natgillin/translations-raw huggingface dataset:
При лечение с олапзапин в комбинация
During treatment with olanzapine in combination with lithium or divalproex, an increase of ≥ 7% from baseline body weight occurred in 17.4% of patients during acute treatment (up to 6 weeks).
10 с литий или дивалпроекс се наблюдава повишение с ≥ 7% от изходното телесно тегло при 17, 4% от пациентите по време на острото лечение (до 6 седмици).
Long-term olanzapine treatment (up to 12 months) for recurrence prevention in patients with bipolar disorder was associated with an increase of ≥ 7% from baseline body weight in 39.9% of patients.
Деца и юноши Олапзапин не е показан за лечение при деца и юноши под 18 години.
9 Children and adolescents Olanzapine is not indicated for the treatment of children and adolescent patients below 18 years.
Следната таблица обобщава нежеланите реакции, съобщавани с по- голяма честота при пациенти в юношеска възраст (между 13 и 17 години), отколкото при възрастни пациенти, или нежелани реакции, които са установени само при краткосрочни клинични проучвания с пациенти в юношеска възраст.
The following table summarises the adverse reactions reported with a greater frequency in adolescent patients (aged 13-17 years) than in adult patients or adverse reactions only identified during short-term clinical trials in adolescent patients.
Клинично сигнификантно повишение на теглото (≥ 7%) изглежда се наблюдава по- често в популацията на юношите в сравнение с възрастни със сравнима експозиция.
Clinically significant weight gain (≥ 7%) appears to occur more frequently in the adolescent population compared to adults with comparable exposures.
Степента на наддаване на тегло и делът на пациентите юноши, които имат клинично значимо наддаване на тегло, са по- големи при продължителна експозиция (поне 24 седмици), отколкото при краткосрочна експозиция.
The magnitude of weight gain and the propotion of adolescent patients who had clinically significant weight gain were greater with long-term exposure (at least 24 weeks) than with short-term exposure.
Термините за честота са дефинирани както следва: много чести (≥ 10%), чести (≥ 1% и < 10%).
Very common (≥ 10%), common (≥ 1% and < 10%).
Повишаване на теглото 9, повишени нива на триглицериди10, повишен апетит.
Weight gain9, elevated triglyceride levels10, increased appetite.
Повишени нива на холестерол11 Нарушения на нервната система Много чести:
Elevated cholesterol levels11 Nervous system disorders Very common:
Седиране (включително: хиперсомния, летаргия, сомнолентност).
Sedation (including: hypersomnia, lethargy, somnolence).
Сухота в устата Хепато- билиарни нарушения Много чести:
Dry mouth Hepato-biliary disorders Very common:
Повишения на чернодробните трансаминази (ALT/ AST; вж. точка 4. 4).
Elevations of hepatic transaminases (ALT/ AST; see section 4.4).
Намален общ билирубин, повишена GGT, повишени плазмени нива на пролактин12.
Decreased total bilirubin, increased GGT, elevated plasma prolactin levels12.
9 Повишаване на теглото ≥ 7% от изходното телесно тегло (kg) е много често и ≥ 15% от изходното телесно тегло е често.
9 Weight gain ≥ 7% of baseline body weight (kg) was very common and ≥ 15% of baseline body weight was common.
При дългосрочна експозиция (поне 24 седмици) приблизително половината пациенти юноши наддават ≥ 15%, а почти една трета наддават ≥ 25% от изходното си телесно тегло.
With long-term exposure (at least 24 weeks), approximately half of adolescent patients gained ≥ 15% and almost a third gained ≥ 25% of their baseline body weight.
Сред пациентите юноши средното наддаване на тегло е най- голямо при пациентите, които изходно са със свръхтегло или със затлъстяване.
Among adolescent patients, mean weight gain was greatest in patients who were overweight or obese at baseline.
10 Наблюдават се за нормални изходни нива на гладно (< 1, 016 mmol/ l), които нарастват до най - висока стойност (≥ 1, 467 mmol/ l), и промени от референтните граници в изходните нива на триглицеридите на гладно (≥ 1, 016 mmol/ l - < 1, 467 mmol/ l) до най- висока стойност (≥ 1, 467 mmol/ l).
10 Observed for fasting normal levels at baseline (< 1.016 mmol/ l) which increased to high (≥ 1.467 mmol/ l) and changes in fasting triglycerides from borderline at baseline (≥ 1.016 mmol/ l - < 1.467 mmol/ l) to high (≥ 1.467 mmol/ l).
11 Промени в изходните нива на общия холестерол на гладно спрямо нормалните (< 4, 39 mmol/ l) до най- висока стойност (≥ 5, 17 mmol/ l) са наблюдавани често.
11 Changes in total fasting cholesterol levels from normal at baseline (< 4.39 mmol/ l) to high (≥ 5.17 mmol/ l) were observed commonly.
Промени от референтните граници в изходните нива на общия холестерол на гладно (≥ 4, 39 - < 5, 17 mmol/ l) до най- висока стойност (≥ 5, 17 mmol/ l) са много чести.
Changes in total fasting cholesterol levels from borderline at baseline (≥ 4.39- < 5.17 mmol/ l) to high (≥ 5.17 mmol/ l) were very common.
12 Повишени плазмени нива на пролактин са докладвани при 47, 4% от пациентите в юношеска възраст.
12 Elevated plasma prolactin levels were reported in 47.4% of adolescent patients.
11 4. 9 Предозиране
4.9 Overdose
Признаци и симптоми Много чести симптоми при предозиране (честота > 10%) включват тахикардия, възбуда/ агресивност, дизартрия, различни екстрапирамидни симптоми и нарушение на съзнанието, вариращо от седиране до кома.
Signs and symptoms Very common symptoms in overdose (> 10% incidence) include tachycardia, agitation/ aggressiveness, dysarthria, various extrapyramidal symptoms, and reduced level of consciousness ranging from sedation to coma.
Фатални последици са докладвани при остро предозиране с доза от порядъка на 450 mg, но също е докладвано преживяване след остро предозиране с 1 500 mg.
Fatal outcomes have been reported for acute overdoses as low as 450mg but survival has also been reported following acute overdose of 1,500 mg.
Лечение на предозирането За оланзапин няма специфичен антидот.
Management of overdose 10 There is no specific antidote for olanzapine.
Могат да бъдат показани стандартните мерки за лечение на предозиране (т. е. стомашна промивка, приемане на активен въглен).
Standard procedures for management of overdose may be indicated (i. e. gastric lavage, administration of activated charcoal).
Да не се използват адреналин, допамин или други симпатикомиметични средства с бета- агонистична активност, тъй като бета- стимулацията може да влоши хипотонията.
Do not use epinephrine, dopamine, or other sympathomimetic agents with beta agonist activity since beta stimulation may worsen hypotension.
Мониторирането на сърдечно- съдовата система е необходимо за улавяне на възможни аритмии.
Cardiovascular monitoring is necessary to detect possible arrhythmias.
Фармакотерапевтична група: антипсихотици, АТС код:
Diazepines, oxazepines and thiazepines, ATC code:
N05AH03.
N05AH03.
В преклинични проучвания е доказан афинитетът на оланзапин към редица рецептори (Ki; < 100 nM) за серотонин 5 HT2A/ 2C, 5 HT3, 5 HT6; допамин D1, D2, D3, D4, D5; холинергични мускаринови рецептори m1 - m5; алфа1 - адренергични; и хистаминови H1 рецептори.
In preclinical studies, olanzapine exhibited a range of receptor affinities (Ki; < 100 nM) for serotonin 5 HT2A/ 2C, 5 HT3, 5 HT6; dopamine D1, D2, D3, D4, D5; cholinergic muscarinic receptors m1-m5; α 1 adrenergic; and histamine H1 receptors.
Проучванията с оланзапин върху поведението при животни показва 5НТ, допаминов и холинергичен антагонизъм, отговарящ на рецептор- свързващия профил.
Animal behavioral studies with olanzapine indicated 5HT, dopamine, and cholinergic antagonism, consistent with the receptor-binding profile.
In vitro оланзапин показва по- голям афинитет към серотониновите 5НТ2, отколкото допаминовите D2 рецептори и по- голяма 5 НТ2 активност в сравнение с D2 активността при in vivo модели.
Olanzapine demonstrated a greater in vitro affinity for serotonin 5HT2 than dopamine D2 receptors and greater 5 HT2 than D2 activity in vivo, models.
Оланзапин намалява кондиционирания отговор на отбягването, което е тест, показателен за антипсихотична активност в дози по- ниски от тези, водещи до каталепсия, което е характерно за моторните нежелани ефекти.
Olanzapine reduced a conditioned avoidance response, a test indicative of antipsychotic activity, at doses below those producing catalepsy, an effect indicative of motor undesirable-effects.
За разлика от някои други антипсихотични средства, оланзапин усилва отговора в условия на „ анксиолитичен ” тест.
Unlike some other antipsychotic agents, olanzapine increases responding in an “ anxiolytic” test.
Проучвания с позитрон- мисионна томография (PET) при здрави доброволци, оланзапин в единична перорална доза (10 mg) показва по- голямо свързване с 5НТ2А, в сравнение с допаминовите D2 рецептори.
In a single oral dose (10 mg) Positron Emission tomography (PET) study in healthy volunteers, olanzapine produced a higher 5 HT2A than dopamine D2 receptor occupancy.
Освен това, образно изследване чрез единична фотон- емисионна компютърна томография (SPECT) при пациенти с шизофрения показва, че при пациентите чувствителни към оланзапин има по- малко свързване с D2 в стриатума в сравнение с
In addition, a SPECT imaging study in schizophrenic patients revealed that olanzapine-responsive patients had lower striatal D2 occupancy than some other antipsychotic- and risperidone-responsive patients, while being comparable to clozapine-responsive patients.
12 пациентите, чувствителни към други антипсихотични средства и рисперидон, като тази находка е сравнима с тази при клозапин- чувствителните пациенти
In two of two placebo and two of three comparator controlled trials with over 2,900 schizophrenic patients presenting with both positive and negative symptoms, olanzapine was associated with statistically significantly greater improvements in negative as well as positive symptoms.
В две от две плацебо- контролирани и в две от три сравнителни контролирани проучвания при повече от 2 900 пациенти с шизофрения, проявена както с наличието на положителни, така и отрицателни симптоми, оланзапин показва статистически значимо подобрение както на негативните, така и на позитивните симптоми.
In a multinational, double-blind, comparative study of schizophrenia, schizoaffective, and related disorders which included 1,481 patients with varying degrees of associated depressive symptoms (baseline mean of 16.6 on the Montgomery-Asberg Depression Rating Scale), a prospective secondary analysis of baseline to endpoint mood score change demonstrated a statistically significant improvement (p=0.001) favouring olanzapine (-6.0) versus haloperidol (-3.1).
В 12 месечно проучване при профилактика на рецидиви на манийни епизоди, припациенти, получили ремисия при лечение с оланзапин и рандомизирани да получават оланзапин или плацебо, оланзапин е показал статистически значимо превъзходство спрямо плацебо по отношение на първичните крайни точки за профилактика на рецидиви на манийни епизоди при биполярно разстройство.
11 In a 12-month recurrence prevention study in manic episode patients who achieved remission on olanzapine and were then randomised to olanzapine or placebo, olanzapine demonstrated statistically significant superiority over placebo on the primary endpoint of bipolar recurrence.
При второ 12 месечно проучване при профилактика рецидиви на манийни епизоди, пациенти, при които е постигната ремисия с комбинирано лечение оланзапин и литий, рандомизирани да получават оланзапин или литий самостоятелно, оланзапин е показал не по- голямо превъзходство спрямо литий по отношение на първичните крайни точки за профилактика на рецидиви на биполярно разстройство (оланзапин 30, 0%, литий 38, 3%; р=0, 055).
In a second 12 month recurrence prevention study in manic episode patients who achieved remission with a combination of olanzapine and lithium and were then randomised to olanzapine or lithium alone, olanzapine was statistically non-inferior to lithium on the primary endpoint of bipolar recurrence (olanzapine 30.0%, lithium 38.3%; p = 0.055).
При 18- месечно проучване на комбинирано лечение на манийни или смесени епизоди при пациенти, стабилизирани с оланзапин плюс лекарства стабилизиращи настроението (литий или валпроат), продължителното лечение с оланзапин, съвместно с литий или валпроат не е статистически по- добро спрямо литий или валпроат самостоятелно, по отношение отлагане на обострянето на биполярното разстройство, съгласно критериите за синдрома.
In an 18-month co-therapy study in manic or mixed episode patients stabilised with olanzapine plus a mood stabiliser (lithium or valproate), long-term olanzapine co-therapy with lithium or valproate was not statistically significantly superior to lithium or valproate alone in delaying bipolar recurrence, defined according to syndromic (diagnostic) criteria.
Педиатрична популация Опитът при юноши (възраст 13 до 17 години) е ограничен до краткосрочни данни за ефективност при шизофрения (6 седмици) и при мания, свързана с биполярно разстройство тип I (3 седмици), при по- малко от 200 юноши.
Paediatric population The experience in adolescents (ages 13 to 17 years) is limited to short term efficacy data in schizophrenia (6 weeks) and mania associated with bipolar I disorder (3 weeks), involving less than 200 adolescents.
Оланзапин е използван като флексибилна доза, започваща от 2, 5 и стигаща до 20 mg/ дневно.
Olanzapine was used as a flexible dose starting with 2.5 and ranging up to 20 mg/ day.
Степента на промени в общия холестерол, LDL холестерола, триглицеридите на гладно и пролактина (вж. точки 4. 4 и 4. 8) е по- голяма при юноши, отколкото при възрастни.
The magnitude of changes in fasting total cholesterol, LDL cholesterol, triglycerides, and prolactin (see sections 4.4 and 4.8) were greater in adolescents than in adults.
Няма данни за поддържане на ефекта, а данните за дългосрочната безопасност са ограничени (вж. точки 4. 4 и 4. 8).
There are no data on maintenance of effect and limited data on long term safety (see sections 4.4 and 4.8).
Оланзапин се абсорбира добре след перорално приложение като достига максимални плазмени концентрации между 5- ия и 8- ия час.
Olanzapine is well absorbed after oral administration, reaching peak plasma concentrations within 5 to 8 hours.
13 Абсолютната бионаличност след перорално приложение в сравнение с интравенозно приложение не е определяна.
Absolute oral bioavailability relative to intravenous administration has not been determined.
Главният метаболит в кръвта е 10- N- глюкоронид, който не преминава през кръвно- мозъчната бариера.
The major circulating metabolite is the 10-N-glucuronide, which does not pass the blood brain barrier.
За образуването на метаболитите N- дезметил и 2- хидроксиметил допринасят цитохроми P450 - CYP1A2 и P450- CYP2D6.
Cytochromes P450- CYP1A2 and P450-CYP2D6 contribute to the formation of the N-desmethyl and 2-hydroxymethyl metabolites, both exhibited significantly less in vivo pharmacological activity than olanzapine in animal studies.
При здрави индивиди в напреднала възраст (65 г. и повече) средният елиминационен полуживот е удължен в сравнение с по- младите индивиди (51, 8 срещу 33, 8 часа), а клирънсът е намален (17, 5 срещу 18, 2 l/ час).
In healthy elderly (65 and over) versus non-elderly subjects, the mean elimination half-life was prolonged (51.8 versus 33.8 hr) and the clearance was reduced (17.5 versus 18.2 l/ hr).
Фармакокинетичната вариебилност, която се наблюдават при индивидите в напреднала възраст не се отличава от тази при по- младите индивиди.
The pharmacokinetic variability observed in the elderly is within the range for the non-elderly.
При 44 пациенти с шизофрения на възраст над 65 г. дози от 5 до 20 mg/ ден не са били свързани с някакъв различен профил на нежелани събития.
In 44 patients with schizophrenia > 65 years of age, dosing from 5 to 20 mg/ day was not associated with any distinguishing profile of adverse events.
При жени средния елиминационен полуживот е леко удължен (36, 7 срещу 32, 3 часа) в сравнение с този при мъжете, а клирънсът е редуциран (18, 9 срещу 27, 3 l/ час).
In female versus male subjects the mean elimination half life was somewhat prolonged (36.7 versus 32.3 hr) and the clearance was reduced (18.9 versus 27.3 l/ hr).
Въпреки това, профилът на безопасност на оланзапин (5- 20 mg) е сравним между жените (n=467) и мъжете (n=869).
However, olanzapine (5-20 mg) demonstrated a comparable safety profile in female (n=467) as in male patients (n=869).
Не е установена значима разлика в средния елиминационен полуживот (37, 7 спрямо 32, 4 часа), както и в клирънса (21, 2 спрямо 25, 0 l/ час) между пациентите с увредена бъбречна функция (креатининов клирънс < 10 ml/ min) и здравите индивиди.
In renally impaired patients (creatinine clearance < 10 ml/ min) versus healthy subjects, there was no significant difference in mean elimination half-life (37.7 versus 32.4 hr) or clearance (21.2 versus 25.0 l/ hr).
При пушачи с лекостепенна чернодробна дисфункция, средният елиминационен полуживот (39, 3 часа) е удължен, а клирънсът (18, 0 l/ час) намален, в сравнение със здрави непушачи (съответно 48, 8 часа и 14, 1 l/ час).
12 In smoking subjects with mild hepatic dysfunction, mean elimination half-life (39.3 hr) was prolonged and clearance (18.0 l/ hr) was reduced analogous to non-smoking healthy subjects (48.8 hr and 14.1 l/ hr, respectively).
При непушачи (мъже и жени) средният елиминационен полуживот е удължен (38, 6 спрямо 30, 4 часа), а клирънсът е намален (18, 6 срещу 27, 7 l/ час) в сравнение с пушачи.
In non-smoking versus smoking subjects (males and females) the mean elimination half-life was prolonged (38.6 versus 30.4 hr) and the clearance was reduced (18.6 versus 27.7 l/ hr).
Плазменият клирънс на оланзапин е по- нисък при пациентите в напреднала възраст, в сравнение с по- младите индивиди, при жените в сравнение с мъжете, както и при непушачите в сравнение с пушачите.
The plasma clearance of olanzapine is lower in elderly versus young subjects, in females versus males, and in non-smokers versus smokers.
Свързването на оланзапин с плазмените протеини е 93% при концентрации в рамките от 7 до около 1 000 ng/ ml.
The plasma protein binding of olanzapine was about 93% over the concentration range of about 7 to about 1000 ng/ ml.
Оланзапин се свързва главно с албумина и алфа- 1 киселия гликопротеин.
Olanzapine is bound predominantly to albumin and α 1-acid-glycoprotein.
В клинични проучвания средната експозиция на оланзапин е около 27% по- висока при юноши.
In clinical studies, the average olanzapine exposure was approximately 27% higher in adolescents.
Демографските различия между юноши и възрастни включват по- ниско средно телесно тегло и по- малък брой пушачи при юношите.
Demographic differences between the adolescents and adults include a lower average body weight and fewer adolescents were smokers.
14 5. 3 Предклинични данни за безопасност
5.3 Preclinical safety data
Остра (при единична доза) токсичност Признаците на токсичност при перорален прием при гризачите са характерни за мощните невролептици: хипоактивност, кома, тремор, клонични конвулсии, саливация, и потискане на наддаванете.
Acute (single-dose) toxicity Signs of oral toxicity in rodents were characteristic of potent neuroleptic compounds: hypoactivity, coma, tremors, clonic convulsions, salivation, and depressed weight gain.
Средните летални дози са приблизително 210 mg/ kg (за мишки) и 175 mg/ kg (за плъхове).
The median lethal doses were approximately 210 mg/ kg (mice) and 175 mg/ kg (rats).
Кучетата понасят единична доза до 100 mg/ kg без да се наблюдава летален изход.
Dogs tolerated single oral doses up to 100 mg/ kg without mortality.
При маймуни единични перорални дози до 100 mg/ kg водят до прострация, а високите дози и до непълна загуба на съзнание.
In monkeys, single oral doses up to 100 mg/ kg resulted in prostration and, at higher doses, semi-consciousness.
Токсичност при многократно приложение В проучвания върху мишки с продължителност до 3 месеца и върху плъхове и кучета с продължителност съответно до 1 година, преобладаващи ефекти са потискане на ЦНС, антихолинергични ефекти и периферни хематологични нарушения.
Repeated-dose toxicity In studies up to 3 months duration in mice and up to 1 year in rats and dogs, the predominant effects were CNS depression, anticholinergic effects, and peripheral haematological disorders.
Ефекти върху хематологичните параметри се установяват при всички изследвани видове животни, включително дозо- зависимо понижение на циркулиращите левкоцити при мишки и неспецифично намаление на броя на циркулиращите левкоцитите при плъхове; не се установяват обаче доказателства за костномозъчна цитотоксичност.
Effects on haematology parameters were found in each species, including dose-related reductions in circulating leukocytes in mice and non-specific reductions of circulating leukocytes in rats; however, no evidence of bone marrow cytotoxicity was found.
При ограничен брой кучета, лекувани с дози от 8 или 10 mg/ kg/ ден (общата експозиция на оланзапин [площ под кривата] е 12 до 15 пъти по- висока от тази при човека, при прием на доза от 12 mg дневно), се наблюдава обратима неутропения, тромбоцитопения или анемия.
Reversible neutropenia, thrombocytopenia, or anemia developed in a few dogs treated with 8 or 10 mg/ kg/ day (total olanzapine exposure [AUC] is 12- to 15-fold greater than that of a man given a 12 mg dose).
Половият цикъл се засяга при дози от 1, 1 mg/ kg (3 пъти по- високи от максималната доза при хората), а репродуктивните параметри са засегнати при плъхове, на които е давана доза от 3 mg/ kg (9 пъти по- висока от максималната доза при човека).
Estrous cycles were affected at doses of 1.1 mg/ kg (3 times the maximum human dose) and reproduction parameters were influenced in rats given 3 mg/ kg (9 times the maximum human dose).
В поколението на плъховете, на които е даван оланзапин се наблюдава забавяне в развитието и намаляване нивото на активност.
In the offspring of rats given olanzapine, delays in fetal development and transient decreases in offspring activity levels were seen.
Мутагенност Оланзапин не е показал мутагенност или кластогенност, при проведените пълни стандартни тестове, включващи бактериалния мутационен тест и in vitro и in vivo тестовете при бозайници.
13 Olanzapine was not mutagenic or clastogenic in a full range of standard tests, which included bacterial mutation tests and in vitro and in vivo mammalian tests.
Карциногенност Резултатите от изследванията върху мишки и плъхове водят до заключението, че оланзапин не е карциногенен.
Carcinogenicity Based on the results of studies in mice and rats, it was concluded that olanzapine is not carcinogenic.
Ядро на таблетката Лактоза монохидрат Царевично нишесте Прежелатинизирано царевично нишесте Кросповидон тип А Магнезиев стеарат
Tablet core Lactose monohydrate Maize starch Pregelatinised maize starch Crospovidone type A Magnesium stearate
15 Обвивка на таблетката Opadry - бял OY- B- 28920 съдържащ:
Tablet coat Opadry White OY-B-28920 containing:
Поливиниловалкохол Титанов диоксид E171 Талк E553b Соев лецитин E322 Ксантанова гума E415
Polyvinyl alcohol Titanium dioxide E171 Talc E553b Lecithin soya E322 Xanthan gum E415
Блистер 2, 5 mg:
Blister 2.5 mg
18 месеца.
Tablet containers 2.5 mg 18 months
Оланзапин Mylan 2, 5 mg филмирани таблетки:
Olanzapine Mylan 2.5 mg film-coated tablets:
Cтудено пресован алуминий/ алуминиев блистер в картонени кутии, от по 28, 35, 56 и 70 филмирани таблетки в кутия.
Cold-formed aluminium/ aluminium blister in cartons of 28, 35, 56 & 70 film-coated tablets per carton.
Generics [UK] Limited, Station Close, Potters Bar, Hertfordshire, EN6 1TL, Великобритания.
Generics [UK] Limited Station Close Potters Bar Hertfordshire EN6 1TL UK.
Пълна информация за този продукт се намира на уеб сайта на Европейската агенция по лекарства (EMEA) http: // www. emea. europa. eu.
Detailed information on this product is available on the website of the European Medicines Agency (EMEA) http: / /www. emea. europa. eu.
Всяка филмирани таблетки съдържа 5 mg оланзапин (olanzapine).
Each film-coated tablet contains 5 mg olanzapine.
Помощни вещества:
For the 5 mg:
Всяка филмирана таблетка от 5 mg съдържа 152 mg лактоза монохидрат.
152 mg lactose anhydrous per tablet.
Всяка филмирана таблетка 5 mg съдържа 0, 12 mg соев лецитин.
The film-coating of each 5 mg tablet contains 0.12 mg soya lecithin