natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Дозата Tasmar може да бъде увеличена до 200 mg три пъти дневно, но единствено когато очакваната полза превишава риска от увреждане на черния дроб.
The dose of Tasmar may be increased to 200 mg three times a day but only when the benefit expected outweighs the risk of liver injury.
Ако след три седмици лечение не бъде установена значителна полза, лечението с Tasmar трябва да се прекрати.
If after three weeks, no substantial benefit has been seen, treatment with Tasmar should be stopped.
Tasmar е противопоказен при пациенти с чернодробно заболяване.
Tasmar should not be given to patients with liver disease.
Функцията на черния дроб трябва да бъде проверена преди започване на лечението с Tasmar, след което се проследява на всеки две седмици през първата година от лечението.
Liver function should be checked before starting treatment with Tasmar and then monitored every two weeks for the first year of treatment.
7 Westferry Circus, Canary Wharf, London E14 4HB, UK Tel.
It only works 7 Westferry Circus, Canary Wharf, London E14 4HB, UK Tel.
(44- 20) 74 18 84 00 Fax (44- 20) 74 18 84 16 E- mail: mail@ emea. europa. eu http: // www. emea. europa. eu ©EMEA 2007 Reproduction and/ or distribution of this document is authorised for non commercial purposes only provided the EMEA is acknowledged Как действа Tasmar?
(44-20) 74 18 84 00 Fax (44-20) 74 18 84 16 E-mail: mail@emea. europa. eu http: / /www. emea. europa. eu ©EMEA 2007 Reproduction and/ or distribution of this document is authorised for non commercial purposes only provided the EMEA is acknowledged when it is taken with levodopa, a copy of the neurotransmitter dopamine that can be taken by mouth.
Толкапон блокира отговарящия за разграждането на леводопа в тялото ензим, който се нарича катехол- О- метил трансфераза (COMT).
Tolcapone blocks an enzyme that is involved in the breakdown of levodopa in the body called catechol-O-methyl transferase (COMT).
В резултат на това активността на леводопа се запазва за по- дълго време.
As a result, levodopa remains active for longer.
Това спомага за подобряване признаците и симптомите на болестта на Паркинсон, като например сковаността и забавените движения.
This helps to improve the signs and symptoms of Parkinson’ s disease, such as stiffness and slowness of movement.
Първоначално Tasmar е проучен сред общо 594 пациенти, включени в две 13- седмични проучвания и едно шестседмично проучване.
Tasmar was originally studied in a total of 594 patients, in two 13-week studies and one six-week study.
Всички проучвания сравняват ефективността от прибавянето на Tasmar към назначеното на пациентите лечение (леводопа в комбинация или с карбидопа, или с бенсеразид) с тази от прибавянето на плацебо (сляпо лечение).
All of the studies compared the effectiveness of adding Tasmar with that of adding placebo (a dummy treatment) to the patient ’ s existing medication (levodopa and either carbidopa or benserazide).
Основната мярка за ефективност е времето, прекарано съответно в състояние „ OFF ” или „ ON ” (времето, през което леводопа не контролира [„ OFF ”] или контролира [„ ON ”] симптомите на болестта на Паркинсон.
The main measure of effectiveness was the time spent in the ‘ off’ or in the ‘ on’ state (the time when levodopa is not [off] or is [on] controlling the symptoms of Parkinson’ s disease).
Tasmar е проучен допълнително в проучване със смяна на лекарството, обхващащо 150 пациенти.
Tasmar has been further studied in a ‘ switch’ study in 150 patients.
Тези пациенти вече са приемали комбинация от леводопа с ентакапон (друго лекарство, което блокира COMT).
These patients were already receiving a combination of levodopa and entacapone (another medicine that blocks COMT).
Проучването сравнява ефективността от продължаване на лечението с ентакапон с тази след смяната му с Tasmar.
The study compared the effectiveness of continuing with entacapone or switching to Tasmar.
Основната мярка за ефективност е делът пациенти, при които има увеличаване във времето на „ ON ” фазата с един час или повече в продължение на трите седмици след смяната на лекарството.
The main measure of effectiveness was the proportion of patients with an increase in ‘ on ’ time of one hour or more, over the three weeks following the switch.
Първоначалните проучвания демонстрират, че Tasmar е по- ефективен от плацебо.
The initial studies showed that Tasmar was more effective than placebo.
При пациентите, приемащи Tasmar, се наблюдава понижение от 20 до 30% във времето на „ OFF ” фазата.
There was a reduction of about 20 to 30% in ‘ off ’ time in patients taking Tasmar.
При проучването със смяна на лекарството повече пациенти се повлияват от лечението с Tasmar (53%) отколкото от лечението с ентакапон (43%).
In the switch study, there were more patients who responded to treatment with Tasmar (53%) than to treatment with entacapone (43%).
Най- честите нежелани реакции при лечението с Tasmar (наблюдавани при повече от 1 на 10 пациенти) са гадене (позиви за повръщане), анорексия (загуба на апетит), диария, дискинезия (неконтролирани движения), дистония (мускулни спазми), главоболие, световъртеж, нарушения на съня, прекомерно сънуване, сомноленция (сънливост), объркване, халюцинации (виждане на несъществуващи неща) и ортостатични оплаквания (замайване при изправяне).
The most common side effects with Tasmar (seen in more than 1 patient in 10) are nausea (feeling sick), anorexia (loss of appetite), diarrhoea, dyskinesia (uncontrollable movements), dystonia (muscle spasms), headache, dizziness, sleep disorders, excessive dreaming, somnolence (sleepiness), confusion, hallucination (seeing things that are not there) and orthostatic complaints (dizziness on standing).
Tasmar може да причини чернодробни увреждания, които рядко са фатални, но лекарите трябва с повишено внимание да следят пациентите по време на лечението.
Tasmar can cause liver injury, which can rarely be fatal, and doctors should monitor patients very carefully during treatment.
За пълния списък на списък на всички наблюдавани при Tasmar нежелани реакции – вижте листовката.
For the full list of all side effects reported with Tasmar, see the Package Leaflet.
Tasmar е противопоказен при пациенти, които биха могли да проявят свръхчувствителност (алергични реакции) към толкапон или към някоя от останалите съставки.
Tasmar should not be used in patients who may be hypersensitive (allergic) to tolcapone or any of the other ingredients.
Той е противопоказен при пациенти с: • признаци на чернодробно заболяване или с повишени чернодробни ензими, • феохромоцитом (тумор на надбъбречната жлеза), • анамнеза за малигнен невролептичен синдром (опасно нервно разстройство, което обикновено се предизвиква от антипсихотични лекарства), рабдомиолиза (разрушаване на мускулните влакна) или хипертермия (топлинен удар), • тежка дискинезия.
It should not be used in patients with: • signs of liver disease or increased liver enzymes, • phaeochromocytoma (a tumour of the adrenal gland), • a history of neuroleptic malignant syndrome (a dangerous nervous disorder usually caused by antipsychotic medicines), rhabdomyolysis (breakdown of muscle fibres) or hyperthermia (heat stroke), • severe dyskinesia.
Основания за одобряване на Tasmar?
Why has Tasmar been approved?
болест на Паркинсон и двигателни флуктуации, които не се повлияват от останалите COMT инхибитори или имат непоносимост към тях.
The Committee for Medicinal products for Human Use (CHMP) decided that Tasmar’ s benefits are greater than its risks in combination with levodopa/ benserazide or levodopa/ carbidopa for use in patients with levodopa-responsive idiopathic Parkinson’ s disease and motor fluctuations, who failed to respond to or are intolerant of other COMT inhibitors.
Той препоръчва на Tasmar да бъде издадено разрешение за употреба.
The Committee recommended that Tasmar be given marketing authorisation.
Допълнителна информация за Tasmar:
Other information about Tasmar:
Европейската комисия издава разрешение за употреба, валидно в рамките на Европейския съюз, за Tasmar на 27 август 1997 г.
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the European Union for Tasmar on 27 August 1997.
Поради съобщенията за фатално увреждане на черния дроб, действието на разрешението за употреба е преустановено на 11 декември 1998 г.
Because of reports of fatal liver injury, the marketing authorisation was suspended on 11 December 1998.
Действието му е възобновено на 31 август 2004 г.
The suspension was lifted on 31 August 2004.
Притежател на разрешението за употреба е Valeant Pharmaceuticals Ltd.
The marketing authorisation holder is Valeant Pharmaceuticals Ltd.
Пълният текст на EPAR относно Tasmar може да се намери тук.
The full EPAR for Tasmar is available here.
Tasmar 100 mg филмирани таблетки.
Tasmar 100 mg film-coated tablets.
За пълния списък на помощните вещества, вж. точка 6. 1.
For excipients, see section 6.1
От едната й страна са гравирани “ TASMAR ” и “ 100 ”.
Tasmar 100 mg is a pale to light yellow, hexagonal, biconvex, film-coated tablet. “ TASMAR” and “ 100” are engraved on one side.
Тъй като Tasmar трябва да се използва само в комбинация с леводопа/ бензеразид и с леводопа/ карбидопа, информацията за предписване на тези препарати на леводопа е приложима и за едновременната им употреба с Tasmar.
Since Tasmar should be used only in combination with levodopa/ benserazide and levodopa/ carbidopa, the prescribing information for these levodopa preparations is also applicable to their concomitant use with Tasmar.
5. 1).
Tasmar is indicated in combination with levodopa/ benserazide or levodopa/ carbidopa for use in patients with levodopa-responsive idiopathic Parkinson’ s disease and motor fluctuations, who failed to respond to or are intolerant of other COMT inhibitors (see 5.1).
4. 4 и 4. 8).
Because of the risk of potentially fatal, acute liver injury, Tasmar should not be considered as a first-line adjunct therapy to levodopa/ benserazide or levodopa/ carbidopa (see 4.4 and 4.8).
Ако до 3 седмици след започване на лечението не бъдат забелязани значими клинични ползи, Tasmar трябва да се прекрати.
If substantial clinical benefits are not seen within 3 weeks of the initiation of the treatment, Tasmar should be discontinued.
Tasmar има ограничено приложение само по лекарско предписание и при наблюдение от лекари с опит в лекуването на напреднала болест на Parkinson.
The administration of Tasmar is restricted to prescription and supervision by physicians experienced in the management of advanced Parkinson's disease.
Дозировка Препоръчваната доза Tasmar е 100 mg три пъти дневно, винаги като допълнение към терапията с леводопа/ бензеразид или леводопа/ карбидопа.
Posology The recommended dose of Tasmar is 100 mg three times daily, always as an adjunct to levodopa/ benserazide or levodopa/ carbidopa therapy.
Само при изключителни обстоятелства, когато очакваната постепенно нарастващата клинична полза оправдава повишения риск от чернодробни реакции, дозата може да се увеличи на 200 mg три пъти дневно (вж.
Only in exceptional circumstances, when the anticipated incremental clinical benefit justifies the increased risk of hepatic reactions, should the dose be increased to 200 mg three times daily.
4. 4 и 4. 8).
(See 4.4 and 4.8).
Максималната лечебна доза от 200 mg три пъти дневно не трябва да се надвишава, тъй като няма доказателства за допълнителна ефикасност при по- високи дози.
The maximum therapeutic dose of 200 mg three times daily should not be exceeded, as there is no evidence of additional efficacy at higher doses.
4. 4 и 4. 8).
If the dose is increased to 200 mg tid, liver enzyme monitoring should take place before increasing the dose and then be reinitiated following the same sequence of frequencies as above (See 4.4 and 4.8).
4. 4).
Tasmar treatment should also be discontinued if ALT (alanine amino transferase) and/ or AST (aspartate amino transferase) exceed the upper limit of normal or symptoms or signs suggest the onset of hepatic failure (see 4.4).
Адаптиране на дозата леводопа по време на лечение с Tasmar:
2 Levodopa adjustments during Tasmar treatment:
По време на клинични изпитвания при повече от 70% от пациентите се налага намаляване на дневната доза леводопа, ако дневната доза леводопа е > 600 mg, или ако те са имали умерени или тежки дискинезии преди започване на лечението.
In clinical trials, more than 70% of patients required a decrease in their daily levodopa dose if their daily dose of levodopa was > 600 mg or if patients had moderate or severe dyskinesias before beginning treatment.
Средното намаляване на дневната доза леводопа е с около 30% при пациентите, за които се налага намаляване на дозата леводопа.
The average reduction in daily levodopa dose was about 30% in those patients requiring a levodopa dose reduction.
Когато започват лечение с Tasmar, всички пациенти трябва да бъдат уведомени за симптомите на предозиране на леводопа и какво да правят в подобен случай.
When beginning Tasmar, all patients should be informed of the symptoms of excessive levodopa dosage and what to do if it occurs.
Когато обаче лечението с Tasmar се прекратява по причини, различни от прекалено голямо количество леводопа, може да се наложи дозата леводопа да се увеличи до нива, равни на нивата отпреди започване на лечението с Tasmar или по- високи от тях, особено ако дозата леводопа е била силно намалена, когато пациентът започва да приема Tasmar.
However, when Tasmar therapy is being discontinued for reasons other than too much levodopa, levodopa dosage may have to be increased to levels equal to or greater than before initiation of Tasmar therapy, especially if the patient had large decreases in levodopa when starting Tasmar.
При всички случаи пациентите трябва да бъдат добре информирани за симптомите на недостатъчната дозировка на леводопа и какво да правят в подобен случай.
In all cases, patients should be educated on the symptoms of levodopa underdosage and what to do if it occurs.
Корекции на дозите леводопа най- вероятно ще се наложат в рамките на 1- 2 дни след прекратяването на Tasmar.
Adjustments in levodopa are most likely to be required within 1-2 days of Tasmar discontinuation.
Пациенти с увредена бъбречна функция (вж.
Patients with impaired renal function (see 5.2):
Не се препоръчва адаптиране на дозата Tasmar при пациенти с леко или умерено бъбречно увреждане (креатининов клирънс 30 ml/ min или повече).
No dose adjustment of Tasmar is recommended for patients with mild or moderate renal impairment (creatinine clearance of 30 ml/ min or greater).
Пациенти с чернодробно увреждане (вж.
Patients with hepatic impairment (see 4.3):
Tasmar не трябва да се употребява при деца, тъй като няма никакви налични данни.
Tasmar should not be used in children as there are no data available.
Не е установено потенциално приложение на толкапон при педиатрични пациенти.
There is no identified potential use of tolcapone in paediatric patients.
Начин на приложение Tasmar се прилага перорално три пъти дневно.
Method of administration Tasmar is administered orally three times daily.
Първата доза Tasmar за деня трябва да се приема заедно с първата доза за деня от препарата с леводопа, а следващите дози трябва да се дават приблизително 6 и 12 часа по- късно.
The first dose of the day of Tasmar should be taken together with the first dose of the day of a levodopa preparation, and the subsequent doses should be given approximately 6 and 12 hours later.
5. 2).
Tasmar may be taken with or without food (see 5.2).
Tasmar може да се комбинира с всички фармацевтични състави на леводопа/ бензеразид и леводопа/ карбидопа (вж. също 4. 5).
Tasmar can be combined with all pharmaceutical formulations of levodopa/ benserazide and levodopa/ carbidopa (see also 4.5).
Tasmar е противопоказан при пациенти с:
Tasmar is contraindicated in patients with:
• Данни за чернодробно заболяване или увеличени чернодробни ензими • Тежка дискинезия • Анамнеза за комплекса от симптоми, известен като невролептичен малигнен синдром (НМС), и / или нетравматична рабдомиолиза или хипертермия • Свръхчувствителност към толкапон или някоя от останалите съставки • Феохромоцитома.
• Evidence of liver disease or increased liver enzymes • Severe dyskinesia • A previous history of Neuroleptic Malignant Syndrome Symptom Complex (NMS) and / or non- traumatic Rhabdomyolysis or Hyperthermia. • Hypersensitivity to tolcapone or any of its other ingredients. • Phaeochromocytoma.
4. 4 Специални предупреждения и предпазни мерки при употреба
3 4.4 Special warnings and special precautions for use
Терапия с Tasmar трябва да се започва само от лекари с опит в лечението на болест на Parkinson в напреднал стадий, за да се подсигури подходяща преценка на рисковете и ползите.
Tasmar therapy should only be initiated by physicians experienced in the management of advanced Parkinson’ s disease, to ensure an appropriate risk-benefit assessment.
Поражение на черния дроб:
Liver Injury:
Поради риска от рядко, но с потенциално фатален изход тежко поражение на черния дроб, Tasmar е показан за употреба само при пациенти с реагираща на леводопа идиопатична болест на Parkinson и двигателни флуктуации, които не реагират или проявяват непоносимост към други COMT инхибитори.
Because of the risk of rare but potentially fatal acute liver injury, Tasmar is only indicated for use in patients with levodopa-responsive idiopathic Parkinson’ s disease and motor fluctuations, who failed to respond to or are intolerant of other COMT inhibitors.
Общоприето е мнението, обаче, че ранното откриване на лекарство- индуцирано поражение на черния дроб, заедно с незабавното спиране на лекарството, което е евентуален причинител, увеличава възможността за възстановяване.
However, it is generally believed that early detection of medication-induced hepatic injury along with immediate withdrawal of the suspect medication enhances the likelihood for recovery.
Поражение на черния дроб най- често възниква между 1 и 6 месеца след започване на лечение с Tasmar.
Liver injury has most often occurred between 1 month and 6 months after starting treatment with Tasmar.
4. 8).
It should also be noted that female patients may have a higher risk of liver injury (see 4.8).
Преди започване на лечение:
Before starting treatment:
Ако изследванията на чернодробната функция показват аномалии или има признаци за нарушена чернодробна функция, не трябва да се предписва Tasmar.
If liver function tests are abnormal or there are signs of impaired liver function, Tasmar should not be prescribed.
По време на лечението: чернодробната функция трябва да се следи на всеки 2 седмици през първата година на лечението, на всеки 4 седмици през следващите 6 месеца и на всеки 8 седмици след това.
Liver function should be monitored every 2 weeks for the first year of therapy, every 4 weeks for the next 6 months and every 8 weeks thereafter.
Ако дозата бъде увеличена на 200 mg три пъти дневно, чернодробните ензими трябва да се проверят преди увеличаване на дозата и след това да се следят със същата честота, посочена по- горе.
If the dose is increased to 200 mg tid, liver enzyme monitoring should take place before increasing the dose and then be re-initiated following the sequence of frequencies as above.
Лечението трябва незабавно да се прекрати, ако ALT и/ или AST надвишат горната граница на нормалното или ако се появят симптоми или признаци, предполагащи начало на чернодробна недостатъчност (персистиращо гадене, умора, летаргия, анорексия, жълтеница, тъмна на цвят урина, сърбеж, болезненост в десния горен квадрант).
Treatment should be immediately discontinued if ALT and/ or AST exceed the upper limit of normal or if symptoms or signs suggesting the onset of hepatic failure (persistent nausea, fatigue, lethargy, anorexia, jaundice, dark urine, pruritus, right upper quadrant tenderness) develop.
4 Ако лечението се прекрати: пациенти с показания за остро поражение на черния дроб, докато са на Tasmar, и лечението бъде прекратено, може да бъдат изложени на повишен риск от поражение на черния дроб при повторно въвеждане на Tasmar.
Patients who show evidence of acute liver injury while on Tasmar and are withdrawn from the drug may be at increased risk for liver injury if Tasmar is re- introduced.
При пациенти с Паркинсон НМС обикновено се появява, когато се прекратят или се спрат лекарства, повишаващи допаминергичния ефект.
In Parkinson`s patients, NMS tends to occur when discontinuing or stopping dopaminergic- enhancing medications.
4. 2).
Therefore, if symptoms occur after discontinuing Tasmar, physicians should consider increasing the patient’ s levodopa dose (see 4.2).
За диагноза НМС може да се мисли, дори ако не всички изброени по- горе симптоми са налице.
A diagnosis of NMS should be considered even if not all the above findings are present.
За да се намали рискът от НМС, Tasmar не трябва да се предписва на пациенти с тежка дискинезия или с анамнеза за НМС, в т. ч. рабдомиолиза или хипертермия (вж.
To reduce the risk of NMS, Tasmar should not be prescribed for patients with severe dyskinesia or a previous history of NMS including rhabdomyolysis or
4. 3).
4 hyperthermia (see 4.3).
Пациенти, получаващи множество лекарства с въздействие върху различни пътища в ЦНС (напр. антидепресанти, невролептици, антихолинергици), може да са изложени на по- голям риск от развитие на НМС.
Patients receiving multiple medications with effects on different CNS pathways (e. g. antidepressants, neuroleptics, anticholinergics) may be at greater risk of developing NMS.
Дискинезия, гадене и други нежелани реакции, свързвани с леводопа:
Dyskinesia, nausea and other levodopa-associated adverse reactions:
Намаляването на дозата леводопа (вж.
Patients may experience an increase in levodopa-associated adverse reactions.
4. 2) често може да смекчи тези нежелани реакции.
Reducing the dose of levodopa (see 4.2) may often mitigate these adverse reactions.
При клиничните изпитвания диария получават 16% и 18% от пациентите, получаващи Tasmar, съответно 100 mg три пъти дневно и 200 mg три пъти дневно, в сравнение с 8% от пациентите, получаващи плацебо.
In clinical trials, diarrhoea developed in 16% and 18% of patients receiving Tasmar 100 mg tid and 200 mg tid respectively, compared to 8% of patients receiving placebo.
Диарията води до оттегляне на 5% и 6% от пациентите, получаващи Tasmar съответно 100 mg три пъти дневно и 200 mg три пъти дневно, в сравнение с 1% от пациентите, получаващи плацебо.
Diarrhoea led to withdrawal of 5% and 6% of patients receiving Tasmar 100 mg tid and 200 mg tid respectively, compared to 1% of patients receiving placebo.
Взаимодействие с бензеразид:
Benserazide interaction:
4. 5).
Due to the interaction between high dose benserazide and tolcapone (resulting in increased levels of benserazide), the prescriber should, until more experience has been gained, be observant of dose-related adverse events (see 4.5).
MAO инхибитори:
MAO inhibitors:
Tasmar не трябва да се дава заедно с неселективни моноаминооксидазни инхибитори (МАО- инхибитори) (напр. фенелзин и транилципромин).
Tasmar should not be given in conjunction with non-selective monoamine oxidase (MAO) inhibitors (e. g. phenelzine and tranylcypromine).
Комбинацията на MAO- A и MAO- B инхибитори е равнозначна на неселективно MAO- инхибиране, следователно те не трябва да се прилагат едновременно с Tasmar и препарати с леводопа (вж. също 4. 5).
The combination of MAO-A and MAO-B inhibitors is equivalent to non-selective MAO-inhibition, therefore they should not both be given concomitantly with Tasmar and levodopa preparations (see also 4.5).
Селективните MAO- B инхибитори не трябва да се употребяват в по- високи от препоръчаните дози (напр. селегилин 10 mg/ ден), когато се прилагат едновременно с Tasmar.
Selective MAO-B inhibitors should not be used at higher than recommended doses (e. g. selegiline 10 mg/ day) when co- administered with Tasmar.
Тъй като клиничната информация по отношение на комбинацията на варфарин и толкапон е ограничена, когато тези лекарства се прилагат едновременно, трябва да се наблюдават параметрите на коагулация.
Since clinical information is limited regarding the combination of warfarin and tolcapone, coagulation parameters should be monitored when these drugs are co-administered.
5 Лактозна непоносимост:
Lactose intolerance: