natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Има отделни съобщения за поява на екстрапирамидни симптоми и хореоатетоза при пациенти без това съпътстващо заболяване.
There have been reports that lamotrigine may worsen parkinsonian symptoms in patients with pre-existing Parkinson’ s disease, and isolated reports of extrapyramidal effects and choreoathetosis in patients without this underlying condition.
Нарушения на очите По време на клинични изпитвания, при които ламотрижин е прилаган като монотерапия:
Eye disorders During monotherapy clinical trials:
диплопия, замъглено зрение. конюнктивит.
diplopia, blurred vision. conjunctivitis.
Стомашно- чревни нарушения По време на клинични изпитвания, при които ламотрижин е прилаган като монотерапия:
Gastrointestinal disorders During monotherapy clinical trials:
Чести:
64 Common:
гадене, повръщане. диария.
nausea, vomiting. diarrhoea.
кожен обрив. синдром на Stevens– Johnson. токсична епидермална некролиза.
Stevens– Johnson Syndrome. toxic epidermal necrolysis.
При проведените двойно- слепи допълнителни клинични изпитвания при възрастни, се установяват обриви при 10% от пациентите, приемащи ламотрижин и при 5% от пациентите, приемащи плацебо.
In double-blind, adjunctive clinical trials in adults, skin rashes occurred in up to 10% of patients taking lamotrigine and in 5% of patients taking placebo.
Развитието на обриви води до спиране на приема на ламотрижин при 2% от пациентите.
The skin rashes led to the withdrawal of lamotrigine treatment in 2% of patients.
Обривът, в повечето случаи макулопапулозен, се развива през първите осем седмици от началото на лечението, като преминава след спиране на приема на Lamictal (вж. точка 4. 4).
The rash, usually maculopapular in appearance, generally appears within eight weeks of starting treatment and resolves on withdrawal of Lamictal (see section 4.4).
Съобщавани са животозастрашаващи обриви, включително синдром на Stevens- Johnson и токсична епидермална некролиза (синдром на Lyell).
Serious potentially life-threatening skin rashes, including Stevens– Johnson syndrome and toxic epidermal necrolysis (Lyell’ s Syndrome) have been reported.
Въпреки това, при някои пациенти се развиват необратими цикатрикси, също така има редки случаи на летален изход (вж. точка 4. 4).
Although the majority recover on withdrawal of lamotrigine treatment, some patients experience irreversible scarring and there have been rare cases of associated death (see section 4.4).
- прием на високи начални дози ламотрижин и превишаване на препоръчаната доза за
- high initial doses of lamotrigine and exceeding the recommended dose escalation of
повишаване на ламотрижин (вж. точка 4. 2)
lamotrigine therapy (see section 4.2)
- едновременно прилагане на валпроат (вж. точка 4. 2).
- concomitant use of valproate (see section 4.2).
Има съобщения за поява на обрив като част от синдром на свръхчувствителност, свързан с разнообразни системни симптоми (вж.
Rash has also been reported as part of a hypersensitivity syndrome associated with a variable pattern of systemic symptoms (see Immune system disorders**).
Нарушения на мускулно- скелетната система и съединителната тъкан Много редки:
Musculoskeletal and connective tissue disorders Very rare:
Общи нарушения и ефекти на мястото на приложение Чести:
General disorders Common:
уморяемост.
and administration site conditions tiredness.
При определяне на цялостния профил на безопасност на ламотрижин посочените по- долу нежелани лекарствени реакции трябва да се разглеждат заедно с тези, които са наблюдавани при епилепсия.
The undesirable effects below should be considered alongside those seen in epilepsy for an overall safety profile of lamotrigine.
Нарушения на нервната система По време на клинични изпитвания при биполярно разстройство:
Nervous system disorders During bipolar disorder clinical trials:
главоболие. възбуда, сънливост, замайване.
headache. agitation, somnolence, dizziness.
нарушения
Gastrointestinal disorders During bipolar disorder clinical trials:
Нарушения на кожата и подкожната тъкан По време на клинични изпитвания при биполярно разстройство:
Skin and subcutaneous tissue disorders During bipolar disorder clinical trials:
кожен обрив. синдром на Stevens– Johnson.
Stevens– Johnson Syndrome.
От всички изпитвания (контролирани и неконтролирани) с ламотрижин при биполярно разстройство кожни обриви са наблюдавани при 12% от пациентите на ламотрижин.
When all bipolar disorder studies (controlled and uncontrolled) conducted with lamotrigine are considered, skin rashes occurred in 12% of patients on lamotrigine.
Докато при контролираните изпитвания при пациенти с биполярно разстройство кожни обриви са наблюдавани при 8% от пациентите, приемащи ламотрижин и при 6% от пациентите, приемащи плацебо.
Whereas, in controlled clinical trials with bipolar disorder patients, skin rashes occurred in 8% of patients taking lamotrigine and in 6% of patients taking placebo.
Нарушения на мускулно- скелетната система и съединителната тъкан По време на клинични изпитвания при биполярно разстройство:
Musculoskeletal and connective tissue disorders During bipolar disorder clinical trials:
Общи нарушения и ефекти на мястото на приложение По време на клинични изпитвания при биполярно разстройство:
General disorders and administration site conditions During bipolar disorder clinical trials:
Съобщавани са случайни предозирания с дози 10 до 20 пъти по- големи от максималната терапевтична доза.
Acute ingestion of doses in excess of 10 to 20 times the maximum therapeutic dose has been reported.
При шест доброволци с бъбречна недостатъчност, 20% от ламотрижина са били отстранени от организма по време на 4- часовата хемодиализна сесия (вж. точка 5. 2).
In six volunteers with kidney failure, 20% of the lamotrigine was removed from the body during a 4-hour haemodialysis session (see section 5.2).
Фармакотерапевтична група: други антиепилептични лекарства, ATC код:
Pharmacotherapeutic group: other antiepileptics, ATC code:
N03AX09.
N03AX09.
Резултатите от фармакологичните проучвания показват, че ламотрижин е употреба - и волтаж - зависим блокер на волтаж- активираните натриевите канали.
The results of pharmacological studies suggest that lamotrigine is a use- and voltage-dependent blocker of voltage gated sodium channels.
За разлика от това механизмите, по които ламотрижин оказва терапевтичен ефект при биполярно разстройство не са установени, въпреки че се отдава значение на повлияването на волтаж - активираните натриеви канали.
In contrast, the mechanisms by which lamotrigine exerts its therapeutic action in bipolar disorder have not been established, although interaction with voltage gated sodium channels is likely to be important.
При изследвания за оценка на ефекта на лекарствата върху централната нервна система установените ефекти от прилагане на 240 mg ламотрижин на здрави доброволци, са били подобни на тези за плацебо.
In tests designed to evaluate the central nervous system effects of medicinal products, the results obtained using doses of 240 mg lamotrigine administered to healthy volunteers did not differ from
От друга страна след прилагане на 1 000 mg фенитоин или 10 mg диазепам се установяват значително нарушаване на фината зрителна двигателна координация, движенията на очите, равновесието и субективни ефекти на седиране.
66 placebo, whereas both 1000 mg phenytoin and 10 mg diazepam each significantly impaired fine visual motor co-ordination and eye movements, increased body sway and produced subjective sedative effects.
От друга страна след прилагане на ламотрижин в дози от 150 mg и 300 mg установените ефекти са подобни на тези при прием на плацебо.
In another study, single oral doses of 600 mg carbamazepine significantly impaired fine visual motor co-ordination and eye movements, while increasing both body sway and heart rate, whereas results with lamotrigine at doses of 150 mg and 300 mg did not differ from placebo.
Ефикасността и безопасността при комбинирана терапия на парциални припадъци при пациенти на възраст от 1 до 24 месеца са оценени в едно малко, двойно- сляпо, плацебо- контролирано изпитване до отпадане.
The efficacy and safety of adjunctive therapy in partial seizures in patients aged 1 to 24 months has been evaluated in a small double-blind placebo-controlled withdrawal study.
Ламотрижин таблетки от 2 mg са най- малкото налично количество на активното вещество в една таблетка и затова стандартната схема на дозиране е адаптирана в някои случаи по време на етапа на титрирането (например чрез прилагане на една таблетка от 2 mg през ден, когато изчислената доза е по- малка от 2 mg).
Lamotrigine 2 mg tablets are the lowest strength available, therefore the standard dosing schedule was adapted in some cases during the titration phase (for example, by administering a 2 mg tablet on alternate days when the calculated dose was less than 2 mg).
В края на 2- рата седмица от титрирането са измерени серумните нива и последващата доза е намалена или не е повишена, ако концентрацията надвишава 0, 41 µg/ ml, очакваната концентрация при възрастни по това време.
Serum levels were measured at the end of week 2 of titration and the subsequent dose either reduced or not increased if the concentration exceeded 0.41 µg/ mL, the expected concentration in adults at this time point.
Тридесет и осем респондери (> 40% намаляване на честотата на припадъците) са рандомизирани на плацебо или да продължат на ламотрижин.
Thirty-eight responders (> 40% decrease in seizure frequency) were randomised to placebo or continuation of lamotrigine.
Процентът на лицата, при които терапията е неуспешна е 84% (16/ 19 лица) при плацебо- рамото и 58% (11/ 19 лица) при рамото на ламотрижин.
The proportion of subjects with treatment failure was 84% (16/ 19 subjects) in the placebo arm and 58% (11/ 19 subjects) in the lamotrigine arm.
Разликата не е статистически значима:
The difference was not statistically significant:
26, 3%, CI95% - 2, 6% < > 50, 2%, p=0, 07.
26.3%, CI95% -2.6 %< > 50.2%, p=0.07.
Общо 256 лица на възраст от 1 до 24 месеца с експозиция на ламотрижин в дозов интервал от 1 до 15 mg/ kg/ ден за до 72 седмици.
A total of 256 subjects between 1 to 24 months of age have been exposed to lamotrigine in the dose range 1 to 15 mg/ kg/ day for up to 72 weeks.
Профилът на безопасност на ламотрижин при деца на възраст от 1 месец до 2 години е подобен на този при по- големи деца, с изключение на това, че клинично значимо влошаване на припадъците (> =50%) е докладвано по- често при деца на възраст под 2 години (26%) в сравнение с по- големите деца (14%).
The safety profile of lamotrigine in children aged 1 month to 2 years was similar to that in older children except that clinically significant worsening of seizures (> =50%) was reported more often in children under 2 years of age (26%) as compared to older children (14%).
66 Клинична ефикасност и безопасност при синдрома на Lennox- Gastaut
Clinical efficacy and safety in Lennox-Gastaut syndrome
Няма данни за монотерапия при припадъци, свързани със синдрома на Lennox- Gastaut.
There are no data for monotherapy in seizures associated with Lennox-Gastaut syndrome.
Проучването SCAB20003 е мултицентрово, двойно- сляпо, двойно- заслепено, плацебо и литий - контролирано, рандомизирано, с фиксирана доза за оценка на дългосрочната превенция на релапс и повторна поява на депресия и/ или мания при пациенти с биполярно I разстройство, които наскоро или в момента на изпитването са били в голям депресивен епизод.
Study SCAB2003 was a multicentre, double-blind, double dummy, placebo and lithium-controlled, randomised fixed dose evaluation of the long-term prevention of relapse and recurrence of depression and/ or mania in patients with bipolar I disorder who had recently or were currently experiencing a major depressive episode.
След стабилизиране с монотерапия с ламотрижин или с комбинирана терапия пациентите са били рандомизирани в една от петте групи на лечение: ламотрижин (50, 200, 400 mg на ден), литий (серумни нива от 0, 8 до 1, 1 mMol/ l) или плацебо за максимум 76 седмици (18 месеца).
Once stabilised using lamotrigine monotherapy or adjunctive therapy, patients were randomly assigned into one of five treatment groups: lamotrigine (50, 200, 400 mg/ day), lithium (serum levels of 0.8 to 1.1 mMol/ L) or placebo for a maximum of 76 weeks (18 months).
Проучването SCAB2006 е било с подобен дизайн като проучването SCAB2003, но се различава от SCAB2003 по оценката на флексибилна доза ламотрижин (100 до 400 mg/ ден) и включва пациенти с биполярно I разстройство, които са имали наскоро или в момента са в маниен епизод.
Study SCAB2006 had a similar design as study SCAB2003, but differed from study SCAB2003 in evaluating a flexible dose of lamotrigine (100 to 400 mg/ day) and including patients with bipolar I disorder who had recently or were currently experiencing a manic episode.
Таблица 7:
67 Table 7:
Резюме на резултатите от пручванията, изследващи ефикасността на ламотрижин при превенцията на епизоди на промяна на настроението при пациенти с биполярно I разстройство
Summary of results from studies investigating the efficacy of lamotrigine in the prevention of mood episodes in patients with bipolar I disorder
‘ Дял ’ на пациентите без събитие на седмица 76
‘ Proportion’ of patients being event free at week 76
Проучване SCAB2003 Биполярно I
Study SCAB2003 Bipolar I
Голям маниен епизод
Major manic episode
Ламотрижин
Lamotrigine Lithium
Плацебо Ламотрижин
Placebo Lamotrigine Lithium
Литий
Placebo
Без намеса p- value логаритмично трансформиран ренков тест (Log rank test)
Intervention free p-value Log rank test
0, 22 0, 004
0.22 0.21 0.004 0.006
0, 21 0, 006
0.12 0.17 0.24 - 0.023 0.006
0, 12 0, 17 - 0, 023
0.04 -
0, 24 0, 006
Depression free
0, 04 -
0.51 0.46
Без депресия p- value логаритмично трансформиран ренков тест (Log rank test)
0.41 0.82
0, 51 0, 047
0.71
0, 46 0, 209
0.40
0, 41 0, 82 - 0, 015
p-value Log rank
0, 71 0, 167
0.047
0, 40 -
0.209 -
Без мания
-value Log rank 0.047 0.209 -
0, 70
0.015
0, 86
0.167
0, 67
-
0, 53
test
0, 64
Free of mania p-value Log rank test
p- value
0.70 0.339
0, 026
0.86 0.026
- value 0, 339 0, 026 -
0.67 -
0, 280
0.53 0.280
0, 006
0.64 0.006
-
0.37 -
67 При анализи, подкрепящи времето до първия депресивен епизод и времето до първия маниен/ хипоманиен или смесен епизод, лекуваните с ламотрижин пациенти са имали значимо по - дълги времена до първи депресивен епизод в сравнение с пациентите на плацебо, и разликата в третирането не е имала статистическа значимост по отношение на времето до маниен/ хипоманиен или смесени епизоди.
In supportive analyses of time to first depressive episode and time to first manic/ hypomanic or mixed episode, the lamotrigine-treated patients had significantly longer times to first depressive episode than placebo patients, and the treatment difference with respect to time to manic/ hypomanic or mixed episodes was not statistically significant.
Честотата на суицидните идеи и поведение е оценена в сборен анализ на плацебо- контролираните клинични изпитвания с ламотрижин, включващи общо 6 467 пациенти, приемащи ламотрижин по различни показания.
The incidence of suicidal ideation and behaviour was evaluated in a pooled analysis of placebo-controlled clinical trials with lamotrigine involving a total of 6467 patients from a number of indications.
В подгрупата на изпитванията при биполярно разстройство честотата на събитията е била числено, но не статистически значимо по- голяма при ламотрижин (29/ 1212 [2, 4%]) в сравнение с плацебо (19/ 1054 [1, 8%]).
In the subset of bipolar disorder trials, the rate of events was numerically, but not statistically significantly, greater for lamotrigine (29/ 1212 [2.4%]) compared with placebo (19/ 1054 [1.8%]).
При сборния анализ на психиатричните показания, събитията са били по- чести в първия месец от лечението при пациенти, приемащи ламотрижин.
In a pooled analysis of psychiatric indications, events were more common in the first month of treatment, in patients taking lamotrigine.
Поведенческите събития са били по- чести при мъжете.
Behavioural events were more common in males.
Въпреки че, броят на събитията, свързани със суицидни идеи и поведение е бил твърде малък (6/ 1073 [0, 6%] при ламотрижин и 2/ 805 [0, 3%] при плацебо), за да позволи дефинитивно сравнение между третираните групи, съобщената относителна честота в този анализ на ламотрижин съвпада със съобщения клас- специфичен ефект за АЕЛ (вж. точка 4. 4).
Although the number of suicidal ideation and behaviour events was too low (6/ 1073 [0.6%] on lamotrigine and 2/ 805 [0.3%] on placebo) to allow a definitive comparison between treatment groups, the relative rate reported from this lamotrigine analysis is consistent with the reported class effect for AEDs (see section 4.4).
Ефектът на многократното прилагане на ламотрижин (до 400 mg/ ден) върху сърдечната проводимост, оценена чрез ЕКГ с 12 отвеждания, е изследван при изпитване върху здрави възрастни доброволци.
A study in healthy adult volunteers evaluated the effect of repeat doses of lamotrigine (up to 400 mg/ day) on cardiac conduction, as assessed by 12-lead ECG.
5. 2 Фармакокинетични свойства
68 5.2 Pharmacokinetic properties
Върхови плазмени концентрации се достигат приблизително 2, 5 часа след перорално приложение на ламотрижин.
Peak plasma concentrations occur approximately 2.5 hours after oral administration of lamotrigine.
Свързването с плазмените протеини е приблизително 55%.
Binding to plasma proteins is about 55%; it is very unlikely that displacement from plasma proteins would result in toxicity.
Обемът на разпределение е от 0, 92 до 1, 22 l/ kg.
The volume of distribution is 0.92 to 1.22 L/ kg.
Ламотрижин се метаболизира от ензимите УДФ- глюкуронил трансферази.
UDP-glucuronyl transferases have been identified as the enzymes responsible for metabolism of lamotrigine.
Няма доказателства за влияние на ламотрижин върху фармакокинетиката на други АЕЛ.
Lamotrigine induces its own metabolism to a modest extent depending on dose.
Не се очакват взаимодействия между ламотрижин и лекарствените продукти, които се метаболизират от цитохром Р450 ензимите.
However, there is no evidence that lamotrigine affects the pharmacokinetics of other AEDs and data suggest that interactions between lamotrigine and medicinal products metabolised by cytochrome P450 enzymes are unlikely to occur.
Плазменият клирънс при здрави лица е приблизително 30 mL/ min.
The apparent plasma clearance in healthy subjects is approximately 30 mL/ min.
Клирънсът на ламотрижин е предимно чрез метаболизиране с последващо елиминиране под формата на глюкуронид- конюгат с урината.
Clearance of lamotrigine is primarily metabolic with subsequent elimination of glucuronide-conjugated material in urine.
По- малко от 10% от ламотрижин се екскретират непроменени с урината.
Less than 10% is excreted unchanged in the urine.
Само около 2% се екскретират с фецеса.
Only about 2% of lamotrigine-related material is excreted in faeces.
При едновременно прилагане с лекарства, които активират глюкуронирането, като карбамазепин и фенитоин, средното време на полуживот на ламотрижин се редуцира приблизително до 14 часа, също така, при съвместно прилагане с валпроат, се удължава средно приблизително до 70 часа (вж. точка 4. 2).
Mean half-life is reduced to approximately 14 hours when given with glucuronidation-inducing medicinal products such as carbamazepine and phenytoin and is increased to a mean of approximately 70 hours when co-administered with valproate alone (see section 4.2).
Фармакокинетиката на ламотрижин е линейна до 450 mg – най- високата еднократна изпитвана доза.
The pharmacokinetics of lamotrigine are linear up to 450 mg, the highest single dose tested.
Деца При определяне на клирънса спрямо телесното тегло, при деца се установяват по- високи стойности от тези при възрастни, като най- високи са при лица под 5 години.
Children Clearance adjusted for body weight is higher in children than in adults with the highest values in children under five years.
Времето на полуживот на ламотрижин при деца най- общо е по- малко от това при възрастни като средната стойност е приблизително 7 часа при прилагане с лекарствени продукти, които индуцират ензимни системи като карбамазепин и фенитоин и се удължава до средни стойности от 45 до 50 часа при едновременно прилагане само с валпроат (вж. точка 4. 2).
The half-life of lamotrigine is generally shorter in children than in adults with a mean value of approximately 7 hours when given with enzyme-inducing medicinal products such as carbamazepine and phenytoin and increasing to mean values of 45 to 50 hours when co-administered with valproate alone (see section 4.2).
При 143 педиатрични пациенти на възраст от 2 до 26 месеца, тежащи от 3 до 16 kg, клирънсът е намален в сравнение с по- големи деца със същото телесно тегло, приемащи подобни перорални дози на kg телесно тегло като децата, по- големи от 2 години.
69 Infants aged 2 to 26 months In 143 paediatric patients aged 2 to 26 months, weighing 3 to 16 kg, clearance was reduced compared to older children with the same body weight, receiving similar oral doses per kg body weight as children older than 2 years.
Средното време на полуживот е изчислено на 23 часа при децата на възраст под 26 месеца, които са на терапия с ензимни индуктори, на 136 часа при едновременно прилагане с валпроат и на 38 часа при лица, лекувани без ензимни индуктори/ инхибитори.
The mean half-life was estimated at 23 hours in infants younger than 26 months on enzyme-inducing therapy, 136 hours when co-administered with valproate and 38 hours in subjects treated without enzyme inducers/ inhibitors.
Интериндивидуалната вариабилност на пероралния клирънс е по- голяма в групата на педиатричните пациенти на 2 до 26 месеца (47%).
The inter-individual variability for oral clearance was high in the group of paediatric patients of 2 to 26 months (47%).
Предполагаемите нива на серумна концентрация при деца от 2 до 26 месеца като цяло са в същия интервал като при по- големите деца, въпреки че при някои деца с телесно тегло под 10 kg може да се установят по- високи Cmax нива.
The predicted serum concentration levels in children of 2 to 26 months were in general in the same range as those in older children, though higher Cmax levels are likely to be observed in some children with a body weight below 10 kg.
При оценка на резултатите не се установяват клинично значими промени в клирънса на ламотрижин.
Elderly Results of a population pharmacokinetic analysis including both young and elderly patients with epilepsy, enrolled in the same trials, indicated that the clearance of lamotrigine did not change to a clinically relevant extent.
При прием на еднократна доза се установяват с 12% по- ниски стойности на привидния клирънс, като съответно за 20 годишна възраст са около 35 ml/ min, докато при пациенти на 70 годишна възраст са 31 ml/ min.
After single doses apparent clearance decreased by 12% from 35 mL/ min at age 20 to 31 mL/ min at 70 years.
Проведени са и проучвания на
The decrease after 48 weeks of treatment was 10% from 41 to 37 mL/ min between the young and elderly groups.
69 фармакокинетиката на ламотрижин след еднократен прием на 150 mg при 12 здрави лица в старческа възраст.
In addition, pharmacokinetics of lamotrigine was studied in 12 healthy elderly subjects following a 150 mg single dose.
Средните стойности на клирънса при тези пациенти (0, 39 ml/ min/ kg) са в рамките на стойностите (0, 31 до 0, 65 ml/ min/ kg), установени след проведени девет клинични изследвания при възрастни (които не са в старческа възраст), след прилагане на единични дози от 30 до 450 mg.
The mean clearance in the elderly (0.39 mL/ min/ kg) lies within the range of the mean clearance values (0.31 to 0.65 mL/ min/ kg) obtained in nine studies with non-elderly adults after single doses of 30 to 450 mg.
Бъбречно увреждане На дванадесет доброволци с хронична бъбречна недостатъчност и на други шест пациенти на хемодиализа е била приложена еднократна доза от 100 mg ламотрижин.
Renal impairment Twelve volunteers with chronic renal failure, and another six individuals undergoing hemodialysis were each given a single 100 mg dose of lamotrigine.