага, че съдържанието на храната има по- малък ефект върху експозицията на нелфинавир при многократно приложение отколкото може да се очаква въз основа на данните, получени при изпитвания с еднократни дози.
Steady state nelfinavir AUC and Cmax were respectively 15% and 20% higher when doses followed a 800 kcal/50% fat meal compared to those following a light meal
Разпределение: както при животни, така и при хора изчисленият обем на разпределение (2- 7 l/ kg) надвишава общото съдържание на вода в организма, което предполага голяма степен на проникване на нелфинавир в тъканите.
Distribution: in both animals and humans, the estimated volumes of distribution (2-7 l/kg) exceeded total body water, suggesting extensive penetration of nelfinavir into tissues.
Независимо че няма проведени проучвания при хора, проучванията с еднократна доза 50 mg/ kg 14C- нелфинавир при плъхове показват, че концентрациите в мозъка са по- ниски от останалите тъкани, но надвишават определената in vitro ЕС95 за антивирусна активност.
Although no studies have been conducted in humans, studies with a single 50 mg/kg dose of 14C-nelfinavir in rats showed that concentrations in the brain were lower than in other tissues, but exceeded the in vitro EC95 for antiviral activity.
В серума нелфинавир се свързва в голяма степен с протеините (≥ 98%).
Nelfinavir in serum is extensively protein-bound (≥ 98%).
Метаболизъм: непромененият нелфинавир съставлява 82- 86% от общата плазмена радиоактивност след еднократна перорална доза от 750 mg 14C- нелфинавир.
Metabolism: unchanged nelfinavir comprised 82-86% of the total plasma radioactivity after a single oral 750 mg dose of 14C-nelfinavir.
In vitro, множество изоформи на цитохром P- 450, включващи CYP3A, CYP2C19/ C9 и CYP2D6, участват в метаболизма на нелфинавир.
In vitro, multiple cytochrome P-450 isoforms including CYP3A, CYP2C19/C9 and CYP2D6 are responsible for metabolism of nelfinavir.
В плазмата се откриват един основен и няколко второстепенни окислени метаболити.
One major and several minor oxidative metabolites were found in plasma.
Основният оксидативен метаболит, M8 (терт- бутил хидрокси нелфинавир), има антивирусна активност in vitro равна на изходното лекарство и образуването му се катализира от полиморфна форма на цитохром CYP2C19.
The major oxidative metabolite, M8 (tert-butyl hydroxy nelfinavir), has in vitro antiviral activity equal to the parent drug and its formation is catalysed by the polymorphic cytochrome CYP2C19.
По- нататъшното разграждане на M8 изглежда се катализира от CYP3A4.
The further degradation of M8 appears to be catalysed by CYP3A4.
При индивиди с нормална активност на CYP2C19, плазмените нива на този метаболит са приблизително 25% от общата плазмена концентрация, свързана с
In subjects with normal CYP2C19 activity, plasma levels of this metabolite are approximately 25% of the total plasma nelfinavir-related concentration.
Очаква се, че при слаби CYP2C19 метаболизатори или при пациенти, получаващи едновременно мощни инхибитори на CYP2C19 (вж. точка 4. 5), плазмените нива на нелфинавир ще бъдат повишени, докато нивата на терт- бутил хидрокси нелфинавир ще бъдат незначителни или неизмерими.
It is expected that in CYP2C19 poor metabolisers or in patients receiving concomitantly strong CYP2C19 inhibitors (see section 4.5), nelfinavir plasma levels would be elevated whereas levels of tert-butyl hydroxy nelfinavir would be negligible or non-measurable.
Ограничените клинични данни показват, че при пациенти с много ниски или неизмерими плазмени концентрации на метаболита и повишени концентрации на нелфинавир не се открива намален вирусологичен отговор или различен профил на безопасност в сравнение с цялата популация на изследването.
Limited clinical data suggest that patients with very low or non-measurable plasma concentrations of the metabolite and elevated concentrations of nelfinavir do not show a reduced virological response or a different safety profile when compared with the whole study population.
Елиминиране: клирънсът след перорално приложени еднократни дози (24- 33 l/ h) и многократни дози (26- 61 l/ h) показва, че нелфинавир е лекарство, което притежава средна до висока чернодробна бионаличност.
Elimination: oral clearance estimates after single doses (24-33 l/h) and multiple doses (26-61 l/h) indicate that nelfinavir exhibits medium to high hepatic bioavailability.
Терминалният плазмен елиминационен полуживот е обикновено 3. 5 до 5 часа.
The terminal half-life in plasma was typically 3.5 to 5 hours.
Голямата част (87%) от перорално приложена доза от 750 mg 14C- нелфинавир се открива във фекалиите; общата фекална радиоактивност се определя от нелфинавир (22%) и множество окислени метаболити (78%).
The majority (87%) of an oral 750 mg dose containing 14 C-nelfinavir was recovered in the faeces; total faecal radioactivity consisted of nelfinavir (22%) and numerous oxidative metabolites (78%).
Само 1- 2% от дозата се доказва в урината, като основният компонент е непроменен нелфинавир.
Only 1-2% of the dose was recovered in urine, of which unchanged nelfinavir was the major component.
Фармакокинетика при специални клинични ситуации:
Pharmacokinetics in special clinical situations:
Фармакокинетика при деца и пациенти в старческа възраст: при деца на възраст между 2 и 13 години клирънсът на перорално приложен нелфинавир е приблизително 2 до 3 пъти по- висок от този при възрастни, с висока степен на вариабилност между отделните индивиди.
Pharmacokinetics in children and the elderly: in children between the ages of 2 and 13 years, the clearance of orally administered nelfinavir is approximately 2 to 3 times higher than in adults, with large intersubject variability.
След прилагане на VIRAСEPT перорален прах или таблетки по време на хранене в доза приблизително 25- 30 mg/ kg три пъти дневно се постигат равновесни плазмени концентрации, подобни на тези при възрастни пациенти, лекувани със 750 mg три пъти дневно.
Administration of VIRACEPT oral powder or tablets with food at a dose of approximately 25-30 mg/kg TID achieves steady-state plasma concentrations similar to adult patients receiving 750 mg TID.
В едно отворено проспективно клинично изпитване е изследвана фармакокинетиката при схеми на лечение с приложение на VIRACEPT два и три пъти дневно при 18 деца, инфектирани с НІV, на възраст 2- 14 години.
In an open prospective study, the pharmacokinetics of BID and TID VIRACEPT regimens in 18 HIV infected children aged 2-14 years were investigated.
Децата с тегло над 25 kg са получавали 750 mg три пъти дневно или 1 250 mg два пъти дневно.
Children weighing less than 25 kg received 30-37 mg/kg nelfinavir TID or 45-55 mg/kg nelfinavir BID.
Cmin, Cmax и AUC0- 24 са били значително по- високи при схемата на лечение с приложение два пъти дневно в сравнение със схемата на лечение с приложение три пъти дневно.
The Cmin, Cmax and AUC0-24 were all significantly higher with the BID regimen compared with the TID regimen.
Освен това при двукратното дневно приложение при 14 от 18 (78%) и 11 от 18 (61%) са постигнати стойности на Cmin от 1- 3 μg/ ml и стойности на Cmax от 3- 4 μg/ ml, докато при приложението три пъти дневно само 4 от 18 (22%) и 7 от 18 (39%) са достигнали тези стойности.
In addition, in twice daily application, 14 out of 18 (78%) and 11 out of 18 (61%) reached Cmin values of 1-3 µg/ml and Cmax values of 3-4 µg/ml, whereas in TID application only 4 out of 18 (22%) and 7 out of 18 (39%) reached these values.
Фармакокинетика при пациенти с чернодробно увреждане:
Pharmacokinetics in patients with liver impairment:
Наблюдавано е 49% - 69% увеличение на AUC на нелфинавир в групата с чернодробно увреждане (Child- Turcotte клас А до С) в сравнение с групата на здравите доброволци.
A 49 %-69% increase was observed in AUC of nelfinavir in the hepatically impaired groups with impairment (Child-Turcotte Classes A to C) compared to the healthy group.
По време на изследвания in vitro клонирани човешки сърдечни калиеви канали (hERG) са били инхибирани с високи концентрации нелфинавир и активния му метаболит М8.
During in vitro studies, cloned human cardiac potassium channels (hERG) were inhibited by high concentrations of nelfinavir and its active metabolite M8. hERG potassium channels were inhibited by 20% at nelfinavir and M8 concentrations that are about four- to five-fold and seventy-fold, respectively, above the average free therapeutic levels in humans.
За разлика от това, при подобни дози при кучета или върху изолирана сърдечна тъкан не са наблюдавани ефекти, предполагащи удължаване на QT- интервала на ЕКГ.
By contrast, no effects suggesting prolongation of the QT-interval of the ECG were observed at similar doses in dogs or in isolated cardiac tissue.
Въз основа на данните от продукти, за които е известно, че удължават QT- интервала, блокиране на повече от 20% от калиевите канали hERG може да има клинично значение.
However, based on data from products known to prolong the QT-interval, a block of hERG potassium channels of > 20% may be clinically relevant.
Поради това в случаите на предозиране трябва да се има предвид потенциала за удължаване на QT- интервала (вж. точка 4. 9).
Therefore the potential for QT prolongation should be considered in cases of overdose (see section 4.9).
18 Остра и хронична токсичност: проучванията на острата и хронична токсичност при перорално приложение са проведени върху мишки (500 mg/ kg/ ден), плъхове (до 1 000 mg/ kg/ ден) и маймуни (до 800 mg/ kg/ ден).
Acute and chronic toxicity: oral acute and chronic toxicity studies were conducted in the mouse (500 mg/kg/day), rat (up to 1,000 mg/kg/day) and monkey (up to 800 mg/kg/day).
При маймуните се наблюдава загуба на тегло и обща физическа отпадналост едновременно с общи прояви на стомашно- чревна токсичност.
Weight loss and general physical decline was observed in monkeys together with general evidence of gastrointestinal toxicity.
Карциногенност:
Carcinogenicity:
Проведено е 2- годишно изследване на карциногенността с перорално приложение на нелфинавир мезилат при мишки и плъхове.
Two year oral carcinogenicity studies with nelfinavir mesilate were conducted in mice and rats.
При мишките приложението на до 1 000 mg/ kg дневно не е показало данни за онкогенен ефект.
In mice, administration of up to 1000 mg/kg/day did not result in any evidence for an oncogenic effect.
При плъховете приложението на 1 000 mg/ kg дневно е довело до повишена честота в сравнение с контролите на аденоми на тироидни фоликуларни клетки и карциноми.
In rats administration of 1000 mg/kg/day resulted in increased incidences of thyroid follicular cell adenoma and carcinoma, relative to those for controls.
Системната експозиция е била 3 до 4 пъти по - висока отколкото при терапевтични дози, прилагани при хора.
Systemic exposures were 3 to 4 times those for humans given therapeutic doses.
Приложението на 300 mg/ kg дневно е довело до повишена честота на аденоми на тироидни фоликуларни клетки.
Administration of 300 mg/kg/day resulted in an increased incidence of thyroid follicular cell adenoma.
- малтодекстрин
- maltodextrin
- калиев дихидроген фосфат
- dibasic potassium phosphate
- кросповидон
- crospovidone
- хидроксипропил метилцелулоза
- hydroxypropyl methylcellulose
- аспартам (Е951)
- aspartame (E951)
- захарозен палмитат
- sucrose palmitate
- естествени и изкуствени ароматизатори
- natural and artificial flavour
Този лекарствен продукт не трябва да се смесва с кисели вещества поради промяна на вкуса (вж. точка 4. 2).
This medicinal product must not be mixed with acidic substances due to taste (see section 4.2).
6. 5 Данни за опаковката
17 6.5 Nature and contents of container
VIRAСEPT 50 mg/ g перорален прах се предлага в пластмасови бутилки от полиетилен с висока плътност, със защитени от отваряне от деца полипропиленови запушалки с полиетиленов пласт.
VIRACEPT 50 mg/g oral powder is provided in HDPE plastic bottles fitted with polypropylene child resistant closures with a polyethylene liner.
19 6. 6 Специални предпазни мерки при изхвърляне и работа
6.6 Special precautions for disposal and other handling
Прахът се смесва с вода, мляко, хуманизирано мляко, соево мляко, добавки към храната или пудинг.
Measure out a level scoop of powder by using the handle of the second scoop to scrape off the extra powder.
Препоръчва се прахът, смесен с носителя, както е описано в точка 2, да се използва в рамките на 6 часа.
2. mix powder with water, milk, formula, soy milk, dietary supplements or pudding 3. do not mix powder with acidic food or juice 4. powder mixed in the media as described under 2 is recommended to be used within 6 hours
EU/ 1/ 97/ 054/ 001
EU/1/97/054/001
22 януари 1998 Дата на последно подновяване:
22 January 1998 Date of latest renewal:
23 януари 2008
23 January 2008
VIRACEPT се прилага перорално и трябва винаги да се приема с храна (вж. точка 5. 2).
VIRACEPT is administered orally and should always be ingested with food (see section 5.2).
Пациенти над 13 години: препоръчваната доза VIRACEPT филмирани таблетки е 1 250 mg (пет таблетки от 250 mg) два пъти дневно или 750 mg (три таблетки от 250 mg) три пъти дневно, перорално.
Patients older than 13 years: the recommended dosage of VIRACEPT film-coated tablets is 1250 mg (five 250 mg tablets) twice a day (BID) or 750 mg (three 250 mg tablets) three times a day (TID) by mouth.