natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Видът и честотата на нежеланите реакции по време на едно клинично изпитване, в което са участвали 92 деца на възраст от 2 до 18 години, лекувани перорално с 600 mg/ m2 микофенолат мофетил два пъти дневно, по принцип са били подобни на тези, наблюдавани при възрастни пациенти, лекувани с 1 g CellCept два пъти дневно.
However, the
Следните нежелани събития, свързани с лечението, обаче са били по- чести при детската популация, особено при деца под 6- годишна възраст, в сравнение с възрастните: диария, сепсис, левкопения, анемия и инфекция.
6 following treatment-related adverse events were more frequent in the paediatric population, particularly in children under 6 years of age, when compared to adults: diarrhoea, sepsis, leucopenia, anaemia and infection.
Пациенти в старческа възраст (≥ 65 години):
Elderly patients (≥ 65 years):
Пациенти в старческа възраст (≥ 65 години) може по принцип да са изложени на по- голям риск от нежелани реакции, дължащи се на имуносупресия.
Elderly patients (≥ 65 years) may generally be at increased risk of adverse reactions due to immunosuppression.
В сравнение с по- младите индивиди, пациентите в старческа възраст, които получават CellCept като част от комбинирана имуносупресорна терапия, могат да бъдат изложени на повишен риск от някои инфекции (включително заболяване с тъканна инвазия на цитомегаловирус) и вероятно от кръвоизливи в стомашно- чревния тракт и белодробен оток.
Elderly patients receiving CellCept as part of a combination immunosuppressive regimen, may be at increased risk of certain infections (including cytomegalovirus tissue invasive disease) and possibly gastrointestinal haemorrhage and pulmonary oedema, compared to younger individuals.
Други нежелани реакции:
Other adverse reactions:
Нежеланите реакции, вероятно или възможно свързани с приложението на CellCept, съобщени при ≥ 1/ 10 и при ≥ 1/ 100 дo < 1/ 10 от пациентите, лекувани със CellCept, по време на контролираните клинични изпитвания при пациенти с трансплантация на бъбреци (данни за 2 g), сърце и черен дроб, са изброени в следващата таблица.
Adverse reactions, probably or possibly related to CellCept, reported in ≥ 1/ 10 and in ≥ 1/ 100 to < 1/ 10 of patients treated with CellCept in the controlled clinical trials of renal (2 g data), cardiac and hepatic transplant patients are listed in the following table.
7 Нежелани реакции, вероятно или възможно свързани с приложението на CellCept, съобщени при пациенти, лекувани със CellCept в комбинация с циклоспорин и кортикостероиди по време на клинични изпитвания с трансплантация на бъбреци, сърце и черен дроб
Adverse Reactions, Probably or Possibly Related to CellCept, Reported in Patients Treated with CellCept in Renal, Cardiac and Hepatic Clinical Trials when Used in Combination with Ciclosporin and Corticosteroids
При групирането по системо- органната класификация нежеланите реакции се изброяват в зависимост от тяхната честота, като са използвани следните категории: много чести (≥ 1/ 10); чести (≥ 1/ 100 дo < 1/ 10); нечести (≥ 1/ 1 000 дo < 1/ 100); редки (≥ 1/ 10 000 дo < 1/ 1 000); много редки (< 1/ 10 000), с неопределена честота (не могат да бъдат оценени според съществуващите данни).
Within the system organ classes, undesirable effects are listed under headings of frequency, using the following categories: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000); very rare (< 1/ 10,000), not known (cannot be estimated form the available data).
Неоплазми – доброкачествени, злокачествени и неопределени (вкл. кисти и полипи)
Sepsis, gastrointestinal candidiasis, urinary tract infection, herpes simplex, herpes zoster
- Рак на кожата, доброкачествена неоплазма на кожата
Pneumonia, influenza, respiratory tract infection, respiratory moniliasis, gastrointestinal infection, candidiasis, gastroenteritis, infection, bronchitis, pharyngitis, sinusitis, fungal skin infection, skin candida, vaginal candidiasis, rhinitis
Нарушения на кръвта и лимфната система
Neoplasms benign, malignant and unspecified (incl cysts and polyps)
Левкопения, тромбоцитопения, анемия Панцитопения, левкоцитоза
- Skin cancer, benign neoplasm of skin
Нарушения на метаболизма и храненето
Blood and lymphatic system disorders Metabolism and nutrition disorders
Много чести Чести
Very common Common Very common Common
- Ацидоза, хиперкалиемия, хипокалиемия, хипергликемия, хипомагнезиемия, хипокалциемия, хиперхолестеролемия, хиперлипидемия, хипофосфатемия, хиперурикемия, подагра, анорексия
Leucopenia, thrombocytopenia, anaemia Pancytopenia, leucocytosis - Acidosis, hyperkalaemia, hypokalaemia, hyperglycaemia, hypomagnesaemia, hypocalcaemia, hypercholesterolaemia, hyperlipidaemia, hypophosphataemia, hyperuricaemia, gout, anorexia
- Възбуда, объркване, депресия, тревожност, абнормно мислене, безсъние
- Agitation, confusional state, depression, anxiety, thinking abnormal, insomnia
- Тахикардия - Хипотония, хипертония, вазодилатация
- Convulsion, hypertonia, tremor, somnolence, myasthenic syndrome, dizziness, headache, paraesthesia, dysgeusia
Респираторни, гръдни и медиастинални нарушения
Cardiac disorders
- Плеврален излив, диспнея, кашлица
-
Стомашно- чревни
7
8 Системо- органна класификация
System organ class
нарушения
Vascular disorders
Кръвоизлив от стомашно- чревния тракт, перитонит, илеус, колит, стомашна язва, дуоденална язва, гастрит, езофагит, стоматит, запек, диспепсия, метеоризъм, оригване
Hypotension, hypertension, vasodilatation
Хепато- билиарни нарушения Нарушения на кожата и подкожната тъкан
Respiratory, thoracic and mediastinal disorders Gastrointestinal disorders
Много чести Чести Много чести Чести
Very common Common Very common Common
- Хепатит, жълтеница, хипербилирубинемия - Хипертрофия на кожата, обрив, акне, алопеция
- Pleural effusion, dyspnoea, cough Vomiting, abdominal pain, diarrhoea, nausea Gastrointestinal haemorrhage, peritonitis, ileus, colitis, gastric ulcer, duodenal ulcer, gastritis, oesophagitis, stomatitis, constipation, dyspepsia, flatulence, eructation
Нарушения на мускулно - скелетната система и съединителната тъкан
Hepatobiliary disorders
- Артралгия
- Hepatitis, jaundice, hyperbilirubinaemia
Нарушения на бъбреците и пикочните пътища
Skin and subcutaneous tissue disorders Musculoskeletal and connective Tissue disorders Renal and urinary disorders
Много чести Чести
Very common Common Very common Common Very common Common
- Бъбречно увреждане
- Skin hypertrophy, rash, acne, alopecia, - Arthralgia - Renal impairment
- Оток, треска, тръпки, болка, неразположение, астения
- Oedema, pyrexia, chills, pain, malaise, asthenia,
- Повишени нива на чернодробни ензими, повишен креатинин в кръвта, повишена лактат дехидрогеназа в кръвта, повишена урея в кръвта, повишена алкална фосфатаза в кръвта, загуба на тегло
- Hepatic enzyme increased, blood creatinine increased, blood lactate dehydrogenase increased, blood urea increased, blood alkaline phosphatase increased, weight decreased
501 (2 g CellCept дневно), 289 (3 g CellCept дневно) и 277 (2 g интравенозно / 3 g перорално CellCept дневно) пациенти са били лекувани по време на клинични изпитвания фаза ІІІ за предотвратяване на отхвърляне на присадката при бъбречна, сърдечна и чернодробна трансплантация, съответно.
501 (2 g CellCept daily), 289 (3 g CellCept daily) and 277 (2 g IV / 3 g oral CellCept daily) patients were treated in Phase III studies for the prevention of rejection in renal, cardiac and hepatic transplantation, respectively.
Следните нежелани ефекти обобщават нежеланите реакции от постмаркетинговия опит:
The following undesirable effects cover adverse reactions from post-marketing experience:
Допълнителните нежелани реакции, съобщени по време на постмаркетинговия период, са описани по- долу, като в скоби е посочена и тяхната честота, ако е била известна.
Additional adverse reactions reported during post-marketing are described below with the frequencies reported within brackets if known.
Стомашно- чревен тракт: колит, включително цитомегаловирусен колит, (≥ 1/ 100 дo < 1/ 10), панкреатит (≥ 1/ 100 дo < 1/ 10) и случаи на атрофия на чревните вили.
Gastrointestinal: colitis including cytomegalovirus colitis, (≥ 1/ 100 to < 1/ 10), pancreatitis, (≥ 1/ 100 to < 1/ 10) and intestinal villous atrophy.
Нарушения, свързани с имуносупресията: сериозни животозастрашаващи инфекции, включващи менингит, ендокардит, туберкулоза и атипична микобактериална инфекция.
Disorders related to immunosuppression: serious life-threatening infections including meningitis, endocarditis, tuberculosis and atypical mycobacterial infection.
Има съобщения за случаи на агранулоцитоза (≥ 1/ 1000 дo < 1/ 100) и на неутропения; поради това се препоръчва редовно проследяване на пациентите, лекувани със CellCept (вж. точка 4. 4).
Agranulocytosis (≥ 1/ 1000 to < 1/ 100) and neutropenia have been reported; therefore, regular monitoring of patients taking CellCept is advised (see section 4.4).
9 Вродени нарушения: за допълнителна информация вижте точка 4. 6.
Congenital disorders: see further details in section 4.6.
4. 9 Предозиране
8 4.9 Overdose
Очаква се, че вероятно предозирането на микофенолат мофетил би довело до прекомерно потискане на имунната система и увеличаване на чувствителността към инфекции и потискане на костния мозък (вж. точка 4. 4).
It is expected that an overdose of mycophenolate mofetil could possibly result in oversuppression of the immune system and increase susceptibility to infections and bone marrow suppression (see section 4.4).
Ако се развие неутропения, приложението на CellCept трябва да се прекъсне или дозата да се намали (вж. точка 4. 4).
If neutropenia develops, dosing with CellCept should be interrupted or the dose reduced (see section 4.4).
Секвестранти на жлъчните киселини като колестирамин може да отстранят МФК чрез понижаване на ентерохепаталната рециркулация на лекарството (вж. точка 5. 2).
Bile acid sequestrants, such as cholestyramine, can remove MPA by decreasing the enterohepatic re- circulation of the drug (see section 5.2)..
L04AA06.
Pharmacotherapeutic group: immunosuppressive agents ATC code L04AA06
Микофенолат мофетил е 2- морфолиноетилов естер на МФК.
Mycophenolate mofetil is the 2-morpholinoethyl ester of MPA.
МФК има по- мощен цитостатичен ефект върху лимфоцитите отколкото върху другите клетки, тъй като пролиферацията на Т - и В- лимфоцитите зависи критично от de novo синтезата на пурините, докато другите видове клетки могат да използват резервни пътища.
Because T- and B-lymphocytes are critically dependent for their proliferation on de novo synthesis of purines whereas other cell types can utilise salvage pathways, MPA has more potent cytostatic effects on lymphocytes than on other cells.
Храната не повлиява степента на резорбция (AUC на МФК), когато микофенолат мофетил се прилага в дози от 1, 5 g два пъти дневно на пациенти с бъбречна трансплантация.
Food had no effect on the extent of absorption (MPA AUC) of mycophenolate mofetil when administered at doses of 1.5 g BID to renal transplant patients.
Cmax на МФК обаче е била намалена с 40% при наличие на храна.
However, MPA Cmax was decreased by 40% in the presence of food.
В концентрации от клинично значение МФК се свързва с плазмените албумини в 97%.
MPA at clinically relevant concentrations is 97% bound to plasma albumin.
В резултат от ентерохепаталния кръговрат вторично повишение на плазмената концентрация на МФК обикновено се наблюдава приблизително 6- 12 часа след приемане на дозата.
As a result of enterohepatic recirculation, secondary increases in plasma MPA concentration are usually observed at approximately 6 – 12 hours post-dose.
МФК се метаболизира предимно чрез глюкуронил трансферазата до фенолов глюкуронид на МФК (МФКГ), който е фармакологично неактивен.
MPA is metabolised principally by glucuronyl transferase to form the phenolic glucuronide of MPA (MPAG), which is not pharmacologically active.
Приетият перорално радиоактивно маркиран микофенолат мофетил се открива напълно до обема на приложената доза, 93% от приложената доза се открива в урината, а 6% - във
Orally administered radiolabelled mycophenolate mofetil results in complete recovery of the administered dose with 93% of the administered dose recovered in the urine and 6% recovered in the faeces.
По- голямото количество (около 87%) от приложената доза се екскретира в урината като МФКГ.
Most (about 87%) of the administered dose is excreted in the urine as MPAG.
При концентрации, които се наблюдават при клинично приложение, МФК и МФКГ не се отстраняват чрез хемодиализа.
9 At clinically encountered concentrations, MPA and MPAG are not removed by haemodialysis.
При високи плазмени концентрации на МФКГ обаче (> 100 µg/ ml) се отделят малки количества от МФКГ.
However, at high MPAG plasma concentrations (> 100µg/ ml), small amounts of MPAG are removed.
В ранния посттрансплантационен период (< 40 дни след трансплантацията) средната AUC на МФК е била приблизително с 30% по- малка, а Cmax приблизително с 40% по- ниска при пациенти с бъбречна, сърдечна и чернодробна трансплантация в сравнение с късния посттрансплантационен период (3- 6 месеца след трансплантацията).
In the early post-transplant period (< 40 days post-transplant), renal, cardiac and hepatic transplant patients had mean MPA AUCs approximately 30% lower and Cmax approximately 40% lower compared to the late post-transplant period (3 – 6 months post-transplant).
В едно проучване с еднократна доза (6 лица в група) средната плазмена AUC на МФК, наблюдавана при лица с тежко хронично бъбречно увреждане (скорост на гломерулната филтрация < 25 ml• min- 1• 1. 73 m- 2), e била с 28- 75% по- висока в сравнение с наблюдаваните средни стойности при нормални здрави индивиди или лица с по- малка степен на бъбречно увреждане.
In a single dose study (6 subjects/ group), mean plasma MPA AUC observed in subjects with severe chronic renal impairment (glomerular filtration rate < 25 ml• min-1• 1.73 m-2) were 28 – 75% higher relative to the means observed in normal healthy subjects or subjects with lesser degrees of renal impairment.
Същевременно, средната AUC на МФКГ при единична доза е била 3- 6 пъти по - висока при лица с тежко бъбречно увреждане в сравнение с лица с леко бъбречно увреждане или нормални здрави индивиди, което съответства на известния начин на бъбречно елиминиране на МФКГ.
However, the mean single dose MPAG AUC was 3 – 6-fold higher in subjects with severe renal impairment than in subjects with mild renal impairment or normal healthy subjects, consistent with the known renal elimination of MPAG.
При пациенти със забавено постоперативно функциониране на бъбречната присадка средната AUC (0- 12ч) на МФК е била сравнима с наблюдаваната при пациенти след трансплантация без забавена функция на присадката.
In patients with delayed renal graft function post-transplant, mean MPA AUC (0– 12h) was comparable to that seen in post-transplant patients without delayed graft function.
Средната плазмена AUC (0- 12ч) на МФКГ е била 2- 3 пъти по - голяма отколкото при пациенти след трансплантация без забавяне на функционирането на присадката.
Mean plasma MPAG AUC (0-12h) was 2 – 3-fold higher than in post-transplant patients without delayed graft function.
Не изглежда да се налага коригиране на дозата на CellCept.
Dose adjustment of CellCept does not appear to be necessary.
Оценявани са фармакокинетичните показатели при 49 деца с бъбречна трансплантация, лекувани с 600 mg/ m2 микофенолат мофетил перорално два пъти дневно.
Pharmacokinetic parameters were evaluated in 49 paediatric renal transplant patients given 600 mg/ m2 mycophenolate mofetil orally twice daily.
При тази доза са достигнати стойности на AUC на МФК подобни на тези при възрастни пациенти с бъбречна трансплантация, получавали CellCept в доза от 1 g два пъти дневно в ранния и късния посттрансплантационен период.
This dose achieved MPA AUC values similar to those seen in adult renal transplant patients receiving CellCept at a dose of 1 g bid in the early and late post- transplant period.
Вътре във възрастовите групи стойностите на AUC на МФК в ранния и късния посттрансплантационен период са били подобни.
MPA AUC values across age groups were similar in the early and late post- transplant period.
Фармакокинетичното поведение на CellCept при пациенти в старческа възраст не е изрично изследвано.
Pharmacokinetic behaviour of CellCept in the elderly has not been formally evaluated.
Фармакокинетиката на пероралните контрацептиви не се е повлияла от едновременното приложение със CellCept (вж. също точка 4. 5).
The pharmacokinetics of oral contraceptives were unaffected by coadministration of CellCept (see also section 4.5).
Едно проучване с едновременно прилагане на CellCept (1 g два пъти дневно) и комбинирани перорални контрацептиви, съдържащи етинилестрадиол (0. 02 mg до 0. 04 mg) и левоноргестрел (0. 05 mg до 0. 15 mg), дезогестрел
A study of the coadministration of CellCept (1 g bid) and combined oral contraceptives containing ethinylestradiol (0.02 mg to 0.04 mg) and levonorgestrel (0.05 mg to 0.15 mg), desogestrel (0.15 mg) or gestodene (0.05 mg to 0.10 mg) conducted in 18 non-transplant women (not taking other immunosupressants) over 3 consecutive menstrual cycles showed no clinically relevant influence of CellCept on the ovulation suppressing action of the oral contraceptives.
Най- високата доза, тествана при проучванията на карциногенността при животни, е довела до приблизително 2 до 3 пъти по- висока системна експозиция (AUC или Cmax), наблюдавана при пациенти с бъбречна трансплантация в препоръчваната клинична доза от 2 g дневно и 1. 3- 2 пъти по- висока от системната експозиция (AUC или Cmax), установена при пациенти със сърдечна трансплантация при препоръчваната клинична доза от 3 g дневно.
The highest dose tested in the animal carcinogenicity studies resulted in approximately 2 – 3 times the systemic exposure (AUC or Cmax) observed in renal transplant patients at the recommended clinical dose of 2 g/ day and 1.3 – 2
Два теста за генотоксичност (in vitro тест с миша лимфома и in vivo микронуклеус тест върху костен мозък на мишки) са показали, че микофенолат мофетил има потенциал да предизвика хромозомни аберации.
Two genotoxicity assays (in vitro mouse lymphoma assay and in vivo mouse bone marrow micronucleus test) showed a potential of mycophenolate mofetil to cause chromosomal aberrations.
Тези ефекти може да са свързани с фармакодинамичния начин на действие, т. е. с инхибиране на нуклеотидната синтеза в чувствителните клетки.
These effects can be related to the pharmacodynamic mode of action, i. e. inhibition of nucleotide synthesis in sensitive cells.
Микофенолат мофетил няма ефект върху фертилността на мъжки плъхове при перорални дози до 20 mg• kg- 1• дневно- 1.
Mycophenolate mofetil had no effect on fertility of male rats at oral doses up to 20 mg• kg-1• day-1.
Системната експозиция при тази доза представлява 2 до 3 пъти клиничната експозиция при препоръчваната клинична доза от 2 g дневно при пациенти с бъбречна трансплантация и 1. 3- 2 пъти клиничната експозиция при препоръчваната клинична доза от 3 g дневно при пациенти със сърдечна трансплантация.
The systemic exposure at this dose represents 2 – 3 times the clinical exposure at the recommended clinical dose of 2 g/ day in renal transplant patients and 1.3 – 2 times the clinical exposure at the recommended clinical dose of 3 g/ day in cardiac transplant patients.
При проучване на женската фертилност и репродукция, проведено при плъхове, перорални дози от 4, 5 mg• kg- 1• дневно- 1 са предизвикали малформации (включително анофталмия, агнатия и хидроцефалия) в първо поколение при отсъствие на майчина токсичност.
In a female fertility and reproduction study conducted in rats, oral doses of 4.5 mg• kg-1• day-1 caused malformations (including anophthalmia, agnathia, and hydrocephaly) in the first generation offspring in the absence of maternal toxicity.
Системната експозиция при тази доза е била приблизително 0, 5 пъти клиничната експозиция при препоръчваната клинична доза от 2 g дневно при пациенти с бъбречна трансплантация и приблизително 0, 3 пъти клиничната експозиция при препоръчваната клинична доза от 3 g дневно при пациенти със сърдечна трансплантация.
The systemic exposure at this dose was approximately 0.5 times the clinical exposure at the recommended clinical dose of 2 g/ day for renal transplant patients and approximately 0.3 times the clinical exposure at the recommended clinical dose of 3 g/ day for cardiac transplant patients.
Не са установени ефекти върху фертилността или репродуктивните показатели при майките или при следващото поколение.
No effects on fertility or reproductive parameters were evident in the dams or in the subsequent generation.
При тератологичните проучвания при плъхове и зайци са наблюдавани фетални резорбции и малформации при плъхове при доза от 6 mg• kg- 1• дневно- 1 (включително анофталмия, агнатия и хидроцефалия) и при зайци при доза 90 mg• kg1• дневно- 1 (включително сърдечносъдови и бъбречни аномалии, като ектопия на сърцето и ектопия на бъбреците, и диафрагмална и умбиликална херния) при липса на майчина токсичност.
In teratology studies in rats and rabbits, foetal resorptions and malformations occurred in rats at 6 mg• kg-1• day-1 (including anophthalmia, agnathia, and hydrocephaly) and in rabbits at 90 mg• kg1• day-1 (including cardiovascular and renal anomalies, such as ectopia cordis and ectopic kidneys, and diaphragmatic and umbilical hernia), in the absence of maternal toxicity.
Системната експозиция при тези нива е приблизително равна на или по- малка от 0, 5 пъти клиничната експозиция при препоръчваната клинична доза от 2 g дневно при пациенти с бъбречна трансплантация и приблизително 0, 3 пъти клиничната експозиция при препоръчваната клинична доза от 3 g дневно при пациенти със сърдечна трансплантация.
The systemic exposure at these levels is approximately equivalent to or less than 0.5 times the clinical exposure at the recommended clinical dose of 2 g/ day for renal transplant patients and approximately 0.3 times the clinical exposure at the recommended clinical dose of 3 g/ day for cardiac transplant patients.
Вж. точка 4. 6.
Refer to section 4.6.
Хемопоетичната и лимфната системи са били основните органи, засегнати при токсикологичните изследвания, проведени с микофенолат мофетил при плъхове, мишки, кучета и маймуни.
The haematopoietic and lymphoid systems were the primary organs affected in toxicology studies conducted with mycophenolate mofetil in the rat, mouse, dog and monkey.
Тези ефекти са наблюдавани при нива на системна експозиция равни на или по - малки от клиничната експозиция при препоръчваната доза от 2 g дневно при реципиенти на бъбречни трансплантати.
These effects occurred at systemic exposure levels that are equivalent to or less than the clinical exposure at the recommended dose of 2 g/ day for renal transplant recipients.
Стомашно- чревни ефекти са били наблюдавани при кучета при нива на системна експозиция равни на или по- малки от клиничната експозиция при препоръчваната доза.
Gastrointestinal effects were observed in the dog at systemic exposure levels equivalent to or less than the clinical exposure at the recommended dose.
Стомашно- чревни и бъбречни ефекти, които свидетелстват за дехидратация, също са били наблюдавани при маймуни при най- високата доза (нива на системна експозиция равни на или по- високи от клиничната експозиция).
Gastrointestinal and renal effects consistent with dehydration were also observed in the monkey at the highest dose (systemic exposure levels equivalent to or greater than clinical exposure).
12 изпитвания при хора, които сега осигуряват данни за безопасност от по- голямо значение за популацията пациенти (вж. точка 4. 8).
The nonclinical toxicity profile of mycophenolate mofetil appears to be consistent with adverse events observed in human clinical trials which now provide safety data of more relevance to the patient population (see section 4.8).
CellCept капсули: прежелатинирано царевично нишесте кроскармелоза натрий поливидон (K- 90) магнезиев стеарат
CellCept capsules: pregelatinised maize starch croscarmellose sodium polyvidone (K-90) magnesium stearate