natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Честотата на резистентност може да варира според географията и времето за избрани видове и е желателно да има местна информация за резистентността, особено когато се лекуват тежки инфекции.
The prevalence of resistance may vary geographically and with time for selected species and local information on resistance is desirable, particularly when treating severe infections.
Тази информация е само насока за вероятностите микроорганизмите да бъдат или да не бъдат чувствителни към микафунгин.
This information is only a guide to the probabilities of whether micro-organisms will be susceptible to micafungin or not.
Информацията за европейския диапазон на придобита резистентност за отделните микроорганизми е посочена в скоби, където това е приложимо.
Where applicable the information on the European range of acquired resistance for the individual micro-organisms is indicated in brackets.
Обикновено чувствителни видове (диапазон на MIC в Европа, mg/ l) Candida albicans [0, 007 – 0, 25] Candida glabrata [0, 007 – 0, 12] Candida tropicalis [0, 007 – 0, 12] Candida krusei [0, 015 – 0, 12] Candida kefyr [0, 03 – 0, 06] Candida parapsilosis [0, 12 - 2] Candida guilliermondii [0, 5] Candida lusitaniae [0, 12 – 0, 25] Candida spp.
8 Candida albicans [0.007 - 0.25] Candida glabrata [0.007 - 0.12] Candida tropicalis [0.007 - 0.12] Candida krusei [0.015 - 0.12] Candida kefyr [0.03 - 0.06] Candida parapsilosis [0.12 - 2] Candida guilliermondii [0.5] Candida lusitaniae [0.12 - 0.25] Candida spp.
[0, 015 – 0, 5] (вкл.
[0.015 - 0.5] (incl.
Rugosa, C. stellatoidea и C. zeylanoides)
C. famata, C. dubliniensis, C. lipolytica, C. pelliculosa, C. rugosa, C. stellatoidea and C. zeylanoides)
Aspergillus fumigatus Aspergillus flavus
Aspergillus fumigatus Aspergillus flavus Aspergillus niger Aspergillus terreus Aspergillus nidulans Aspergillus versicolor
9 Aspergillus niger Aspergillus terreus Aspergillus nidulans Aspergillus versicolor
The mycelial form of dimorphic fungi (e.g.
Мицелната форма на диморфните гъби (например Histoplasma capsulatum, Blastomyces dermatitidis, Coccidioides immitis)
Histoplasma capsulatum, Blastomyces dermatitidis, Coccidioides immitis)
Видове, за които придобитата резистентност може да бъде проблем Не
Species for which acquired resistance may be a problem None
Организми с присъща резистентност Cryptococcus spp.
Inherently resistant organisms Cryptococcus spp.
Pseudallescheria spp.
Pseudallescheria spp.
Scedosporium spp.
Scedosporium spp.
Fusarium spp.
Fusarium spp.
Trichosporon spp.
Trichosporon spp.
Zygomycetes spp.
Zygomycetes spp.
Информация от клиничните проучвания Кандидемия и инвазивна кандидоза:
Information from clinical studies Candidaemia and Invasive Candidiasis:
Микафунгин (100 mg/ ден или 2 mg/ kg/ ден) показва същата ефективност и е по- добре понасян от липозомалния амфотерицин В (3 mg/ kg) като лечение от първа линия на кандидемия и инвазивна кандидоза при рандомизирано, двойно- сляпо, мултинационално неинфериорно проучване.
Micafungin (100 mg/day or 2 mg/kg/day) was as effective as and better tolerated than liposomal amphotericin B (3 mg/kg) as first-line treatment of candidaemia and invasive candidiasis in a randomised, double-blind, multinational non-inferiority study.
Микафунгин и липозомният амфотерицин В са прилагани с медиана на продължителността от 15 дни (диапазон 4 до 42 дни при възрастни; 12 до 42 дни при деца).
Micafungin and liposomal amphotericin B were received for a median duration of 15 days (range, 4 to 42 days in adults; 12 to 42 days in children).
Не по- малката ефективност е доказана при възрастни пациенти, а подобни признаци се демонстрират при педиатричната субпопулация (включително новородени и недоносени деца).
Non-inferiority was proven for adult patients, and similar findings were demonstrated for the paediatric subpopulations (including neonates and premature infants).
Данните за ефективност са устойчиви и независими от вида Candida, първичното огнище на инфекция и неутропеничния статус (вж. таблицата).
Efficacy findings were consistent, independent of the infective Candida species, primary site of infection and neutropenic status (see Table).
Микафунгин показва по- малко понижение на средната пикова стойност за приблизителната скорост на гломерулна филтрация (р < 0, 001) и по- ниска честота на реакциите, свързани с инфузията (р = 0, 001) в сравнение с липозомния амфотерицин В.
Micafungin demonstrated a smaller mean peak decrease in estimated glomerular filtration rate during treatment (p < 0.001) and a lower incidence of infusion-related reactions (p=0.001) than liposomal amphotericin B.
Общ успех на лечението в серията по протокол, Проучване на инвазивна кандидоза
Overall Treatment Success in the Per Protocol Set, Invasive Candidiasis Study
Липозомен амфотерицин B
Amphotericin B
% разлика [95% CI (доверителен интервал)]
[95% CI]
Възрастни пациенти
Adult Patie nts
N n (%)
n (%) N
N n (%)
n (%)
Общ успех на лечението
Overall Treatment Success
202 181 (89, 6)
202
190 170 (89, 5)
181 (89.6) 190
0, 1 [- 5, 9, 6, 1] †
170 (89.5) 0.1 [-5.9, 6.1] †
Общ успех на лечението според неутропеничния статус
Overall Treatment Success by Neutropenic Status
Неутропения като изходна характеристика
Neutropenia at baseline
18 (75, 0)
18 (75.0)
12 (80, 0)
12 (80.0)
0, 7 [- 5, 3, 6, 7] ‡
0.7 [-5.3, 6.7] ‡
Без неутропения като изходна характеристика
No neutropenia at baseline
178 163 (91, 6)
178
175 158 (90, 3)
158 (90.3)
Общ успех на лечението
Paediatric Patients
35 (72, 9)
9
< 2- годишна възраст Преждевременно родени Новородени (0 дни до < 4 седмици)
Overall Treatment Success < 2 years old Premature Infants Neonates (0 days to < 4 weeks)
26 10 7
48 26 10 7
21 (80, 8) 7 (70, 0) 7 (100)
35 (72.9) 21 (80.8) 7 (70.0) 7 (100)
31 9 5
50 31 9 5
24 (77, 4) 6 (66, 7) 4 (80)
38 (76.0) 24 (77.4) 6 (66.7) 4 (80)
От 2 - до15- годишна възраст
-2.7 [-17.3, 11.9] §
14 (63, 6)
14 (63.6)
14 (73, 7)
14 (73.7)
Възрасти и деца комбинирано, общ лечебен успех при вида Candida
Adults and Children Combined, Overall Treatment Success by Candida Species
C. tropicalis C. parapsilosis C. glabrata C. krusei
Candida albicans Non-albicans species ¶: all C. tropicalis C. parapsilosis C. glabrata C. krusei
59 48 23 9
102 151 59 48 23 9
54 (91, 5) 41 (85, 4) 19 (82, 6) 8 (88, 9)
91 (89.2) 133 (88.1) 54 (91.5) 41 (85.4) 19 (82.6) 8 (88.9)
51 49 (96, 1) 44 35 (79, 5) 17 14 (82, 4) 7 6 (85, 7)
98 140 51 44 17 7
† Нивото на микафунгин минус нивото на липозомния амфотерицин B и 2- странен 95% доверителен интервал за разликата в стойността на общия успех на базата на голяма извадка с нормално приближение. ‡ Адаптирана за неутропеничен статус; първична крайна точка. § Педиатричната популация не е определена количествено за изпитване на неинфериорност. ¶ Клиничната ефективност е наблюдавана (< 5 пациенти) при следните видове Candidа:
† Micafungin rate minus the liposomal amphotericin B rate, and 2-sided 95% confidence interval for the difference in overall success rate based on large sample normal approximation. ‡ Adjusted for neutropenic status; primary endpoint. § The paediatric population was not sized to test for non-inferiority. ¶ Clinical efficacy was also observed (< 5 patients) in the following Candida species:
C. guilliermondii, C. famata, C. lusitaniae, C. utilis, C. inconspicua и C. dubliniensis.
C. guilliermondii, C. famata, C. lusitaniae, C. utilis, C. inconspicua and C. dubliniensis.
Кандидоза на хранопровода:
Oesophageal Candidiasis:
В рандомизирано, двойно- сляпо проучване за сравняване на мукафунгин и флуконазол като лечение от първа линия за кандидоза на хранопровода 518 пациенти получават поне единична доза от проучваното лекарство.
In a randomised, double-blind study of micafungin versus fluconazole in the first-line treatment of oesophageal candidiasis, 518 patients received at least a single dose of study drug.
Средната продължителност на лечение е 14 дни, а усреднената дневна доза е 150 mg за микафунгин (N=260) и 200 mg за флуконазол (N=258).
The median treatment duration was 14 days and the median average daily dose was 150 mg for micafungin (N=260) and 200 mg for fluconazole (N=258).
Ендоскопска степен 0 (ендоскопско излекуване) в края на лечението се наблюдава при 87, 7% (228/ 260) и 88, 0% (227/ 258) от пациентите в групата на микафунгин и флуконазол, съответно (95% CI за разлика:
An endoscopic grade of 0 (endoscopic cure) at the end of treatment was observed for 87.7% (228/260) and 88.0% (227/258) of patients in the micafungin and fluconazole groups, respectively (95% CI for difference:
[- 5, 9%, 5, 3%]).
[-5.9%, 5.3%]).
Долната граница на 95% CI е над предварително определената граница за равностойност от - 10%, което доказва не по- малката ефективност.
The lower limit of the 95% CI was above the predefined non-inferiority margin of -10%, proving non-inferiority.
Естеството и честотата на нежеланите лекарствени реакции са подобни в двете групи на лечение.
The nature and incidence of adverse events were similar between treatment groups.
Микафунгин е по- ефективен от флуконазол за предотвратяване на инвазия от гъбични инфекции при пациенти с висок риск от развитие на системна гъбична инфекция (пациенти, подложени на трансплантация на хемопоетични стволови клетки [HSCT] в рандомизирано, двойно- сляпо, многоцентрово проучване).
Treatment success was defined as the absence of a proven, probable, or suspected systemic fungal infection through the end of therapy and absence of a proven or probable systemic fungal infection through the end of study.
Повечето пациенти (97%, N=882) при включването в проучването са с неутропения (< 200 неутрофила/ μl).
Most patients (97%, N=882) had neutropenia at baseline (< 200 neutrophils/µL).
Неутропенията персистира средно 13 дни.
Neutropenia persisted for a median of 13 days.
Приложена е фиксирана дневна доза от 50 mg (1, 0 mg/ kg) микафунгин и 400 mg (8 mg/ kg) флуконазол.
There was a fixed daily dose of 50 mg (1.0 mg/kg) for micafungin and 400 mg (8 mg/kg) for fluconazole.
Средния период на лечение е 19 дни за микафунгин и 18 дни за флуконазол при групата на възрастните (N=798) и 23 дни за двете подгрупи на лечение при педиатричната група (N=84).
The mean period of treatment was 19 days for micafungin and 18 days for fluconazole in the adult population (N=798) and 23 days for both treatment arms in the paediatric population (N=84).
Процентът на лечебния успех е статистически достоверно по- висок за микафунгин в сравнение с флуконазол (1, 6% спрямо 2, 4% неповлияли се инфекции).
The rate of treatment success was statistically significantly higher for micafungin than fluconazole (1.6% versus 2.4% breakthrough infections).
Неповлияващи се инфекции от Aspergillus са наблюдавани съответно при 1 спрямо 7 пациенти, като доказаните или вероятните неповлияващи се Candida инфекции са наблюдавани при 4 спрямо 2 пациенти съответно в групите, лекувани с микафунгин и с флуконазол.
Breakthrough Aspergillus infections were observed in 1 versus 7 patients, and proven or probable breakthrough Candida infections were observed in 4 versus 2 patients in the micafungin and fluconazole groups, respectively.
Други остри инфекции са причинени от Fusarium (1 и 2 пациенти, съответно) и Zygomycetes (1 и 0 пациенти, съответно).
Other breakthrough infections were caused by Fusarium (1 and 2 patients, respectively) and Zygomycetes (1 and 0 patients, respectively).
Естеството и честотата на нежеланите лекарствени реакции при двете групи са подобни.
The nature and incidence of adverse reactions were similar between treatment groups.
Резорбция Микафунгин е лекарствен продукт за интравенозно приложение.
Absorption Micafungin is an intravenously administered medication.
Фармакокинетиката показва линейна зависимост за дневна доза, която варира от 12, 5 mg до 200 mg и от 3 mg/ kg до 8 mg/ kg.
Pharmacokinetics are linear over the daily dose range of 12.5 mg to 200 mg and 3 mg/kg to 8 mg/kg.
Няма доказателства за системна акумулация при многократно приложение и стационарното състояние се достига обикновено в рамките на 4 до 5 дни.
There is no evidence of systemic accumulation with repeated administration and steady-state is generally reached within 4 to 5 days.
Разпределение След интравенозно приложение концентрациите на микафунгин показват биекспоненциален спад.
Distribution Following intravenous administration concentrations of micafungin show a biexponential decline.
В системното кръвообращение микафунгин е свързан с плазмените протеини във висока степен (> 99%), главно с албумин.
10 In systemic circulation, micafungin is highly bound to plasma protein (> 99%), primarily to albumin.
Свързването с албумина не зависи от концентрацията на микафунгин (10– 100 µg/ ml).
The volume of distribution at steady state (Vss) was approximately 18-19 litres.
11 Обемът на разпределение в стационарно състояние (Vss) е приблизително 18- 19 литра.
Metabolism Unchanged micafungin is the principal circulating compound in systemic circulation.
Метаболизъм Непромененият микафунгин е основната циркулираща компонента в системното кръвообращение.
Micafungin has been shown to be metabolised to several compounds; of these M-1 (catechol form), M-2 (methoxy form of M-1) and M-5 (hydroxylation at the side chain) of micafungin have been detected in systemic circulation.
Елиминиране и екскреция Средният терминален полуживот е приблизително 10- 17 часа и остава непроменен при дози до 8 mg/ kg и след еднократно или многократно приложение.
Elimination and excretion The mean terminal half-life is approximately 10-17 hours and stays consistent across doses up to 8 mg/kg and after single and repeated administration.
Общият клирънс е 0, 15- 0, 3 ml/ min/ kg при здрави хора и възрастни пациенти и не зависи от дозата след еднократно или многократно приложение.
Total clearance was 0.15-0.3 ml/min/kg in healthy subjects and adult patients and is independent of dose after single and repeated administration.
След еднократна интравенозна доза от 14C- микафунгин (25 mg), приложена на здрави доброволци, 11, 6% от радиоактивността се открива в урината, а 71, 0% във фекалиите в продължение на 28 дни.
Following a single intravenous dose of 14C-micafungin (25 mg) to healthy volunteers, 11.6% of the radioactivity was recovered in the urine and 71.0% in the faeces over 28 days.
В плазмата са установени само следи от метаболитите M- 1 и M- 2, а M- 5 – метаболитът в по- голямо количество – възлиза общо на 6, 5% от родителския компонент.
In plasma, metabolites M-1 and M-2 were detected only at trace concentrations and metabolite M-5, the more abundant metabolite, accounted for a total of 6.5% relative to parent compound.
Специални популации Педиатрични пациенти:
Special populations Paediatric patients:
При педиатрични пациенти стойностите на AUC са пропорционални на дозата, за дози над 0, 5- 4 mg/ kg.
In paediatric patients AUC values were dose proportional over the dose range of 0.5-4 mg/kg.
Клирънсът се влияе от възрастта като стойностите му при по - малки деца (2- 11 години) са приблизително 1, 3 пъти по- големи от тези при по- големи деца (12 - 17 години).
Clearance was influenced by age, with mean values of clearance in younger children (2-11 years) being approximately 1.3 -fold greater than those in older children (12-17 years).
По- големите деца имат средни стойности на клирънса, подобни на тези, определени при възрастни пациенти.
Older children had mean clearance values similar to those determined in adult patients.
Средната стойност на клирънса при преждевременно родени (гестационна възраст приблизително 26 седмици) е приблизително 5- пъти по голяма отколкото при възрастни.
Mean clearance in premature infants (gestational age approximately 26 weeks) is approximately 5-fold greater than in adults.
При прилагането на еднократна 1- часова инфузия от 50 mg фармакокинетиката на микафунгин при пациенти в старческа възраст (66- 78 годишни) е подобна на тази при млади (20- 24 години) пациенти.
When administered as a single 1-hour infusion of 50 mg the pharmacokinetics of micafungin in the elderly (aged 66-78 years) were similar to those in young (20-24 years) subjects.
В едно проучване, осъществено при пациенти с умерено чернодробно увреждане (индекс Child- Pugh 7 до 9) (n=8), фармакокинетиката на микафунгин не се различава значимо от тази при здрави лица (n=8).
In a study performed in patients with moderate hepatic impairment (Child-Pugh score 7-9), (n=8), the pharmacokinetics of micafungin did not significantly differ from those in healthy subjects (n=8).
Фармакокинетиката на микафунгин не е проучвана при пациенти с тежка чернодробна недостатъчност.
The pharmacokinetics of micafungin has not been studied in patients with severe hepatic insufficiency.
Тежки бъбречни увреждания (гломерулна филтрация [GFR] < 30 ml/ min) не повлияват значително фармакокинетиката на микафунгин.
Severe renal impairment (Glomerular Filtration Rate [GFR] < 30 ml/min) did not significantly affect the pharmacokinetics of micafungin.
Пол/ раса:
Gender/Race:
Полът и расата (европеидна, негроидна и монголоидна) не повлияват значително фармакокинетичните параметри на микафунгин.
Gender and race (Caucasian, Black and Oriental) did not significantly influence the pharmacokinetic parameters of micafungin.
12 Развитието на огнища от променени хепатоцити (FAH) и хепатоцелуларни тумори при плъхове зависи както от дозата, така и от продължителността на лечението с микафунгин.
The development of foci of altered hepatocytes (FAH) and hepatocellular tumours in rats was dependent on both dose and duration of micafungin treatment.
FAH, отчетени след лечение с продължителност от 13 седмици или по- дълго, персистират след 13 - седмичен период на отнемане и се развиват до хепатоцелуларни тумори след период от време, в който не се прилага лечение и съвпада с преживяемостта на плъховете.
FAH recorded after treatment for 13 weeks or longer persisted after a 13-week withdrawal period and developed into hepatocellular tumours following a treatment free period which covered the life span of rats.
Не са провеждани стандартни проучвания за карциногенност, но развитието на FAH е било подложено на оценка при женски плъхове след период съответно до 20 и до 18 месеца след прекратяване на лечение с продължителност 3 и 6 месеца.
In both studies
И при двете проучвания е наблюдавано намаляване на честотата/ броя на хепатоцелуларни тумори след период от 18 и 20 месеца, в който не се прилага лечение, в групата, третирана с високи дози от 32 mg/ kg/ ден, а така също и в групата, третирана с ниски дози (въпреки че не е статистически значимо).
11 increased incidences/numbers of hepatocellular tumours were observed after the 18 and 20 month treatment free period in the high dose group of 32 mg/kg/day as well as in a lower dose group (although not statistically significant).
Плазмената експозиция при приетия минимален праг за развитие на тумор при плъхове (т. е. дозата, при която не се откриват FAH или чернодробни тумори) попада в същия диапазон, в който е и клиничната експозиция.
The plasma exposure at the assumed threshold for tumour development in rats (i.e. the dose where no FAH and liver tumours were detected) was in the same range as the clinical exposure.
Не е известна съотносимостта на потенциалната хепатокарциногенна способност на микафунгина към терапевтичната употреба при хора.
The relevance of the hepatocarcinogenic potential of micafungin for the human therapeutic use is not known.
Токсикологията на микафунгин след многократно интравенозно приложение на плъхове и/ или кучета показва нежелани реакции от черен дроб, пикочния тракт, червените кръвни клетки и мъжки репродуктивни органи.
The toxicology of micafungin following repeated intravenous dosing in rats and/or dogs showed adverse responses in liver, urinary tract, red blood cells, and male reproductive organs.
Нивата на експозиция, при които тези ефекти не се наблюдават (NOAEL), са в същия диапазон като нивата на клинична експозиция или са по- ниски.
The exposure levels at which these effects did not occur (NOAEL) were in the same range as the clinical exposure or lower.
При стандартните фармакологични тестове за безопасност сърдечно- съдовите и хистамин- освобождаващите ефекти се проявяват и показват зависимост от времето над праговите стойности.
In standard safety pharmacology tests, cardiovascular and histamine releasing effects of micafungin were evident and appeared to be time above threshold dependent.
При кучета, ефектът върху черния дроб се състои в увеличаване на теглото му и центрилобуларна хипертрофия.
In repe ated dose toxicity studies in rat signs of hepatotoxicity consisted of increased liver enzymes and degenerative changes of hepatocytes which were accompanied by signs of compensatory regeneration.
Не се наблюдават дегенеративни промени на хепатоцитите.
In dog, liver effects consisted of increased weight and centrilobular hypertrophy, no degenerative changes of hepatocytes were observed.
При плъхове вакуолизацията на епитела на бъбречното легенче, както и вакуолизацията и задебеляването (хиперплазията) на епитела на пикочния мехур са наблюдавани при 26 - седмични проучвания с многократно прилагани дози.
In rats, vacuolation of the renal pelvic epithelium as well as vacuolation and thickening (hyperplasia) of the bladder epithelium were observed in 26-week repeat dose studies.
При второ 26- месечно проучване хиперплазията на преходните клетки в пикочния мехур възниква с много по- малка честота.
In a second 26-week study hyperplasia of transitional cells in the urinary bladder occurred with a much lower incidence.
Продължителността на приложение на микафунгин при тези проучвани върху плъхове (6 месеца) превишава обичайната продължителност на приложение на микафунгин при пациенти (вж. точка 5. 1).
The duration of micafungin dosing in these rat studies (6 months) exceeds the usual duration of micafungin dosing in patients (see section 5.1).
При плъхове се наблюдават признаци на хемолитична анемия след многократни болус- инжектирания на микафунгин.
In rats, signs of haemolytic anaemia were observed after repeated bolus injection of micafungin.
Наблюдаван е един аборт при зайци при доза 32 mg/ kg/ ден.
One abortion occurred in rabbits at 32 mg/kg/day.
При подрастващи кучета лечение с продължителност 39 седмици не индуцира зависими от
In adult dogs, atrophy of seminiferous tubules with vacuolation of the seminiferous epithelium and decreased sperm in the epididymides were noted after prolonged treatment (39 weeks) but not after 13 weeks of treatment.
13 дозата лезии в тестиса и в епидидимите, но след 13- седмичен период без прилагане на лечението във възстановяващата се третирана група се наблюдава зависимо от дозата увеличаване на броя на тези лезии.
In juvenile dogs, 39 weeks treatment did not induce lesions in the testis and epididymides in a dose dependent manner at the end of treatment but after a treatment free period of 13 weeks a dose dependent increase in these lesions were noted in the treated recovery groups.
Не се наблюдава увреждане на мъжкия или женския фертилитет в проучвания върху фертилитета и ранното ембрионално развитие при плъхове.
No impairment of male or female fertility was observed in the fertility and early embryonic development study in rats.
Микафунгин не е мутагенен или кластогенен при оценка на стандартния набор от in vitro и in vivo тестове, включително в едно извънредно in vitro проучване върху ДНК синтеза в хепатоцити от плъх.
Micafungin was not mutagenic or clastogenic when evaluated in a standard battery of in vitro and in vivo tests, including an in vitro study on unscheduled DNA synthesis using rat hepatocytes.
Лактозен монохидрат Анхидрид на лимонената киселина (за коригиране на pH) Натриев хидроксид (за коригиране на pH).
Lactose monohydrate Citric acid anhydrous (to adjust the pH) Sodium hydroxide (to adjust the pH)
6. 2 Несъвместимости
12 6.2 Incompatibilities
Този лекарствен продукт не трябва да се смесва или влива едновременно с други лекарствени продукти, с изключение на посочените в точка 6. 6.
This medicinal product must not be mixed or co-infused with other medicinal products except those mentioned in section 6.6.
Приготвен концентрат във флакона:
Reconstituted concentrate in vial: