natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Един популационен анализ на комбинирани данни от 1 308 пациенти и здрави доброволци демонстрира средно увеличение на QTc от базисната стойност с 2, 4 msec на 1 000 ng/ ml плазмена концентрация на ранолазин.
7 1,308 patients and healthy volunteers demonstrated a mean increase in QTc from baseline of 2.4 msec per 1000 ng/ ml ranolazine plasma concentration.
Тази стойност съответства на данни от клинични проучвания за целите на регистрацията, в които след дози от 500 и 750 mg два пъти дневно QTcF (корекция на Fridericia) се променя от базисната стойност със средно съответно 1, 9 и 4, 9 msec.
This value is consistent with data from pivotal clinical studies, where mean changes from baseline in QTcF (Fridericia’ s correction) after doses of 500 and 750 mg twice daily were 1.9 and 4.9 msec, respectively.
Наклонът е по- голям при пациенти с клинично значимо чернодробно увреждане.
The slope is higher in patients with clinically significant hepatic impairment.
В едно голямо проучване на крайните резултати (MERLIN- TIMI 36) при 6 560 пациенти с остър коронарен синдром вследствие на нестабилна стенокардия/ миокарден инфаркт без ST елевация (UA/ NSTEMI ACS) няма разлика между Ranexa и плацебо по отношение на риска от обща смъртност (относителен риск ранолазин: плацебо 0, 99), внезапна сърдечна смърт (относителен риск ранолазин: плацебо 0, 87) или честотата на симптоматични документирани аритмии (3, 0% срещу 3, 1%).
In a large outcome study (MERLIN-TIMI 36) in 6,560 patients with UA/ NSTEMI ACS, there was no difference between Ranexa and placebo in the risk of all-cause mortality (relative risk ranolazine: placebo 0.99), sudden cardiac death (relative risk ranolazine: placebo 0.87), or the frequency of symptomatic documented arrhythmias (3.0% versus 3.1%).
Не са наблюдавани проаритмични ефекти при 3 162 пациенти, лекувани с Ranexa на базата на 7- дневен Holter мониторинг в проучването MERLIN- TIMI 36.
No proarrhythmic effects were observed in 3,162 patients treated with Ranexa based on 7-day Holter monitoring in the MERLIN-TIMI 36 study.
Установява се значително по- ниска заболяемост от аритмии при пациенти, лекувани с Ranexa (74%), в сравнение с плацебо (83%), включително камерна тахикардия ≥ 8 удара (5% в сравнение с 8%).
There was a significantly lower incidence of arrhythmias in patients treated with Ranexa (74%) versus placebo (83%), including ventricular tachycardia ≥ 8 beats (5% versus 8%).
8 Клинична ефикасност:
Clinical efficacy:
Клинични проучвания са демонстрирали ефикасността и безопасността на Ranexa за лечение на пациенти с хронична стенокардия, когато е прилаган самостоятелно или когато ползата от други антистенокардни лекарствени продукти е субоптимална.
Clinical studies have demonstrated the efficacy and safety of Ranexa in the treatment of patients with chronic angina, either alone or when the benefit from other antianginal medicinal products was sub-optimal.
Осемстотин двадесет и трима пациенти (23% жени) са рандомизирани за подлагане на 12- седмично лечение с Ranexa 750 mg два пъти дневно, 1 000 mg два пъти дневно или плацебо.
Eight-hundred and twenty-three patients (23% women) were randomised to receive 12 weeks of treatment with Ranexa 750 mg twice daily, 1000 mg twice daily, or placebo.
И при двете дози, Ranexa показва по- голяма ефикасност от плацебо за удължаване на времето за физическо натоварване при най- ниска концентрация на 12- тата седмица и за двете проучвани дози, когато се използва като добавъчна терапия.
Ranexa demonstrated greater efficacy than placebo in prolonging exercise time at trough at 12 weeks for both doses studied when used as an add-on therapy.
Не съществува обаче разлика по отношение на продължителността на физическото натоварване между двете дози (24 секунди в сравнение с плацебо; p ≤ 0. 03)
However, there was no difference in exercise duration between the two doses (24 seconds compared to placebo; p ≤ 0.03).
Петстотин шестдесет и пет пациенти са рандомизирани да получават начална доза Ranexa 500 mg два пъти дневно или плацебо за 1 седмица, последвано от 6- седмично лечение с Ranexa 1 000 mg два пъти дневно или плацебо, в допълнение към едновременно лечение с амлодипин 10 mg веднъж дневно.
Five-hundred and sixty-five patients were randomised to receive an initial dose of Ranexa 500 mg twice daily or placebo for 1 week, followed by 6 weeks of treatment with Ranexa 1000 mg twice daily or placebo, in addition to concomitant treatment with amlodipine 10 mg once daily.
Ranexa води до значимо намаляване на броя на стенокардните пристъпи на седмица (p = 0, 028) и на консумацията на бързодействащ нитроглицерин (p = 0, 014) в сравнение с плацебо.
Ranexa resulted in significant decreases in the number of angina attacks per week (p = 0.028) and consumption of short-acting nitroglycerin (p = 0.014) compared to placebo.
Както средният брой на стенокардните пристъпи, така и броят на консумираните таблетки нитроглицерин намалява с приблизително един/ а на седмица.
Both the average number of angina attacks and nitroglycerin tablets consumed decreased by approximately one per week.
Ranexa значително превъзхожда плацебо по отношение на удължаването на времето за физическо натоварване, времето до стенокарден пристъп и времето до депресия на ST сегмента с 1 mm, при всички проучени дози, с наблюдавана зависимост доза- отговор.
Ranexa was significantly superior to placebo in prolonging exercise time, time to angina, and time to 1 mm ST segment depression at all doses studied with an observed dose-response relationship.
В това проучване физическото натоварване е с най- голяма продължителност в групата с 1 500 mg; появява се обаче диспропорционално увеличение на нежеланите реакции и дозата от 1 500 mg не е проучвана по- нататък.
In this study, exercise duration was longest in the 1500 mg group; however, there was a disproportional increase in side effects, and the 1500 mg dose was not studied further.
Резултатите показват, че продължителността на физическото натоварване е с
In a large outcome study (MERLIN-TIMI 36) in 6,560 patients with UA/ NSTEMI ACS, there was no difference in the risk of all-cause mortality (relative risk ranolazine: placebo 0.99), sudden cardiac
9 31 секунди по- голяма при пациентите на ранолазин в сравнение с тези на плацебо (p = 0, 002).
The results showed that exercise duration was 31 seconds longer in ranolazine patients versus placebo patients (p = 0.002).
Сиатълският въпросник за стенокардията показва значими ефекти в няколко измерения, включително при честотата на стенокардните пристъпи (p < 0, 001), в сравнение с пациентите, лекувани с плацебо.
The Seattle Angina Questionnaire showed significant effects on several dimensions, including angina frequency (p < 0.001), compared to placebo-treated patients.
Средната абсолютна бионаличност на ранолазин след перорално приложение на ранолазин таблетки с незабавно освобождаване е в границите 35−50% с голяма интериндивидуална вариабилност.
The mean absolute bioavailability of ranolazine after oral administration of immediate- release ranolazine tablets ranged from 35− 50%, with large inter-individual variability.
С увеличаване на дозата от 500 mg на 1 000 mg два пъти дневно се наблюдава 2, 5 до 3- кратно увеличаване на AUC в равновесно състояние (steady- state).
There was a 2.5- to 3-fold increase in steady-state AUC as the dose was increased from 500 mg to 1000 mg twice daily.
В едно фармакокинетично проучване върху здрави доброволци Cmax в равновесно състояние (steady- state) е средно приблизително 1 770 (SD 1040) ng/ ml, а AUC0- 12 в равновесно състояние (steady- state) е средно 13 700 (SD 8290) ng x h/ ml, след доза от 500 mg два пъти дневно.
In a pharmacokinetic study in healthy volunteers, steady-state Cmax was, on average, approximately 1770 (SD 1040) ng/ ml, and steady-state AUC0-12 was, on average, 13,700 (SD 8290) ng x h/ ml following a dose of 500 mg twice daily.
Приблизително 62% от количеството ранолазин се свързва с плазмените протеини, главно с алфа- 1 кисел гликопротеин и слабо с албумин.
Approximately 62% of ranolazine is bound to plasma proteins, mainly alpha-1 acid glycoprotein and weakly to albumin.
Средният обем на разпределение (Vss) в равновесно състояние (steady- state) е около 180 l.
The mean steady-state volume of distribution (Vss) is about 180 l.
Ранолазин се елиминира главно по метаболитен път.
Ranolazine is eliminated primarily by metabolism.
По- малко от 5% от дозата се екскретира непроменена в урината и изпражненията.
Less than 5% of the dose is excreted unchanged in the urine and faeces.
След перорално приложение на еднократна доза от 500 mg [14C] - ранолазин на здрави лица, 73% от радиоактивността показва аналитичен добив в урината, а 25% в изпражненията.
Following oral administration of a single 500 mg dose of [14C]-ranolazine to healthy subjects, 73% of the radioactivity was recovered in urine and 25% in faeces.
Полуживотът на елиминиране е около 2- 3 часа след интравенозно приложение.
The elimination half-life is about 2− 3 hours after intravenous administration.
Ранолазин бива подложен на бърз и пълен метаболизъм.
Ranolazine undergoes rapid and extensive metabolism.
При здрави млади пълнолетни лица ранолазин отговаря за приблизително 13% от радиоактивността в плазмата след еднократна перорална доза от 500 mg [14C] - ранолазин.
In healthy young adults, ranolazine accounts for approximately 13% of the radioactivity in plasma following a single oral 500 mg dose of [14C]-ranolazine.
Идентифицирани са 14 първостепенни пътя, от които най- важни са O- деметилирането и N- деалкилирането.
Fourteen primary pathways have been identified of which O-demethylation and N-dealkylation are the most important.
При 500 mg два пъти дневно лицата с липсваща CYP2D6 активност (бавни метаболизатори) имат 62% по- висока AUC, отколкото лицата с наличие на метаболизиращ капацитет на CYP2D6 (бързи метаболизатори).
At 500 mg twice daily, subjects lacking CYP2D6 activity (poor metabolisers, PM) had 62% higher AUC than subjects with CYP2D6 metabolising capacity (extensive metabolisers, EM).
10 Ефекти на пола:
Gender effects:
Полът няма ефект от клинично значение върху фармакокинетичните параметри.
Gender had no clinically relevant effect on pharmacokinetic parameters.
Сама по себе си възрастта няма ефект от клинично значение върху фармакокинетичните параметри.
Age alone had no clinically relevant effect on pharmacokinetic parameters.
Телесно тегло:
9 Body weight:
Изчислено е, че експозицията при пациенти с тегло 40 kg е 1, 4 пъти по- висока в сравнение с пациенти с тегло 70 kg.
Compared to subjects weighing 70 kg, exposure was estimated to be about 1.4-fold higher in subjects weighing 40 kg.
ХСН:
CHF:
Изчислява се, че при ХСН от клас III и IV по NYHA има около 1, 3 пъти по- високи плазмени концентрации.
CHF NYHA Class III and IV were estimated to have about 1.3-fold higher plasma concentrations.
В едно проучване за оценка на влиянието на бъбречната функция върху фармакокинетиката на ранолазин, AUC на последния е средно от 1, 7 до 2 пъти по- висока при пациенти с леко, умерено и тежко бъбречно увреждане в сравнение с пациенти с нормална бъбречна функция.
In a study evaluating the influence of renal function on ranolazine pharmacokinetics, ranolazine AUC was on average 1.7- to 2-fold higher in subjects with mild, moderate, and severe renal impairment compared with subjects with normal renal function.
Във фармакокинетичния анализ на популационна основа се изчислява наличие на увеличение от 1, 2 пъти на експозицията към ранолазин при пациенти с умерено увреждане (креатининов клирънс 40 ml/ min).
In the population pharmacokinetic analysis, a 1.2-fold increase in ranolazine exposure was estimated in subjects with moderate impairment (creatinine clearance 40 ml/ min).
При пациенти с тежко увредена бъбречна функция (креатининов клирънс 10– 30 ml/ min) се изчислява увеличение от 1, 3 до 1, 8 пъти на експозицията към ранолазин.
In subjects with severe renal impairment (creatinine clearance 10– 30 ml/ min), a 1.3- to 1.8-fold increase in ranolazine exposure was estimated.
Увредена чернодробна функция:
Hepatic impairment:
Фармакокинетиката на ранолазин е оценена при пациенти с леко до умерено увредена чернодробна функция.
The pharmacokinetics of ranolazine have been evaluated in patients with mild or moderate hepatic impairment.
AUC на ранолазин остава непроменена при пациенти с леко увредена чернодробна функция, но се увеличава 1, 8 пъти при пациенти с умерено увреждане.
Ranolazine AUC was unaffected in patients with mild hepatic impairment but increased 1.8-fold in patients with moderate impairment.
Удължаването на QT е по- изразено при тези пациенти.
QT prolongation was more pronounced in these patients.
Фармакокинетичните параметри на ранолазин не са проучвани в педиатрични популации (< 18 години).
The pharmacokinetic parameters of ranolazine have not been studied in the paediatric population (< 18 years).
Ненаблюдавани в клинични проучвания, но установени при животни нежелани реакции при нива, близки до клиничната експозиция, са, както следва:
Adverse reactions not observed in clinical studies, but seen in animals at levels similar to clinical exposure, were as follows:
Ранолазин се свързва с конвулсии и увеличена смъртност при плъхове и кучета при плазмени концентрации, приблизително 3 пъти по- високи, отколкото предложената максимална клинична доза.
Ranolazine was associated with convulsions and increased mortality in rats and dogs at plasma concentrations approximately 3-fold higher than at the proposed maximum clinical dose.
Проучвания за хронична токсичност при плъхове показват, че лечението е свързано с промени в надбъбреците при експозиции, малко по- високи от наблюдаваните при клинични пациенти.
Chronic toxicity studies in rats indicated that treatment was associated with adrenal changes at exposures slightly greater than those seen in clinical patients.
Не се наблюдава значимо увеличение на заболямостта от какъвто и да е вид тумори в дългосрочни проучвания за канцерогенност при дози ранолазин до 50 mg/ kg/ ден (150 mg/ m2/ ден) при мишки и 150 mg/ kg/ ден (900 mg/ m2/ ден) при плъхове.
In long-term carcinogenicity studies at doses of ranolazine up to 50 mg/ kg/ day (150 mg/ m2/ day) in mice and 150 mg/ kg/ day (900 mg/ m2/ day) in rats, no relevant increases in the incidence of any tumour types were seen.
Тези дози са еквивалентни съответно на дози 0, 1 и 0, 8 пъти по- високи от максималната препоръчвана доза от 2 грама при човека на база mg/ m2 и представляват максимално поносимите дози при тези видове.
These doses are equivalent to 0.1 and 0.8 times, respectively, the maximum recommended human dose of 2 grams on a mg/ m2 basis, and represent the maximum tolerated doses in these species.
11 Признаци на ембрионална и майчина токсичност, но не и на тератогенност, са наблюдавани при дози на ранолазин до 400 mg/ kg/ ден (2 400 mg/ m2/ ден) при плъхове и 150 mg/ kg/ ден (1 275 mg/ m2/ ден) при зайци.
Signs of embryonal and maternal toxicity, but not teratogenicity, were seen at doses of ranolazine up to 400 mg/ kg/ day (2400 mg/ m2/ day) in rats and 150 mg/ kg/ day (1275 mg/ m2/ day) in rabbits.
Тези дози са съответно 2 пъти по- висока и равна на максималната препоръчвана доза при човека.
These doses represent 2 and 1 times, respectively, the maximum recommended human dose.
Помощни вещества за всички таблетки ранолазин с удължено освобождаване:
Excipients for all ranolazine prolonged-release tablets:
Карнаубски восък Хипромелоза Магнезиев стеарат Кополимер метакрилова киселина- етил акрилат (1: 1) Микрокристална целулоза Натриев хидроксид Титаниев диоксид
Carnauba wax Hypromellose Magnesium stearate Methacrylic acid-ethyl acrylate copolymer (1:1) Microcrystalline cellulose Sodium hydroxide Titanium dioxide
Допълнителни помощни вещества за таблетката от 375 mg:
Additional excipients for 375 mg tablet:
Полиетилен гликол Полисорбат 80 Синьо № 2/ индигокармин алуминиев лак (E132)
Polyethylene glycol Polysorbate 80 Blue #2/ Indigo Carmine Aluminium Lake (E132)
PVC/ PVDC/ алуминиеви блистери по 10 таблетки на блистерна карта.
PVC/ PVDC/ Aluminium blisters of 10 tablets per blister card.
Всяка опаковка съдържа 3, 6 или 10 блистерни карти (30, 60 или 100 таблетки) или една HDPE бутилка съдържа 60 таблетки.
Each carton contains 3, 6, or 10 blister cards (30, 60, or 100 tablets) or one HDPE bottle containing 60 tablets.
Menarini International Operations Luxembourg S. A.
Menarini International Operations Luxembourg S. A.
1, Avenue de la Gare, L- 1611 Luxembourg Люксембург
1, Avenue de la Gare, L-1611 Luxembourg Luxembourg
EU/ 1/ 08/ 462/ 001 EU/ 1/ 08/ 462/ 002 EU/ 1/ 08/ 462/ 007 EU/ 1/ 08/ 462/ 008
EU/ 1/ 08/ 462/ 001 EU/ 1/ 08/ 462/ 002 EU/ 1/ 08/ 462/ 007 EU/ 1/ 08/ 462/ 008
60 таблетки в блистерна опаковка 60 таблетки в бутилка 30 таблетки в блистерна опаковка 100 таблетки в блистерна опаковка
60 tablets in blister pack 60 tablets in bottle 30 tablets in blister pack 100 tablets in blister pack
9.
11 9.
09 юли 2008 г.
09 July 2008
Ranexa, 500 mg, таблетки с удължено освобождаване
Ranexa 500 mg prolonged-release tablets
Всяка таблетка съдържа 0, 12 mg азооцветител E110.
Each tablet contains 0.12 mg azo colouring agent E110.
Таблетка с удължено освобождаване Светлооранжева таблетка с овална форма и надпис CVT500 от едната страна.
Prolonged-release tablet Light orange oval-shaped tablet engraved with CVT500 on one side.
Точка 5. 1).
After 2– 4 weeks, the dose should be titrated to 500 mg twice daily and, according to the patient’ s response, further titrated to a recommended maximum dose of 750 mg twice daily (see section 5.1).
Световъртеж, гадене или повръщане), може да е необходимо намаляване на дозата на Ranexa до 500 mg или 375 mg два пъти дневно.
If a patient experiences treatment-related adverse events (e. g. dizziness, nausea, or vomiting), down- titration of Ranexa to 500 mg or 375 mg twice daily may be required.
Дилтиазем, флуконазол, еритромицин) или P- gp инхибитори (напр.
Careful dose titration is recommended in patients treated with moderate CYP3A4 inhibitors (e. g. diltiazem, fluconazole, erythromycin) or P-gp inhibitors (e. g. verapamil, ciclosporin) (see sections 4.4 and 4.5).
Точки 4. 3 и 4. 5).
Concomitant administration of potent CYP3A4 inhibitors is contraindicated (see sections 4.3 and 4.5).
Точки 4. 4, 4. 8 и 5. 2).
Careful dose titration is recommended in patients with mild to moderate renal impairment (creatinine clearance 30– 80 ml/ min) (see sections 4.4, 4.8, and 5.2).
Точки 4. 3 и 5. 2).
Ranexa is contraindicated in patients with severe renal impairment (creatinine clearance < 30 ml/ min) (see sections 4.3 and 5.2).
Точки 4. 4 и 5. 2).
Hepatic impairment:
Препаратът Ranexa е противопоказан при пациенти с умерено до тежко увредена чернодробна функция (вж.
Careful dose titration is recommended in patients with mild hepatic impairment (see sections 4.4 and 5.2).
Точки 4. 3 и 5. 2).
Ranexa is contraindicated in patients with moderate or severe hepatic impairment (see sections 4.3 and 5.2).
Точка 4. 4).
13 Elderly:
Точка 5. 2).
Dose titration in elderly patients should be exercised with caution (see section 4.4).
Честотата на нежеланите събития е по- висока при пациентите в старческа възраст (вж.
Elderly may have increased ranolazine exposure due to age-related decrease in renal function (see section 5.2).
Точка 4. 8).
The incidence of adverse events was higher in the elderly (see section 4.8).
Точки 4. 4, 4. 8 и 5. 2).
Dose titration in patients with low weight should be exercised with caution (see sections 4.4, 4.8, and 5.2).
Точки 4. 4 и 5. 2).
Dose titration in patients with moderate to severe CHF (NYHA Class III– IV) should be exercised with caution (see sections 4.4 and 5.2).
Точка 6. 1).
Hypersensitivity to the active substance or to any of the excipients (see section 6.1).
Точки 4. 2 и 5. 2).
Severe renal impairment (creatinine clearance < 30 ml/ min) (see sections 4.2 and 5.2).
Умерено или тежко увредена чернодробна функция (вж.
Moderate or severe hepatic impairment (see sections 4.2 and 5.2).
Точки 4. 2 и 4. 5).
Concomitant administration of potent CYP3A4 inhibitors (e. g. itraconazole, ketoconazole, voriconazol, posaconazol, HIV protease inhibitors, clarithromycin, telithromycin, nefazodone) (see sections 4.2 and 4.5).
Едновременно приложение с антиаритмични средства от клас Ia (напр.
Concomitant administration of Class Ia (e. g. quinidine) or Class III (e. g. dofetilide, sotalol) antiarrhythmics other than amiodarone.
Точки 4. 2 и 4. 5). • Леко увредена чернодробна функция (вж.
Caution should be exercised when prescribing or uptitrating ranolazine to patients in whom an increased exposure is expected: • Concomitant administration of moderate CYP3A4 inhibitors (see sections 4.2 and 4.5). • Concomitant administration of P-gp inhibitors (see sections 4.2 and 4.5). • Mild hepatic impairment (see sections 4.2 and 5.2). • Mild to moderate renal impairment (creatinine clearance 30– 80 ml/ min) (see sections 4.2, 4.8, and 5.2). • Elderly (see sections 4.2, 4.8, and 5.2). • Patients with low weight (≤ 60 kg) (see sections 4.2, 4.8, and 5.2). • Patients with moderate to severe CHF (NYHA Class III– IV) (see sections 4.2 and 5.2).
Точка 5. 2).
The risk for increased exposure leading to adverse events in these different subgroups is higher in patients lacking CYP2D6 activity (poor metabolisers, PM) than subjects with CYP2D6 metabolising capacity (extensive metabolisers, EM) (see section 5.2).
Ако статусът на пациента по отношение на CYP2D6 е бил определен (напр.
If the CYP2D6 status of the patient has been determined (e. g. by genotyping) or is previously known to be EM, Ranexa can be used with caution in these patients when they have a combination of several of the above risk factors.
Анализ на популационна основа на комбинирани данни от пациенти и здрави доброволци демонстрира, че наклонът на кривата на зависимостта плазмена концентрация- QTc се изчислява на 2, 4 msec на 1 000 ng/ ml, което е приблизително равно на увеличение от 2 - до 7- msec в рамките на диапазона на плазмената концентрация на ранолазин за дози от 500 до 1 000 mg два пъти дневно.
A population-based analysis of combined data from patients and healthy volunteers demonstrated that the slope of the plasma concentration-QTc relationship was estimated to be 2.4 msec per 1000 ng/ ml, which is approximately equal to a 2- to 7-msec increase over the plasma concentration range for ranolazine 500 to 1000 mg twice daily.
Също точка 4. 5).
Therefore, caution should be observed
Очаква се едновременното приложение с индуктори на CYP3A4 да доведе до липса на ефикасност.
14 when treating patients with a history of congenital or a family history of long QT syndrome, in patients with known acquired QT interval prolongation, and in patients treated with drugs affecting the QTc interval (see section 4.5 also).
Ranexa не трябва да се използва при пациенти на лечение с индуктори на CYP3A4 (напр.
Co-administration with CYP3A4 inducers is expected to lead to lack of efficacy.
Рифампицин, фенитоин, фенобарбитал, карбамазепин, жълт кантарион) (вж.
Ranexa should not be used in patients treated with CYP3A4 inducers (e. g. rifampicin, phenytoin, phenobarbital, carbamazepine, St.
Точка 4. 5).
John’ s Wort) (see section 4.5).
Точка 4. 2, 4. 3, 4. 8 и 5. 2).
Renal function decreases with age and it is therefore important to check renal function at regular intervals during treatment with ranolazine (see sections 4.2, 4.3, 4.8, and 5.2).
Азооцветител E110:
Azo colouring agent E110:
Този лекарствен продукт съдържа азооцветителя E110, който може да предизвика алергични реакции.
This medicinal product contains the azo colouring agent E110 which may cause allergic reactions.
Гадене, световъртеж).
The potential for dose-related adverse events (e. g. nausea, dizziness) may also increase with increased plasma concentrations.
Точка 4. 3).
Combining ranolazine with potent CYP3A4 inhibitors (e. g. itraconazole, ketoconazole, voriconazole, posaconazole, HIV protease inhibitors, clarithromycin, telithromycin, nefazodone) is contraindicated (see section 4.3).
При пациенти на лечение с дилтиазем и други умерено мощни CYP3A4 инхибитори (напр.
Careful dose titration of Ranexa is recommended in patients treated with diltiazem and other moderately potent CYP3A4 inhibitors (e. g. erythromycin, fluconazole).