natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Безопасността на силденафил не е проучена и, следователно, е противопоказан при следните подгрупи пациенти: тежка чернодробна недостатъчност, анамнеза за скорошен инсулт или миокарден инфаркт, тежка изходна хипотония (кръвно налягане < 90/ 50 mm Hg).
The safety of sildenafil has not been studied in the following sub-groups of patients and its use is therefore contraindicated: severe hepatic impairment, recent history of stroke or myocardial infarction, severe hypotension (blood pressure < 90/ 50 mmHg) at initiation.
При влошаване на клиничното състояние трябва да се обсъди приложение на лекарства, които се препоръчват в напреднал стадий на заболяването (напр., епопростенол) (вж. точка 4. 2).
If the clinical situation deteriorates, therapies that are recommended at the severe stage of the disease (e. g. epoprostenol) should be considered (see section 4.2).
Съотношението полза- риск от силденафил не е установено при пациенти в клас І по функционалната класификация на белодробната артериална хипертония.
The benefit-risk balance of sildenafil has not been established in patients with class I functional classification of pulmonary arterial hypertension.
Не са провеждани проучвания при други форми на белодробна артериална хипертония, освен свързаните със съединително- тъканни заболявания и хирургични корекции.
No studies have been performed in related forms of pulmonary arterial hypertension other than related to connective tissue disease and surgical repair.
Безопасността на силденафил не е проучена при пациенти с известни наследствени дегенеративни заболявания на ретината, като Retinitis pigmentosa (малък дял от тези пациенти имат генетични нарушения на ретинните фосфодиестерази) и следователно употребата му не се препоръчва.
The safety of sildenafil has not been studied in patients with known hereditary degenerative retinal disorders such as Retinitis pigmentosa (a minority of these patients have genetic disorders of retinal phosphodiesterases) and therefore its use is not recommended.
По принцип всяка корекция на дозата трябва да се прилага само след внимателна оценка на съотношението полза- риск.
3 In general, any dose adjustment should be administered only after a careful benefit-risk assessment.
Корекция към по- ниска доза от 20 mg два пъти дневно трябва да се има предвид, когато силденафил се включва при пациенти, които вече получават инхибитори на CYP3A4 със средна мощност като еритромицин или саквинавир.
A downward dose adjustment to 20 mg twice daily should be considered when sildenafil is co- administered to patients already receiving medium potency CYP3A4 inhibitors like erythromycin or saquinavir.
Корекция към по- ниска доза от 20 mg еднократно дневно се препоръчва в случай на едновременно приложение на инхибитори на CYP3A4 с междинна мощност, като кларитромицин, телитромицин и нефазодон.
A downward dose adjustment to 20 mg once daily is recommended in case of co- administration with CYP3A4 inhibitors of intermediate potency like clarithromycin, telithromycin and nefazodone.
Едновременното приложение на мощни инхибитори на CYP3A4 (напр., кетоконазол, итраконазол, ритонавир) и силденафил при белодробна артериална хипертония е противопоказано (вж. точка 4. 3).
Co-administration of potent CYP3A4 inhibitors (e. g. ketoconazole, itraconazole, ritonavir) with sildenafil for pulmonary arterial hypertension is contraindicated (see section 4.3).
При едновременно приложение с индуктори на CYP3A4 може да се наложи корекция на дозата на силденафил (вж. точка 4. 5).
Dose adjustments of sildenafil may be required when co-administered with CYP3A4 inducers (see section 4.5).
Когато предписват силденафил, лекарите трябва внимателно да преценят дали пациенти с някои подлежащи състояния биха могли да се повлияят неблагоприятно от леките до умерени съдоразширяващи ефекти на силденафил, например пациенти с хипотония, пациенти с дехидратация, тежка обструкция на левокамерния изходен тракт или автономна дисфункция (вж. точка 4. 4).
When prescribing sildenafil, physicians should carefully consider whether patients with certain underlying conditions could be adversely affected by sildenafil’ s mild to moderate vasodilatory effects, for example patients with hypotension, patients with fluid depletion, severe left ventricular outflow obstruction or autonomic dysfunction (see section 4.4).
Силденафил подчертава хипотензивния ефект на нитратите и по тази причина едновременната употреба на Revatio и нитрати е противопоказана (вж точка 4. 3).
Sildenafil potentiates the hypotensive effect of nitrates therefore concomitant use of Revatio with nitrates is contraindicated (see section 4.3).
В постмаркетинговия опит със силденафил при мъжка еректилна дисфункция се съобщава за сериозни сърдечно- съдови събития, включително миокарден инфаркт, нестабилна стенокардия, внезапна сърдечна смърт, камерна аритмия, мозъчно- съдова хеморагия, преходно нарушение на мозъчното кръвообращение, хипертония и хипотония, съвпадащи по време с употребата на силденафил.
In post-marketing experience with sildenafil for male erectile dysfunction, serious cardiovascular events, including myocardial infarction, unstable angina, sudden cardiac death, ventricular arrhythmia, cerebrovascular haemorrhage, transient ischaemic attack, hypertension and hypotension have been reported in temporal association with the use of sildenafil.
Повечето, но не всички, от тези пациенти са имали предшестващи сърдечносъдови рискови фактори.
Most, but not all, of these patients had pre- existing cardiovascular risk factors.
Силденафил трябва да бъде употребяван с повишено внимание при пациенти с анатомична деформация на пениса (като ангулация, кавернозна фиброза или болест на Peyronie) или при пациенти, които имат състояния, предразполагащи ги към приапизъм (като сърповидноклетъчна анемия, мултиплен миелом или левкемия).
Sildenafil should be used with caution in patients with anatomical deformation of the penis (such as angulation, cavernosal fibrosis or Peyronie’ s disease), or in patients who have conditions which may predispose them to priapism (such as sickle cell anaemia, multiple myeloma or leukaemia).
Съобщавани са зрителни дефекти и случаи на не- артериитна предна исхемична оптична невропатия във връзка с прием на силденафил и други ФДЕ5 инхибитори.
Visual defects and cases of non-arteritic anterior ischaemic optic neuropathy have been reported in connection with the intake of sildenafil and other PDE5 inhibitors.
Пациентът трябва да бъде посъветван, че в случай на внезапен зрителен дефект, трябва да спре приема на Revatio и незабавно да се консултира с лекар (вж. точка 4. 3).
The patient should be advised that in case of sudden visual defect, he should stop taking Revatio and consult a physician immediately (see section 4.3).
4 Препоръчва се повишено внимание, когато силденафил се прилага при пациенти, приемащи алфа- блокер, тъй като едновременното приложение може да доведе до симптоматична хипотония при чувствителни индивиди (вж. точка 4. 5).
Caution is advised when sildenafil is administered to patients taking an alpha-blocker as the co- administration may lead to symptomatic hypotension in susceptible individuals (see section 4.5).
За свеждане до минимум на риска от развитие на ортостатична хипотония пациентите трябва да бъдат хемодинамично стабилни на фона на лечението с алфа- блокери преди започване на лечение със силденафил.
In order to minimize the potential for developing postural hypotension, patients should be hemodynamically stable on alpha-blocker therapy prior to initiating sildenafil treatment.
Следователно, силденафил трябва да бъде прилаган при такива пациенти само след внимателна оценка на съотношението полза- риск.
Therefore sildenafil should be administered to these patients only after careful benefit-risk assessment.
При пациенти с белодробна артериална хипертония съществува възможност за повишен риск от кървене, когато силденафил се започне при пациенти, които вече приемат антагонисти на витамин К, в частност при пациенти с белодробна артериална хипертония вследствие на съединителнотъканно заболяване.
In pulmonary arterial hypertension patients, there may be a potential for increased risk of bleeding when sildenafil is initiated in patients already using a Vitamin K antagonist, particularly in patients with pulmonary arterial hypertension secondary to connective tissue disease.
Липсват данни за силденафил при пациенти с белодробна хипертония свързана с белодробна вено- оклузивна болест.
No data are available with sildenafil in patients with pulmonary hypertension associated with pulmonary veno-occlusive disease.
Следователно, ако след приложение на силденафил при пациенти с белодробна хипертония се появят белези на белодробен оток, трябва да се обсъди вероятността за придружаваща вено - оклузивна болест.
Consequently, should signs of pulmonary oedema occur when sildenafil is administered in patients with pulmonary hypertension, the possibility of associated veno-occlusive disease should be considered.
Филмовото покритие на таблетките съдържа лактоза.
4 Lactose monohydrate is present in the tablet film coat.
Пациенти с редки наследствени състояния като галактозна непоносимост, Lapp лактазен дефицит или глюкозо- галактозна малабсорбция не трябва да приемат това лекарство.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption should not take this medicine.
Популационният фармакокинетичен анализ на данните от клинични проучвания при белодробна артериална хипертония показва намаление на клирънса на силденафил и/ или нарастване на пероралната бионаличност при едновременно приложение със субстрати на CYP3A4 и комбинация от субстрати на CYP3A4 и бета- блокери.
Population pharmacokinetic analysis of pulmonary arterial hypertension clinical trial data indicated a reduction in sildenafil clearance and/ or an increase of oral bioavailability when co-administered with CYP3A4 substrates and the combination of CYP3A4 substrates and beta-blockers.
Те са единствените фактори със статистически значимо отражение върху фармакокинетиката на силденафил при пациенти с белодробна артериална хипертония.
These were the only factors with a statistically significant impact on sildenafil pharmacokinetics in patients with pulmonary arterial hypertension.
Експозицията на силденафил при пациенти, приемащи субстрати на CYP3A4 и субстрати на CYP3A4 плюс бета- блокери, е съответно с 43% и 66% по - голяма в сравнение с пациенти, неполучаващи лекарства от тези класове.
The exposure to sildenafil in patients on CYP3A4 substrates and CYP3A4 substrates plus beta-blockers was 43% and 66% higher, respectively, compared to patients not receiving these classes of medicines.
Експозицията на силденафил е 5 пъти по- висока при доза 80 mg три пъти дневно в сравнение с експозицията при доза 20 mg три пъти дневно.
Sildenafil exposure was 5-fold higher at a dose of 80 mg three times a day compared to the exposure at a dose of 20 mg three times a day.
Този концентрационен диапазон обхваща нарастването на експозицията на силденафил, наблюдавана при проучвания със специфичен дизайн за лекарствено взаимодействие с инхибитори на CYP3A4 (с изключение на по- мощните инхибитори на CYP3A4, напр., кетоконазол, итраконазол, ритонавир).
This concentration range covers the increase in sildenafil exposure observed in specifically designed drug interaction studies with CYP3A4 inhibitors (except more potent CYP3A4 inhibitors e. g. ketoconazole, itraconazole, ritonavir).
5 Индукторите на CYP3A4 оказват значително отражение върху фармакокинетиката на силденафил при пациенти с белодробна артериална хипертония, което е потвърдено в проучването за лекарствено взаимодействие in vivo, проведено с индуктора на CYP3A4 босентан.
CYP3A4 inducers seemed to have a substantial impact on the pharmacokinetics of sildenafil in pulmonary arterial hypertension patients, which was confirmed in the in-vivo interaction study with CYP3A4 inducer bosentan.
Едновременното приложение на босентан (умерен индуктор на CYP3A4, CYP2С9 и вероятно на CYP2С19) 125 mg два пъти дневно със силденафил 80 mg три пъти на ден (в стационарни концентрации), прилагани едновременно в течение на 6 дни при здрави доброволци предизвиква 63% понижение на AUC на силденафил.
Co-administration of bosentan (a moderate inducer of CYP3A4, CYP2C9 and possibly of CYP2C19) 125mg twice daily with sildenafil 80 mg three times a day (at steady state) concomitantly administered during 6 days in healthy volunteers resulted in a 63% decrease of sildenafil AUC.
Препоръчва се повишено внимание в случай на едновременно приложение.
Caution is recommended in case of co-administration.
Ефикасността на силденафил трябва да бъде внимателно мониториран при пациенти приемащи едновременно и мощни индуктори на CYP3A4 като карбамазепин, фенитоин, фенобарбитал, жълт кантарион и рифампицин.
Efficacy of sildenafil should be closely monitored in patients using concomitant potent CYP3A4 inducers, such as carbamazepine, phenytoin, phenobarbital, St John’ s wort and rifamipicine.
Едновременното приложение на инхибитора на HIV- протеазата ритонавир, който е много мощен инхибитор на Р450 в стационарни концентрации (500 mg два пъти дневно) и силденафил (еднократна доза от 100 mg) води до 300% (4- кратно) увеличение на Cmax на силденафил и 1 000% (11- кратно) увеличение на плазмената AUC на силденафил.
Co-administration of the HIV protease inhibitor ritonavir, which is a highly potent P450 inhibitor, at steady state (500 mg twice daily) with sildenafil (100 mg single dose) resulted in a 300% (4-fold) increase in sildenafil Cmax and a 1,000% (11-fold) increase in sildenafil plasma AUC.
Към 24- ия час плазмените концентрации на силденафил са все още приблизително 200 ng/ ml в сравнение със стойностите от приблизително 5 ng/ ml при самостоятелно приложение на силденафил.
At 24 hours, the plasma levels of sildenafil were still approximately 200 ng/ ml, compared to approximately 5 ng/ ml when sildenafil was administered alone.
Това съответства на изразените ефекти на ритонавир върху широк кръг от субстрати на Р450.
This is consistent with ritonavir’ s marked effects on a broad range of P450 substrates.
Въз основа на тези фармакокинетични последствия, едновременното приложение на силденафил и ритонавир е противопоказано при пациенти с белодробна артериална хипертония (вж. точка 4. 3).
Based on these pharmacokinetic results co-administration of sildenafil with ritonavir is contraindicated in pulmonary arterial hypertension patients (see section 4.3).
Едновременното приложение на инхибитора на HIV- протеазата саквинавир, инхибитор на CYP3A4, в стационарни концентрации (1 200 mg три пъти дневно) и силденафил (еднократна доза от 100 mg) води до увеличение на Cmax на силденафил със 140%, а на AUC на силденафил с 210%.
Co-administration of the HIV protease inhibitor saquinavir, a CYP3A4 inhibitor, at steady state (1200 mg three times a day) with sildenafil (100 mg single dose) resulted in a 140% increase in sildenafil Cmax and a 210% increase in sildenafil AUC.
Когато еднократна доза от 100 mg силденафил е приложена с еритромицин, специфичен инхибитор на CYP3A4, в стационарни концентрации (500 mg два пъти дневно за 5 дни) настъпва увеличение със 182% на системната експозиция на силденафил (AUC).
When a single 100 mg dose of sildenafil was administered with erythromycin, a specific CYP3A4 inhibitor, at steady state (500 mg twice daily for 5 days), there was a 182% increase in sildenafil systemic exposure (AUC).
При нормални здрави доброволци от мъжки пол не са открити данни за ефект на азитромицин (500 mg дневно за 3 дни) върху AUC, Cmax, Tmax, елиминационната скоростна константа или последващия полуживот на силденафил или неговите главни метаболити в циркулацията.
In normal healthy male volunteers, there was no evidence of an effect of azithromycin (500 mg daily for 3 days) on the AUC, Cmax, Tmax, elimination rate constant, or subsequent half-life of sildenafil or its principal circulating metabolite.
Би трябвало да се очаква, че мощни инхибитори на CYP3A4, като кетоконазол и итраконазол, ще окажат ефекти, подобни на ритонавир (вж. точка 4. 3).
5 Potent CYP3A4 inhibitors such as ketoconazole and itraconazole would be expected to have effects similar to ritonavir (see section 4.3).
Очаква се инхибитори на CYP3A4 с междинна мощност (напр. кларитромицин, телитромицин и нефазодон) да имат ефект между този на ритонавир и инхибитори на CYP3A4 с умерена мощност (напр. саквинавир/ еритромицин), предвижда се седемкратно увеличение на експозицията.
CYP3A4 inhibitors of intermediate potency (e. g. clarithromycin, telithromycin and nefazodone) are expected to have an effect in between that of ritonavir and CYP3A4 inhibitors of medium potency (e. g. saquinavir/ erythromycin), a seven-fold increase in exposure is assumed.
Следователно при употребата на инхибитори на CYP3A4 с междинна мощност се препоръчва корекция на дозата (вж. точка 4. 4).
Therefore dose adjustments are recommended when using CYP3A4 inhibitors of intermediate potency (see section 4.4).
Популационният фармакокинетичен анализ при пациенти с белодробна артериална хипертония показва, че едновременното приложение на бета- блокери в комбинация със субстрати на CYP3A4 може да доведе до допълнително нарастване на експозицията на силденафил в сравнение със самостоятелното приложение на субстрати на CYP3A4.
The population pharmacokinetic analysis in pulmonary arterial hypertension patients suggested that co-administration of beta-blockers in combination with CYP3A4 substrates might result in an additional increase in sildenafil exposure compared with administration of CYP3A4 substrates alone.
6 Еднократни дози антиацидни средства (магнезиев хидроксид/ алуминиев хидроксид) не са повлияли бионаличността на силденафил.
Single doses of antacid (magnesium hydroxide/ aluminium hydroxide) did not affect the bioavailability of sildenafil.
Едновременното приложение на перорални контрацептивни средства (етинилестрадиол 30 μg и левоноргестрел 150 μg) не са променили фармакокинетиката на силденафил.
Co-administration of oral contraceptives (ethinyloestradiol 30 μ g and levonorgestrel 150 μ g) did not affect the pharmacokinetics of sildenafil.
Поради нитратната си компонента, той носи риск от сериозно взаимодействие със силденафил.
Due to the nitrate component it has the potential to have serious interaction with sildenafil.
Ефект на силденафил върху други лекарствени продукти Проучвания in vitro:
Effects of sildenafil on other medicinal products In vitro studies:
Силденафил е слаб инхибитор на изоформи 1А2, 2С9, 2С19, 2D6, 2Е1 и 3А4 на цитохром Р450 (ІС50 > 150 μM).
Sildenafil is a weak inhibitor of the cytochrome P450 isoforms 1A2, 2C9, 2C19, 2D6, 2E1 and 3A4 (IC50 > 150 μ M).
Силденафил (50 mg) не потенцира хипотензивните ефекти на алкохола при здрави доброволци със средни максимални концентрации на алкохол в кръвта от 80 mg/ dl.
Sildenafil (50 mg) did not potentiate the hypotensive effects of alcohol in healthy volunteers with mean maximum blood alcohol levels of 80 mg/ dl.
В проучване при здрави доброволци силденафил в стационарни концентрации (80 mg три пъти дневно) е довел до увеличение с 50% на AUC на босентан (125 mg два пъти дневно).
In a study of healthy volunteers sildenafil at steady state (80 mg three times a day) resulted in a 50% increase in bosentan AUC (125 mg twice daily).
В специфично проучване за взаимодействие, при което силденафил (100 mg) е приложен едновременно с амлодипин при хипертензивни пациенти, е настъпило допълнително понижение на систолното кръвно налягане измерено в легнало положение с 8 mm Hg.
6 In a specific interaction study, where sildenafil (100 mg) was co-administered with amlodipine in hypertensive patients, there was an additional reduction on supine systolic blood pressure of 8 mmHg.
Тези допълнителни понижения на кръвното налягане са от еднаква величина с наблюдаваните след самостоятелно приложение на силденафил при здрави доброволци.
These additional blood pressure reductions were of a similar magnitude to those seen when sildenafil was administered alone to healthy volunteers.
В три специфични проучвания за лекарствено взаимодействие алфа- блокерът доксазозин (4 mg и 8 mg) и силденафил (25 mg, 50 mg или 100 mg) са приложени едновременно при пациенти с доброкачествена хиперплазия на простатата (ДХП), стабилизирани на фона на лечение с доксазозин.
In three specific drug-drug interaction studies, the alpha-blocker doxazosin (4 mg and 8 mg) and sildenafil (25 mg, 50 mg, or 100 mg) were administered simultaneously to patients with benign prostatic hyperplasia (BPH) stabilized on doxazosin therapy.
В тези проучвани популации е наблюдавано средно допълнително понижение на систолното и диастолно кръвно налягане в легнало положение, съответно, със 7/ 7 mm Hg, 9/ 5 mm Hg и 8/ 4 mm Hg, и средно допълнително понижение на кръвното налягане в изправено положение, съответно, с 6/ 6 mm Hg, 11/ 4 mm Hg и 4/ 5 mm Hg.
In these study populations, mean additional reductions of supine systolic and diastolic blood pressure of 7/ 7 mmHg, 9/ 5 mmHg, and 8/ 4 mmHg, respectively, and mean additional reductions of standing blood pressure of 6/ 6 mmHg, 11/ 4 mmHg, and 4/ 5 mmHg, respectively were observed.
Когато силденафил и доксазозин са приложени едновременно при пациенти, стабилизирани на фона на лечение с доксазозин, случаите с клинично проявена ортостатична хипотония не са чести.
When sildenafil and doxazosin were administered simultaneously to patients stabilized on doxazosin therapy, there were infrequent reports of patients who experienced symptomatic postural hypotension.
Едновременното приложение на силденафил при пациенти, провеждащи лечение с алфа- блокери, може да доведе до клинично проявена хипотония при чувствителни индивиди (вж. точка 4. 4).
Concomitant administration of sildenafil to patients taking alpha- blocker therapy may lead to symptomatic hypotension in susceptible individuals (see section 4.4).
7 Силденафил (100 mg еднократна доза) не е повлиял стационарната фармакокинетика на инхибитора на НІV протеазата саквинавир, който е субстрат/ инхибитор на CYP3A4.
Sildenafil (100 mg single dose) did not affect the steady state pharmacokinetics of the HIV protease inhibitor saquinavir, which is a CYP3A4 substrate/ inhibitor.
В съответствие с познатите му ефекти върху метаболизма на азотния окис/ цГМФ (вж. точка 5. 1) е показано, че силденафил потенцира хипотензивните ефекти на нитратите и, следователно, едновременното му приложение с донори на азотен окис или нитрати под каквато и да е форма е противопоказано (вж. точка 4. 3).
Consistent with its known effects on the nitric oxide/ cGMP pathway (see section 5.1), sildenafil was shown to potentiate the hypotensive effects of nitrates, and its co-administration with nitric oxide donors or nitrates in any form is therefore contraindicated (see section 4.3).
Силденафил не оказва клинично значимо въздействие върху плазмените нива на пероралните контрацептивни средства (етинилестрадиол 30 μg и левоноргестрел 150 μg).
Sildenafil had no clinically significant impact on the plasma levels of oral contraceptives (ethinyloestradiol 30 μ g and levonorgestrel 150 μ g).
Проучванията при животни не са показали преки или непреки вредни ефекти върху бременността и ембрионалното/ феталното развитие.
Animal studies do not indicate direct or indirect harmful effects with respect to pregnancy and embryonal/ foetal development.
Проучвания при животни са показали токсичност по отношение на постнаталното развитие (вж. точка 5. 3).
Studies in animals have shown toxicity with respect to postnatal development (see section 5.3).
Revatio не трябва да се прилага при жени, които кърмят.
Revatio should not be administered to breast- feeding mothers.
Тъй като в клинични проучвания със силденафил се съобщава за замайване и нарушено зрение, преди шофиране или работа с машини пациентите трябва да бъдат информирани по какъв начин може да им повлияе Revatio.
As dizziness and altered vision were reported in clinical trials with sildenafil, patients should be aware of how they might be affected by Revatio, before driving or operating machinery.
Няма проведени проучвания със силденафил за ефектите върху способността за шофиране и работа с машини.
No studies on the effects on the ability to drive and use machines have been performed.