natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Саквинавир/ ритонавир не трябва да се употребява едновременно с рифампицин, поради повишен риск от тежка хепатотоксичност (изразяваща се с повишаване на чернодробните трансаминази) ако трите продукта се приложат едновременно (вж. точка 4. 5).
Saquinavir/ ritonavir should not be given together with rifampicin, due to the risk of severe hepatotoxicity (presenting as increased hepatic transaminases) if the three medicines are given together (see section 4.5).
Съвместната употреба с 200 mg ритонавир се свързва със съобщения за клинично изявен хепатит и чернодробна декомпенсация, включително с фатален изход.
Tipranavir: co-administered with 200 mg of ritonavir has been associated with reports of clinical hepatitis and hepatic decompensation including some fatalities.
Дози ритонавир по- ниски от 200 mg два пъти дневно не трябва да се прилагат, тъй като могат да изменят профила на ефикасност на комбинацията.
Doses of ritonavir lower than 200 mg twice daily should not be used as they might alter the efficacy profile of the combination.
Фозампренавир:
Fosamprenavir:
Не е оценявана клинично съвместната употреба на фозампренавир с ритонавир в дози по- високи от 100 mg два пъти дневно.
Co-administration of fosamprenavir with ritonavir in doses greater than 100 mg twice daily has not been clinically evaluated.
Употребата на по- високи дози ритонавир може да промени профила на безопасност на комбинацията и затова не се препоръчва.
The use of higher ritonavir doses might alter the safety profile of the combination and therefore is not recommended.
Не е оценявана клинично съвместната употреба на атазанавир с ритонавир в дози по- високи от 100 mg два пъти дневно.
Co-administration of atazanavir with ritonavir in doses greater than 100 mg once daily has not been clinically evaluated.
Употребата на по- високи дози ритонавир може да промени профила на безопасност на атазанавир (сърдечни ефекти, хипербилирубинемия) и затова не се препоръчва.
The use of higher ritonavir doses might alter the safety profile of atazanavir (cardiac effects, hyperbilirubinemia) and therefore is not recommended.
4. 5 Взаимодействие с други лекарствени продукти и други форми на взаимодействие V Ритонавир, дозиран като фармакокинетичен енхансер или като антиретровирусно средство
4.5 Interaction with other medicinal products and other forms of interaction
Ритонавир има голям афинитет към няколко изоформи на цитохром P450 (CYP) и може да инхибира окислението в следния порядък:
Ritonavir has a high affinity for several cytochrome P450 (CYP) isoforms and may inhibit oxidation with the following ranked order:
CYP3A4 > CYP2D6.
CYP3A4 > CYP2D6.
Едновременното прилагане на Norvir и лекарствени продукти, които основно се метаболизират от CYP3A може да доведе до повишаване на плазмените концентрации на другия лекарствен продукт, което може да усили или да удължи неговото терапевтично действие и нежелани реакции.
Co-administration of Norvir and medicinal products primarily metabolised by CYP3A may result in increased plasma concentrations of the other medicinal product, which could increase or prolong its therapeutic and adverse effects.
За избрани лекарствени продукти (напр. алпразолам), инхибиторните ефекти на ритонавир върху CYP3A4 могат да намалеят с времето.
For select medicinal products (eg alprazolam) the inhibitory effects of ritonavir on CYP3A4 may decrease over time.
Ритонавир има голям афинитет също към P- пликопротеина и може да инхибира този транспортьор.
Ritonavir also has a high affinity for P-glycoprotein and may inhibit this transporter.
Инхибиращият ефект на ритонавир (с или без друг протеазен инхибитор) върху P- gp активността може да намалее с времето (напр. дигоксин и фексофенадин - вж. по- долната таблица „ Ефекти на ритонавир върху не- антиретровирусни лекарствени продукти ”).
The inhibitory effect of ritonavir (with or without other protease inhibitors) on P-gp activity may decrease over time (eg digoxin and fexofenadine-see table “ Ritonavir effects on non-antiretroviral drugs” below).
Ритонавир може да индуцира глюкоронидацията и оксидацията от CYP1A2 CYP2C8, CYP2C9 и CYP2C19, като по този начин увеличава биотрансформацията на някои лекарствени продукти, които се метаболизират по тези метаболитни пътища и е възможно да доведе до намаляване на системната експозиция на тези лекарствени продукти, което може да спре или да скъси тяхното терапевтично действие.
Ritonavir may induce glucuronidation and oxidation by CYP1A2, CYP2C8, CYP2C9 and CYP2C19 thereby increasing the biotransformation of some medicinal products metabolised by these pathways, and may result in decreased systemic exposure to such medicinal products, which could decease or shorten their therapeutic effect.
Важна информация по отношение на лекарствени взаимодействия, при употребата на ритонавир като фармакокинетичен енхансер също се съдържа в Кратката характеристика на продукта за едновременно прилагания протеазен инхибитор.
Important information regarding drug interactions when ritonavir is used as a pharmacokinetic enhancer is also contained in the Summary of Product Characteristics of the co-administered protease inhibitor.
Лекарствени продукти повлияващи нивата на ритонавир
Drugs that affect ritonavir levels
Серумните нива на ритонавир могат да бъдат намалени при едновременна употреба с растителни продукти, съдържащи жълт кантарион (Hypericum perforatum).
Serum levels of ritonavir can be reduced by concomitant use of herbal preparations containing St John’ s wort (Hypericum perforatum).
Този ефект се дължи на индуцирането на лекарства метаболизиращите ензими от жълтия кантарион.
This is due to the induction of drug metabolising enzymes by St John’ s wort.
Затова билкови продукти, съдържащи жълт кантарион, не трябва да се комбинират с ритонавир.
Herbal preparations containing St John’ s wort must not be used in combination with ritonavir.
Ако пациентът вече получава жълт кантарион, спрете жълтия кантарион и ако е възможно проверете нивата на вируса.
If a patient is already taking St John’ s wort, stop St John’ s wort and if possible check viral levels.
Нивата на ритонавир може да се повишат при спиране на жълтия кантарион.
Ritonavir levels may increase on stopping St John’ s wort.
Индуциращият ефект може да персистира за поне 2 седмици след спиране на лечението с жълт кантарион (вж. точка 4. 3).
The inducing effect may persist for at least 2 weeks after cessation of treatment with St John’ s wort (see section 4.3).
Серумните нива на ритонавир могат да бъдат повлияни от определени едновременно прилагани лекарствени продукти (напр. делавирдин, ефавиренц, фенитоин и рифампицин).
Serum levels of ritonavir may be affected by select co-administered medicinal products (eg delavirdine, efavirenz, phenytoin and rifampicin).
Тези заимодействия са описани в таблиците за лекарствени взаимодействия по- долу.
These interactions are noted in the drug interaction tables below.
Лекарствени продукти, които се повлияват от употребата на ритонавир
9 Drugs that are affected by the use of ritonavir
В таблиците по- долу са изброени взаимодействията между ритонавир и протеазни инхибитори, антиретровирусни средства, различни от протеазни инхибитори и други не- антиретровирусни лекарствени продукти.
Interactions between ritonavir and protease inhibitors, antiretroviral agents other than protease inhibitors and other non-antiretroviral drugs are listed in the tables below.
Лекарствени взаимодействия – Ритонавир с Протеазни инхибитори Едновременно прилаган продукт
Drug Interactions – Ritonavir with Protease Inhibitors
Доза на едновременно прилагания продукт (mg)
Dose of Co-administered
Доза на NORVIR (mg)
Dose of NORVIR
Оценяван продукт
Drug
AUC
AUC
Cmin
Cmin
Ампренавир
administered Drug
600 q12h
600 q12h
100 q12h
100 q12h
↑ 64%
↑ 64%
NM Ритонавир повишава серумните нива на ампренавир в резултат на CYP3A4 инхибиране.
Ritonavir increases the serum levels of amprenavir as a result of CYP3A4 inhibition.
За повече информация, лекарите трябва да се отнесат към Кратката характеристика на продукта за Agenerase.
For further information, physicians should refer to the Agenerase Summary of Product Characteristics.
300 q24h
300 q24h
100 q24h
100 q24h
Атазанавир ↑ 86%
Atazanavir 300 q24h 100 q24h Atazanavir
Атазанавир 1 ↑ 2 пъти
Atazanavir1
↑ 3- 7 пъти
↑ 3-7 fold
За повече информация, лекарите трябва да се отнесат към Кратката характеристика на продукта за Reyataz.
For further information, physicians should refer to the Reyataz Summary of Product Characteristics.
100 q12h
600, single
Darunavir
Darunavir 600, single 100 q12h Darunavir
Дози ритонавир по- високи от 100 mg два пъти дневно, прилагани с дарунавир, не са проучвани.
Ritonavir doses higher than 100 mg twice daily have not been studied with darunavir.
За повече информация, се отнесете към Кратката характеристика на продукта за Prezista.
Fosamprenavir
Фозампренавир 700 q12h
700 q12h
Ампренавирr ↑ 2, 4 пъти
Amprenavir
↑ 11 пъти
↑ 2.4 fold
Не са проучвани дози ритонавир по- високи от 100 mg два пъти дневно с фозампренавир.
Ritonavir doses higher than 100 mg twice daily have not been studied with fosamprenavir.
За повече информация, лекарите трябва да се отнесат към Кратката характеристика на продукта за Telzir.
For further information, physicians should refer to the Telzir Summary of Product Characteristics.
800 q12h
800 q12h
Индинавир 3 ↑ 178% Ритонавир ↑ 72%
↑ 178% ↑ 72%
НО НО
ND ND
400 q12h
400 q12h
Индинавир 3 ↔ Ритонавир ↔
↔ ↔
↑ 4 пъти ↔
↑ 4 fold ↔
С дози по- високи от 100 mg два пъти дневно се постига минимална полза от осъществяваното от ритонавир фармакокинетично усилване.
Minimal benefit of ritonavir-mediated pharmacokinetic enhancement is achieved with doses higher than 100 mg twice daily.
1250 q12h
1250 q12h
Нелфинавир ↑
Nelfinavir 1250 q12h 100 q12h Nelfinavir
20до39%
↑ 20to39%
500 q12h
500 q12h
Нелфинавир ↑ 152% Ритонавир ↔
↑ 152% ↔
НО ↔
ND ↔
1000 q12h
Saquinavir
↑ 15 - пъти
1000 q12h
↑ 5- пъти
100 q12h
Ритонавир 4
Saquinavir4 Ritonavir
↔
↑ 1 5-fold ↔
↔
↑ 5-fold ↔
Саквинавир
Saquinavir4 Ritonavir
↔
↑ 17-fold ↔
↔
ND ↔
Ритонавир 100 mg два пъти дневно със саквинавир 1000 mg два пъти дневно дават за 24 часа системна експозиция на саквинавир подобна на или по - висока от тази, постигана с саквинавир 1200 mg три пъти дневно, без ритонавир.
Ritonavir 100 mg twice daily with saquinavir 1000 mg twice daily provides saquinavir systemic exposure over 24 hours similar to or greater than those achieved with saquinavir 1200 mg three times daily without ritonavir.
В клинично проучване при здрави доброволци за взаимодействието на рифампицин 600 mg веднъж дневно и саквинавир 1000 mg с ритонавир 100 mg два пъти дневно, е установена тежка хепатоцелуларна токсичност с повишаване на трансаминазите < 20 пъти, спрямо горната граница на нормата, след един до пет дена от началото на комбинираната терапия.
10 In a clinical study investigating the interaction of rifampicin 600 mg once daily and saquinavir 1000 mg with ritonavir 100 mg twice daily in healthy volunteers, severe hepatocellular toxicity with transaminase elevations up to > 20-fold the upper limit of normal after 1 to 5 days of co-administration was noted.
Поради повишен риск от тежка хепатотоксичност, саквинавир/ ритонавир не трябва да се прилага в комбинация с рифампицин.
Due to the risk of severe hepatoxicity, saquinavir/ritonavir should not be given together with rifampicin.
За повече информация, лекарите трябва да се отнесат към Кратката характеристика на продукта за Invirase или Fortovase.
For further information, physicians should refer to the Invirase or Fortovase Summary of Product Characteristics.
200 q12h
200 q12h
Типранавир ↑ 11 пъти Ритонавир ↓ 40%
Tipranavir 500 q12h 200 q12h Tipranavir
↑ 29 пъти НО
↑ 29 fold
Дози ритонавир по- ниски от 200 mg два пъти дневно не трябва да се използват с типранавир, тъй като могат да променят ефикасността на комбинацията.
Doses of ritonavir less than 200 mg twice daily should not be used with tipranavir as they might alter the efficacy of the combination.
За повече информация, лекарите трябва да се отнесат към Кратката характеристика на продукта за Aptivus.
For further information, physicians should refer to the Aptivus Summary of Product Characteristics.
НО:
ND:
Неопределен.
Not determined.
Въз основа на кръстосано проучване, сравнение с 400 mg атазанавир веднъж дневно самостоятелно.
Based on cross-study comparison to 400 mg atazanavir once daily alone.
Въз основа на кръстосано проучване, сравнение с 1200 mg ампренавир два пъти дневно самостоятелно.
Based on cross-study comparison to 1200 mg amprenavir twice daily alone.
Въз основа на кръстосано проучване, сравнение с 800 mg индинавир три пъти дневно самостоятелно.
Based on cross-study comparison to 800 mg indinavir three times daily alone.
Въз основа на кръстосано проучване, сравнение с 600 mg саквинавир три пъти дневно самостоятелно.
Based on cross-stud y comparison to 600 mg saquinavir three times daily alone.
Лекарствени взаимодействия – Ритонавир с антиретровирусни средства, различни от протеазни инхибитори Едновременно прилаган продукт
Drug Interactions – Ritonavir with Antiretroviral Agents Other Than Protease Inhibitors Co-
Доза на едновременно прилагания продукт (mg)
Dose of Co-
Диданозин
600 q12h 2 h later
Диданозин 200 q12h 600 q12h Диданозин
Didanosine 200 q12h 600 q12h 2 h later Didanosine
↓ 13%
↓ 13%
↔
↔
2 h по - късно Тъй като ритонавир се препоръчва да се приема по време на хранене, а диданозин трябва да се взема на гладно, дозирането трябва да бъде
As ritonavir is recommended to be taken with food and didanosine should be taken on an empty stomach, dosing should be separated by 2.5 h.
NO разделено от 2, 5 h.
Dose alterations should not be necessary.
400 q8h
400 q8h
Делавирдин1 ↔ Ритонавир
Delavirdine1 ↔ Ritonavir
↑ 50%
↑ 50%
↔ ↑ 75%
↔ ↑ 75%
600 q24h
600 q24h
↑
500 q12h
Ритонавир
Efavirenz 600 q24h 500 q12h Efavirenz
↑ 17%
↑ 21%
Наблюдавана е повишена честота на нежелани събития (напр. замаяност, гадене, парестезии) и лабораторни отклонения (повишени чернодробни ензими), когато ефавиренц се прилага едновременно с ритонавир, дозиран като антиретровирусно средство.
Ritonavir
100 q12h
↑ 17%
100 q12h Maравирок
Maraviroc
↑161% ↑28%
100 q12h 100 q12h
Maравирок
Maraviroc ↑161%
За повече информация, се отнесете към Кратката характеристика на продукта за Celsentri.
Nevirapine
Невирапин
Nevirapine 200 q12h 600 q12h Nevirapine
200 q12h 600 q12h Невирапин ↔ ↔ Ритонавир ↔ ↔ Едновременното приложение на ритонавир с невирапин не води до клинично значими промени във фармакокинетиката нито на невирапин, нито на ритонавир.
Zidovudine
Зидовудин
Zidovudine ↓ 25%
200 q8h 300 q6h Зидовудин ↓ НО 25% Ритонавир може да индуцира глюкуронидацията на зидовудин, което води до леко намалени нива на зидовудин.
Ritonavir may induce the glucuronidation of zidovudine, resulting in slightly decreased levels of zidovudine.
Неопределено 1.
Not determined 1.
Ефекти на ритонавир върху не- антиретровирусни съвместно прилагани лекарствени продукти Едновременно прилаган продукт Алфа1- адренорецепторен антагонист
Ritonavir effects on Non-antiretroviral Co-administered Drugs Co-administered Drug
Доза на едновременн о прилагания продукт (mg)
Dose of Co- administered Drug (mg)
Ефект въхру AUC на едновременн о прилагания продукт
Effect on Co- administered Drug AUC
Ефект въхру Cmax на едновремен но прилагания продукт
Effect on Co- administered Drug Cmax
Алфузозин
11
NP Ефекти на ритонавир върху не- антиретровирусни съвместно прилагани лекарствени продукти Едновременно прилаган продукт Амфетаминови производни
Ritonavir effects on Non-antiretroviral Co-administered Drugs Co-administered Drug
Амфетамин
Alpha1-Adrenoreceptor Antagonist
Препоръчва се внимателно проследяване на терапевтичните и нежелани ефекти, когато тези лекарствени продукти се прилагат едновременно с антиретровирусна дозировка на ритонавир (вж. точка 4. 4).
Careful monitoring of therapeutic and adverse effects is recommended when these medicines are concomitantly administered with antiretroviral doses of ritonavir (see section 4.4).
Аналгетици Бупренорфин Норбупренорфин Глюкуронидни метаболити
Analgesics Buprenorphine Norbuprenorphine Glucuronide metabolites
16 q24h
16 q24h
↑ 57% ↑ 33% ↔
↑ 57% ↑ 33% ↔
↑ 77% ↑ 108% ↔
↑ 77% ↑ 108% ↔
Меперидин, пироксикам, пропоксифен
Meperidine, piroxicam, propoxyphene
Едновремeнното приложение с ритонавир е вероятно да доведе до повишени плазмени концентрации на меперидин, пироксикам и пропоксифен и затова е противопоказано (вж. точка 4. 3).
Ritonavir co-administration is likely to result in increased plasma concentrations of meperidine, piroxicam, and propoxyphene and is therefore contraindicated (see section 4.3).
Препоръчва се внимателно проследяване на терапевтичните и нежелани ефекти при едновремнно приложение на фентанил с ритонавир.
Careful monitoring of therapeutic and adverse effects is recommended when fentanyl is concomitantly administered with ritonavir.
5, еднократна доза
5, single dose
500 q12h,
500 q12h,
↓ 36%
↓ 36%
↓ 38%
↓ 38%
NQ Ефекти на ритонавир върху не- антиретровирусни съвместно прилагани лекарствени продукти Едновременно прилаган продукт
12 Ritonavir effects on Non-antiretroviral Co-administered Drugs Co-administered Drug
Морфин
Digoxin
Нивата на морфин може да се намалят поради индукция на глюкуронидацията от съвместно прилаган ритонавир, дозиран като антиретровирусно средство или като фармакокинетичен енхансер.
0.5 single IV dose 0.4 single oral dose
Антиаритмици Амиодарон, бепридил, енкаинид, флеканид, пропафенон, хинидин
300 q12h, 3 days 200 q12h, 13 days
Едновремнното приложение с ритонавир е вероятно да доведе до повишени плазмени концентрации на амиодарон, бепридил, енкаинид, флеканид, пропафенон и хинидин и затова е противопоказано (вж. точка 4. 3).
↑ 86% ↑ 22%
Дигоксин
ND ↔
0, 5 еднократна 300 q12h, 3 дни ↑ 86% НО IV доза 0, 4 еднократна 200 q12h, 13 дни ↑ 22% ↔ перорална доза Това взаимодействие може би се дължи на изменение на медиираниото от P- гликопротеин преминаване на дигоксин от ритонавир, дозиран като антиретровирусно средство или като фармакокинетичен енхансер.
This interaction may be due to modification of P-glycoprotein mediated digoxin efflux by ritonavir dosed as an antriretroviral agent or as a pharmacokinetic enhancer.
Наблюдаваните повишени нива на дигоксин при пациенти, получаващи ритонавир могат да намалеят с времето, тъй като се проявява индуциране (вж. точка 4. 4).
Increased digoxin levels observed in patients receiving ritonavir may lessen over time as induction develops (see section 4.4).
3 mg/ kg q8h
3 mg/kg q8h
↓ 43%
↓ 43%
↓ 32%
↓ 32%
Поради индукция на CYP1A2 при едновременно приложение с ритонавир може да се изисква повишена доза теофилин.
An increased dose of theophyline may be required when co- administered with ritonavir, due to induction of CYP1A2.
Доза на NORVIR (mg)
Anticancer agents Vincristine, vinblastine
Ефект въхру AUC на едновременн о прилагания продукт
Serum concentrations may be increased when co-administered with ritonavir resulting in the potential for increased incidence of adverse events.
Ефект въхру Cmax на едновремен но прилагания продукт
Anticoagulant Warfarin S-Warfarin R-Warfarin
5, еднократна
5, single dose
↑ 9% ↓ 33%
↑ 9% ↓ 33%
↓ 9% ↔
↓ 9% ↔
Индукцията на CYP1A2 и CYP2C9 води до понижени нива на R- варфарин, докато върху S - варфарин е наблюдаван незначителен фармакокинетичен ефект при едновременно приложение с ритонавир.
Induction of CYP1A2 and CYP2C9 lead to decreased levels of R- warfarin while little pharmacokinetic effect is noted on S- warfarin when co-administered with ritonavir.
NS Ефекти на ритонавир върху не- антиретровирусни съвместно прилагани лекарствени продукти Едновременно прилаган продукт Антидепресанти
13 Ritonavir effects on Non-antiretroviral Co-administered Drugs Co-administered Drug
Ритонавир, дозиран като антиретровирусно средство е вероятно да инхибира CYP2D6 и като резултат се очаква да повиши концентрациите на дезипрамин, имипрамин, амитриптилин, нортриптилин, флуоксетин, пароксетин или сертралин.
Ritonavir dosed as an antiretroviral agent is likely to inhibit CYP2D6 and as a result is expected to increase concentrations of desipramine, imipramine, amitriptyline, nortriptyline, fluoxetine, paroxetine or sertraline.
Когато тези лекарствени продукти се прилагат едновременно с антиретрови- русни дози ритонавир се препоръчва внимателно проследяване на терапевтичните и нежелани ефекти (вж. точка 4. 4).
Careful monitoring of therapeutic and adverse effects is recommended when these medicines are concomitantly administered with antiretroviral doses of ritonavir (see section 4.4).
Дезипрамин
Desipramine
100 еднократна 500 q12h ↑ 145% ↑ 22% перорална доза AUC и Cmax на 2- хидрокси метаболита се намаляват съответно с 15 и 67%.
100 single oral dose 500 q12h ↑ 145% ↑ 22% The AUC and Cmax of the 2-hydroxy metabolite were decreased 15 and 67%, respectively.
50, еднократна доза
50, single dose
↑ 2. 4- пъти
↑ 2.4-fold
↑ 34%
↑ 34%
При едновременно приложение с ритонавир, дозиран като антиретровирусно средство или като фармакокинетичен енхансер се наблюдава повишение на честотата на свързаните с тразодон нежелани събития.
An increase in the incidence in trazodone-related adverse events was noted when co-administered with ritonavir dosed as an antiretroviral agent or as a pharmacokinetic enhancer.
Ако тразодон се прилага съвместно с ритонавир, комбинацията трябва да се използва с внимание, като тразодон се започва в най- ниската доза и се проследяват клиничния отговор и поносимостта.
If trazodone is co- administered with ritonavir, the combination should be used with caution, initiating trazodone at the lowest dosage and monitoring for clinical response and tolerability.
Едновременното приложение с ритонавир е вероятно да доведе до повишени плазмени концентрации на астемизол и терфенадин и затова е противопоказано (вж. точка 4. 3).
Ritonavir co-administration is likely to result in increased plasma concentrations of astemizole and terfenadine and is therefore contraindicated (see section 4.3).
Ритонавир може да измени медиираниото от P - гликопротеин преминаване на фексофенадин, когато се дозира като антиретровирусно средство или като фармакокинетичен енхансер, което води до повишение на концентрациите на фексофенадин.
Ritonavir may modify P-glycoprotein mediated fexofenadine efflux when dosed as an antriretroviral agent or as a pharmacokinetic enhancer resulting in increased concentrations of fexofenadine.
Доза на едновременн о прилагания продукт (mg)
Increased fexofenadine levels may lessen over time as induction develops.
Противоинфекциозни средства Фузидинова киселина
Anti-infectives Fusidic Acid
Едновременното приложение с ритонавир е вероятно да доведе до повишени плазмени концентрации, както на фузидиновата киселина, така и на ритонавир и затова е противопоказано (вж. точка 4. 3).
Ritonavir co-administration is likely to result in increased plasma concentrations of both fusidic acid and ritonavir and is therefore contraindicated (see section 4.3).
150 дневно 500 q12h, ↑ 4- пъти ↑ 2, 5 - пъти
150 daily 500 q12h, ↑ 4-fold ↑ 2.5-fold
Метаболит 25- O- дезацетил рифабутин
25-O-desacetyl rifabutin metabolite
Рифампицин
↑ 38-fold
Вориконазол
↑ 16-fold
NU Ефекти на ритонавир върху не- антиретровирусни съвместно прилагани лекарствени продукти Едновременно прилаган продукт
14 Ritonavir effects on Non-antiretroviral Co-administered Drugs Co-administered Drug
Едновременното приложение на ритонавир, дозиран като антиретровирусно средство и вориконазол е противопоказано поради намаляване на концентрациите на вориконазол (вж. точка 4. 3).
The Summary of Product Characteristics of the co-administered protease inhibitor should be consulted for specific recommendations.
Едновременната употреба на вориконазол и ритонавир, дозиран като фармакокинетичен енхансер трябва да се избягва, освен ако оценката полза/ риск за пациента не оправдава приложението на вориконазол.
Co-administration of voriconazole and ritonavir dosed as a pharmacokinetic enhancer should be avoided, unless an assessment of the benefit/risk to the patient justifies the use of voriconazole.