natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Въпреки че ефект върху QTcF е бил наблюдаван на 3- тия ден, 24 часа след въвеждането (т. е. при терапевтична плазмена концентрация, очаквана след препоръчваната начална доза от 50 mg) при метода на базална корекция в рамките на деня, клиничната значимост на тази находка не е ясна.
Although an effect on QTcF was observed on Day 3 at 24 hours post-dose (i. e. at therapeutic plasma concentration expected after the recommended starting dose of 50 mg) with the within-day baseline correction method, the clinical significance of this finding is unclear.
С помощта на подробни серийни ЕКГ записи, направени по време, отговарящо на терапевтичната или по- голяма от терапевтичната експозиция, при нито един от пациентите от подлежащата на оценка или ITT популациите не е наблюдавано развитие на удължаване на QTc, което се счита за “ тежко ” (т. е. равно на или по- голямо от Степен 3 по CTCAE, версия 3. 0).
Using comprehensive serial ECG assessments at times corresponding to either therapeutic or greater than therapeutic exposures, none of the patients in the evaluable or ITT populations were observed to develop QTc prolongation considered as “ severe” (i. e. equal to or greater than Grade 3 by CTCAE version 3.0).
5 При терапевтични плазмени концентрации, максималната средна промяна на QTcF (корекция на Frederica) спрямо изходната стойност е била 9, 6 msec (90% СІ 15, 1 msec).
At therapeutic plasma concentrations, the maximum QTcF (Frederica’ s correction) mean change from baseline was 9.6 msec (90% CI 15.1msec).
При концентрации приблизително двойно по- големи от терапевтичната, максималната промяна на QTcF спрямо изходната стойност е била 15, 4 msec (90% CI 22, 4 msec).
At approximately twice therapeutic concentrations, the maximum QTcF change from baseline was 15.4 msec (90% CI 22.4 msec).
Моксифлоксацин (400 mg), използван като позитивна контрола, е показал максимална средна промяна на QTcF спрямо изходната стойност 5, 6 msec.
Moxifloxacin (400 mg) used as a positive control showed a 5.6 msec maximum mean QTcF change from baseline.
При нито един пациент не е наблюдаван ефект върху QTc- интервала по - голям от Степен 2 (по CTCAE, версия 3. 0).
No subjects experienced an effect on the QTc inteval greater than Grade 2 (CTCAE version 3.0).
Нито един пациент не е получил сърдечна аритмия.
No patient presented with a cardiac arrhythmia.
Удължаването на QT- интервала може да доведе до увеличен риск от камерни аритмии, включително Torsade de pointes.
QT interval prolongation may lead to an increased risk of ventricular arrhythmias including Torsade de pointes.
Torsade de pointes е наблюдавано при < 0, 1% от пациентите с експозиция на SUTENT.
Torsade de pointes has been observed in < 0.1% of SUTENT-exposed patients.
SUTENT трябва да се използва с повишено внимание при пациенти с известна анамнеза за удължаване на QT- интервала, пациенти, приемащи антиаритмични лекарства или пациенти със съответно предшестващо сърдечно заболяване, брадикардия или електролитни нарушения.
SUTENT should be used with caution in patients with a known history of QT interval prolongation, patients who are taking antiarrhythmics, or patients with relevant pre-existing cardiac disease, bradycardia, or electrolyte disturbances.
Едновременно лечение с мощни инхибитори на CYP3A4, което може да повиши плазмените концентрации на сунитиниб, трябва да бъде използвано внимателно и дозата на SUTENT да бъде намалена (вж. точка 4. 2 и 4. 5).
Concomitant treatment with potent CYP3A4 inhibitors, which may increase sunitinib plasma concentrations, should be used with caution and the dose of SUTENT reduced (see Section 4.2 and 4.5).
Случаи на венозна тромбоемболия Събития на венозна тромбоемболия, свързани с лечението, са съобщени при приблизително 1, 0% от пациентите със солидни тумори, които са приемали SUTENT в клинични изпитвания, включително GIST и MRCC.
Venous Thromboembolic Events Treatment-related venous thromboembolic events were reported in approximately 1.0% of patients with solid tumours who received SUTENT on clinical trials, including GIST and MRCC.
Седем пациента (3%) на SUTENT и нито един на плацебо вGIST проучване фаза 3 са имали венозни тромбоемболични събития; пет от седемте са били с дълбока венозна тромбоза (ДВТ) от 3 степен, а при двама са били от 1 или 2 степен.
5 Seven patients (3%) on SUTENT and none on placebo in a phase 3 GIST study experienced venous thromboembolic events; five of the seven were Grade 3 deep venous thrombosis (DVT) and two were Grade 1 or 2.
Седем пациента (1, 9%), приемащи SUTENT в проучване фаза 3 при нелекуван MRCC и четири пациента (2%) в двете проучвания при цитокин- рефрактерен MRCC са съобщили за венозни тромбоемболични събития, свързани с лечението.
Seven patients (1.9%) receiving SUTENT in the phase 3 treatment-naïve MRCC study and four patients (2%) on the two cytokine-refractory MRCC studies had treatment-related venous thromboembolic events reported.
Шест от тези пациенти имаха белодробна емболия, един от степен 3 и пет от степен 4, и петима от тези пациента имаха ДВТ, един от степен 1 и един от степен 2, и трима от степен 3.
Six of these patients had pulmonary embolisms, one was Grade 3 and five were Grade 4, and five of these patients had DVT, one each with Grade 1 and 2, and three with Grade 3.
При нелекувани до момента пациенти с MRCC, приемащи IFN- α, се проявиха шест (2%) венозни тромбоемболични събития, един пациент (< 1%) имаше ДВТ от степен 3 и пет пациента (1%) имаха белодробна емболия, един със степен 1 и четирима със степен 4.
In treatment-naïve MRCC patients receiving IFN-α, six (2%) venous thromboembolic events occurred; one patient (< 1%) experienced a Grade 3 DVT and five patients (1%) had pulmonary embolisms, one with Grade 1 and four with Grade 4.
Няма докладвани случаи с фатален изход при регистрационните проучвания при GIST и MRCC.
No cases with fatal outcome were reported in GIST and MRCC registrational studies.
Случаи с фатален изход са наблюдавани в пост- маркетингови условия (вж. респираторни събития и точка 4. 8).
Cases with fatal out- come had been observed in post-marketing setting (see respiratory events and section 4.8).
Респираторни събития Пациентите, при което е наблюдавана белодробна емболия през предходните 12 месеца, са изключени от клинични проучвания със SUTENT.
Respiratory events Patients who presented with pulmonary embolism within the previous 12 months were excluded from SUTENT clinical studies.
При пациенти, които са приемали SUTENT в регистрационни проучвания фаза 3, свързани с лечението белодробни събития (напр. диспнея, плеврален излив, белодробна емболия или белодробен оток) са съобщени при около 5% от пациентите с GIST и приблизително 14% от пациентите с MRCC.
In patients who received SUTENT in Phase 3 registrational studies, treatment-related pulmonary events (i. e. dyspnoea, pleural effusion, pulmonary embolism or pulmonary oedema) were reported in approximately 5% of patients with GIST and in approximately 14% of patients with MRCC.
Съобщени са редки случаи с фатален изход.
Rare cases with fatal outcome were reported.
При приблизително 8% от пациентите със солидни тумори, включително GIST и MRCC, които са получавали SUTENT в клинични изпитвания са наблюдавани белодробни събития, свързани с лечението.
Approximately 8% of patients with solid tumours, including GIST and MRCC, who received SUTENT in clinical trials experienced treatment-related pulmonary events.
Случаи на белодробна емболия са наблюдавани при приблизително 1, 3% от пациентите с GIST и при приблизително 0, 8% от пациентите с MRCC, които са приемали SUTENT в клинични проучвания фаза 3 (вж. точка 4. 4 – Случаи на венозна тромбоемболия).
Cases of Pulmonary embolism were observed in approximately 1.3% of patients with GIST and in approximately 0.8% of patients with MRCC, who received Sutent in Phase 3 studies (see section 4.4 - Venous Thromboembolic Events).
Всички пациенти трябва да бъдат наблюдавани внимателно за признаци и симптоми на тирeоидна дисфункция по време на лечението със сунитиниб.
Thyroid Dysfunction Baseline laboratory measurement of thyroid function is recommended, and patients with hypothyroidism or hyperthyroidism should be treated as per standard medical practice prior to the start of sunitinib treatment.
На пациенти с признаци и/ или симптоми,
All patients should be observed closely for signs and symptoms of thyroid dysfunction on sunitinib treatment.
6 предполагащи тирeоидна дисфункция, трябва да се направи лабораторен контрол на функцията на щитовидната жлеза и да бъдат лекувани според стандартната медицинска практика.
Patients with signs and/ or symptoms suggestive of thyroid dysfunction should have laboratory monitoring of thyroid function performed and be treated as per standard medical practice.
Хипотиреоидизъм е бил съобщен като нежелано събитие при 7 пациента (4%) в двете проучвания при рефрактерeн на цитокин MRCC; при девет пациента (2%) на SUTENT и един пациент (< 1%) в рамото на IFN- α в проучването при нелекуван до момента MRCC.
Hypothyroidism was reported as an adverse event in 7 patients (4%) across the two cytokine-refractory MRCC studies; in nine patients (2%) on SUTENT and one patient (< 1%) in the IFN-α arm in the treatment- naïve MRCC study.
В допълнение повишавания на TSH са били съобщени при 4 пациента (2%) с цитокин - рефрактерен MRCC.
Additionally, TSH elevations were reported in 4 cytokine-refractory MRCC patients (2%).
Взети заедно, 7% от MRCC пациентите са имали или клинично, или лабораторно доказателство за възникнал в следствие от лечението хипотиреоидизъм.
Overall, 7% of the MRCC population had either clinical or laboratory evidence of treatment-emergent hypothyroidism.
Възникнал в следствие от лечението хипотиреоидизъм е бил установен при 8 пациента с GIST (4%), лекувани със SUTENT, спрямо 1 (1%) на плацебо.
Treatment-emergent acquired hypothyroidism was noted in 8 GIST patients (4%) on SUTENT versus 1 (1%) on placebo.
Редки случаи на хипертиреоидизъм, някои от които последвани от хипотиреоидизъм, са били съобщени при клинични изпитвания и по време на постмаркетинговия опит.
Rare cases of hyperthyroidism, some followed by hypothyroidism, have been reported in clinical trials and through post-marketing experience.
Панкреатит Повишения в активността на серумната липаза и амилаза са наблюдавани у пациенти с различни солидни тумори, които са получавали SUTENT.
Pancreatitis Increases in serum lipase and amylase activities were observed in patients with various solid tumours who received SUTENT.
Повишенията в активността на липазата у лица с различни солидни тумори са били преходни и обикновено не са били придружени от признаци или симптоми на панкреатит.
Increases in lipase activities were transient and were generally not accompanied by signs or symptoms of pancreatitis in subjects with various solid tumours.
Рядко е наблюдаван панкреатит (< 1%) при пациенти, получаващи SUTENT за GIST или MRCC.
Pancreatitis has been observed rarely (< 1%) in patients receiving SUTENT for GIST or MRCC.
Ако са налице симптоми на панкреатит, терапията със SUTENT трябва да се преустанови, а на пациентите да се осигури подходящо поддържащо лечение.
If symptoms of pancreatitis are present, patients should have SUTENT discontinued and be provided with appropriate supportive care.
Чернодробна функция При пациенти със солидни тумори се съобщава за сериозни случаи на свързани със SUTENT хепато- билиарни събития; чернодробна недостатъчност е наблюдавана при < 1% от тези пациенти.
Hepatic Function Serious cases of SUTENT-related hepatobiliary events have been reported in patients with solid tumours; hepatic failure was observed in < 1% of these patients.
Съобщени са случаи на хепато- билиарни събития, някои с фатален изход.
Cases of hepatobiliary events, some with fatal outcome, have been reported.
При наличие на признаци или симптоми на чернодробна недостатъчност, SUTENT трябва да бъде спрян и трябва да се приложат подходящи поддържащи мерки.
If signs or symptoms of hepatic failure are present, SUTENT should be discontinued and appropriate supportive care should be provided.
Бъбречна функция Безопасността на непрекъснато лечение със SUTENT при пациенти с умерено до тежка протенурия не е систематично оценена.
6 Renal function The safety of continued SUTENT treatment in patients with moderate to severe proteinuria has not been systematically evaluated.
Съобщени са случаи на протенурия и редки случаи на нефротичен синдром.
Cases of proteinuria and rare cases of nephrotic syndrome have been reported.
Приемът на SUTENT се преустановява при пациенти с нефротичен синдром.
Discontinue SUTENT in patients with nephrotic syndrome.
Гърчове В клинични проучвания на SUTENT и при постмаркетинговия опит са наблюдавани гърчове у лица със или без рентгенологично доказателство за мозъчни метастази.
Seizures In clinical studies of SUTENT and from post-marketing experience, seizures have been observed in subjects with or without radiological evidence of brain metastases.
В допълнение, има редки (< 1%) съобщения за лица, получили гърчове, и с радиологично доказателство за обратим синдром на задна левко- енцефалопатия (RPLS).
In addition, there have been rare (< 1%) reports of subjects presenting with seizures and radiological evidence of reversible posterior leukoencephalopathy syndrome (RPLS).
Пациенти с гърчове и съвпадащи с RPLS белези/ симптоми като хипертония, главоболие, намалено внимание, променени умствени функции и загуба на зрението, включително корова слепота, трябва да бъдат контролирани чрез медицински средства, включително контрол на хипертонията.
Patients with seizures and signs/ symptoms consistent with RPLS, such as hypertension, headache, decreased alertness, altered mental functioning and visual loss, including cortical blindness should be controlled with medical management including control of hypertension.
Препоръчва се временно прекъсване на лечението със SUTENT; след възстановяването лечението може да бъде подновено по решение на лекуващия лекар.
Temporary suspension of SUTENT is recommended; following resolution, treatment may be resumed at the discretion of the treating physician.
Лекарства, които могат да повишат плазмените концентрации на сунитиниб:
Drugs that may increase sunitinib plasma concentrations:
Едновременно прилагане на сунитиниб малеат с мощния инхибитор на CYP3A4 кетоконазол е довело до повишение в стойностите на общата [сунитиниб + основен метаболит] Cmax и AUC0- ∞, съответно с 49% и 51%, след еднократна доза на сунитиниб малеат при здрави доброволци.
Concomitant administration of sunitinib malate with the potent CYP3A4 inhibitor, ketoconazole, resulted in a 49% and 51% increase of the complex [sunitinib + primary metabolite] Cmax and AUC0-∞ values, respectively, after a single dose of sunitinib malate in healthy volunteers.
Прилагането на SUTENT с мощни инхибитори на групата на CYP3A4 (напр. ритонавир, итраконазол, еритромицин, кларитромицин, сок от грейпфрут) може да повиши концентрациите на сунитиниб.
Administration of SUTENT with potent inhibitors of the CYP3A4 family (e. g. ritonavir, itraconazole, erythromycin, clarithromycin, grapefruit juice) may increase sunitinib concentrations Combination with inhibitors should therefore be avoided, or the selection of an alternate concomitant medication with no, or minimal potential to inhibit CYP3A4 should be considered.
Ако това не е възможно, може да е необходимо намаляване на дозата на SUTENT до минимум от 37, 5 mg дневно въз основа на внимателно наблюдение на поносимостта (вж. точка 4. 2).
If this is not possible, the dosage of SUTENT may need to be reduced to a minimum of 37.5 mg daily, based on careful monitoring of the tolerability (see section 4.2).
Лекарства, които могат да понижат плазмените концентрации на сунитиниб:
Drugs that may decrease sunitinib plasma concentrations:
Едновременно прилагане на SUTENT с мощния индуктор на CYP3A4 рифампин е довело до намаление в стойностите на общата [сунитиниб + основен метаболит] Cmax и AUC0- ∞, съответно с 23% и 46%, след еднократна доза на сунитиниб малеат при здрави доброволци.
Concomitant use of SUTENT with the CYP3A4 inducer, rifampin, resulted in a 23% and 46% reduction of the complex [sunitinib + primary metabolite] Cmax and AUC0-∞ values, respectively, after a single dose of SUTENT in healthy volunteers.
Прилагането на SUTENT с мощни индуктори на групата на CYP3A4 (напр. дексаметазон, фенитоин, карбамазепин, рифампин, фенобарбитал или Hypericum perforatum, познат също като жълт кантарион) може да понижи концентрациите на сунитиниб.
John’ s Wort) may decrease sunitinib concentrations.
Следователно, комбинирането с индуктори трябва да се избягва или да се обсъди избора на друго съпътстващо лекарство, което няма или е с минимален потенциал за индуциране на CYP3A4.
Combination with inducers should therefore be avoided, or selection of an alternate concomitant medication with no, or minimal potential to induce CYP3A4 should be considered.
Ако това не е възможно, може да е необходимо увеличаване на дозата на SUTENT със стъпки от 12, 5 mg (до 87, 5 mg на ден) въз основа на внимателно наблюдение на поносимостта (вж. точка 4. 2).
If this is not possible, the dosage of SUTENT may need to be increased in 12.5 mg increments (up to 87,5 mg per day) based on careful monitoring of tolerability (see section 4.2).
За подържане на прицелните концентрации на сунитиниб, трябва да се обсъди избор на съпътстваща терапия с по- нисък потенциал за ензимна индукция.
To maintain sunitinib target concentrations, selection of co-medications with less enzyme induction potential, should be considered.
Ако това не е възможно, може да са необходими корекции в дозата на SUTENT (вж. точка 4. 2).
If this is not possible, dose-adjustments of SUTENT may be necessary (see section 4.2).
При пациенти, лекувани със SUTENT, рядко е наблюдаван кръвоизлив (вж. точка 4. 4).
Haemorrhage has been observed rarely in patients treated with SUTENT (see section 4.4).
Пациенти, получаващи едновременно антикоагуланти (напр. варфарин, аценокумарол), може да бъдат проследявани периодично чрез пълна кръвна картина (тромбоцити), фактори на кръвосъсирването (PT/ INR) и физикално изследване.
Patients receiving concomitant treatment with anti-coagulants (e. g. warfarin; acenocumarole) may be periodically monitored by complete blood counts (platelets), coagulation factors (PT/ INR), and physical examination.
Бременност Няма проучвания при бременни жени, използващи SUTENT.
Pregnancy There are no studies in pregnant women using SUTENT.
Проучванията при животни са показали репродуктивна токсичност, включително малформации на плода (вж. точка 5. 3).
Studies in animals have shown reproductive toxicity including foetal malformations (see section 5.3).
SUTENT не трябва да се използва по време на бременност или при жени, които не използват подходяща контрацепция, докато възможната полза не оправдае потенциалния риск за плода.
SUTENT should not be used during pregnancy or in any woman not employing adequate contraception unless the potential benefit justifies the potential risk to the foetus.
Ако лекарството се използва по време на бременност или ако пациентката забременее, докато приема лекарството, то тя трябва да бъде уведомена относно възможния риск за плода.
If the drug is used during pregnancy or if the patient becomes pregnant while receiving this drug, the patient should be apprised of the potential hazard to the foetus.
Жени с детероден потенциал трябва да бъдат посъветвани да се предпазват от забременяване, докато се лекуват със SUTENT.
7 Women of childbearing potential should be advised to avoid becoming pregnant while receiving treatment with SUTENT.
Не- клинични резултати показват, че лечението със SUTENT може да изложи на риск мъжкия и женския фертилитет (вж. точка 5. 3).
Based on non-clinical findings, male and female fertility may be compromised by treatment with SUTENT (see section 5.3).
Кърмене Сунитиниб и/ или неговите метаболити се екскретират в млякото на плъхове.
Lactation Sunitinib and/ or its metabolites are excreted in rat milk.
Не е известно дали сунитиниб или основният му активен метаболит се екскретират в човешкото мляко.
It is not known whether sunitinib or its primary active metabolite are excreted in human milk.
Тъй като лекарствата често се излъчват в кърмата и поради възможността за сериозни нежелани реакции у кърмачета, жените не трябва да кърмят, докато приемат SUTENT.
Because drugs are commonly excreted in human milk and because of the potential for serious adverse reactions in nursing infants, women should not breast feed while taking SUTENT.
Няма проучвания за ефектите върху способността за шофиране и работа с машини.
No studies on the effects on the ability to drive or operate machinery have been performed.
Пациентите следва да бъдат уведомени, че може да почувстват замайване по време на лечение със SUTENT.
Patients should be advised that they may experience dizziness during treatment with SUTENT.
Най- важните, свързани с лечението, сериозни нежелани събития, свързани с лечението със SUTENT на пациенти със солидни тумори, са били белодробна емболия (1%), тромбоцитопения (1%), туморни кръвоизливи (0, 9%), фебрилна неутропения (0, 4%) и хипертония (0, 4%).
The most important treatment-related serious adverse events associated with SUTENT treatment of patients with solid tumours were pulmonary embolism (1%), thrombocytopoenia (1%), tumour haemorrhage (0.9%), febrile neutropoenia (0.4%), and hypertension (0.4%).
Най - честите, свързани с лечението нежелани събития (изпитани от най- малко 20% от пациентите) от различна степен, са включвали: умора; стомашно- чревни смущения като диария, гадене,
The most common treatment-related adverse events (experienced by at least 20% of the patients) of any grade included: fatigue; gastrointestinal disorders, such as diarrhoea, nausea, stomatitis, dyspepsia and vomiting; skin discolouration; dysgeusia and anorexia.
Най - честите свързани с лечението нежелани събития с максимална тежест от 3 степен са били умора, хипертония и неутропения, а при пациенти със солидни тумори повишената липаза е била най- често срещаното нежелано събитие с максимална тежест от 4 степен.
Fatigue, hypertension and neutropoenia were the most common treatment-related adverse events of Grade 3 maximum severity and increased lipase was the most frequently occurring treatment-related adverse event of Grade 4 maximum severity in patients with solid tumours.
Хепатит и чернодробна недостатъчност се появиха при < 1% от пациентите, а удължен QT- интервал- при < 0, 1% (вж. точка 4. 4).
Hepatitis and hepatic failure occurred in < 1% of patients and prolonged QT interval in < 0.1% (see section 4.4).
Фаталните събития, различни от тези, изброени в точка 4. 4 по- горе или точка 4. 8 по- долу, за които е било считано, че е възможно да са свързани със SUTENT, включват полиорганна недостатъчност, дисеминирана вътресъдова коагулация, перитонеален кръвоизлив, рабдомиолиза, мозъчно- съдов инцидент, дехидратация, надбъбречна недостатъчност, бъбречна недостатъчност, дихателна недостатъчност, плеврален излив, пневмоторакс, шок и внезапна смърт.
Fatal events other than those listed in section 4.4 above or section 4.8 below that were considered possibly related to SUTENT included multi-system organ failure, disseminated intravascular coagulation, peritonoeal haemorrhage, rhabdomyolysis, cerebrovascular accident, dehydration, adrenal insufficiency, renal failure, respiratory failure, pleural effusion, pneumothorax, shock, and sudden death.
Свързаните с лечението нежелани реакции, които са били съобщени при > 2% от пациентите със солидни тумори, са описани по- долу според системо- органен клас, честота и степента на тежест.
Treatment-related adverse reactions that were reported in > 2% of solid tumour patients are listed below, by system organ class, frequency and grade of severity.
При всяко групиране в зависимост от честотата, нежеланите лекарствени реакции се изброяват в низходящ ред по отношение на сериозността.
Frequencies are defined as:
Честотите са определени като: много чести (≥ 1/ 10), чести (≥ 1/ 100 до < 1/ 10), нечести (≥ 1/ 1 000 до < 1/ 100), редки (≥ 1/ 10 000 до 1/ 1 000), много редки (< 1/ 10 000).
Very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000); very rare (< 1/ 10,000).