natgillin/translations-raw huggingface dataset:
флуорохинолони, включително моксифлоксацин след първото приложение.
Anaphylactic reactions can progress to a life-threatening shock, even after the first administration.
В тези случаи моксифлоксацин трябва незабавно да бъде прекратен и да започне подходящо лечение (лечение на шок).
In these cases moxifloxacin should be discontinued and suitable treatment (e. g. treatment for shock) initiated.
- Доказано е, че моксифлоксацин удължава QTс интервала на електрокардио- грамата при
- Moxifloxacin has been shown to prolong the QTc interval on the electrocardiogram in some
някои пациенти.
patients.
Анализът на ЕКГ данните, получени при клиничните проучвания показва, че удължаването на QTс интервал на моксифлоксацин е 6 msec, ±26 msec, 1, 4% в сравнение с изходното ниво.
In the analysis of ECGs obtained in the clinical trial program, QTc prolongation with moxifloxacin was 6 msec ± 26 msec, 1.4% compared to baseline.
Моксифлоксацин трябва да се използва внимателно при пациенти, предразположени към аритмии, като клинична значима брадикардия или остра миокардна исхемия, тъй като удължаването на QT интервала може да доведе до повишен риск за камерни аритмии, включително „ torsade de pointes ” и сърдечен арест (вж. точка 4. 3).
Moxifloxacin should be used with caution in patients with ongoing proarrhythmic conditions, such as acute myocardial ischaemia or QT prolongation as this may lead to an increased risk for ventricular arrhythmias (incl. torsade de pointes) and cardiac arrest (see also section 4.3).
Степента на удължаване на QT интервала може да се повиши с повишаване на концентрацията на лекарството.
Therefore, the recommended dose should not be exceeded.
Следователно препоръчителната доза не трябва да се превишава.
The benefit of moxifloxacin treatment especially in infections with a low degree of severity should be balanced with the information contained in the warnings and precautions section.
- Случаи на фулминантни хепатити, потенциално водещи до животозастрашаваща
- Cases of fulminant hepatitis potentially leading to life-threatening liver failure have been
чернодробна недостатъчност са докладвани с моксифлоксацин (вж. част 4. 8).
reported with moxifloxacin (see section 4.8).
- В случаите, когато се появят индикации за нарушена чернодробна функция, трябва да
Patients should be advised to contact their doctor prior to continuing treatment if signs and symptoms of fulminant hepatic disease develop such as rapidly developing asthenia associated with jaundice, dark urine, bleeding tendency or hepatic encephalopathy.
бъдат направени функционални чернодробни тестове/ изследвания.
Liver function tests/ investigations should be performed in cases where indications of liver dysfunction occur.
- Известно е, че хинолоните причиняват гърчове.
- Quinolones are known to trigger seizures.
Използването трябва да бъде внимателно
Use should be with caution in patients with CNS
при пациенти с нарушения на ЦНС, които могат да предразполагат към гърчове или снижават прага на възбудимост.
disorders which may predispose to seizures or lower the seizure threshold.
- Докладван е свързан с антибиотика колит (включително псевдомембранозен колит) във
- Antibiotic associated colitis (incl. pseudomembranous colitis) has been reported in association
връзка с употреба на широк спектър антибиотици, включително моксифлоксацин; следователно е важно да се има пред вид тази диагноза при пациенти с тежка диария, по време на или непосредствено след използване на моксифлоксацин.
with the use of broad spectrum antibiotics including moxifloxacin; therefore it is important to consider this diagnosis in patients who develop serious diarrhoea during or after the use of moxifloxacin.
- Възпаление и скъсване на сухожилия може да се появи при хинолоново лечение,
- Tendon inflammation and rupture may occur with quinolone therapy including moxifloxacin,
включващо моксифлоксацин, особено при пациенти в напреднала възраст, както и при тези, които се лекуват едновременно с кортикостероиди.
particularly in elderly patients and in those treated concurrently with corticosteroids.
- Пациенти в напреднала възраст с бъбречни нарушения трябва да използват
- Elderly patients with renal disorders should use moxifloxacin with caution if they are unable to
моксифлоксацин внимателно, ако не могат да поддържат адекватен прием на течности, защото дехидратацията може да повиши риска от бъбречна недостатъчност.
maintain adequate fluid intake, because dehydration may increase the risk of renal failure.
- При поява на увреждане на зрението или каквито и да е ефекти върху очите, незабавно
- If vision becomes impaired or any effects on the eyes are experienced, an eye specialist should
трябва да се потърси консултация с офталмолог.
be consulted immediately.
- Доказано е, че хинолоните предизвикват поява на фоточувствителни реакции при
However, studies
Проучвания обаче са доказали, че моксифлоксацин се характеризира с по - малък риск от индуцирането на фоточувствителни реакции.
have shown that moxifloxacin has a lower risk to induce photosensitivity.
Въпреки това, пациентите трябва да бъдат съветвани да избягват както УВ лъчи, или продължително излагане и/ или силна слънчева светлина по време на лечение с моксифлоксацин.
Nevertheless patients should be advised to avoid exposure to either UV irradiation or extensive and/ or strong sunlight during treatment with moxifloxacin.
- Пациенти с фамилна анамнеза или с наличен глюкозо- 6- фосфат дехидрогеназен дефицит
- Patients with a family history of, or actual glucose-6-phosphate dehydrogenase deficiency are
са предразположени към поява на хемолитични реакции при терапия с хинолони.
prone to haemolytic reactions when treated with quinolones.
- Пациенти с редки вродени проблеми на галактозен интолеранс, на Lapp лактозен дефицит
- Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or
или глюкозо- галактозна малабсорбция не трябвадаприемат това лекарство
glucose-galactose malabsorption should not take this medicine.
- При пациенти с усложнено възпаление на таза (напр. свързано с тубо- овариален абсцес
- For patients with complicated pelvic inflammatory disease (e. g. associated with a tubo-ovarian
или абсцес на таза), при които е необходимо интравенозно лечение, лечението с [свободно избрано име] 400 mg филмирани таблетки не се препоръчва.
or pelvic abscess), for whom an intravenous treatment is considered necessary, treatment with [Invented name] 400 mg film-coated tablets is not recommended.
- Възпаление на таза може да се причини от флуорохинолон- резистентна Neisseria
- Pelvic inflammatory disease may be caused by fluoroquinolone resistant Neisseria
gonorrhoeaе.
gonorrhoeae.
Следователно в тези случаи моксифлоксацин трябва да се прилага емперично едновременно с друг подходящ антибиотик (напр. цефалоспорин), освен ако може да се изключи моксифлоксацин- резистентна Nesseria gonorrhoеae.
Therefore in such cases empirical moxifloxacin should be co-administered with another appropriate antibiotic (e. g. a cephalosporin) unless moxifloxacin-resistant Neisseria gonorrhoeae can be excluded.
- Поради нежеланите реакции върху хрущяла при млади животни (вж. точка 5. 3),
- Due to adverse effects on the cartilage in juvenile animals (see section 5.3) the use of
използването на моксифлоксацин при деца и подрастващи < 18- годишна възраст е противопоказано (вж. точка 4. 3)
moxifloxacin in children and adolescents < 18 years is contraindicated (see section 4.3).
Фармакотерапевтична група: хинолонови антибактериални, флуорохинолони, АТС код J01 МА 14.
J01 MA 14
Механизъм на действие Моксифлоксацин притежава активност ин витро срещу голям брой Грам- положителни и Грам - отрицателни патогени.
Mechanism of action Moxifloxacin has in vitro activity against a wide range of Gram-positive and Gram-negative pathogens.
Бактерицидното действие на моксифлоксацин е резултат от инхибиране на двете тип II топоизомерази ДНК гираза и топоизомераза IV, необходими за бактериалната репликация, транскрипция и възстановяване.
The bactericidal action of moxifloxacin results from the inhibition of both type II topoisomerases (DNA gyrase and topoisomerase IV) required for bacterial DNA replication, transcription and repair.
Изглежда, че С8- метокси групата допринася за повишената активност и по- нисък подбор на резистентни мутанти на Грам- положителните бактерии, в сравнение с С8- Н групата.
It appears that the C8-methoxy moiety contributes to enhanced activity and lower selection of resistant
Наличието на голям бициклоаминен заместител на С- 7 позиция предпазва от ефективно навлизане, свързано с norA или pmrA гени, наблюдавано при определени Грам- положителни бактерии.
The presence of the bulky bicycloamine substituent at the C-7 position prevents active efflux, associated with the norA or pmrA genes seen in certain Gram-positive bacteria.
Взаимодействие с микробиологично изследване Лечението с моксифлоксацин може да даде фалшиво отрицателни резултати при микробиологично изследване за Mycobacterium spp. чрез потискане на бактериалния растеж.
Interference with culture test Moxifloxacin therapy may give false negative culture results for Mycobacterium spp. by suppression of mycobacterial growth.
Влияние върху чревната флора при хора След перорално приложение на моксифлоксацин при доброволци са наблюдавани следните промени в чревната флора:
Effect on the intestinal flora in humans The following changes in the intestinal flora were seen in volunteers following oral administration of moxifloxacin:
Escherichia сoli, Bacillus spp., Enterococcus spp., и Klebsiella spp. са редуцирани, както и анаеробите Bacteroides vulgatus, Bifidobacterium, Eubacterium spp. и Peptostreptococcus spp.
Escherichia coli, Bacillus spp., Enterococcus spp., and Klebsiella spp. were reduced, as were the anaerobes Bacteroides vulgatus, Bifidobacterium spp., Eubacterium spp., and Peptostreptococcus spp..
Bacteroides fragilis е повишил броя си.
For Bacteroides fragilis there was an increase.
Механизъм на резистентност Механизмите на резистентност, които инактивират пеницилини, цефалоспорини, аминогликозиди, макролиди и тетрациклини не взаимодействат с антибактериалната активност на моксифлоксацин.
Mechanism of resistance Resistance mechanisms that inactivate penicillins, cephalosporins, aminoglycosides, macrolides and tetracyclines do not interfere with the antibacterial activity of moxifloxacin.
Ин витро резистентност към моксифлаксацин се развива постепенно чрез точкови мутации в двете тип II топоизомерази, ДНК гираза и топоизомераза IV.
In vitro resistance to moxifloxacin is acquired through a stepwise process by target site mutations in both type II topoisomerases, DNA gyrase and topoisomerase IV.
Моксифлоксацин е субстрат, който трудно преминава чрез механизмите за активно навлизане при Грам- положителните микроорганизми.
Moxifloxacin is a poor substrate for active efflux mechanisms in Gram-positive organisms.
Обаче, тъй като моксифлоксацин инхибира двете топоизомерази II и IV с подобна активност при Грам- положителните бактерии, тези бактерии могат да са резистентни към други хинолони, но чувствителни към моксифлоксацин.
However, as moxifloxacin inhibits both topoisomerase II and IV with similar activity in some Gram-positive bacteria, such bacteria may be resistant to other quinolones, but susceptible to moxifloxacin.
14 Ин витро данни за чувствителност
In vitro Susceptibility Data
EUCAST клинични критични концентрации (MIC) за моксифлоксацин (31. 01. 2006):
EUCAST clinical MIC breakpoints for moxifloxacin (31.01.2006):
Микроорганизъм Staphylococcus spp.
Organism Staphylococcus spp.
S. pneumoniae Streptococcus Groups A, B, C, G H. influenzae и M. catarralis Enterobacteriaceae Гранични стойности, несвързани с определен вид (Non- species related breakpoints) *
S. pneumoniae Streptococcus Groups A, B, C, G H. influenzae and M. catarrhalis Enterobacteriaceae Non-species related breakpoints* * Non-species related breakpoints have been determined
чувствителен ≤ 0, 5 mg/ l ≤ 0, 5 mg/ l ≤ 0, 5 mg/ l ≤ 0, 5 mg/ l ≤ 0, 5 mg/ l ≤ 0, 5 mg/ l
≤ 0.5 mg/ l ≤ 0.5 mg/ l ≤ 0.5 mg/ l ≤ 0.5 mg/ l ≤ 0.5 mg/ l mainly on the basis of
резистентен > 1, 0 mg/ l > 0, 5 mg/ l > 1, 0 mg/ l > 0, 5 mg/ l > 1, 0 mg/ l > 1, 0 mg/ l
> 0.5 mg/ l > 1 mg/ l > 0.5 mg/ l > 1 mg/ l > 1 mg/ l
Те се използват само при видове, за които не са представени специфични гранични стойности и не се използват при видове, където трябва да се определят критериите за интерпретация (Грам- отрицателни анаероби).
They are for use only for species that have not been given a species-specific breakpoint and are not for use with species where interpretative criteria remain to be determined (Gram-negative anaerobes).
Институтът за клинични и лабораторни стандарти (CLSI) официално определи граничните стойности NCCLS, които са представени в таблицата по- долу за изследване MIC (mg/ l) или изследване на диск дифузионен метод (диаметър на зоната ([mm]) с помощта на 5- μg диск с моксифлоксацин.
Clinical and Laboratory Standards Institute™ (CLSI), formerly NCCLS breakpoints are presented in the below table for MIC testing (mg/ l) or disc diffusion testing (zone diameter [mm]) using a 5-µg moxifloxacin disc.
Институтът за клинични и лабораторни стандарти представя гранични MIC и диск дифузионни гранични стойности за Staphylococcus spp. и чувствителни организми (M100- S17, 2007) и MIC гранични за анаероби (M11- А7, 2007).
13 Clinical and Laboratory Standards Institute™ (CLSI) MIC and disc diffusion breakpoints for Staphylococcus spp. and fastidious organisms (M100-S17, 2007) and MIC breakpoints for anaerobes (M11-A7, 2007):
Микроорганизъм S. pneumoniae
Organism S. pneumoniae
чувствителен ≤ 1, 0 mg/ l ≥ 18 mm
Susceptible ≤ 1 mg/ l ≥ 18 mm
междинна 2 mg/ l 15 – 17 mm
Intermediate 2 mg/ l 15 - 17 mm
резистентен ≥ 0, 5 mg/ l ≤ 14 mm
Resistant ≥ 4 mg/ l ≤ 14 mm
Haemophilus spp.
Haemophilus spp.
≤ 1 mg/ l ≥ 18 mm
≤ 1 mg/ l ≥ 18 mm
≤ 0, 5 mg/ l ≥ 24 mm
≤ 0.5 mg/ l ≥ 24 mm
1 mg/ l 21 – 23 mm
1 mg/ l 21 - 23 mm
≥ 2, 0 mg/ l ≤ 20 mm
≥ 2 mg/ l ≤ 20 mm
≤ 2 mg/ l
≤ 2 mg/ l
4 mg/ l
4 mg/ l
≥ 8 mg/ l
≥ 8 mg/ l
15 Общо чувствителни видове Аеробни Грам- позитивни микроорганизми Gardnerella vaginalis Staphylococcus aureus * (meticilin- чувствителен) Streptococcus agalactiae (group B) Streptococcus milleri group * (S. anginosus, S. constellatus и S. intermedius) Streptococcus pneumoniae * Streptococcus pyogenes * (group A)
14 Commonly susceptible species Aerobic Gram-positive micro-organisms Gardnerella vaginalis Staphylococcus aureus* (methicillin-susceptible) Streptococcus agalactiae (Group B) Streptococcus milleri group* (S. anginosus, S. constellatus and S. intermedius) Streptococcus pneumoniae* Streptococcus pyogenes* (Group A) Aerobic Gram-negative micro-organisms Haemophilus influenzae* Haemophilus parainfluenzae* Klebsiella pneumoniae*# Moraxella (Branhamella) catarrhalis* Anaerobic micro-organisms Fusobacterium spp.
Peptostreptococcus spp.
Peptostreptococcus spp.
Prevotella spp. * Други микроорганизми Chlamydophila (Chlamydia) pneumoniae * Chlamydia trachomatia * Coxiella burnetii Legionella pneumophila Mycoplasma genitalium Mycoplasma hominis Mycoplasma pneumoniae * Видове за които придобитата резистентност може да е проблем Аеробни Грам- позитивни микроорганизми Staphylococcus aureus+ (метицилин - резистентен) Аеробни Грам- негативни микроорганизми Enterobacter cloacae * Escherichia coli * Klebsiela oxytoca Neisseria gonorrhoeae* + Резистентни микроорганизми Аеробни Грам- негативни микроорганизми Pseudomonas aeruginosa * Aктивността e доказана успешно в чувствителни щамове в клинични проучвания с одобрени клинични показания. # ESBL- произвеждащи щамове са обикновено резистентни към флуорохинолони + Честота на резистентност > 50% в една или повече страни
Prevotella spp. “ Other” micro-organisms Chlamydophila (Chlamydia) pneumoniae* Chlamydia trachomatis* Coxiella burnetii Legionella pneumophila Mycoplasma genitalium Mycoplasma hominis Mycoplasma pneumoniae* Species for which acquired resistance may be a problem Aerobic Gram-positive micro-organisms Staphylococcus aureus (methicillin-resistant)+ Aerobic Gram-negative micro-organisms Enterobacter cloacae* Escherichia coli* Klebsiella oxytoca Neisseria gonorrhoeae*+ Inherently resistant organisms Aerobic Gram-negative micro-organisms Pseudomonas aeruginosa *Activity has been satisfactorily demonstrated in susceptible strains in clinical studies in the approved clinical indications. # ESBL-producing strains are commonly resistant to fluoroquinolones + Resistance rate > 50% in one or more countries
Абсорбция и бионаличност След перорално приложение моксифлоксацин се абсорбира бързо и почти напълно.
Absorption and Bioavailability Following oral administration moxifloxacin is rapidly and almost completely absorbed.
Фармакокинетиките са линейни при еднократна доза 50 – 800 mg и до 600 mg eдин път дневно за повече от 10 дни.
Pharmacokinetics are linear in the range of 50 - 800 mg single dose and up to 600 mg once daily dosing over 10 days.
След 400 mg перорална доза максималните концентрации от 3, 1 mg/ l се постигат от 0, 5 – 4 h след приложение.
Following a 400 mg oral dose peak concentrations of 3.1 mg/ l are reached within 0.5 - 4 h post administration.
Пиковите и постоянните равновесни плазмени концентрации (400 mg един път дневно) са съответно 3, 2 и 0, 6 mg/ l.
Peak and trough plasma concentrations at steady-state (400 mg once daily) were 3.2 and 0.6 mg/ l, respectively.
Равновесната концентрация експозицията при дозиране е приблизително 30% по- висока в сравнение с първата доза.
At steady-state the exposure within the dosing interval is approximately 30% higher than after the first dose.
16 Разпределение Моксифлоксацин се разпределя бързо към екстраваскуларното пространство; след доза от 400 mg е установена AUС 35 mg. h/ l.
15 Distribution Moxifloxacin is distributed to extravascular spaces rapidly; after a dose of 400 mg an AUC of 35 m·gh/ l is observed.
Наличният обем за разпределение в равновесна концентрация (Vss) е приблизително 2 l/ kg.
The steady-state volume of distribution (Vss) is approximately 2 l/ kg.
Еекспериментите екс виво и ин витро показват свързване с протеин приблизително 40- 42%, независимо от концентрацията на лекарството.
In vitro and ex vivo experiments showed a protein binding of approximately 40 - 42% independent of the concentration of the drug.
Плазма Слюнка Мехурна течност Бронхиална мукоза Алвеоларни макрофаги Течност, покриваща епитела Максиларен синус Етмоидален синус Полипи в носа Интерстициална течност Генитален тракт жени *
Tissue Plasma Saliva Blister fluid Bronchial mucosa Alveolar macrophages Epithelial lining fluid Maxillary sinus Ethmoid sinus Nasal polyps Interstitial fluid Female genital tract* * intravenous administration of a 1 10 h after administration 2 unbound concentration 3 from 3 h up to 36 h post dose 4 at the end of infusion
3, 1 mg/ l 3, 6 mg/ l 1, 61 mg/ l 5, 4 mg/ kg 56, 7 mg/ kg 20, 7 mg/ l 7, 5 mg/ kg 8, 2 mg/ kg 9, 1 mg/ kg 1, 02 mg/ l 10. 24 mg/ kg
Concentration 3.1 mg/ l 3.6 mg/ l 1.61 mg/ l 5.4 mg/ kg 56.7 mg/ kg 20.7 mg/ l 7.5 mg/ kg 8.2 mg/ kg 9.1 mg/ kg 1.02 mg/ l 10.24 mg/ kg single 400 mg dose
- 0, 75- 1, 3 1, 71 1, 7 – 2, 1 18, 6 – 70, 0 5- 7 2, 0 2, 1 2, 6 0, 8 – 1, 4 2, 3 1, 724
Plasma ratio - 0.75 - 1.3 1.71 1.7 - 2.1 18.6 - 70.0 5-7 2.0 2.1 2.6 0.8 - 1.42,3 1.724
* интравенозно приложение на еднократна доза от 400 mg 1 - 10 h след приложение 2 - несвързана концентрация 3 - от 3 h до 36 h след доза 4 - в края на инфузията
Metabolism
Метаболизъм Моксифлоксацин е подложен на биотрансформация фаза II и се екскретира чрез бъбреци и жлъчка/ изпражнения като непроменено лекарство, както и под формата на компонент, съдържащ сяра (M1) и като глюкуронид (M2).
Moxifloxacin undergoes Phase II biotransformation and is excreted via renal and biliary/ faecal pathways as unchanged drug as well as in the form of a sulpho-compound (M1) and a glucuronide (M2).
При клинични проучвания I фаза и ин витро проучвания не са наблюдавани метаболитни фармакокинетични взаимодействия с други лекарства, подложени на биотрансформация фаза I, използващи цитохром Р- 450 ензими.
In clinical Phase I and in vitro studies no metabolic pharmacokinetic interactions with other drugs undergoing Phase I biotransformation involving cytochrome P450 enzymes were observed.
Моксифлоксацин се елиминира от плазмата с краен елиминационен полуживот приблизително 12 часа.
Elimination Moxifloxacin is eliminated from plasma with a mean terminal half life of approximately 12 hours.
Стойността на общият телесен клирънс след еднократна доза от 400 mg варира от 179 до 246 ml/ min.
The mean apparent total body clearance following a 400 mg dose ranges from 179 to 246 ml/ min.
Бъбречният клирънс, възлизащ на 24 – 53 ml/ min предполага частична тубулна реабсорбция на лекарството от бъбреците.
Renal clearance amounted to about 24 - 53 ml/ min suggesting partial tubular reabsorption of the drug from the kidneys.
След доза от 400 mg, възстановяване в урината (приблизително 19% непроменено лекарство, приблизително 2, 5% за М1 и приблизително 14% за М2) и изпражненията (приблизително 25% непроменено лекарство, приблизително 36% за М1 и не се установява М2), общо приблизително 96%.
After a 400 mg dose, recovery from urine (approximately 19% for unchanged drug, approximately 2.5% for M1, and approximately 14% for M2) and faeces (approximately 25% of unchanged drug, approximately 36% for M1, and no recovery for M2) totalled to approximately 96%.
По- високи плазмени концентрации са наблюдавани при здрави доброволци с ниско телесно тегло (като жени) и при доброволци в напреднала възраст.
Higher plasma concentrations are observed in healthy volunteers with low body weight (such as women) and in elderly volunteers.
17 Фармакокинетичните свойства на моксифлоксацин не са значително различни при пациенти с бъбречно увреждане (включително креатининов клирънс > 20ml/ min/ 1, 73m2).
As renal function decreases,
Тъй като бъбречната функция се намалява, концентрацията на метаболит М2 (глюкуронид) се повишава с фактор 2, 5 (креатининов клирънс < 30ml/ min/ 1, 73m2)
16 concentrations of the M2 metabolite (glucuronide) increase by up to a factor of 2.5 (with a creatinine clearance of < 30 ml/ min/ 1.73 m2).
Увредената чернодробна функция е свързана с по- продължителна експозиция с М1 в плазмата, докато експозицията с лекарството е сравним с експозицията при здрави доброволци.
Impaired liver function was associated with higher exposure to M1 in plasma, whereas exposure to parent drug was comparable to exposure in healthy volunteers.
18 ЛИСТОВКА
18 1.
КАКВО ПРЕДСТАВЛЯВА [СВОБОДНО ИЗБРАНО ИМЕ] 400MG ФИЛМИРАНИ ТАБЛЕТКИ И ЗА КАКВО СЕ ИЗПОЛЗВАТ
WHAT [INVENTED NAME] 400 MG FILM-COATED TABLETS ARE AND WHAT THEY ARE USED FOR
[Свободно избрано име] се използва при възрастни за лечение на следните бактериални инфекции:
[Invented name] is used in adults for treating the following bacterial infections:
- Внезапно влошаване на хроничен бронхит (обостряне на хроничен бронхит)
- Sudden worsening of chronic bronchitis (acute exacerbation of chronic bronchitis)
- Инфекция на белите дробове (пневмония) придобита извън болница, с изключение на
- Infection of the lungs (pneumonia) acquired outside the hospital, except severe cases
тежките случаи
- Acute infection of the sinuses (acute bacterial sinusitis)
- Остра инфекция на синусите (остър бактериален синузит)
- Mild to moderate infections of the female upper genital tract (pelvic inflammatory disease),
- Леки до умерени инфекции на горния генитален тракт (възпаление на таза), включващо
including infections of the fallopian tubes and infections of the uterus mucous membrane.
възпаление на маточните тръби и инфекции на лигавицата на матката.
[Invented name] tablets are not sufficient for sole therapy of this kind of infections and therefore another antibiotic in addition to [Invented name] tablets should be prescribed by your doctor for the treatment of infections of the female upper genital tract (see section 2.