natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Установява се 34% понижение на пиковата концентрация на сиролимус в кръвта (Cmax), 3, 5 кратно увеличение на времето до пикова концентрация (tmax), и 35% увеличение на цялостната експозиция (AUC).
There was a 34% decrease in the peak blood sirolimus concentration (Cmax), a 3.5-fold increase in the time to peak concentration (tmax), and a 35% increase in total exposure (AUC).
Препоръчва се Rapamune да се приема със или без храна, но винаги по един и същ начин.
It is recommended that Rapamune be taken consistently either with or without food.
Използването на портокалов сок и вода за разреждане на Rapamune е еквивалентно по отношение на Cmax, и AUC.
The use of orange juice and water to dilute Rapamune were equivalent with respect to Cmax, and AUC.
Сокът от грейпфрут оказва влияние върху CYP3A4- медиирания метаболизъм и следователно трябва да се избягва.
Grapefruit juice affects CYP3A4 mediated metabolism and must therefore be avoided.
При деца на диализа (30% до 50% редукция на гломерулната филтрация) във възрастовите групи от 5 до 11 години и от 12 до 18 години средният тегловно нормализиран CL/ F е по- голям при по- малките (580 ml/ h/ kg) отколкото при по- големите деца (450 ml/ h/ kg) в сравнение с възрастните (287 ml/ h/ kg).
In paediatric patients on dialysis (30% to 50% reduction in glomerular filtration rate) within age ranges of 5 to 11 years and 12 to 18 years, the mean weight-normalised CL/ F was larger for younger paediatric patients (580 ml/ h/ kg) than for older paediatric patients (450 ml/ h/ kg) as compared with adults (287 ml/ h/ kg).
Концентрациите на сиролимус са измервани при проучвания с контрол на концентрацията при педиатрични пациенти с бъбречна трансплантация, които също са получавали циклоспорин и кортикостероиди.
Sirolimus concentrations were measured in concentration-controlled trials of paediatric renal-transplant patients who were also receiving ciclosporin and corticosteroids.
Най- ниската таргетна концентрация е 10- 20 ng/ ml.
The target for trough concentrations was 10-20 ng/ mL.
При стационарно състояние 8 деца на възраст 6- 11 години са получавали средни дози ± SD 1, 75 ± 0, 71 mg/ ден (0, 064 ± 0, 018 mg/ kg, 1, 65 ± 0, 43 mg/ m2), докато 14 юноши на възраст 12- 18 години са получавали средни дози ± SD 2, 79 ± 1, 25 mg/ ден (0, 053 ± 0, 0150 mg/ kg, 1, 86 ± 0, 61 mg/ m2).
At steady state, 8 children aged 6-11 years received mean  SD doses of 1.75  0.71 mg/ day (0.064  0.018 mg/ kg, 1.65  0.43 mg/ m2) while 14 adolescents aged 12-18 years received mean  SD doses of 2.79  1.25 mg/ day (0.053  0.0150 mg/ kg, 1.86  0.61 mg/ m2).
По - малките деца са имали по- висока нормализирана спрямо теглото Cl/ F (214 ml/ h/ kg) в сравнение с юношите (136 ml/ h/ kg).
The younger children had a higher weight-normalized Cl/ F (214 mL/ h/ kg) compared with the adolescents (136 mL/ h/ kg).
Тези данни показват, че по- малките деца може да се нуждаят от по - високи изчислени спрямо теглото дози от юношите и възрастните, за да постигнат сходни таргетни концентрации.
These data indicate that younger children might require higher bodyweight-adjusted doses than adolescents and adults to achieve similar target concentrations.
При пациенти с леко и умерено чернодробно увреждане (по класификацията на Child- Pugh стадий A или B) средните стойности на AUC и t1/ 2 за сиролимус се увеличават съответно с 61% и 43% и CL/ F намалява с 33% в сравнение с нормални здрави лица.
In mild and moderate hepatically impaired patients (Child-Pugh classification A or B), mean values for sirolimus AUC and t1/ 2 were increased 61% and 43%, respectively, and CL/ F was decreased 33% compared to normal healthy subjects.
При пациенти с тежко чернодробно увреждане (по класификацията на Child- Pugh стадий С) средните стойности на AUC и t1/ 2 за сиролимус се увеличават съответно с 210% и 170%, а CL/ F намалява с 67% в сравнение с нормални здрави лица.
In severe hepatically impaired patients (Child-Pugh classification C), mean values for sirolimus AUC and t1/ 2 were increased 210% and 170% respectively, and CL/ F was
По- дългият полуживот, наблюдаван при пациенти с чернодробно увреждане, забавя достигането на стационарно състояние.
The longer half-lives observed in hepatically impaired patients delay reaching steady state.
Нежеланите реакции, които не се наблюдават при клиничните изпитвания, но се наблюдават при животни при нива на експозиция, подобни на нивата на клинична експозиция и имат
Adverse reactions not observed in clinical studies, but seen in animals at exposure levels similar to clinical exposure levels and with possible relevance to clinical use were as follows: pancreatic islet cell vacuolation, testicular tubular degeneration, gastrointestinal ulceration, bone fractures and calluses, hepatic haematopoiesis, and pulmonary phospholipidosis.
При плъховете тестикуларните инстерстициални клетъчни аденоми по всяка вероятност са показателни за видово специфична реакция спрямо нивата на лутенизиращия хормон и обикновено се приема, че имат ограничена клинична значимост.
In rat, testicular interstitial cell adenomas were likely indicative of a species dependent response to lutenising hormone levels and are usually considered of limited clinical relevance.
Отчасти обратимо намаляване на броя сперматозоиди се съобщава при едно 13 - седмично проучване с плъхове.
Partly reversible reductions in sperm counts were reported in a 13-week rat study.
Наблюдавани са намаляване на теглото на тестисите и/ или хистологични лезии (напр. тубуларна атрофия и тубуларни гигантски клетки) при плъхове и при едно проучване с маймуни.
Reductions in testicular weights and/ or histological lesions (e. g. tubular atrophy and tubular giant cells) were observed in rats and in a monkey study.
При плъховете сиролимус причинява ембрио/ фетотоксичност, проявяваща се с повишена смъртност и намалено фетално тегло (и свързаното с него забавяне на осификацията на скелета) (вж. точка 4. 6).
(see section 4.6).
Полисорбат 80 Фозал 50 PG (фосфатидилхолин, пропиленгликол, моно -, диглицериди, етанол (1, 5% до 2, 5%), соеви мастни киселини и аскорбилпалмитат).
Polysorbate 80 Phosal 50 PG (phosphatidylcholine, propylene glycol, mono-, di-glycerides, ethanol (1.5% to 2.5%), soya fatty acids and ascorbyl palmitate).
Rapamune не трябва да се разтваря в сок от грейпфрут или друга течност, различна от вода или портокалов сок (вж. точка 6. 6).
Rapamune must not be diluted in grapefruit juice or any other liquid other than water or orange juice (see section 6.6).
Rapamune перорален разтвор съдържа полисорбат- 80, за който е известно, че увеличава степента на екстракция на ди – (2– етилхексил) фталат (DEHP) от поливинилхлорид (PVC).
Rapamune oral solution contains polysorbate-80, which is known to increase the rate of di-(2-ethylhexyl)phthalate (DEHP) extraction from polyvinyl chloride (PVC).
Важно е да се спазват указанията и Rapamune перорален разтвор да се приема веднага, след като се използва пластмасов съд за неговото разтваряне или приемане (вж. точка 6. 6).
It is important to follow the instructions to administer Rapamune oral solution at once when a plastic container is used for the dilution and/ or administration (see section 6.6).
24 часа в спринцовката за дозиране (на стайна температура, но не по- висока от 25°C).
24 hours in the dosing syringe (at room temperature, but not to exceed 25 C).
След разтваряне (вж. точка 6. 6) лекарството трябва да се употреби веднага.
After dilution, (see section 6.6) the preparation should be used immediately.
Да се съхранява в хладилник при температура от 2°C - 8°C.
Store in a refrigerator at 2 C - 8  C.
При необходимост пациентът може да съхранява бутилките при стайна температура до 25°C за кратък период от време (24 часа).
If necessary, the patient may store the bottles at room temperatures up to 25 C for a short period of time (24 hours).
Бутилки от 60 ml от жълто- кафяво стъкло тип III с адаптор за спринцовка и 30 жълто- кафяви пластмасови спринцовки за дозиране.
60 ml type III amber glass bottles with syringe adapter and 30 amber, plastic dosing syringes.
Указания за употреба и боравене:
Instructions for use and handling:
Изпразнете точното количество Rapamune от спринцовката само в стъклена или пластмасова чаша с минимум 60 ml вода или портокалов сок в нея.
Empty the correct amount of Rapamune from the syringe into only a glass or plastic container with at least 60 ml of water or orange juice.
Никакви други течности, в т. ч. сок от грейпфрут, не трябва да се използват за разреждане.
No other liquids, including grapefruit juice, should be used for dilution.
Напълнете чашата с допълнителен обем (минимум 120 ml) вода или портокалов сок, разбъркайте енергично и изпийте наведнъж.
Refill the container with an additional volume (minimum of 120 ml) of water or orange juice, stir vigorously, and drink at once.
14 март 2001 г.
14 March 2001 Date of latest renewal:
15 март 2006 г.
15 March 2006
17 1.
17 1.
Rapamune 1 mg обвити таблетки.
Rapamune 1 mg coated tablets.
Всяка таблетка съдържа 1 mg сиролимус (sirolimus).
Each tablet contains 1 mg sirolimus.
Обвита таблетка.
Coated tablet.
Обвита таблетка бяла на цвят, с триъгълна форма и надпис “ RAPAMUNE 1 mg ” от едната страна.
White coloured, triangular-shaped coated tablet marked “ RAPAMUNE 1 mg ” on one side.
Бионаличност не е установена след смачкване, сдъвкване или разделяне на таблетките и следователно това не се препоръчва.
Bioavailability has not been determined for tablets after they have been crushed, chewed or split and therefore this cannot be recommended.
За първите 2- 3 месеца след трансплантацията препоръчителният диапазон на концентрации в края на дозовия интервал за циклоспорин е 150 - 400 ng/ ml (анализ с моноклонални антитела или равностойна техника).
Suggested ciclosporin trough concentration ranges for the first 2-3 months after transplantation are 150 - 400 ng/ ml (monoclonal assay or equivalent technique).
Циклоспорин трябва да се спре постепенно в продължение на 4 до 8 седмици и дозата Rapamune трябва да се коригира, за да се получат нива в края на дозовия интервал в цяла кръв от 12 до 20 ng/ ml (хроматографски анализ; вж.
Ciclosporin should be progressively discontinued over 4 to 8 weeks and the Rapamune dose should be adjusted to obtain whole blood trough levels of 12 to 20 ng/ ml
Терапевтичен лекарствен мониторинг).
18 (chromatographic assay; see Therapeutic drug monitoring).
18 спирането на лечението с циклоспорин е или неуспешно, или не може да се опита, комбинацията от циклоспорин и Rapamune не трябва да се поддържа повече от 3 месеца след трансплантацията.
In patients for whom ciclosporin withdrawal is either unsuccessful or cannot be attempted, the combination of ciclosporin and Rapamune should not be maintained for more than 3 months post-transplantation.
Употреба при реципиенти от негроидната раса:
Use in black recipients:
Налице е ограничена информация в подкрепа на факта, че чернокожите реципиенти на бъбречни транспланти (главно афро- американци) се нуждаят от по- високи дози и нива в края на дозовия интервал на сиролимус, за да се получи същата ефикасност както при нечернокожи пациенти.
There is limited information indicating that black renal transplant recipients (predominantly African-American) require higher doses and trough levels of sirolimus to achieve the same efficacy as observed in non-black patients.
Употреба при деца и юноши (< 18 години):
Use in children and adolescents ( 18 years):
Клиничните проучвания с Rapamune перорален разтвор не са обхванали достатъчен брой пациенти > 65 години, за да се определи дали те ще реагират по- различно от по- младите пациенти.
Clinical studies with Rapamune oral solution did not include a sufficient number of patients > 65 years of age to determine whether they will respond differently than younger patients.
Данните за концентрацията на сиролимус в края на дозовия интервал при 35 пациента > 65 години с бъбречни трансплантации са подобни на тези при групата (n=822) на възраст от 18 до 65 години.
Sirolimus trough concentration data in 35 renal transplant patients > 65 years of age were similar to those in the adult population (n = 822) from 18 to 65 years of age.
Таблетките Rapamune, приемани от 12 пациента с бъбречни транспланти > 65 години, дават резултати, подобни на тези при възрастни пациенти (n = 167) на възраст от 18 до 65 години.
Rapamune tablets administered to 12 renal transplant patients > 65 years of age also gave similar results to adult patients (n = 167) 18 to 65 years of age.
За да се сведе до минимум променливостта, Rapamune трябва да се приема по едно и също време спрямо циклоспорин, 4 часа след дозата циклоспорин и със или без храна, но винаги по един и същ начин (вж. точка 5. 2).
To minimize variability, Rapamune should be taken at the same time in relation to ciclosporin, 4 hours after the ciclosporin dose, and consistently either with or without food (see section 5.2).
Пациентите могат да преминат от разтвор на таблетки въз основа на преизчисление mg за mg.
Patients can be switched from the solution to the tablet formulation on a mg per mg basis.
Препоръчва се 1- 2 седмици след смяна на лекарствената
It is recommended that a trough concentration be taken 1 or 2 weeks after switching formulations or tablet strength to confirm that the trough concentration is within the recommended target range.
19 форма или на силата на таблетките да се измери концентрацията в края на дозовия интервал, за да се потвърди, че тази концентрация е в рамките на препоръчвания целеви диапазон.
Ciclosporin inhibits the metabolism of sirolimus, and
Циклоспорин инхибира метаболизма на сиролимус и следователно нивата на сиролимус ще намалеят, когато циклоспорин се прекрати, освен ако не се увеличи дозата сиролимус.
19 consequently, sirolimus levels will decrease when ciclosporin is discontinued unless the sirolimus dose is increased.
Ако по време на поддържащата терапия се налага( т) допълнителна( и) корекция( и) на дозата (след спирането на циклоспорин), при повечето пациенти тези корекции могат да се базират на просто съотношение: нова доза Rapamune = доза в момента х (целева концентрация / концентрация в момента).
If further dose adjustment(s) are required during maintenance therapy (after discontinuation of ciclosporin), in most patients these adjustments can be based on simple proportion: new Rapamune dose = current dose x (target concentration/ current concentration).
В допълнение към нова поддържаща доза трябва да се има предвид и натоварваща доза, когато се налага значително да се повишат концентрациите на сиролимус в края на дозовия интервал: натоварваща доза Rapamune = 3 х (нова поддържаща доза – поддържаща доза в момента).
Rapamune loading dose = 3 x (new maintenance dose – current maintenance dose).
Целевият диапазон трябва да се коригира в зависимост от теста, използван за определяне на концентрациите на сиролимус в края на дозовия интервал.
Adjustments to the targeted range should be made according to the assay being utilized to determine the sirolimus trough concentrations.
Едновременна употреба с други имуносупресори В клинични проучвания сиролимус се прилага едновременно със следните лекарствени продукти: циклоспорин, азатиоприн, микофенолат мофетил, кортикостероиди и цитотоксични
Concomitant use with other immunosuppressive agents Sirolimus has been administered concurrently with the following agents in clinical studies: ciclosporin, azathioprine, mycophenolate mofetil, corticosteroids and cytotoxic antibodies.
При пациенти с чернодробно увреждане се препоръчва внимателно да се следят нивата на сиролимус в края на дозовия интервал в цяла кръв.
20 In hepatically impaired patients, it is recommended that sirolimus whole blood trough levels be closely monitored.
Едновременното приемане на сиролимус със силни инхибитори на CYP3A4 (като кетоконазол, вориконазол, итраконазол, телитромици или кларитромицин) или с индуктори на CYP3A4 (като рифампин, рифабутин) не се препоръчва (вж. точка 4. 5).
Co-administration of sirolimus with strong inhibitors of CYP3A4 (such as ketoconazole, voriconazole, itraconazole, telithromycin or clarithromycin) or inducers of CYP3A4 (such as rifampin, rifabutin) is not recommended (see section 4.5).
Имуносупресията може да доведе до повишена податливост на инфекции и до възможно развитие на лимфом и други злокачествени заболявания, особено на кожата (вж. точка 4. 8).
Increased susceptibility to infection and the possible development of lymphoma and other malignancies, particularly of the skin, may result from immunosuppression (see section 4.8).
Пациентите, лекувани с имуносупресори, включително Rapamune, съществува повишен риск за опортюнистични инфекции (бактериални, гъбични, вирусни и протозойни).
Patients treated with immunosuppressants, including Rapamune, are at increased risk for opportunistic infections (bacterial, fungal, viral and protozoal).
Има съобщения и за събиране на течности, включително периферен едем, лимфедем, плеврален излив и перикардни изливи (включително и значими хемодинамично изливи при деца и възрастни), при пациенти, получаващи Rapamune.
There have also been reports of fluid accumulation, including peripheral oedema, lymphoedema, pleural effusion and pericardial effusions (including haemodynamically significant effusions in children and adults), in patients receiving Rapamune.
21 С приема на сиролимус се свързват реакции на свръхчувствителност, в т. ч. анафилактични/ анафилактоидни реакции, ангиоедем, ексфолиативен дерматит и васкулит вследствие свръхчувствителност (вж. точка 4. 8).
Hypersensitivity reactions, including anaphylactic/ anaphylactoid reactions, angioedema, exfoliative dermatitis, and hypersensitivity vasculitis, have been associated with the administration of sirolimus (see section 4.8).
В продължение на 3 месеца след трансплантацията се препоръчва профилактика срещу цитомегаловирус (CMV), особено за пациенти с повишен риск от CMV заболяване.
21 Cytomegalovirus (CMV) prophylaxis is recommended for 3 months after transplantation, particularly for patients at increased risk for CMV disease.
При пациенти с установена хиперлипидемия трябва да се прецени съотношението риск/ полза, преди да се назначи имуносупресираща схема на лечение, включваща Rapamune.
The risk/ benefit should be considered in patients with established hyperlipidemia before initiating an immunosuppressive regimen including Rapamune.
При 2% от пациентите в проучването се съобщава също за нова
New onset nephrosis (nephrotic syndrome) was also reported in 2% of the patients in the study (see section 4.8).
Таблетките сиролимус съдържат захароза и лактоза.
Sirolimus tablets contain sucrose and lactose.
При пациенти с анамнеза за дефицит на захараза, дефицит на изомалтаза, фруктозна непоносимост, малабсорбция на глюкоза, малабсорбция на галактоза, непоносимост към галактоза (напр. галактоземия) или Lapp лактазен дефицит, трябва да се извърши внимателна оценка на рисковете/ ползите, преди да се предпишат таблетки сиролимус.
In those patients with a history of sucrase insufficiency, isomaltase insufficiency, fructose intolerance, glucose malabsorption, galactose malabsorption, galactose intolerance (e. g., galactosemia), or Lapp lactase deficiency, a careful risk/ benefit assessment should be performed prior to prescribing sirolimus tablets.
Сиролимус се метаболизира главно от изоензима CYP3A4 в чревната стена и черния дроб.
Sirolimus is extensively metabolized by the CYP3A4 isozyme in the intestinal wall and liver.
Следователно, абсорбцията и последващото елиминиране на сиролимус може да се повлияят от вещества, които засягат тези протеини.
Inhibitors of CYP3A4 (such as ketoconazole, voriconazole, itraconazole,
Инхибиторите на CYP3A4 (като кетоконазол, вориконазол, итраконазол, телитромицин, или кларитромицин) намаляват метаболизма на сиролимус и увеличават нивата на сиролимус.
22 telithromycin, or clarithromycin) decrease the metabolism of sirolimus and increase sirolimus levels.
Рифампицин (CYP3A4 индуктор):
Rifampicin (CYP3A4 inducer):
Прилагането на многократни дози кетоконазол значително повлиява скоростта и степента на абсорбция и експозицията на сиролимус от Rapamune перорален разтвор, изразени чрез увеличаването на Cmax, tmax, и AUC на сиролимус съответно 4, 4 пъти, 1, 4 пъти, и 10, 9 - пъти.
Multiple-dose ketoconazole administration significantly affected the rate and extent of absorption and sirolimus exposure from Rapamune oral solution as reflected by increases in sirolimus Cmax, tmax, and AUC of 4.4-fold, 1.4-fold, and 10.9-fold, respectively.
23 Сиролимус не повлиява фармакокинетиката нито на дилтиазем, нито на неговите метаболити дезацетилдилтиазем и дезметилдилтиазем.
Sirolimus did not affect the pharmacokinetics of either diltiazem or its metabolites desacetyldiltiazem and desmethyldiltiazem.
Cmax, tmax, и AUC на еритромицин от плазмата се увеличават съответно 1, 6 пъти, 1, 3 пъти, и 1, 7 пъти.
The Cmax, tmax, and AUC of plasma erythromycin base were increased 1.6-fold, 1.3-fold, and 1.7-fold, respectively.
Не е наблюдавано клинично значимо фармакокинетично взаимодействие между Rapamune перорален разтвор и 0, 3 mg норгестрел/ 0, 03 mg етинилестрадиол.
Although the results of a single dose drug interaction study with an oral contraceptive suggest the lack of a pharmacokinetic interaction,
Въпреки че резултатите от проучване на взаимодействието на единични дози от медикамента с перорален контрацептив предполагат липсата на фармакокинетично взаимодействие, резултатите не могат да изключат възможността от промени във фармакокинетиката, които биха могли да повлияят върху ефикасността на пероралния контрацептив по време на дългосрочно лечение с Rapamune.
23 the results cannot exclude the possibility of changes in the pharmacokinetics that might affect the efficacy of the oral contraceptive during long term treatment with Rapamune.
Индукторите на CYP3A4 могат да ускорят метаболизма на сиролимус и да понижат нивата на сиролимус в кръвта (напр. жълт кантарион (Hypericum perforatum), антиконвулсанти: карбамазепин, фенобарбитал, фенитоин).
John's wort, (Hypericum perforatum), anticonvulsants: carbamazepine, phenobarbital, phenytoin).
Въпреки че сиролимус инхибира човешкия чернодробен микрозомален цитохром P450 CYP2C9, CYP2C19, CYP2D6, и CYP3A4/ 5 in vitro, не се очаква активното вещество да инхибира действието на тези изоензими in vivo, тъй като концентрациите на сиролимус, необходими да се осъществи инхибиране, са много по- високи от наблюдаваните при пациенти, получаващи терапевтични дози Rapamune.
Although sirolimus inhibits human liver microsomal cytochrome P450 CYP2C9, CYP2C19, CYP2D6, and CYP3A4/ 5 in vitro, the active substance is not expected to inhibit the activity of these isozymes in vivo since the sirolimus concentrations necessary to produce inhibition are much higher than those observed in patients receiving therapeutic doses of Rapamune.
Инхибитори на P- gp може да намалят ефлукса на сиролимус от чревните клетки и да повишат нивата на сиролимус.
Inhibitors of P-gp may decrease the efflux of sirolimus from intestinal cells and increase sirolimus levels.
Сокът от грейпфрут оказва влияние върху CYP3A4- медиирания метаболизъм и следователно трябва да се избягва.
Grapefruit juice affects CYP3A4 mediated metabolism and should therefore be avoided.
Може да се наблюдават фармакокинетични взаимодействия с гастроинтестинални прокинетични препарати като цизаприд и метоклопрамид.
Pharmacokinetic interactions may be observed with gastrointestinal prokinetic agents such as cisapride and metoclopramide.
24 известен.
The potential risk for humans is unknown.