natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Дози, надхвърлящи препоръчваните за отделните индикации или не са показали по- голяма ефикасност, или не са били проучвани.
Doses greater than those recommended for each indication have either not demonstrated additional efficacy or have not been studied.
Дозата за остър подагрозен артрит не трябва да надвишава 120 mg дневно, като лечението се ограничава максимум до 8 дни.
The dose for OA should not exceed 60 mg daily The dose for RA and ankylosing spondylitis should not exceed 90 mg daily The dose for acute gout should not exceed 120 mg daily, limited to a maximum of 8 days treatment.
Пациенти в напреднала възраст:
Elderly No dosage adjustment is necessary for elderly patients.
Както при други лекарства, приложението при пациенти в напреднала възраст следва да става внимателно (вж. точка 4. 4).
As with other drugs, caution should be exercised in elderly patients (see section 4.4).
Независимо от индикацията при пациентите с лека степен на чернодробно увреждане (Child- Pugh – индекс 5- 6) не трябва да се надвишава доза от 60 mg веднъж на ден.
Hepatic insufficiency Regardless of indication, in patients with mild hepatic dysfunction (Child-Pugh score 5-6) a dose of 60 mg once daily should not be exceeded.
При пациентите с умерена степен на чернодробно увреждане (Child- Pugh – индекс 7- 9) независимо от индикацията дозата от 60 mg през ден не трябва да бъде надхвърляна; може да се прецени и приложение на 30 mg един път дневно.
In patients with moderate hepatic dysfunction (Child-Pugh score 7-9), regardless of indication, the dose of 60 mg every other day should not be exceeded; administration of 30 mg once daily can also be considered.
Няма клиничен опит при пациенти с тежка по степен чернодробна недостатъчност (Child- Pugh- индекс ≥ 10); затова прилагането на лекарството в такива случаи е противопоказано (вж. точки 4. 3, 4. 4. и 5. 2).
There is no clinical experience in patients with severe hepatic dysfunction (Child-Pugh score ≥ 10); therefore, its use is contra-indicated in these patients (see sections 4.3, 4.4 and 5.2).
Не се налага коригиране на дозата при пациенти с креатининов клирънс > 30 ml/ min (вж. точки 5. 2).
Renal insufficiency No dosage adjustment is necessary for patients with creatinine clearance ≥ 30 ml/ min (see section 5.2).
Използването на еторикоксиб при пациенти с креатининов клирънс < 30 ml/ min е противопоказано (вж. точки 4. 3 и 4. 4).
The use of etoricoxib in patients with creatinine clearance < 30 ml/ min is contra-indicated (see sections 4.3 and 4.4).
Еторикоксиб е противопоказан за употреба при деца и подрастващи на възраст под 16 години (вж. точка 4. 3).
Paediatric patients Etoricoxib is contra-indicated in children and adolescents under 16 years of age (see section 4.3).
Свръхчувствителност към активната съставка или някоя от помощните съставки (вж. точка 6. 1).
Hypersensitivity to the active substance or to any of the excipients (see section 6.1).
Активна пептична язва или активно кървене от стомашно- чревния (СЧ) тракт.
Active peptic ulceration or active gastro-intestinal (GI) bleeding.
13 Пациенти, с прояви на бронхоспазъм, остър ринит, носни полипи, ангионевротичен едем, уртикария или алергични реакции след прием на ацетилсалицилова киселина или НСПВС включително COX- 2 (циклооксигеназа- 2) инхибитори.
12 Patients who have experienced bronchospasm, acute rhinitis, nasal polyps, angioneurotic oedema, urticaria, or allergic-type reactions after taking acetylsalicylic acid or NSAIDs including COX-2 (cyclooxygenase-2) inhibitors.
Бременност и кърмене (вж. точки 4. 6 и 5. 3).
Pregnancy and lactation (see sections 4.6 and 5.3).
Тежка чернодробна недостатъчност (серумен албумин < 25 g/ l или Child- Pugh индекс ≥ 10).
Severe hepatic dysfunction (serum albumin < 25 g/ l or Child-Pugh score ≥ 10).
Изследван бъбречен креатининов клирънс < 30 mL/ min.
Estimated renal creatinine clearance < 30 ml/ min.
Пациенти с хипертония, чието кръвно налягане е трайно увеличено над 140/ 90 mmHg и не е било адекватно контролирано.
Patients with hypertension whose blood pressure is persistently elevated above 140/ 90mmHg and has not been adequately controlled.
Установена исхемична болест на сърцето, заболявания на периферните артериални съдове и/ или мозъчносъдово заболяване.
Established ischaemic heart disease, peripheral arterial disease, and/ or cerebrovascular disease.
Ефекти върху стомашно- чревната система Усложнения от горните отдели на стомашно чревния тракт [перфорации, язви или кървене (PUBs)], някои от които с фатален изход, са настъпили при пациенти лекувани с еторикоксиб.
Gastrointestinal effects Upper gastrointestinal complications [perforations, ulcers or bleedings (PUBs)], some of them resulting in fatal outcome, have occurred in patients treated with etoricoxib.
Внимателно трябва да се подхожда при пациенти с риск от развитие на стомашно- чревни усложнения от НСПВС: пациенти в напреднала възраст, пациенти приемащи едновременно и други НСПВС или ацетилсалицилова киселина, или пациенти с прекарани стомашно- чревни заболявания, като язва и СЧ кървене.
Caution is advised with treatment of patients most at risk of developing a gastrointestinal complication with NSAIDs; the elderly, patients using any other NSAID or acetylsalicylic acid concomitantly or patients with a prior history of gastrointestinal disease, such as ulceration and GI bleeding.
Има допълнително увеличаване на риска от стомашно- чревни нежелани лекарствени реакции (стомашно- чревна язва или други стомашно- чревни усложнения), когато еторикоксиб се приема заедно с ацетилсалицилова киселина (дори и в ниски дози).
There is a further increase in the risk of gastrointestinal adverse effects (gastrointestinal ulceration or other gastrointestinal complications) when etoricoxib is taken concomitantly with acetylsalicylic acid (even at low doses).
Значителна разлика по отношение на стомашно- чревната безопасност между селективните COX- 2 инхибитори + ацетил салициловата киселина спрямо НСПВС + ацетилсалициловата киселина, не е била демонстрирана в дългосрочни клинични проучвания (вж. точка 5. 1).
NSAIDs + acetylsalicylic acid has not been demonstrated in long-term clinical trials (see section 5.1).
Ефекти върху сърдечносъдовата система Клинични проучвания предполагат, че лекарственият клас на селективните COX- 2 инхибитори, може да бъде свързан с риск от тромботични инциденти (особено миокарден инфаркт (МИ) и инсулт), в сравнение с плацебо и някои НСПВС.
Cardiovascular effects Clinical trials suggest that the selective COX-2 inhibitor class of drugs may be associated with a risk of thrombotic events (especially myocardial infarction (MI) and stroke), relative to placebo and some NSAIDs.
Сърдечносъдовите рискове при прилагането на еторикоксиб могат да нараснат с увеличаване на дозата и продължителността на прилагане, поради което трябва да се използват най- ниските ефективни дози, за най- кратък период от време.
As the cardiovascular risks of etoricoxib may increase with dose and duration of exposure, the shortest duration possible and the lowest effective daily dose should be used.
Необходимостта на пациента от симптоматично облекчаване и отговор спрямо терапията, трябва да бъде периодично преоценявана, особено при пациенти с остеоартрит (вж. точки 4. 2; 4. 3; 4. 8 и 5. 1).
The patient's need for symptomatic relief and response to therapy should be re-evaluated periodically, especially in patients with osteoarthritis (see sections 4.2, 4.3, 4.8 and 5.1).
Пациенти със значителни рискови фактори за сърдечносъдови инциденти (например хипертония, хиперлипидемия, диабет, тютюнопушене), трябва да бъдат лекувани с еторикоксиб след внимателно обмисляне (вж. точка 5. 1).
Patients with significant risk factors for cardiovascular events (e. g. hypertension, hyperlipidaemia, diabetes mellitus, smoking) should only be treated with etoricoxib after careful consideration (see section 5.1).
COX- 2 селективните инхибитори не заместват ацетилсалициовата киселина (аспирина) при профилактика на сърдечносъдови тромбоемболични заболявания, поради липсата на антиагрегантен ефект.
COX-2 selective inhibitors are not a substitute for acetylsalicylic acid for prophylaxis of cardiovascular thrombo-embolic diseases because of their lack of antiplatelet effect.
Поради това антиагрегантната терапия не трябва да бъде прекъсвана (вж. точки 4. 5 и 5. 1).
Therefore antiplatelet therapies should not be discontinued (see sections above, 4.5 and 5.1.).
Бъбречните простагландини може да имат важна роля в поддържането на бъбречната перфузия.
Renal effects Renal prostaglandins may play a compensatory role in the maintenance of renal perfusion.
Пациентите с най- висок риск в това отношение са тези, които имат предхождаща значимо увреждане на бъбречната функция, некомпенсирана сърдечна недостатъчност или цироза.
Patients at greatest risk of this response are those with pre-existing significantly impaired renal function,
Задръжка на течности, оток и хипертония Както и с други лекарствени продукти, за които е известно, че подтискат простагландиновата синтеза, задръжка на течности, оток и хипертония са били наблюдавани при пациентите на лечение с еторикоксиб.
Fluid retention, oedema and hypertension As with other medicinal products known to inhibit prostaglandin synthesis, fluid retention, oedema and hypertension have been observed in patients taking etoricoxib.
За информация относно определяния от дозата отговор при еторикоксиб вж. точка 5. 1.
For information regarding a dose related response for etoricoxib see section 5.1.
Еторикоксиб може да бъде свързан с проява на по- честа и тежка хипертония в сравнение с други НСПВС и селективни СОХ- 2 инхибитори, особено при високи дози.
Etoricoxib may be associated with more frequent and severe hypertension than some other NSAIDs and selective COX-2 inhibitors, particularly at high doses.
Поради това хипертонията трябва да бъде контролирана преди лечението с еторикоксиб (вж. точка 4. 3) и трябва да се обърне особено внимание на проследяване на кръвното налягане по време на лечението с еторикоксиб.
Therefore, hypertension should be controlled before treatment with etoricoxib (see section 4.3) and special attention should be paid to blood pressure monitoring during treatment with etoricoxib.
Ефекти върху черния дроб Повишаване на аланин аминотрансферазата (ALT) и/ или аспартат аминотрансферазата (AST) (приблизително три или повече пъти над горната нормална граница) е било наблюдавано при около 1% от пациентите в клиничните проучвания, които са лекувани с еторикоксиб до 1 година при доза 30, 60 и 90 mg дневно.
Hepatic effects Elevations of alanine aminotransferase (ALT) and/ or aspartate aminotransferase (AST) (approximately three or more times the upper limit of normal) have been reported in approximately 1% of patients in clinical trials treated for up to one year with etoricoxib 30, 60 and 90 mg daily.
Пациентите със симптоми и/ или признаци за чернодробна дисфункция или тези, при които е налице патологичен тест за оценка на чернодробната функция, следва да бъдат мониторирани.
Any patients with symptoms and/ or signs suggesting liver dysfunction, or in whom an abnormal liver function test has occurred, should be monitored.
Общи ефекти Ако по време на лечението, при пациентите се влошат функциите на някоя от по- горе описаните системи, трябва да се вземат подходящи мерки и да се помисли за прекъсване на терапията с еторикоксиб.
General If during treatment, patients deteriorate in any of the organ system functions described above, appropriate measures should be taken and discontinuation of etoricoxib therapy should be considered.
Сериозни кожни реакции, някои от тях фатални, като ексфолиативен дерматит, синдром на Steven - Johnson и токсична епидермална некроза, са били докладвани много рядко във връзка с използването на НСПВС и някои селективни COX- 2) инхибитори през пост- маркетинговото наблюдение (вж. точка 4. 8).
Serious skin reactions, some of them fatal, including exfoliative dermatitis, Stevens-Johnson syndrome, and toxic epidermal necrolysis, have been reported very rarely in association with the use of NSAIDs and some selective COX-2 inhibitors during post-marketing surveillance (see section 4.8).
Пациентите са изложени на най- голям риск за появата на такива реакции в началото на терапията, като първата реакция се появява при повечето пациенти през първия месец от лечението.
Patients appear to be at highest risk for these reactions early in the course of therapy with the onset of the reaction occurring in the majority of cases within the first month of treatment.
Сериозни реакции на свръхчувствителност (като анафилаксия и ангиоедем) са били съобщавани при пациенти приемащи еторикоксиб (вж. точка 4. 8).
Serious hypersensitivity reactions (such as anaphylaxis and angioedema) have been reported in patients receiving etoricoxib (see section 4.8).
Някои селективни COX- 2 инхибитори са свързани с
Some selective COX- 2 inhibitors have been associated with an increased risk of skin reactions in patients with a history of any drug allergy.
15 повишен риск от кожни реакции при пациенти, които са имали анамнеза за лекарствена алергия.
Etoricoxib should be discontinued at the first appearance of skin rash, mucosal lesions, or any other sign of hypersensitivity.
Внимателно трябва да се подхожда при едновременно прилагане на еторикоксиб с варфарин или други орални антикоагуланти (вж. точка 4. 5).
Caution should be exercised when co-administering etoricoxib with warfarin or other oral anticoagulants (see section 4.5).
Използването на еторикоксиб, подобно на други лекарствени продукти, които потискат циклооксигеназната / прастагландиновата синтеза, не се препоръчва при жени, които се опитват да забременеят (вж. точки 4. 6, 5. 1 и 5. 3).
The use of etoricoxib, as with any medicinal product known to inhibit cyclooxygenase / prostaglandin synthesis, is not recommended in women attempting to conceive (see sections 4.6, 5.1, and 5.3).
Таблетките < ARCOXIA > съдържат лактоза.
14< ARCOXIA > tablets contain lactose.
Пациенти с рядко срещана наследствена непоносимост към галактоза, лактозна недостатъчност или глюкозо- галактозен малабсорбция, не трябва да приемат това лекарство.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption should not take this medicine.
Орални антикоагуланти:
Oral anticoagulants:
При пациентите с установена схема на лечение с варфарин, прилагането на еторикоксиб 120 mg дневно, е свързано с приблизително 13% увеличение на протромбин време INR (International Normalized Ratio = международно нормализирано отношение).
In subjects stabilised on chronic warfarin therapy, the administration of etoricoxib 120 mg daily was associated with an approximate 13% increase in prothrombin time International Normalised Ratio (INR).
Затова пациентите, които се лекуват с орални антикоагуланти, следва стриктно да бъдат мониторирани по отношение на протромбиново време INR – особено в първите няколко дни, когато лечението с еторикоксиб започва или се променя дозата на лекарството (вж. точка 4. 4).
Therefore, patients receiving oral anticoagulants should be closely monitored for their prothrombin time INR, particularly in the first few days when therapy with etoricoxib is initiated or the dose of etoricoxib is changed (see section 4.4).
Диуретици, AIIAs и ACE инхибитори:
Diuretics, ACE inhibitors and Angiotensin II Antagonists:
НСПВС може да намалят ефекта на диуретиците и другите антихипертензивни лекарства.
NSAIDs may reduce the effect of diuretics and other antihypertensive drugs.
При някои пациенти с увредена бъбречна функция (напр. дехидратирани пациенти или пациенти в напреднала възраст с увредена бъбречна функция) едновременното използване на АСЕ- инхибитори или ангиотензин II антагонисти и – средства, които инхибират циклооксигеназата може да предизвика допълнително влошаване на бъбречната функция, включително развитие на остра бъбречна недостатъчност, което обикновено е обратимо.
In some patients with compromised renal function (e. g. dehydrated patients or elderly patients with compromised renal function) the co-administration of an ACE inhibitor or Angiotensin II antagonist and agents that inhibit cyclo-oxygenase may result in further deterioration of renal function, including possible acute renal failure, which is usually reversible.
Поради това, тази комбинация трябва да се прилага внимателно, особено при по- възрастни.
Therefore, the combination should be administered with caution, especially in the elderly.
Ацетилсалициова киселина:
Acetylsalicylic Acid:
При проучване на здрави доброволци с постигнато равновесно състояние (steady state), еторикоксиб в доза 120 mg веднъж на ден не е повлиял антиагрегнтната активност на ацетилсалициловата киселина (доза 81 mg веднъж на ден).
In a study in healthy subjects, at steady state, etoricoxib 120 mg once daily had no effect on the anti-platelet activity of acetylsalicylic acid (81 mg once daily).
Eторикоксиб може да се използва едновременно с ацетилсалицилова киселина дадена в доза за профилактика на сърдечно- съдови инциденти (ниска доза на ацетилсализцилова киселина, т. е. аспирин).
Etoricoxib can be used concomitantly with acetylsalicylic acid at doses used for cardiovascular prophylaxis (low-dose acetylsalicylic acid).
Не се препоръчва едновременното прилагане на еторикоксиб с по- високи от посочените за профилактика на сърдечно- съдови инциденти дози ацетилсалицилова киселина, както и с други НСПВС (вж. точки 5. 1 и 4. 4).
Concomitant administration of etoricoxib with doses of acetylsalicylic acid above those for cardiovascular prophylaxis or with other NSAIDs is not recommended (see sections 5.1 and 4.4.).
Циклоспорин и tacrolimus:
Cyclosporin and tacrolimus:
Въпреки че това взаимодействие с еторикоксиб не е проучвано, се знае, че едновременното прилагане на циклоспорин или такролимус с НСПВС може да увеличи нефротоксичния ефект на двете лекарства - циклоспорин или такролимус.
Although this interaction has not been studied with etoricoxib, coadministration of cyclosporin or tacrolimus with any NSAID may increase the nephrotoxic effect of cyclosporin or tacrolimus.
16 Фармакокинетични взаимодействия
Pharmacokinetic interactions
НСПВС намаляват бъбречната екскреция на литий, поради което се увеличава плазмената му концентрация.
NSAIDs decrease lithium renal excretion and therefore increase lithium plasma levels.
Метотрексат:
Methotrexate:
Две проучвания са провеждани за изследване на ефекта на еторикоксиб в доза 60, 90 или 120 mg един път на ден в продължение на 7 дни при пациенти на лечение с метотрексат в доза от 7, 5 до 20 mg веднъж седмично за лечение на ревматоиден артрит.
Two studies investigated the effects of etoricoxib 60, 90 or 120 mg administered once daily for seven days in patients receiving once-weekly methotrexate doses of 7.5 to 20 mg for rheumatoid arthritis.
В едно проучване еторикоксиб в доза от 120 mg не е имал ефект, но в друго проучване при тази доза е увеличил плазмената концентрация на метотрексат с 28% и е намалил бъбречния клирънс на метотрексат с 13%.
In one study, etoricoxib 120 mg had no effect, but in the other study, etoricoxib 120 mg increased methotrexate plasma concentrations by 28% and reduced renal clearance of methotrexate by 13%.
Прилагането на еторикоксиб едновременно с перорални контрацептиви, съдържащи 35 микрограма етинил естрадиол (EE) и 0, 5 до 1 mg норетиндрон в продължение на 21 дни, е увеличило площта под кривата в състояние на устойчивото равновесие AUC0- 24ч на ЕЕ с 37%.
Etoricoxib 60 mg given concomitantly with an oral contraceptive containing 35 micrograms ethinyl estradiol (EE) and 0.5 to 1 mg norethindrone for 21 days increased the steady state AUC0-24hr of EE by 37%.
Прилагането на ARCOXIA 120 mg със същият орален контрацептив, едновременно или с интервал от 12 часа, е увеличило в състояние на устойчиво равновесие площта под кривата AUC0- 24ч. за EE от 50 до 60%; Това увеличение на концентрацията на EE следва да се има предвид, когато се избира орален контрацептив, който да се използва по време на прилагането на еторикоксиб.
This increase in EE concentration should be considered when selecting an oral contraceptive for use with etoricoxib.
Увеличеното въздействие на ЕЕ може да повиши честотата на нежеланите реакции свързани с оралните контрацептиви (напр. прояви на венозна тромбемболия при рискови жени).
An 15 increase in EE exposure can increase the incidence of adverse events associated with oral contraceptives (e. g., venous thrombo-embolic events in women at risk).
Хормонална заместваща терапия (ХЗТ):
Hormone Replacement Therapy (HRT):
Прилагането на еторикоксиб 120 mg заедно с хормонална заместваща терапия съставена от конюгирани естрогени (0, 625 mg PREMARIN®) в продължение на 28 дни, е увеличило в състояние на устойчиво равновесие площта под кривата AUC0- 24ч на неконюгирания estrone (41%), еквилин (76%), и 17- β- естрадиол (22%).
Administration of etoricoxib 120 mg with hormone replacement therapy consisting of conjugated estrogens (0.625 mg PREMARINTM) for 28 days, increased the mean steady state AUC0-24hr of unconjugated estrone (41%), equilin (76%), and 17-β -estradiol (22%).
Площите под кривата AUC0- 24ч на тези естрогенни съставки на PREMARIN® при едновременното му прилагане с etoricoxib 120 mg са били наполовина, в сравнение с тези при самостоятелното прилагане на PREMARIN® и увеличаване на дозата от 0, 625 mg на 1, 25 mg.
The effects of etoricoxib 120 mg on the exposure (AUC0-24hr) to these estrogenic components of PREMARIN were less than half of those observed when PREMARIN was administered alone and the dose was increased from 0.625 to 1.25 mg.
Клиничното значение на тези увеличения не е известно и по- високи дози на PREMARIN® не са били проучвани в комбинация с еторикоксиб.
The clinical significance of these increases is unknown, and higher doses of PREMARIN were not studied in combination with etoricoxib.
Преднизон/ Преднизолон:
Prednisone/ prednisolone:
Според данните от проведените клинични проучвания за оценка на лекарствени взаимодействия, еторикоксиб не е оказал клинично значимо въздействие върху фармакокинетиката на преднизон/ преднизолон.
In drug-interaction studies, etoricoxib did not have clinically important effects on the pharmacokinetics of prednisone/ prednisolone.
Дигоксин: еторикоксиб в доза 120 mg веднъж на ден в продължение на 10 дни при здрави доброволци не е променил площта (в условия на устойчивото равновесие) под кривата AUC0- 24ч или бъбречното елиминиране на дигоксин.
Etoricoxib 120 mg administered once daily for 10 days to healthy volunteers did not alter the steady-state plasma AUC0-24hr or renal elimination of digoxin.
Наблюдавано е увеличение на Cmax (максимална концентрация) на дигоксин (приблизително с 33%).
There was an increase in digoxin Cmax (approximately 33%).
Все пак пациентите, които са с повишен риск за дигоксинова интоксикация следва да бъдат наблюдавани/ мониторирани за проявите на такава интоксикация, когато двете лекарства, еторикоксиб и дигоксин, се прилагат едновременно.
However, patients at high risk of digoxin toxicity should be monitored for this when etoricoxib and digoxin are administered concomitantly.
Еторикоксиб е инхибитор на сулфотрансферазата в човешкия организъм, по- специално SULT1E1 и е установено, че води до повишаване на серумната концентрация на етинил- естрадиола (ЕЕ).
Etoricoxib is an inhibitor of human sulfotransferase activity, particularly SULT1E1, and has been shown to increase the serum concentrations of ethinyl estradiol.
Трябва да се внимава, когато еторикоксиб се прилага едновременно с други лекарства, които се метаболизират главно от сулфотрансферазите (напр. таблетките салбутамол и миноксидил).
While knowledge about effects of multiple sulfotransferases is presently limited and the clinical consequences for many drugs are still being examined, it may be prudent to exercise care when administering etoricoxib concurrently with other drugs primarily metabolised by human sulfotransferases (e. g., oral salbutamol and minoxidil).
Ефект на еторикоксиб върху лекарствата, които се метаболизират от CYP- изоензимите
Effect of etoricoxib on drugs metabolised by CYP isoenzymes
Основният път на метаболизиране на еторикоксиб е зависим от CYP- ензимите.
The main pathway of etoricoxib metabolism is dependent on CYP enzymes.