natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Стандартизираният рисков коефициент (HR) по отношение на смърт в групата с Tarceva в сравнение с групата с плацебо е 0, 73 (95% CI, 0, 60 до 0, 87) (p = 0, 001).
The adjusted hazard ratio (HR) for death in the Tarceva group relative to the placebo group was 0.73 (95% CI, 0.60 to 0.87) (p = 0.001).
Процентът на живите пациенти в месец 12 е 31, 2% и 21, 5%, за групата с Tarceva и плацебо съответно.
The percent of patients alive at 12 months was 31.2% and 21.5%, for the Tarceva and placebo groups, respectively.
Медианната обща преживяемост е 6, 7 месеца в групата с Tarceva (95% CI, 5, 5 до 7, 8 месеца) в сравнение с 4, 7 месеца в групата с плацебо (95% CI, 4, 1 до 6, 3 месеца).
The median overall survival was 6.7 months in the Tarceva group (95% CI, 5.5 to 7.8 months) compared with 4.7 months in the placebo group (95% CI, 4.1 to 6.3 months).
Ефектът на Tarceva върху общата преживяемост е подобен при пациентите с изходен СП (ECOG) от 2- 3 (HR = 0, 77, CI 0, 6- 1, 0) или 0- 1 (HR = 0, 73, 0, 6- 0, 9), мъже (HR = 0, 76, CI 0, 6- 0, 9) или жени (HR = 0, 80, CI 0, 6- 1, 1), пациенти < 65- годишна възраст (HR = 0, 75, CI 0, 6- 0, 9) или по- възрастни пациенти (HR = 0, 79, CI 0, 6- 1, 0), пациенти с една предшестваща схема на лечение (HR = 0, 76, CI 0, 6- 1, 0) или с повече от една предшестваща схема на лечение (HR = 0, 75, CI 0, 6- 1, 0), пациенти от бялата раса (HR = 0, 79, CI 0, 6- 1, 0) или азиатци (HR = 0, 61, 0, 4- 1, 0), пациенти с аденокарцином (HR = 0, 71, CI 0, 6- 0, 9) или сквамозноклетъчен карцином (HR = 0, 67, CI 0, 5- 0, 9), но не и при пациенти с други хистологични находки (HR 1, 04, CI 0, 7- 1, 5), пациенти в стадий IV на заболяването в момента на диагностицирането му (HR = 0, 92, CI 0, 7- 1, 2) или заболяване < стадий IV в момента на диагностицирането му (HR = 0, 65, 0, 5- 0, 8).
The effect of Tarceva on overall survival was similar in patients with a baseline performance status (ECOG) of 2-3 (HR = 0.77, CI 0.6-1.0) or 0-1 (HR = 0.73, 0.6-0.9), male (HR = 0.76, CI 0.6-0.9) or female patients (HR = 0.80, CI 0.6-1.1), patients < 65 years of age (HR = 0.75, CI 0.6-0.9) or older patients (HR = 0.79, CI 0.6-1.0), patients with one prior regimen (HR = 0.76, CI 0.6-1.0) or more than one prior regimen (HR = 0.75, CI 0.6-1.0), Caucasian (HR = 0.79, CI 0.6-1.0) or Asian patients (HR = 0.61, 0.4-1.0), patients with adenocarcinoma (HR = 0.71, CI 0.6-0.9) or squamous cell carcinoma (HR = 0.67, CI 0.5-0.9), but not in patients with other histologies (HR 1.04, CI 0.7-1.5), patients with stage IV disease at diagnosis (HR = 0.92, CI 0.7-1.2) or < stage IV disease at diagnosis (HR = 0.65, 0.5-0.8).
Пациентите, които никога не са пушили, са получили много по- голяма полза от лечението с ерлотиниб (HR на преживяемост = 0, 42, CI 0, 28- 0, 64) в сравнение с настоящи или бивши пушачи (HR = 0, 87, CI 0, 71- 1, 05).
Patients who never smoked had a much greater benefit from erlotinib (survival HR = 0.42, CI 0.28-0.64) compared with current or ex-smokers (HR = 0.87, CI 0.71-1.05).
При 45% от пациентите с известен статус на експресия на EGFR рисковият коефициент е 0, 68 (CI 0, 49- 0, 94) при пациентите с EGFR- положителни тумори и 0, 93 (CI 0, 63- 1, 36) при пациентите с EGFR- отрицателни тумори (определени чрез IHC при използване на EGFR pharmDx kit, като за EGFR- отрицателни се определят тумори с под 10% оцветени туморни
In the 45% of patients with known EGFR-expression status, the hazard ratio was 0.68 (CI 0.49-0.94) for patients with EGFR-positive tumours and 0.93 (CI 0.63-1.36) for patients with EGFR-negative tumours (defined by IHC using EGFR pharmDx kit and defining EGFR-negative as less than 10% tumour cells staining).
При останалите 55% от пациентите с неизвестен статус на експресия на EGFR рисковият коефициент е 0, 77 (CI 0, 61- 0, 98).
In the remaining 55% of patients with unknown EGFR-expression status, the hazard ratio was 0.77 (CI 0.61-0.98).
Медианната ПБП е 9, 7 седмици в групата с Tarceva (95% CI, 8, 4 до 12, 4 седмици) в сравнение с 8, 0 седмици в групата с плацебо (95% CI, 7, 9 до 8, 1 седмици).
The median PFS was 9.7 weeks in the Tarceva group (95% CI, 8.4 to 12.4 weeks) compared with 8.0 weeks in the placebo group (95% CI, 7.9 to 8.1 weeks).
Степента на обективен отговор по RECIST в групата с Tarceva е 8, 9% (95% CI, 6, 4 до 12, 0).
The objective response rate by RECIST in the Tarceva group was 8.9% (95% CI, 6.4 to 12.0).
Първите 330 пациенти са оценявани централно (степен на отговор 6, 2%); 401 пациенти са оценявани от изследователите (степен на отговор 11, 2%).
The first 330 patients were centrally assessed (response rate 6.2%); 401 patients were investigator- assessed (response rate 11.2%).
Медианната продължителност на отговора е 34, 3 седмици, вариращи от 9, 7 до 57, 6+ седмици.
The median duration of response was 34.3 weeks, ranging from 9.7 to 57.6+ weeks.
Процентът на пациенти с пълен отговор, частичен отговор или стабилно заболяване е 44, 0% и 27, 5%, съответно за групите с Tarceva и плацебо (p = 0, 004).
The proportion of patients who experienced complete response, partial response or stable disease was 44.0% and 27.5%, respectively, for the Tarceva and placebo groups (p = 0.004).
Полза по отношение на преживяемостта с Tarceva е наблюдавана и при пациенти, които не са постигнали обективен туморен отговор (по RECIST).
10 A survival benefit of Tarceva was also observed in patients who did not achieve an objective tumour response (by RECIST).
Това личи от рисковия коефициент за смъртност от 0, 82 (95% CI, 0, 68 до 0, 99) при пациентите, чийто най- добър отговор е бил стабилизиране или прогресиране на заболяването.
This was evidenced by a hazard ratio for death of 0.82 (95% CI, 0.68 to 0.99) among patients whose best response was stable disease or progressive disease.
Приложението на Tarceva е било от полза по отношение на симптоматиката, като е довело до значително удължаване на времето до влошаване на кашлицата, диспнеята и болката в сравнение с плацебо.
Tarceva resulted in symptom benefits by significantly prolonging time to deterioration in cough, dyspnoea and pain, versus placebo.
Пациентите са рандомизирани да получават Tarceva или плацебо веднъж дневно при непрекъсната схема на лечение плюс гемцитабин i. v.
The efficacy and safety of Tarceva in combination with gemcitabine as a first-line treatment was assessed in a randomised, double-blind, placebo-controlled trial in patients with locally advanced, unresectable or metastatic pancreatic cancer.
КХП на гемцитабин]).
Patients were randomised to receive Tarceva or placebo once daily on a continuous schedule plus gemcitabine IV (1000 mg/ m2, Cycle 1 - Days 1, 8, 15, 22, 29, 36 and 43 of an 8 week cycle; Cycle 2 and subsequent cycles - Days 1, 8 and 15 of a 4 week cycle [approved dose and schedule for pancreatic cancer, see the gemcitabine SPC]).
Изходните демографски данни и характеристики на заболяването на пациентите са били подобни в двете групи на лечение, 100 mg Tarceva плюс гемцитабин или плацебо плюс гемцитабин, с изключение на малко по- големия дял на жените в рамото на ерлотиниб/ гемцитабин в сравнение с рамото на плацебо/ гемцитабин:
Baseline demographic and disease characteristics of the patients were similar between the 2 treatment groups, 100 mg Tarceva plus gemcitabine or placebo plus gemcitabine, except for a slightly larger proportion of females in the erlotinib/ gemcitabine arm compared with the placebo/ gemcitabine arm:
Изходни резултати Жени Изходен статус на представяне на ECOG (СП) = 0 Изходен статус на представяне на ECOG (СП) = 1 Изходен статус на представяне на ECOG (СП) = 2 Метастазирало заболяване в началото
Baseline Females Baseline ECOG performance status (PS) = 0 Baseline ECOG performance status (PS) = 1 Baseline ECOG performance status (PS) = 2 Metastatic disease at baseline
Tarceva 51% 31% 51% 17% 77%
Tarceva 51% 31% 51% 17% 77%
Плацебо 44% 32% 51% 17% 76%
Placebo 44% 32% 51% 17% 76%
Преживяемостта е оценявана в intent- to- treat популацията въз основа на данните за преживяемостта при проследяването.
Survival was evaluated in the intent-to-treat population based on follow-up survival data.
Резултатите са показани в таблицата по- долу (резултати от групата на пациентите с метастазирало и локално авансирало заболяване са получени при изследователския анализ на подгрупите).
Results are shown in the table below (results for the group of metastatic and locally advanced patients are derived from exploratory subgroup analysis).
Tarceva
Tarceva
Placebo
Placebo
Δ
Δ
Изход Медианна обща
CI of
(месеци)
P-
(месеци) (месеци) Обща популация
Outcome
СІ
(months)
на Δ
CI of Δ
HR
HR HR
CI на HR
value
преживяемост
Median overall survival
6, 0 0, 41
6.0
- 0, 54- 1, 64
0.41
Средна обща
-0.54-1.64
0, 69- 0, 98
0.69-0.98
0, 028
0.028
преживяемост
Mean overall survival
8, 8
7.6
7, 6 1, 16
1.16
- 0, 05- 2, 34
-0.05-2.34
Популация с метастазирало заболяване Медианна обща преживяемост
Metastatic Population Median overall survival
- 0, 26- 1, 56
-0.26-1.56
0, 66- 0, 98
0.66-0.98
1, 43
1.43
0, 17- 2, 66
0.17-2.66
Популация с локално авансирало заболяване Медианна обща преживяемост
Locally Advanced Population Median overall survival
- 2, 43- 2, 96
-2.43-2.96
0, 65- 1, 35
0.65-1.35
0, 713
0.713
10, 5
10.5
0, 19
0.19
- 2, 43- 2, 69
-2.43-2.69
Обща преживяемост- всички пациенти 1. 0
11 Overall Survival – All Patients 1.0
0. 9 Вероятност за преживяeмост
0.9
0. 7 0. 6
0.7
HR = 0. 82 (95% CI:
HR = 0.82 (95% CI:
0. 69, 0. 98), p = 0. 028
0.6 9, 0.98), p = 0.028
0. 5
0.5
0. 4
0.4
Tarceva + Гемцитабин (n = 261)
Tarceva + gemcitabine (n = 261)
0. 3 0. 2
0.3 0.2 0.1 0.0
Плацебо +
Placebo + gemcitabine (n = 260) Median OS = 6.0 months
Медиана на ОП=6, 4 месеца
Median OS = 6.4 months
12
6 12
18
18 24
13 Обща преживяемост- пациенти с отдалечени метастази 1. 0
Overall Survival – Patients with Distant Metastases 1.0
0. 9 Вероятност за преживя eмост
0.9
HR = 0. 80 (95% CI:
HR = 0.80 (95% CI:
0. 66, 0. 98), p = 0. 029
0.6 6, 0.98), p = 0.029
0. 3 0. 2
0.3 0.2
Медиана на ОП= 5, 93 месеца
Median OS = 5.93 months
0. 1 гемцитабин (n = 197) Медиана на ОП = 5, 06 месеца 0. 0
0.1 gemcitabine (n = 197) Median OS = 5.0 6 months 0.0
Според post- hoc анализа, пациентите с благоприятен клиничен статус в началото (слаба интензивност на болката, добро качество на живот и добър СП) могат да получат повече полза от лечението с Tarceva.
In a post-hoc analysis, patients with favourable clinical status at baseline (low pain intensity, good QoL and good PS) may derive more benefit from Tarceva.
Според post- hoc анализа, пациентите, лекувани с Tarceva, които получават обрив, имат по - продължителна обща преживяемост в сравнение с пациентите, които не получават обрив (медианна ОП 7, 2 месеца в сравнение с 5 месеца, HR: 0, 61).
In a post-hoc analysis, patients on Tarceva who developed a rash had a longer overall survival compared to patients who did not develop rash (median OS 7.2 months vs 5 months, HR:0.61).
Медианното време до появата на обрива е 10 дни.
The median time to onset of rash was 10 days.
След перорално приложение, максимални плазмени нива на ерлотиниб се получават приблизително 4 часа след приема на пероралната доза.
A fter oral administration, erlotinib peak plasma levels are obtained in approximately 4 hours after oral dosing.
Проучване при нормални здрави доброволци е показало абсолютна бионаличност от 59%.
A study in normal healthy volunteers provided an estimate of the absolute bioavailability of 59%.
В едно проучване при 4 пациенти (3 с недребноклетъчен рак на белия дроб [НДКРБД] и 1 с рак на ларинкса), получавали перорално 150 mg дневно Tarceva, туморните проби при оперативното отстраняване на ден 9 от лечението са показали средни концентрации на ерлотиниб в тумора 1, 185 ng/ g тъкан.
In a study of 4 patients (3 with non-small cell lung cancer [NSCLC], and 1 with laryngeal cancer) receiving 150 mg daily oral doses of Tarceva, tumour samples from surgical excisions on Day 9 of treatment revealed tumour concentrations of erlotinib that averaged 1,185 ng/g of tissue.
Това отговаря на общо средно 63% (граници 5- 161%) от максималните плазмени концентрации, наблюдавани в равновесно състояние.
This corresponded to an overall average of 63% (range 5-161%) of the steady state observed peak plasma concentrations.
Първичните активни метаболити са присъствали в тумора в средни концентрации 160 ng/ g тъкан, което отговаря на общо средно 113% (граници 88- 130%) от максималните плазмени концентрации, наблюдавани в равновесно състояние.
The primary active metabolites were present in tumour at concentrations averaging 160 ng/g tissue, which corresponded to an overall average of 113% (range 88-130%) of the observed steady state peak plasma concentrations.
Ерлотиниб се свързва със серумния албумин и с алфа- 1 кисел гликопротеин (AAG).
Erlotinib binds to serum albumin and alpha-1 acid glycoprotein (AAG).
При човека ерлотиниб се метаболизира в черния дроб от чернодробните цитохроми, предимно CYP3A4 и в по- малка степен от CYP1A2.
Erlotinib is metabolised in the liver by the hepatic cytochromes in humans, primarily CYP3A4 and to a lesser extent by CYP1A2.
14 Идентифицирани са три основни метаболитни пътища:
There are three main metabolic pathways identified:
1) O- деметилиране на всяка странична верига или и на двете, последвано от окисление до карбоксилни киселини; 2) окисление на ацетиленовата група, последвано от хидролиза до арил карбоксилна киселина; и 3) ароматно хидроксилиране на фенил- ацетиленовата група.
1) O-demethylation of either side chain or both, followed by oxidation to the carboxylic acids; 2) oxidation of the acetylene moiety followed by hydrolysis to the aryl carboxylic acid; and 3) aromatic hydroxylation of the phenyl-acetylene moiety.
Първичните метаболити OSI- 420 и OSI- 413 на ерлотиниб, получени при O- деметилиране на всяка странична верига, са имали активност, сравнима с ерлотиниб при неклиничните опити in vitro и при туморни модели in vivo.
The primary metabolites OSI-420 and OSI-413 of erlotinib produced by O-demethylation of either side chain have comparable potency to erlotinib in non-clinical in vitro assays and in vivo tumour models.
Те присъстват в плазмата с нива < 10% от тези на ерлотиниб и показват подобни фармакокинетични свойства като ерлотиниб.
They are present in plasma at levels that are < 10% of erlotinib and display similar pharmacokinetics as erlotinib.
Ерлотиниб се екскретира предимно под формата на метаболити чрез фекалиите (> 90%), като само малко количество се елиминира през бъбреците (приблизително 9%) от пероралната доза.
Erlotinib is excreted predominantly as metabolites via the faeces (> 90%) with renal elimination accounting for only a small amount (approximately 9%) of an oral dose.
Популационен фармакокинетичен анализ на 591 пациенти, получаващи само Tarceva, показва среден видим клирънс от 4, 47 l/ час със средна стойност на полуживот от 36, 2 часа.
A population pharmacokinetic analysis in 591 patients receiving single agent Tarceva shows a mean apparent clearance of 4.47 l/hour with a median half-life of 36.2 hours.
Поради това може да се очаква, че времето за достигане на равновесна плазмена концентрация ще бъде приблизително 7- 8 дни.
Therefore, the time to reach steady state plasma concentration would be expected to occur in approximately 7-8 days.
Факторите от пациента, които са корелирали с фармакокинетиката на ерлотиниб, са били общ серумен билирубин, AAG и тютюнопушене в момента.
Patient factors, which correlated with erlotinib pharmacokinetics, were serum total bilirubin, AAG and current smoking.
Повишените серумни концентрации на общия билирубин и концентрациите на AAG са били свързани с намален клирънс на ерлотиниб.
Increased serum concentrations of total bilirubin and AAG concentrations were associated with a reduced erlotinib clearance.
Геометричната средна стойност на Cmax е била 1056 ng/ mL при непушачите и 689 ng/ mL при пушачите със средно съотношение за пушачи към непушачи от 65, 2% (95% CI:
The geometric mean of the Cmax was 1056 ng/mL in the non-smokers and 689 ng/mL in the smokers with a mean ratio for smokers to non-smokers of 65.2% (95% CI:
44, 3 до 95, 9, p = 0, 031).
44.3 to 95.9, p = 0.031).
Геометричната средна стойност на AUC0- inf е била 18726 ng• h/ mL при непушачите и 6718 ng• h/ mL при пушачите със средно съотношение от 35, 9% (95% CI:
The geometric mean of the AUC0-inf was 18726 ng•h/mL in the non-smokers and 6718 ng•h/mL in the smokers with a mean ratio of 35.9% (95% CI:
23, 7 до 54, 3, p < 0, 0001).
23.7 to 54.3, p < 0.0001).
Геометричната средна стойност на C24h е била 288 ng/ mL при непушачите и 34, 8 ng/ mL при пушачите със средно съотношение от 12, 1% (95% CI:
The geometric mean of the C24h was 288 ng/mL in the non-smokers and 34.8 ng/mL in the smokers with a mean ratio of 12.1% (95% CI:
4, 82 до 30, 2, p = 0, 0001).
4.82 to 30.2, p = 0.0001).
В основно проучване във фаза III при НДКРБД, настоящите пушачи са постигнали най- ниска плазмена концентрация на ерлотиниб в стационарно състояние 0, 65 µg/ mL (n=16), което е било приблизително два пъти по- малко от бивши пушачи или пациенти, които никога не са пушили (1, 28 µg/ mL, n=108).
In the pivotal Phase III NSCLC trial, current smokers achieved erlotinib steady state trough plasma concentration of 0.65 µg/mL (n=16) which was approximately 2-fold less than the former smokers or patients who had never smoked (1.28 µg/mL, n=108).
Този ефект се е придружавал от 24- процентно повишение на привидния плазмен клирънс на ерлотиниб.
In a phase I dose escalation study in NSCLC patients who were
В едно изпитване фаза I с покачващи се дози при пациенти с НДКРБД, които са настоящи пушачи, фармакокинетичните анализи в стационарно състояние показват пропорционално на дозата увеличение на експозицията на ерлотиниб, когато дозата на Tarceva се е повишила от 150 mg до максималната поносима доза от 300 mg.
13 current smokers, pharmacokinetic analyses at steady-state indicated a dose proportional increase in erlotinib exposure when the Tarceva dose was increased from 150 mg to the maximum tolerated dose of 300 mg.
Минималните плазмени концентрации в стационарно състояние при доза от 300 mg при настоящи пушачи в това изпитване са били 1, 22 µg/ mL (n=17).
Steady-state trough plasma concentrations at a 300 mg dose in current smokers in this study was 1.22 µg/mL (n=17).
Въз основа на резултатите от фармакокинетичните изпитвания настоящите пушачи трябва да се посъветват да преустановят пушенето, докато се лекуват с Tarceva, тъй като в противен случай плазмените концентрации може да се намалят.
Based on the results of pharmacokinetic studies, current smokers should be advised to stop smoking while taking Tarceva, as plasma concentrations could be reduced otherwise.
15 фармакокинетичен анализ при прилагане само на едно лекарство.
This analysis demonstrated that covariants affecting erlotinib clearance in patients from the pancreatic study were very similar to those seen in the prior single agent pharmacokinetic analysis.
Едновременното приложение на гемцитабин не е повлияло плазмения клирънс на ерлотиниб.
Co-administration of gemcitabine had no effect on erlotinib plasma clearance.
Не са провеждани специфични изследвания при деца и пациенти в старческа възраст.
There have been no specific studies in paediatric or elderly patients.
При пациенти със солидни тумори и с умерено увредена чернодробна функция (Child- Pugh скор 7- 9) геометричната средна стойност на AUC0- t и Cmax на ерлотиниб е била съответно 27 000 ng• h/ mL и 805 ng/ mL, в сравнение с 29 300 ng• h/ mL и 1 090 ng/ mL при пациенти с нормална чернодробна функция, включително и при пациенти с първичен рак на черния дроб или чернодробни метастази.
In patients with solid tumours and with moderately impaired hepatic function (Child-Pugh score 7-9), geometric mean erlotinib AUC0-t and Cmax was 27000 ng•h/mL and 805 ng/mL, respectively, as compared to 29300 ng•h/mL and 1090 ng/mL in patients with adequate hepatic function including patients with primary liver cancer or hepatic metastases.
Въпреки че стойността на Cmax е била статистически значимо по- ниска при пациенти с умерено чернодробно увреждане, тази разлика не се счита клинично значима.
Although the Cmax was statistically significant lower in moderately hepatic impaired patients, this difference is not considered clinically relevant.
При популационния фармакокинетичен анализ повишените серумни концентрации на общия билирубин са били свързани с по- бавна скорост на клирънс на ерлотиниб.
In population pharmacokinetic analysis, increased serum concentrations of total bilirubin were associated with a slower rate of erlotinib clearance.
При популационния фармакокинетичен анализ не е наблюдавана клинично значима връзка между клирънса на ерлотиниб и креатининовия клирънс, но няма данни за пациенти с креатининов клирънс < 15 ml/ мин.
In population pharmacokinetic analysis, no clinically significant relationship was observed between erlotinib clearance and creatinine clearance, but there are no data available for patients with creatinine clearance < 15 ml/min.
Ефектите при хронично третиране, наблюдавани при най- малко един животински вид или изследване, включват ефекти върху роговицата (атрофия, улцерация), кожата (фоликуларна дегенерация и възпаление, зачервяване и алопеция), яйчниците (атрофия), черния дроб (чернодробна некроза), бъбреците (бъбречна папиларна некроза и дилатация на тубулите) и на стомашно- чревния тракт (забавено изпразване на стомаха и диария).
Chronic dosing effects observed in at least one animal species or study included effects on the cornea (atrophy, ulceration), skin (follicular degeneration and inflammation, redness, and alopecia), ovary (atrophy), liver (liver necrosis), kidney (renal papillary necrosis and tubular dilatation), and gastrointestinal tract (delayed gastric emptying and diarrhoea).
Тези находки са наблюдавани при експозиция доста под клинично значимата.
These findings were observed at exposures well below clinically relevant exposures
От начина на действие на ерлотиниб може да се заключи, че той може да бъде потенциален тератоген.
Based on the mode of action, erlotinib, has the potential to be a teratogen.
Данни от тестовете за репродуктивна токсичност върху плъхове и зайци в дози, близки до максимално поносимите и/ или дози, токсични за майката, са показали репродуктивна токсичност (ембриотоксичност при плъхове, ембрионални резорбции и фетотоксичност при зайци) и увреждане на развитието (намаление на растежа на малките и на преживяемостта при плъхове), но продуктът няма тератогенен ефект и не уврежда фертилитета.
Data from reproductive toxicology tests in rats and rabbits at doses near the maximum tolerated dose and/or maternally toxic doses showed reproductive (embryotoxicity in rats, embryo resorption and foetotoxicity in rabbits) and developmental (decrease in pup growth and survival in rats) toxicity, but was not teratogenic and did not impair fertility.
Ерлотиниб няма генотоксичен ефект при изследване с конвенционалните тестове.
Erlotinib tested negative in conventional genotoxicity studies.
Не са провеждани изследвания за карциногенност.
Carcinogenicity studies have not been performed.
Ядро на таблетката: лактоза монохидрат микрокристална целулоза (E460) натриев нишестен гликолат тип А
Lactose monohydrate Cellulose, microcrystalline (E460) Sodium starch glycolate Type A Sodium laurilsulfate Magnesium stearate (E470 b)
16 натриев лаурилсулфат магнезиев стеарат (E470 b)
Hydroxypropyl cellulose (E463) Titanium dioxide (E171) Macrogol Hypromellose (E464)
Обвивка на таблетката: хидроксипропил целулоза (E463) титанов диоксид (E171) макрогол хипромелоза (E464)
Printing ink yellow:
Жълто печатарско мастило: шеллак (E904) железен оксид жълт (E172)
Shellac (E904) Iron oxide yellow (E172)
EU/ 1/ 05/ 311/ 001
EU/1/05/311/001
19 септември 2005
19 September 2005
17 1.
16 1.
Tarceva 100 mg Една филмирана таблетка съдържа 100 mg eрлотиниб (като ерлотиниб хидрохлорид).
Tarceva 100 mg One film-coated tablet contains 100 mg erlotinib (as erlotinib hydrochloride).
Филмирана таблетка Бели до жълтеникави, кръгли, двойно изпъкнали таблетки с надпис ‘ Tarceva 100 ’ и лого, отпечатани в сиво от едната страна.
Film-coated tablet White to yellowish, round, biconvex tablets with ‘Tarceva 100’ and logo printed in grey on one side.
18 Рак на панкреаса:
Pancreatic cancer: