natgillin/translations-raw huggingface dataset:
За много от другите нежелани реакции не е изяснено дали са свързани с приложението на Ziagen, на другите лекарства, приемани за лечение на HIV заболяването или са резултат от развитието на заболяването.
For many of the other adverse reactions reported, it is unclear whether they are related to Ziagen, to the wide range of medicinal products used in the management of HIV infection or as a result of the disease process.
Много от изброените по- долу нежелани реакции се наблюдават често (гадене, повръщане, диария, фебрилитет, летаргия, обрив) при пациенти със свръхчувствителност към абакавир.
9 Many of those listed below occur commonly (nausea, vomiting, diarrhoea, fever, lethargy, rash) in patients with abacavir hypersensitivity.
Ако лечението със Ziagen е било преустановено във връзка с появата на някой от тези симптоми, след което се вземе решение за възобновяване на терапията със Ziagen, това трябва да се направи в болнични условия (вж. точка 4. 4).
If Ziagen has been discontinued in patients due to experiencing any one of these symptoms and a decision is made to restart a medicinal product containing abacavir, this must be done in a setting where medical assistance is readily available (see section 4.4.).
Много рядко са съобщавани случаи на мултиформен еритем, синдром на Stevens Johnson и токсична епидермална некролиза, като не може да се изключи свръхчувствителност към абакавир.
Very rarely cases of erythema multiforme, Stevens Johnson syndrome or toxic epidermal necrolysis have been reported where abacavir hypersensitivity could not be ruled out.
В тези случаи приемът на лекарствените продукти, съдържащи абакавир трябва да се преустанови напълно.
In such cases medicinal products containing abacavir should be permanently discontinued.
Преобладаващата част от нежеланите реакции не налагат ограничаване на лечението.
Many of the adverse reactions have not been treatment limiting.
Те се класифицират по честота като: много чести (над 1/ 10), чести (от над 1/ 100 до под 1/ 10), нечести (от над 1/ 1 000 до под 1/ 100), редки (от над 1/ 10 000 до под 1/ 1 000) и много редки (под 1/ 10 000).
The following convention has been used for their classification: very common (> 1/ 10), common (> 1/ 100 ,< 1/10), uncommon (> 1/ 1,000 ,< 1/100), rare (> 1/ 10,000, < 1/ 1,000) very rare (< 1/ 10,000).
Нарушения на метаболизма и храненето Чести: анорексия Нарушения на нервната система Чести: главоболие
Metabolism and nutrition disorders Common: anorexia
Стомашно- чревни нарушения Чести: гадене, повръщане, диария Редки: панкреатит
Gastrointestinal disorders Common: nausea, vomiting, diarrhoea Rare: pancreatitis
Нарушения на кожата и подкожната тъкан Чести: обрив (без системни симптоми) Много редки: erythema multiforme, синдром на Stevens- Johnson и токсична епидермална некролиза
Skin and subcutaneous tissue disorders Common: rash (without systemic symptoms) Very rare: erythema multiforme, Stevens-Johnson syndrome and toxic epidermal necrolysis
При приложение на нуклеозидни аналози са съобщавани случаи на лактатна ацидоза, понякога с фатален изход, която обикновено се съчетава с тежка хепатомегалия и чернодробна стеатоза (вж. точка 4. 4).
Cases of lactic acidosis, sometimes fatal, usually associated with severe hepatomegaly and hepatic steatosis, have been reported with the use of nucleoside analogues (see section 4.4).
11 Комбинираната антиретровирусна терапия е свързана с метаболитни нарушения като хипертриглицеридемия, хиперхолестеролемия, инсулинова резистентност, хипергликемия и хиперлактатемия (вж. точка 4. 4).
Combination antiretroviral therapy has been associated with metabolic abnormalities such as hypertriglyceridaemia, hypercholesterolaemia, insulin resistance, hyperglycaemia and hyperlactataemia (see section 4.4).
При НІV- инфектирани пациенти с тежък имунен дефицит при започване на комбинирана антиретровирусна терапия (CART) може да се появи възпалителна реакция към асимптомни или остатъчни опортюнистични патогени (вж. точка 4. 4).
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of combination antiretroviral therapy (CART) an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise (see section 4.4).
Честотата им при пациентите, приемали Ziagen, и тези от контролната група е съпоставима.
Laboratory abnormalities In controlled clinical studies laboratory abnormalities related to Ziagen treatment were uncommon, with no differences in incidence observed between Ziagen treated patients and the control arms.
4. 9 Предозиране
10 4.9 Overdose
По време на клинични изследвания при прием на единични дози Ziagen от 1200 mg и дневни дози до 1800 mg не са съобщавани неочаквани нежелани реакции.
Single doses up to 1200 mg and daily doses up to 1800 mg of Ziagen have been administered to patients in clinical studies.
Не е установен ефектът при прием на по- високи дози.
The effects of higher doses are not known.
При предозиране пациентите трябва да се наблюдават за прояви на токсичност (вж. точка 4. 8) и да се назначи стандартното поддържащо лечение.
If overdose occurs the patient should be monitored for evidence of toxicity (see section 4.8), and standard supportive treatment applied as necessary.
Фармакотерапевтична група - нуклеозиден аналог инхибитор на обратната транскриптаза, АТС код:
Pharmacotherapeutic group: nucleoside reverse transcriptase inhibitors, ATC Code:
J05A F06
J05A F06
Той е мощен селективен инхибитор на HIV- 1 и HIV- 2.
It is a potent selective inhibitor of HIV-1 and HIV-2.
Абакавир се метаболизира вътреклетъчно до активното съединение карбовир 5 ’ - трифосфат (TФ).
Abacavir is metabolised intracellularly to the active moiety, carbovir 5’ - triphosphate (TP).
В условия in vitro се наблюдава синергичен ефект при комбинация на абакавир с невирапин и зидовудин.
Abacavir shows synergy in vitro in combination with nevirapine and zidovudine.
При комбиниране на диданозин, ламивудин и ставудин с абакавир се наблюдава взаимно допълване на техните ефекти.
It has been shown to be additive in combination with didanosine, lamivudine and stavudine.
Вирусната резистентност към абакавир при условия in vitro и in vivo се развива бавно, като това изисква множество мутации за клинично значимо повишаване на ЕC 50 спрямо дивия тип вирус.
Viral resistance to abacavir develops relatively slowly in vitro, requiring multiple mutations for a clinically relevant increase in EC50 over wild-type virus.
In vivo резистентност (Пациенти, които не са подлагани на терапия) При изолати от повечето пациенти с вирусологичен неуспех при схема на лечение, съдържаща абакавир, в основните клинични изпитвания или не са наблюдавани промени от началното ниво (45%), свързани с нуклеозидния инхибитор на обратната транскриптаза, или са установени само M184V или M184I селекция (45%).
In vivo resistance (Therapy naïve patients) Isolates from most patients experiencing virological failure with a regimen containing abacavir in pivotal clinical trials showed either no NRTI-related changes from baseline (45%) or only M184V or M184I selection (45%).
Общата селекционна честота за M184V или M184I е била висока (54%), а селекция на L74V (5%), K65R (1%) и Y115F (1%) е наблюдавана по- рядко.
The overall selection frequency for M184V or M184I was high (54%), and less common was the selection of L74V (5%), K65R (1%) and Y115F (1%).
12 Абакавир + ламивудин +
Abacavir + Abacavir +
Общо
Therapy
NNRTI
lamivudine + NNRTI
(или
PI (or PI/ ritonavir)
ПИ/ ритонавир) Брой лекувани
Number of
Брой лица с вирусологичен неуспех Брой на генотипи
Number of Virological Failures Number of
лечение ”
On-Therapy Genotypes
K65R L74V Y115F M184V/ I
K65R L74V Y115F M184V/ I TAMs3
0 0 0 34 (85%)
0 0 0 34 (85%) 3 (8%)
1 (2%) 9 (18%) 2 (4%) 22 (43%)
1 (2%) 9 (18%) 2 (4%) 22 (43%) 2 (4%)
2 (1%) 3 (2%) 0 70 (50%)
2 (1%) 3 (2%) 0 70 (50%) 4 (3%)
3 (1%) 12 (5%) 2 (1%) 126 (54%)
3 (1%) 12 (5%) 2 (1%) 126 (54%) 9 (4%)
Включва три невирусологични неуспеха и четири непотвърдени вирусологични неуспеха.
1. Combivir is a fixed dose combination of lamivudine and zidovudine 2. Includes three non-virological failures and four unconfirmed virological failures.
Брой лица с ≥1 тимидин аналогови мутации
Number of subjects with ≥ 1 Thymidine Analogue Mutations (TAMs).
Тимидин аналогови мутации може да бъдат селектирани, когато тимидиновите аналози са свързани с абакавир.
11 TAMs might be selected when thymidine analogs are associated with abacavir.
В един метаанализ от шест клинични изпитвания тимидин аналогови мутации не са селектирани при схеми на лечение, съдържащи абакавир без зидовудин (0/ 127), но са селектирани при схеми на лечение, съдържащи абакавир и тимидиновия аналог зидовудин (22/ 86, 26%).
In a meta-analysis of six clinical trials, TAMs were not selected by regimens containing abacavir without zidovudine (0/ 127), but were selected by regimens containing abacavir and the thymidine analogue zidovudine (22/ 86, 26%).
In vivo резистентност (Пациенти, които са подлагани на терапия):
In vivo resistance (Therapy experienced patients):
В един метаанализ на пет клинични изпитвания, при които за интензифициране на лечението е прибавен абакавир, от 166 пациенти 123 (74%) имат M184V/ I, 50 (30%) имат T215Y/ F, 45 (27%) имат M41L, 30 (18%) имат K70R и 25 (15%) имат D67N.
In a meta-analysis of five clinical trials where abacavir was added to intensify therapy, of 166 subjects, 123 (74%) had M184V/ I, 50 (30%) had T215Y/ F, 45 (27%) had M41L, 30 (18%) had K70R and 25 (15%) had D67N.
K65R не е открита, а L74V и Y115F са нечести (≤3%).
K65R was absent and L74V and Y115F were uncommon (≤ 3%).
Логистично регресионно моделиране на предиктивната стойност за генотипа (нагласено спрямо изходните плазмени HIV- 1 РНК [вРНК], броят на CD4+ клетките, броят и продължителността на предшестващите антиретровирусни лечения) показва, че наличието на 3 или повече мутации, свързани с резистентност към нуклеозидните инхибитори на обратната транскриптаза, е свързано с намален отговор на Седмица 4 (p=0, 015) или на 4 или повече мутации – на медианна Седмица 24 (p≤0, 012).
Logistic regression modelling of the predictive value for genotype (adjusted for baseline plasma HIV-1 RNA [vRNA], CD4+ cell count, number and duration of prior antiretroviral therapies), showed that the presence of 3 or more NRTI resistance-associated mutations was associated with reduced response at Week 4 (p=0.015) or 4 or more mutations at median Week 24 (p≤ 0.012).
13 Седмица 4 (n = 166) Мутация на обратната Медианна транскриптаза при започване на
Week 4 Baseline (n = 166) Reverse
лечението
Transcriptase
промяна на
Percent with
Процент с
Mutation
вРНК (log10 c/ mL)
Change vRNA
< 400
< 400 copies/ mL
копия/ mL вРНК
(log10 c/ mL)
Всяка една мутация, свързана с
Any one NRTI
нуклеозидните инхибитори на обратната транскриптаза
mutation
Всякакви две мутации, свързани с
Any two NRTI-
нуклеозидните инхибитори на обратната транскриптаза
associated mutations Any three NRTI-
Всякакви три мутации, свързани с
associated mutations
Наличието на M184V с K65R предизвиква кръстосана резистентност между абакавир, тенофовир, диданозин и ламивудин, и M184V с L74V предизвиква кръстосана резистентност между абакавир, диданозин и ламивудин.
The presence of M184V with K65R does give rise to cross-resistance between abacavir, tenofovir, didanosine and lamivudine, and M184V with L74V gives rise to cross-resistance between abacavir, didanosine and lamivudine.
Малко вероятна е кръстосаната резистентност между абакавир и антиретровирусните лекарства от други класове (напр. протеазните инхибитори или ненуклеозидните инхибитори на обратната транскриптаза).
PIs or NNRTIs) is unlikely.
Прием на 300 mg два пъти дневно:
12 Twice daily (300 mg) administration:
• Възрастни пациенти, неприемали досега антиретровирусна терапия При около 70% от възрастните пациенти, лекувани с абакавир в комбинация с ламивудин и зидовудин (лечение в продължение на 48 седмици) вирусното натоварване спада под прага на измерване (< 400 копия/ ml), със съответно повишаване броя на CD4 клетките.
In adults treated with abacavir in combination with lamivudine and zidovudine the proportion of patients with undetectable viral load (< 400 copies/ ml) was approximately 70% (intention to treat analysis at 48 weeks) with corresponding rise in CD4 cells.
14 антивирусен ефект както комбинацията от индинавир, ламивудин и зидовудин.
One randomised, double blind, placebo controlled clinical study in adults has compared the combination of abacavir, lamivudine and zidovudine to the combination of indinavir, lamivudine and zidovudine.
Поради големия брой на пациентите, прекъснали лечението преди завършване на изпитването (42% от пациентите са прекъснали рандомизираното лечение преди 48 седмица), не може да бъде направено дефинитивно заключение относно еквивалентността на терапевтичните режими на 48 седмица.
Due to the high proportion of premature discontinuation (42% of patients discontinued randomised treatment by week 48), no definitive conclusion can be drawn regarding the equivalence between the treatment regimens at week 48.
Въпреки че е установен сходен противовирусен ефект по отношение на% пациенти с вирусно натоварване под прага на измерване (< 400 копия/ ml; intention to treat analysis (ITT), 47% и 49%; as treated analysis (AT) 86% и 93% за абакавир и индинавир съответно) на терапевтичните схеми, включващи абакавир или индинавир, резултатите са в полза на индинавир комбинацията, особено по отношение на пациентите с високо вирусно натоварване (> 100 000 копия/ ml в началото на терапията; ITT, 46% и 55%; AT, 84% и 93% за абакавир и индинавир съответно).
Although a similar antiviral effect was observed between the abacavir and indinavir containing regimens in terms of proportion of patients with undetectable viral load (≤ 400 copies/ ml; intention to treat analysis (ITT), 47% versus 49%; as treated analysis (AT), 86% versus 94% for abacavir and indinavir combinations respectively), results favoured the indinavir combination, particularly in the subset of patients with high viral load (> 100,000 copies/ ml at baseline; ITT, 46% versus 55%; AT, 84% versus 93% for abacavir and indinavir respectively).
В мултицентрово, двойно- сляпо, контролирано изпитване (CNA 30024), 654 HIV- инфектирани, неприемали досега антиретровирусна терапия, са рандомизирани да приемат 300 mg абакавир два пъти дневно или 300 mg зидовудин два пъти дневно, и в двата случая в комбинация със 150 mg ламивудин два пъти дневно и 600 mg ефавиренц веднъж дневно.
In a multicentre, double-blind, controlled study (CNA30024), 654 HIV-infected, antiretroviral therapy-naïve patients were randomised to receive either abacavir 300 mg twice daily or zidovudine 300 mg twice daily, both in combination with lamivudine 150 mg twice daily and efavirenz 600 mg once daily.
Двойно- сляпата терапия е продължавала най- малко 48 седмици.
The duration of double-blind treatment was at least 48 weeks.
зидовудин постигат вирусологичен отговор на HIV- 1 RNA ≤ 50 копия/ ml плазма до седмица 48 (момент за оценка на терапевтична разлика:
In the intent-to-treat (ITT) population, 70% of patients in the abacavir group, compared to 69% of patients in the zidovudine group, achieved a virologic response of plasma HIV-1 RNA ≤ 50 copies/ ml by Week 48 (point estimate for treatment difference:
0, 8, 95% CI – 6, 3, 7, 9).
0.8, 95% CI -6.3, 7.9).
При AT (as treated) анализа разликата между двете терапевтични рамена е по- явна (88% от пациентите в групата на абакавир в сравнение с 95% от пациентите в групата на зидовудин (момент за оценка на терапевтична разлика: - 6, 8, 95% CI - 11, 8; - 1, 7)).
In the as treated (AT) analysis the difference between both treatment arms was more noticeable (88% of patients in the abacavir group, compared to 95% of patients in the zidovudine group (point estimate for treatment difference: -6.8, 95% CI -11.8; - 1.7).
Двата анализа, все пак съответстват на заключението за съпоставимост (non- inferiority) на двете терапевтични рамена.
However, both analyses were compatible with a conclusion of non-inferiority between both treatment arms.
ACTG5095 е рандомизирано (1: 1: 1), двойно- сляпо, плацебо контролирано изпитване, проведено при 1 147 HIV- 1 инфектирани възрастни, неприемали досега антиретровирусна терапия и сравняващо 3 режима: зидовудин (ZDV), ламивудин (3TC), абакавир (ABC), ефавиренц (EFV) срещу ZDV/ 3TC/ EFV срещу ZDV/ 3TC/ ABC.
ACTG5095 was a randomised (1:1:1), double-blind, placebo-controlled trial performed in 1147 antiretroviral naïve HIV-1 infected adults, comparing 3 regimens: zidovudine (ZDV), lamivudine (3TC), abacavir (ABC), efavirenz (EFV) vs ZDV/ 3TC/ EFV vs ZDV/ 3TC/ ABC.
След средно проследяване от 144 седмици 25% от лицата, приемащи ZDV/ 3TC/ ABC/ EFV и 26% от лицата, приемащи ZDV/ 3TC/ EFV са категоризирани като, достигнали вирусологичен неуспех.
After a median follow-up of 144 weeks, 25% of subjects on the ZDV/ 3TC/ ABC/ EFV arm and 26% on the ZDV/ 3TC/ EFV arm were categorised as having virological failure.
Не е установена значителна разлика във времето до първия вирусологичен неуспех (p=0. 73, log- rank test) между двете рамена.
There was no significant difference in the time to first virologic failure (p=0.73, log-rank test) between the 2 arms.
ZDV/ 3TC/ ABC
ZDV/ 3TC/ ABC
ZDV/ 3TC/ ABC/ EF V
ZDV/ 3TC/ ABC/ EFV
32 седмици 144 седмици
Virologic failure (HIV 32 weeks RNA > 200 copies/ ml) 144 weeks Virologic success (48 weeks HIV RNA < 50 copies/ ml)
63%
26% - 63%
80%
16% 26% 80%
86%
13% 25% 86%
15 • Деца, не приемали досега антиретровирусна терапия
13 • Therapy naïve children
В открито клинично изпитване при деца, сравняващо комбинации на нуклеозидни аналози инхибитори на обратната транскриптаза (със или без заслепено приложение на нелфинавир), по- голям процент от пациентите, лекувани с абакавир и ламивудин (71%) или абакавир и зидовудин (60%), имат HIV- 1 RNA ≤ 400 копия/ ml на 48 седмица, в сравнение с тези, лекувани с ламивудин и зидовудин (47%) [p = 0, 09, ITT].
In a study comparing the unblinded NRTI combinations (with or without blinded nelfinavir) in children, a greater proportion treated with abacavir and lamivudine (71%) or abacavir and zidovudine (60%) had HIV-1 RNA ≤ 400 copies/ ml at 48 weeks, compared with those treated with lamivudine and zidovudine (47%)[ p=0.09, intention to treat analysis].
Подобни са резултатите и по отношение процента на децата, лекувани с комбинации, съдържащи абакавир - HIV- 1 RNA ≤ 50 копия/ ml на 48 седмица (съответно 53%, 42% и 28%, p = 0, 07).
Similarly, greater proportions of children treated with the abacavir containing combinations had HIV-1 RNA ≤ 50 copies/ ml at 48 weeks (53%, 42% and 28% respectively, p=0.07).
• Клинични проучвания при лекувани пациенти
• Therapy experienced patients
При възрастни добавянето на абакавир към умерена комбинирана антиретровирусна терапия се оказва със скромен ефект по отношение на намаляване вирусното натоварване (средно понижение 0, 44 log10/ ml за 16 седмици).
In adults moderately exposed to antiretroviral therapy the addition of abacavir to combination antiretroviral therapy provided modest benefits in reducing viral load (median change 0.44 log10 copies/ ml at 16 weeks).
Успехът от лечението с новата комбинация зависи от типа и продължителността на първоначалната терапия, която може да е довела до поява на HIV- 1 варианти с кръстосана резистентност към абакавир.
The degree of benefit as part of a new combination regimen will depend on the nature and duration of prior therapy which may have selected for HIV-1 variants with cross-resistance to abacavir.
• Пациенти, не приемали досега антиретровирусна терапия Терапевтичният режим с прием на абакавир веднъж дневно се основава на резултатите от 48 - седмично мултицентрово двойно- сляпо контролирано изпитване (CNA 30021) при 770 HIV - инфектирани възрастни пациенти, не приемали досега антиретровирусна терапия.
The once daily regimen of abacavir is supported by a 48 weeks multi-centre, double-blind, controlled study (CNA30021) of 770 HIV-infected, therapy-naïve adults.
Пациентите са първоначално асимптоматични HIV инфектирани (CDC стадий А).
These were primarily asymptomatic HIV infected patients (CDC stage A).
Те са рандомизирани да приемат абакавир 600 mg веднъж дневно или 300 mg два пъти дневно, в комбинация с ефавиренц и ламивудин веднъж дневно.
They were randomised to receive either abacavir 600 mg once daily or 300 mg twice daily, in combination with efavirenz and lamivudine given once daily.
И при двата терапевтични режима е постигнат подобен клиничен успех (момент за оценка на терапевтична разлика: - 1, 7, 95% CI - 8, 4, 4, 9).
Similar clinical success (point estimate for treatment difference -1.7, 95% CI -8.4, 4.9) was observed for both regimens.
Тези резултати показват, че с 95% сигурност истинската разлика не е по- голяма от 8, 4% в полза на терапевтичния режим с двукратен дневен прием.
From these results, it can be concluded with 95% confidence that the true difference is no greater than 8.4% in favour of the twice daily regimen.
Тази потенциална разлика е достатъчно малка, за да се направи заключение, че режима на прием на абакавир веднъж дневно и режима на прием на абакавир два пъти дневно са съпоставими (non- inferiority).
This potential difference is sufficiently small to draw an overall conclusion of non-inferiority of abacavir once daily over abacavir twice daily.
• Лекувани пациенти В изпитване CAL30001, 182 лекувани пациенти с вирусологичен неуспех са рандомизирани да получават в продължение на 48 седмици комбинация фиксирана доза абакавир/ ламивудин веднъж дневно или 300 mg абакавир два пъти дневно и 300 mg ламивудин веднъж дневно, и при двата случая в комбинация с тенофовир и протеазен инхибитор (PI) или ненуклеозиден инхибитор на обратната транскриптаза (NNRTI).
In study CAL30001, 182 treatment-experienced patients with virologic failure were randomised and received treatment with either the fixed-dose combination of abacavir/ lamivudine (FDC) once daily or abacavir 300 mg twice daily plus lamivudine 300 mg once daily, both in combination with tenofovir and a PI or an NNRTI for 48 weeks.
Резултатите показват съпоставимост на лечението (non- inferior) при групата на комбинацията фиксирана доза с групата на абакавир два пъти дневно.
Results indicate that the FDC group was non-inferior to the abacavir twice daily group, based on similar reductions in HIV-1 RNA as measured by average area under the curve minus baseline (AAUCMB, -1.65 log10 copies/ ml versus -1.83 log10 copies/ ml respectively, 95% CI -0.13, 0.38).
Обаче, тъй като в това изпитване са били
However, as there were only moderately experienced patients included in this study with an imbalance in baseline viral load between the arms, these results should be interpreted with caution.
В изпитване ESS30008, 260 пациенти с вирусологична супресия при първоначален терапевтичен режим 300 mg абакавир и 150 mg ламивудин, два пъти дневно и протеазен инхибитор или ненуклеозиден инхибитор на обратната транскриптаза, са рандомизирани да продължат този режим или да превключат на лечение с комбинация фиксирана доза абакавир/ ламивудин и PI или NNRTI за 48 седмици.
In study ESS30008, 260 patients with virologic suppression on a first line therapy regimen containing abacavir 300 mg plus lamivudine 150 mg, both given twice daily and a PI or NNRTI, were randomised to continue this regimen or switch to abacavir/ lamivudine FDC plus a PI or NNRTI for 48 weeks.
Резултатите показват, че групата на комбинация фиксирана доза абакавир/ ламивудин е с подобен вирусологичен изход (non - inferior), сравнена с групата на абакавир и ламивудин.
Results indicate that the FDC group was associated with a similar virologic outcome (non-
Това заключение се основава на процентните дялове на лицата с HIV- 1 RNA < 50 копия/ ml (90% и 85% съответно, 95% CI - 2, 7, 13, 5).
14 inferior) compared to the abacavir plus lamivudine group, based on proportions of subjects with HIV- 1 RNA < 50 copies/ ml (90% and 85% respectively, 95% CI -2.7, 13.5).
Абакавир преминава в ликвора (вж. точка 5. 2) и понижава нивата на HIV- 1 RNA в ликвора.
Abacavir penetrates the cerebrospinal fluid (CSF) (see section 5.2), and has been shown to reduce HIV-1 RNA levels in the CSF.