natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Първичната крайна цел на проучването по отношение ефикасността е била ТТР, определено като времето от рандомизиране до първото документиране на обективна прогресия на тумора.
The primary efficacy endpoint of the study was TTP, defined as the time from randomization to first documentation of objective tumour progression.
Средното ТТР при SUTENT е било 28, 9 седмици (95% C. I. = 21, 3 – 34, 1 седмици) и е било статистически значимо по- продължително, отколкото ТТР от 5, 1 седмици (95% C. I. = 4, 4 – 10, 1 седмици) при плацебо.
14 The median TTP on SUTENT was 28.9 weeks (95% CI = 21.3-34.1 weeks) and was statistically significantly longer than the TTP of 5.1 weeks (95% CI = 4.4-10.1 weeks) on placebo.
Разликата в общата преживяемост е била статистически в полза на SUTENT [съотношение на риска:
The difference in overall survival was statistically in favour of SUTENT [hazard ratio:
0, 491 (95% C. I.
0.491 (95%C. I.
0, 290 - 0, 831)]; рискът от смърт е бил 2 пъти по- висок при пациенти в рамото на плацебо, сравнено с рамото на SUTENT.
0.290- 0.831)]; the risk of death was 2 times higher in patients in the placebo arm compared to the SUTENT arm.
Процентът на смъртните случаи е бил 14% за SUTENT срещу 25% за плацебо.
The percentages of deaths were 14% for SUTENT vs 25% for placebo.
По време на анализа все още не е била достигната средната обща преживяемост и за двете терапевтични рамена.
Median overall survival had not yet been reached in either treatment arm at the time of analysis.
Нелекуван метастатичен бъбречно- клетъчен карцином (MRCC) Беше проведено фаза 3 рандомизирано, многоцентрово, международно проучване, оценяващо ефикасността и безопасността на сунитиниб сравнено с IFN- α при пациенти с нелекуван метастатичен RCC.
Treatment-naïve Metastatic Renal cell Carcinoma (MRCC) A phase 3 randomized, multicenter, international, study evaluating the efficacy and safety of sunitinib compared with IFN-α in patients with treatment-naïve metastatic RCC was conducted.
Седемстотин и петдесет пациента бяха рандомизирани 1: 1 в терапевтичните рамена; те получаваха лечение или със сунитиниб в повтарящи се 6- седмични цикли, състоящи се от 4 седмици по 50 mg дневно перорално приложение, последвано от 2 седмици почивка
Seven hundred and fifty patients were randomized 1:1 to the treatment arms; they received treatment with either sunitinib in repeated 6-week cycles, consisting of 4 weeks of 50 mg daily oral administration followed by 2 weeks of rest (Schedule 4/ 2), or IFN-α, administered as a subcutaneous injection of 3 million units (MU) the first week, 6 MU the second week, and 9 MU the third week and thereafter on 3 non-consecutive days each week.
Първичната крайна цел за ефикасността беше преживяемост без прогресия (PFS).
The primary efficacy endpoint was progression free survival (PFS).
В това проучване средната PFS за групата, лекувана със сунитиниб, беше 47, 3 седмици сравнено с 22, 0 седмици за групата, лекувана с IFN- α; коефициентът на риск (hazard ratio) беше 0, 415 (95% CI:
In this study the median PFS for the sunitinib-treated group was 47.3 weeks compared with 22.0 weeks for the IFN-α -treated group; the hazard ratio was 0.415 (95% CI:
0, 320- 0, 539, p- стойност < 0, 001).
0.320-0.539, p-value < 0.001).
Цитокин- рефрактерен метастатичен бъбречно- клетъчен карцином Фаза 2 проучване на SUTENT е било проведено на пациенти, които са били рефрактерни на предшестваща цитокинова терапия с интерлевкин- 2 или интерферон- α.
Cytokine-Refractory Metastatic Renal Cell Carcinoma A phase 2 study of SUTENT was conducted in patients who were refractory to prior cytokine therapy with interleukin-2 or interferon-α.
Шестдесет и три пациента са получили начална доза от 50 mg SUTENT перорално веднъж дневно в продължение на 4 последователни седмици, последвани от 2- седмична пауза, за да се обхване пълен цикъл от 6 седмици (схема 4/ 2).
Sixty-three patients received a starting dose of 50 mg of SUTENT orally, once daily for 4 consecutive weeks followed by a 2-week rest period, to comprise a complete cycle of 6 weeks (schedule 4/ 2).
Първичната крайна цел по отношение ефикасността е била степента на обективните отговори (ORR), основаваща се на Критерии за оценка на отговора при солидни тумори (RECIST).
The primary efficacy endpoint was objective response rate (ORR) based on Response Evaluation Criteria in Solid Tumours (RECIST).
В това проучване честотата на обективния отговор е била 36, 5% (95% C. I.
In this study the objective response rate was 36.5% (95% C. I.
24, 7% – 49, 6%), а средното време за туморна прогресия (ТТР) е било 37, 7 седмици (95% C. I.
24.7% - 49.6%) and the median time to progression (TTP) was 37.7 weeks (95% C. I.
24, 0 – 46, 4 седмици).
24.0 - 46.4 weeks).
В потвърждение на това, открито, с единично рамо, многоцентрово проучване за оценка на ефикасността и безопасността на SUTENT е било проведено при пациенти с MRCC, които са били рефрактерни на предшестваща цитокинова терапия.
A confirmatory, open-label, single-arm, multi-centre study evaluating the efficacy and safety of SUTENT was conducted in patients with MRCC who were refractory to prior cytokine therapy.
Сто шестдесет и шест пациента са получавали най- малко по една доза от 50 mg SUTENT по схема 4/ 2.
One hundred and six patients received at least one 50 mg dose of SUTENT on schedule 4/ 2.
Първичната крайна цел при това проучване по отношение ефикасността е била Честотата на обективния отговор (ORR).
The primary efficacy endpoint of this study was Objective Response Rate (ORR).
Вторичните крайни цели са включвали ТТР, продължителност на отговора (DR) и обща преживяемост (OS).
Secondary endpoints included TTP, duration of response (DR) and overall survival (OS).
В това проучване ORR е била 38% (95% C. I.
In this study the ORR was 35,8% (95% C. I.
Средните DR и OS все още не са били достигнати.
26.8% – 47.5%) The median DR and OS had not yet been reached.
Фармакокинетиката на сунитиниб и сунитиниб малеат е била оценявана при 135 здрави доброволци и 266 пациенти със солидни тумори.
The pharmacokinetics of sunitinib and sunitinib malate have been evaluated in 135 healthy volunteers and 266 patients with solid tumours.
Абсорбция След перорално прилагане на сунитиниб, максимални концентрации (Cmax) обикновено са наблюдавани от 6 до 12 часа (Tmax) след приложението.
Absorption After oral administration of sunitinib, maximum concentrations (Cmax) are generally observed from 6 to 12 hours (Tmax) post-dose.
Храната няма ефект върху бионаличността на сунитиниб
Food has no effect on the bioavailability of sunitinib.
Разпределение Свързването на сунитиниб и неговия основен активен метаболит с човешкия плазмен протеин в изследвания in vitro е било съответно 95% и 90%, без забележима зависимост от концентрацията.
Distribution Binding of sunitinib and its primary active metabolite to human plasma protein in in vitro assays was 95% and 90%, respectively, with no apparent concentration dependence.
Явният обем на разпределение (V/ F) за сунитиниб е бил голям - 2230 l, показвайки разпределение в тъканите.
The apparent volume of distribution (V/ F) for sunitinib was large – 2230l -, indicating distribution into the tissues.
Метаболизъм Изчислените in vitro стойности на Ki за всички изпитани изоформи на CYP (CYP1A2, CYP2A6, CYP2B6, CYP2C8, CYP2C9, CYP2C19, CYP2D6, CYP2E1, CYP3A4/ 5 и CYP4A9/ 11) показват, че е малко вероятно сунитиниб и основният му метаболит да инхибират метаболизма до някаква клинично- значима степен на лекарства, които се метаболизират от тези ензими.
Metabolism The calculated in vitro Ki values for all CYP isoforms tested (CYP1A2, CYP2A6, CYP2B6, CYP2C8, CYP2C9, CYP2C19, CYP2D6, CYP2E1, CYP3A4/ 5 AND CYP4A9/ 11) indicated that sunitinib and its
Изследвания in vitro също показват, че SUTENT нито индуцира, нито инхибира главните CYP - ензими, включително CYP3A4.
In-vitro studies also indicate that SUTENT neither induces nor inhibits major CYP enzymes, including CYP3A4.
Биотрансформация Сунитиниб се метаболизира главно от CYP3A4, ензим от групата на цитохром Р450, който продуцира неговия основен активен метаболит, който след това се метаболизира от CYP3A4.
Biotransformation Sunitinib is metabolized primarily by CYP3A4, the cytochrome P450 enzyme, which produces its primary active metabolite, which is then further metabolized by CYP3A4.
Едновременно прилагане на SUTENT с мощния индуктор на CYP3A4 рифампин е довело до намаление с около 56% и 78% в стойностите съответно на Cmax и AUC0- ∞, след еднократна доза SUTENT у здрави доброволци.
Concurrent administration of SUTENT with the potent CYP3A4 inducer, rifampin, resulted approximately in 56% and 78% reduction in sunitinib Cmax and AUC0-∞, values respectively, after a single dose of SUTENT in healthy volunteers.
17 CYP3A4 (напр. дексаметазон, фенитоин, карбамазепин, фенобарбитал или Hypericum perforatum, известен също като жълт кантарион) може да намали концентрациите на сунитиниб.
John’ s Wort) may decrease sunitinib concentrations.
Елиминиране Екскрецията е основно чрез изпражненията (61%), като на елиминиране на лекарството и метаболитите му чрез бъбреците се отдават 16% от приложената доза.
Elimination Excretion is primarily via faeces (61%) with renal elimination of drug and metabolites accounting for 16% of the administered dose.
Сунитиниб и неговият главен метаболит са били основните лекарство- свързани съединения, идентифицирани в плазма, урина и изпражнения, представляващи съответно 91, 5%, 86, 4% и 73, 8% от радиоактивността в събраните проби.
Sunitinib and its primary active metabolite were the major drug-related compounds identified in plasma, urine and faeces, representing 91.5%, 86.4% and 73.8% of radioactivity in pooled samples, respectively.
Общият перорален клирънс (CL/ F) е бил 34- 62 l/ час.
Total oral clearance (CL/ F) was 34-62 l/ hr.
Увреждане на функциите на органите Чернодробна недостатъчност:
Organ Functions impairment Hepatic insufficiency:
Сунитиниб и първичния му метаболит се метаболизират главно от черния дроб.
Sunitinib and its primary metabolite are mainly metabolized by the liver.
Системните експозиции след единична доза SUTENT са били сходни при лица с леко или умерено чернодробно увреждане (Child- Pugh Клас А и В) в сравнение с лица с нормална чернодробна функция.
Systemic exposures after a single dose of SUTENT were similar in subjects with mild or moderate (Child-Pugh Class A and B) hepatic impairment compared to subjects with normal hepatic function.
SUTENT не е бил проучван при лица с тежко чернодробно увреждане (Child- Pugh Клас С).
SUTENT was not studied in subjects with severe (Child-Pugh class C) hepatic impairment.
Проучванията при пациенти с рак са изключвали пациенти с ALT или AST > 2, 5 x ULN (Горна Граница на Нормата) или, ако се дължи на чернодробни метастази > 5, 0 x ULN.
Studies in cancer patients have excluded patients with ALT or AST > 2.5 x ULN (Upper Limit of Normal) or, if due to liver metastasis, > 5.0 x ULN.
Проучванията са изключвали пациенти със серумен креатинин > 2, 0 x ULN.
No clinical studies have been performed in patients with impaired renal function Studies excluded patients with serum creatinine > 2.0 x ULN.
Популационен фармакокинетичен анализ е показал, че явният клирънс на сунитиниб (CL/ F) не е бил повлиян от креатининовия клирънс в оценявания диапазон (42- 347 ml/ min).
Population pharmacokinetic analyses indicated that sunitinib apparent clearance (CL/ F) was not affected by creatinine clearance within the range evaluated (42-347 ml/ min).
Плазмена пармакокинетика След перорално прилагане на здрави доброволци, времето на полуживот на сунитиниб и неговия основен активен дезетил- метаболит са съответно около 40 - 60 часа и 80 - 100 часа.
Plasma Pharmacokinetics Following oral administration in healthy volunteers, the elimination half-lives of sunitinib and its primary active desethyl metabolite are approximately 40 - 60 hours, and 80 - 110 hours, respectively.
В диапазона на дози от 25 до 100 mg, площта под кривата ” плазмена концентрация - време ” (AUC) и Cmax се повишават пропорционално с дозата.
In the dosing ranges of 25 to 100 mg, the area under the plasma concentration-time curve (AUC) and Cmax increase proportionally with dose.
Равновесни концентрации на сунитиниб и неговия основен активен метаболит се достигат в рамките на 10 до 14 дни.
Steady-state concentrations of sunitinib and its primary active metabolite are achieved within 10 to 14 days.
До 14- ия ден, комбинираните плазмени концентрации на сунитиниб и активния му метаболит са 62, 9 - 101 ng/ ml, които са прицелните концентрации, за които предклиничните данни предполагат, че инхибират рецепторното фосфорилиране in vitro и водят до туморна стаза/ намаляване на растежа in vivo.
By day 14, combined plasma concentrations of sunitinib and is active metabolite are 62.9 - 101 ng/ ml which are target concentrations predicted from preclinical data to inhibit receptor phosphorylation in vitro and result in tumour stasis/ growth reduction in vivo.
При многократно дневно приложение или повторни цикли на изпитваните дозови режими не са били наблюдавани сигнификантни промени във фармакокинетиката на сунитиниб или на неговия основен активен метаболит.
No significant changes in the pharmacokinetics of sunitinib or the primary, active metabolite are observed with repeated daily administration or with repeated cycles in the dosing regimens tested.
Фармакокинетиката е била сходна при всички изследвани популации на солидни тумори и при здрави доброволци.
The pharmacokinetics were similar in all solid tumour populations tested and in healthy volunteers.
Популационен фармакокинетичен анализ на демографски данни показва, че не са необходими корекции в дозата заради телесното тегло и ECOG- резултата.
Population pharmacokinetic analyses of demographic data indicate that no dose adjustments are necessary for weight or ECOG score.
Наличните данни показват, че жените могат да имат около 30% по нисък явен клирънс (CL/ F) за сунитиниб отколкото мъжете: тази разлика, обаче, не налага корекции в дозата.
Available data indicate that females could have about 30% lower apparent clearance (CL/ F) of sunitinib than males: this difference however does not necessitate dose adjustments.
В проучвания върху плъхове и маймуни на токсичността при многократно приложение с продължителност до 9 месеца, основните ефекти върху прицелните органи са били установени в стомашно- чревния тракт (повръщане и диария при маймуни), надбъбречна жлеза (кортикална конгестия и/ или кръвоизлив при плъхове и маймуни с некроза, последвана от фиброза при плъхове), кръвотворна и лимфо- образуваща система (костно- мозъчна хипоцелуларност; деплеция на лимфоиди от тимус, слезка и лимфни възли), екзокринен панкреас (дегранулация на ацинарните клетки с некроза на единични клетки), слюнчена жлеза (ацинарна хипертрофия), костно- ставни (удебеляване на растежните плочки), матка (атрофия) и яйчници (намалено
In rat and monkey repeated-dose toxicity studies up to 9-months duration, the primary target organ effects were identified in the gastrointestinal tract (emesis and diarrhoea in monkeys), adrenal gland (cortical congestion and/ or haemorrhage in rats and monkeys, with necrosis followed by fibrosis in rats),
18 развитие на фоликулите).
16 haemolymphopoietic system (bone morrow hypocelularity, and lymphoid depletion of thymus, spleen, and lymph node), exocrine pancreas (acinar cell degranulation with single cell necrosis), salivary gland (acinar hypertrophy), bone joint (growth plate thickening), uterus (atrophy) and ovaries (decreased follicular development).
Допълнителни ефекти, наблюдавани в други проучвания, са включвали удължаване на QTc- интервала, намаляване на лявокамерната фракция на изтласкване, хипертрофия на хипофизата и атрофия на тубулите на тестисите, увеличаване на мезангиалните клетки в бъбреците, кръвоизлив в стомашно- чревния тракт и мукозата на устата и хипертрофия на клетките на предния дял на хипофизата.
Additional effects, observed in other studies included QTc interval prolongation, LVEF reduction, pituitary hypertrophy, and testicular tubular atrophy, increased mesangial cells in kidney, haemorrhage in GI tract and oral mucosa, and hypertrophy of anterior pituitary cells.
Генотоксичност Генотоксичният потенциал на сунитиниб е бил изследван in vitro и in vivo.
Genotoxicity The genotoxic potential of sunitinib was assessed in vitro and in vivo.
В лимфоцити от човешка периферна кръв in vitro са наблюдавани полиплоиди (числови хромозомни отклонения) както в присъствието, така и в отсъствието на метаболитно активиране.
Polyploidy (numerical chromosome aberrations) was observed in human peripheral blood lymphocytes in vitro, both in the presence and absence of metabolic activation.
Генотоксичният потенциал на основният активен метаболит не е бил изпитван.
The major active metabolite was not evaluated for genetic toxicity potential.
Карциногенност Не са проведени проучвания за карциногенността на сунитиниб малеат.
Carcinogenicity Carcinogenicity studies with sunitinib malate have not been performed.
Репродуктивна токсичност и тератогенност В изследвания на репродуктивната токсичност не са наблюдавани ефекти върху мъжкия или женския фертилитет.
Reproductive and Developmental toxicity No effects on male or female fertility were observed in reproductive toxicity studies.
При проведени върху плъхове и маймуни проучвания на токсичността при многократно приложение, са наблюдавани ефекти върху женския фертилитет под формата на фоликуларна атрезия, дегенерация на жълтото тяло, ендометриални промени в матката и намалено тегло на матката и яйчниците при клинично значими нива на системна експозиция.
However, in repeated- dose toxicity studies performed in rats and monkeys, effects on female fertility were observed in the form of follicular atresia, degeneration of corpora lutea, endometrial changes in the uterus and decreased uterine and ovarian weights at clinically relevant systemic exposure levels.
Ефекти върху мъжкия фертилитет са наблюдавани под формата на тубуларна атрофия в тестисите, намаление на сперматозоидите в епидидимиса и колоидна деплеция в простатата и семенните мехурчета при плазмени нива на експозиция 18 пъти по- високи от наблюдаваните в клиниката.
Effects on male fertility in rat were observed in the form of tubular atrophy in the testes, reduction of spermatozoa in epididimes and colloid depletion in prostate and seminal vesicles at plasma exposure levels 18-fold higher than is observed in clinic.
При плъхове ембрио- феталната смъртност е била проявена като сигнификантно намаление в броя на живите фетуси, увеличен брой на резорбции, увеличена пост- имплантационна загуба и пълна загуба на потомството при 8 от 28 бременни женски животни при плазмени нива на експозиция 5, 5 пъти по- високи от наблюдаваните в клиниката.
In rats, embryo-foetal mortality was evident as significant reductions in the number of live foetuses, increased numbers of resorptions increased postimplantation loss, and total litter loss in 8 of 28 pregnant females at plasma exposure levels 5.5-fold higher than is observed in clinic.
При зайци намалението в теглата на бременните матки и в броя на живите фетуси се е дължал на увеличения брой на резорбции, увеличената пост- имплантационна загуба и пълната загуба на потомството в 4 от 6 бременни женски животни при плазмени нива на експозиция 3 пъти по- големи от наблюдаваните в клиниката.
In rabbits, reductions in gravid uterine weights and number of live foetuses were due to increases in the number of resorptions, increases in post-implantation loss and complete litter loss in 4 of 6 pregnant females at plasma exposure levels 3-fold higher than is observed in clinic.
Третиране на плъхове със сунитиниб по време на органогенезата доведе до тератогенни ефекти при ≥5 mg/ kg/ ден, състоящи се от увеличена поява на скелетни малформации на плода, характеризирани главно като забавено вкостеняване на гръдните/ лумбалните прешлени и проявили се при плазмени нива на експозиция 6 пъти по- високи от наблюдаваните в клиниката.
Sunitinib treatment in rats during organogenesis resulted in developmental effects at ≥ 5 mg/ kg/ day consisting of increased incidence of foetal skeletal malformations, predominantly characterized as retarded ossification of thoracic/ lumbar vertebrae and occurred at plasma exposure levels 6-fold higher than is observed in clinic.
При зайци тератогенните ефекти са се състояли от увеличена поява на цепка на устната при плазмени нива на експозиция приблизително равни на тези, наблюдавани в клиниката, а така също на цепка на устната и цепка на небцето при плазмени нива на експозиция 2, 7 пъти по - високи от наблюдаваните в клиниката.
In rabbits, developmental effects consisted of increased incidence of cleft lip at plasma exposure levels approximately equal to that observed in clinic, and cleft lip and cleft palate at plasma exposure levels 2.7-fold higher than is observed in clinic.
19 Повидон Магнезиев стеарат
Capsule content Mannitol Croscarmellose Sodium Povidone Magnesium Stearate
Обвивка на капсулата Желатин Червен железен оксид (E172) Титаниев диоксид (E171)
17 Capsule Shell Gelatin Red Iron Oxide (E172) Titanium dioxide (E171)
Печатно мастило Шеллак Пропилен гликол Натриев хидроксид Повидон Титаниев диоксид (E171)
Printing ink Shellac Propylene glycol Sodium hydroxide Povidone Titanium dioxide (E171)
Бутилки от полиетилен с висока плътност (HDPE) с полипропиленова запушалка, съдържащи 30 капсули.
High-density polyethylene (HDPE) bottles with a polypropylene closure, containing 30 capsules.
Не всички видови опаковки могат да бъдат пуснати в продажба.
Aclar/ PVC transparent blister with aluminium foil coated with heat seal lacquer containing 28 (4 x 7) hard capsules Not all pack sizes may be marketed.
EU/ 1/ 06/ 347/ 001 EU/ 1/ 06/ 347/ 004
EU/ 1/ 06/ 347/ 001 EU/ 1/ 06/ 347/ 004
Дата на първото разрешаване:
Date of first Authorisation:
19 юли 2006
July 19, 2006
21 1.
18 1.
Всяка капсула съдържа сунитиниб малеат (sunitinib malate), еквивалентен на 25, 0 mg сунитиниб.
Each capsule contains sunitinib malate, equivalent to 25.0 mg of sunitinib Excipient(s):
Помощно/ и вещество/ а:
39.663 mg of mannitol.
39, 663 mg манитол За пълния списък на помощните вещества, вж. точка 6. 1.
For a full list of excipients, see section 6.1
Желатинови капсули със светлокафява капачка и оранжево тяло, маркирани с бяло мастило върху капачката с “ Pfizer ” и с “ STN 25 mg ” върху тялото, и съдържащи жълти до оранжеви гранули.
Hard capsules Gelatin capsules with caramel cap and orange body, printed with white ink “ Pfizer” on the cap and “ STN 25 mg” on the body and containing yellow to orange granules.
22 Трябва да се има предвид избора на друго съпътстващо лечение, което няма или е с минимална способност да индуцира или инхибира CYP3A4.
Selection of an alternate concomitant medication with no, or minimal potential to induce or inhibit CYP3A4 should be considered.
Приложение в педиатрията:
19 Paediatric use:
SUTENT не трябва да се използва при деца, докато няма налични допълнителни данни.
SUTENT should not be used in paediatric population until further data become available.
Свръхчувствителност към сунитиниб или към някое от помощните вещества.
Hypersensitivity to sunitinib malate or to any of the excipients.
В клинични изпитвания, лечението кръвоизлив от тумора, свързан с лечението е настъпил при около 2% от пациентите с GIST.
In clinical trials treatment-related tumour haemorrhage occurred in approximately 2% of patients with GIST.
Тези събития могат да настъпят внезапно и в случай на белодробен тумор могат да се проявят като тежки и живото- застрашаващи кръвохрачене или белодробен кръвоизлив.
These events may occur suddenly, and in the case of pulmonary tumours, may present as severe and life-threatening haemoptysis or pulmonary haemorrhage.
23 пациенти с метастатичен не- дребноклетъчен белодробен карцином (НДКБК).
Fatal pulmonary haemorrhage occurred in 2 patients receiving SUTENT on a clinical trial of patients with metastatic non-small cell lung cancer (NSCLC).
И при двамата пациенти хистологичната находка е била сквамозни клетки.
Both patients had squamous cell histology.
В едно неконтролирано проучване, при 26% от пациентите, приемащи SUTENT за цитокин- рефрактерен MRCC, се появиха случаи на кървене.
20 refractory MRCC, 26% experienced bleeding.