natgillin/translations-raw huggingface dataset:
3 Употреба при пациенти с чернодробно увреждане Не е необходимо коригиране на дозата при пациенти с леко или умерено чернодробно увреждане (вж. точка 5. 2).
Use in patients with hepatic impairment No dose adjustment is necessary in patients with mild or moderate hepatic impairment (see section 5.2).
За момента няма данни за употребата на Mycamine при пациенти с тежко чернодробно увреждане и приложението му при такива пациенти не се препоръчва (вж. точка 4. 4).
There are currently no data available for the use of Mycamine in patients with severe hepatic impairment and its use is not recommended in these patients (see section 4.4).
Употреба при пациенти с бъбречно увреждане Не е необходимо коригиране на дозата при пациенти с бъбречно увреждане (вж. точка 5. 2).
Use in patients with renal impairment No dose adjustment is necessary in patients with renal impairment (see section 5.2).
След приготвяне и разреждане разтворът трябва да се приложи като интравенозна инфузия в продължение на около 1 час.
After reconstitution and dilution, the solution should be administered by intravenous infusion over approximately 1 hour.
По- бързото вливане може да доведе до по- чести хистамин - медиирани реакции.
More rapid infusions may result in more frequent histamine mediated reactions.
За инструкции за приготвяне вижте точка 6. 6.
For reconstitution instructions see section 6.6.
Прието е, че минималният праг за развитие на тумори при плъхове попада приблизително в диапазона на клиничната експозиция.
The assumed threshold for tumour development in rats is approximately in the range of clinical exposure.
Не може да се изключи съотносимостта на тази находка към терапевтичната употреба при пациенти.
The relevance of this finding for the therapeutic use in patients can not be excluded.
Функциите на черния дроб трябва да се следят внимателно.
Liver function should be carefully monitored during micafungin treatment.
За да се сведе до минимум рискът от адаптивна регенерация и възможното последващо развитие на чернодробни тумори, препоръчва се ранно прекъсване на лечението, ако е налице значително и трайно повишаване на ALT/ AST.
To minimise the risk of adaptive regeneration and potentially subsequent liver tumour formation, early discontinuation in the presence of significant and persistent elevation of ALT/ AST is recommended.
Лечението с микафунгин трябва да се провежда след внимателна преценка на съотношението полза/ риск, особено при пациенти с тежко увреждане на функцията на черния дроб или с хронично чернодробно заболяване, за което е известно, че представлява преканцерозно състояние, като например напреднала чернодробна фиброза, цироза, вирусен хепатит, неонатално заболяване на черния дроб или вродени ензимни дефекти, или при съпътстваща терапия с хепатотоксични и/ или генотоксични свойства.
Micafungin treatment should be conducted on a careful risk/ benefit basis, particularly in patients having severe liver function impairment or chronic liver diseases known to represent preneoplastic conditions, such as advanced liver fibrosis, cirrhosis, viral hepatitis, neonatal liver disease or congenital enzyme defects, or receiving a concomitant therapy including hepatotoxic and/ or genotoxic properties.
Лечението с микафунгин е свързано със значително нарушение на чернодробната функция (повишаване на ALT, AST или на общия билирубин > 3пъти ULN) както при здрави доброволци, така и при болни.
Micafungin treatment was associated with significant impairment of liver function (increase of ALT, AST or total bilirubin > 3 times ULN) in both healthy volunteers and patients.
При някои пациенти се съобщава за по- тежко нарушение на чернодробната функция, хепатит или чернодробна недостатъчност, включително смъртни случаи.
In some patients more severe hepatic dysfunction, hepatitis, or hepatic failure including fatal cases have been reported.
Пациентите в детска възраст < 1 година може да са по- податливи към чернодробно увреждане (вж. точка 4. 8).
Paediatric patients < 1 year of age might be more prone to liver injury (see section 4.8).
Няма достатъчно данни за фармакокинетиката на микафунгин при пациенти с тежки чернодробни нарушения (вж. точка 5. 2).
There are insufficient data on the pharmacokinetics of micafungin in patients with severe hepatic impairment (see section 5.2).
По време на прилагането на микафунгин могат да се появят анафилактоидни реакции, включително шок.
During administration of micafungin, anaphylactoid reactions including shock may occur.
Редки случаи на хемолиза, включително остра интраваскуларна хемолиза или хемолитична анемия са били съобщени при пациенти, лекувани с микафунгин.
Rare cases of haemolysis including acute intravascular haemolysis or haemolytic anaemia have been reported in patients treated with micafungin.
Пациенти, които развиват клинични или лабораторни данни за хемолиза по време на лечението с микафунгин, трябва да бъдат стриктно наблюдавани с оглед доказване влошаването на тези състояния и съответно оценка на съотношението риск/ полза от продължаване на лечението с микафунгин.
Patients who develop clinical or laboratory evidence of haemolysis during micafungin therapy should be monitored closely for evidence of worsening of these conditions and evaluated for the risk/ benefit of continuing micafungin therapy.
4 Микафунгин може да причини бъбречни проблеми, бъбречна недостатъчност и отклонения в бъбречните функционални тестове.
Micafungin may cause kidney problems, renal failure, and abnormal renal function test.
Честотата на някои нежелани лекарствени реакции е по- висока при педиатрични пациенти, отколкото при възрастни (вж. точка 4. 8).
The incidence of some adverse reactions was higher in paediatric patients than in adult patients (see section 4.8).
Този лекарствен продукт за интравенозно приложение съдържа лактоза.
This medicinal product for intravenous use contains lactose.
Пациенти, страдащи от рядко срещаните наследствено обусловени състояния на непоносимост към галактоза, Lapp - лактазен дефицит или глюкозо- галактозна малабсорбция, не бива да приемат това лекарство.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption should not take this medicine.
Микафунгин има нисък потенциал за взаимодействие с лекарства, метаболизиращи се чрез CYP3A- медиирани пътища.
Micafungin has a low potential for interactions with medicines metabolised via CYP3A mediated pathways.
Провеждани са проучвания на лекарствените взаимодействия при здрави хора с цел оценяване на потенциала за взаимодействие между микафунгин и микофенолат мофетил, циклоспорин, такролимус, преднизолон, сиролимус, нифедипин, флуконазол, ритонавир, рифампицин, итраконазол, вориконазол и амфотерицин B.
Drug interaction studies in healthy human subjects were conducted to evaluate the potential for interaction between micafungin and mycophenolate mofetil, ciclosporin, tacrolimus, prednisolone, sirolimus, nifedipine, fluconazole, ritonavir, rifampicin, itraconazole, voriconazole and amphotericin B.
При тези проучвания не е наблюдавано доказателство за променена фармакокинетика на микафунгин.
In these studies, no evidence of altered pharmacokinetics of micafungin was observed.
Експозицията (AUC) на итраконазол, сиролимус и нифедипин е била леко повишена в присъствието на микафунгин (22%, 21% и 18% съответно).
4 Exposure (AUC) of itraconazole, sirolimus and nifedipine was slightly increased in the presence of micafungin (22%, 21% and 18% respectively).
Пациенти, приемащи сиролимус, нифедипин или итраконазол в комбинация с Mycamine трябва да бъдат наблюдавани за токсичност на сиролимус, нифедипин или итраконазол и дозата на сиролимус, нифедипин или итраконазол трябва да бъде намалена, ако е необходимо.
Patients receiving sirolimus, nifedipine or itraconazole in combination with Mycamine should be monitored for sirolimus, nifedipine or itraconazole toxicity and the sirolimus, nifedipine or itraconazole dosage should be reduced if necessary.
При проучвания при животни микафунгинът е преминавал през плацентарната бариера и е наблюдавана репродуктивна токсичност (вж. точка 5. 3).
In animal studies micafungin crossed the placental barrier and reproductive toxicity was seen (see section 5.3).
Не е известно дали микафунгин се излъчва в човешката кърма.
It is not known whether micafungin is excreted in human breast milk.
Проучвания върху животни сочат, че микафунгин се излъчва в кърмата.
Animal studies have shown excretion of micafungin in breast milk.
Решението дали да продължи/ спре кърменето или да продължи/ спре лечението с Mycamine трябва да се вземе, като се вземе под внимание ползата от кърменето за детето и ползата от лечението с Mycamine за майката.
A decision on whether to continue/ discontinue breast-feeding or to continue/ discontinue therapy with Mycamine should be made taking into account the benefit of breast-feeding to the child and the benefit of Mycamine therapy to the mother.
При проучвания върху животни е наблюдавана тестикулна токсичност (вж. точка 5. 3).
Testicular toxicity was observed in animal studies (see section 5.3).
Микафунгин може да има потенциал да увреди фертилитета при мъже.
Micafungin may have the potential to affect male fertility in humans.
Възможно е обаче да настъпят нежелани лекарствени реакции, които могат да повлияят на способността за шофиране и работа с машини (вж. точка 4. 8).
However, adverse reactions may occur, which may influence the ability to drive and use machines (see section 4.8).
2 002 пациенти с Candida инфекции (включително кандидемия,
The safety profile of micafungin is based on 3028 patients treated with micafungin in clinical studies:
5 инвазивна кандидоза и езофагеална кандидоза), 375 с инвазивна аспергилоза (първично рефрактерни инфекции) и 651 за профилактика на системни гъбични инфекции.
2.002 patients with Candida infections (including candidaemia, invasive candidiasis and oesophageal candidiasis), 375 with invasive aspergillosis (primarily refractory infections) and 651 for prophylaxis of systemic fungal infections.
Пациентите, лекувани с микафунгин, при клиничните изпитвания представляват популация от пациенти в критично състояние, при които се налага употребата на много лекарствени продукти, включващи антинеопластична химиотерапия, мощни системни имуносупресори и широкоспектърни антибиотици.
The patients treated with micafungin in clinical studies represent a critically ill patient population that requires multiple medicinal products including antineoplastic chemotherapy, potent systemic immunosuppressants and broad spectrum antibiotics.
Тези пациенти са имали широк спектър от комплексни основни заболявания, например злокачествени хематологични заболявания и HIV- инфекция, или са били реципиенти на трансплантати и/ или лекувани в интензивно отделение.
These patients had a wide variety of complex underlying conditions such as haematological malignancies and HIV-infection or were transplant recipients and/ or treated in intensive care.
Профилактично са третирани с микафунгин пациенти, подложени на трансплантация на хемопоетични стволови клетки (HSCT), при които е имало висок риск от гъбични инфекции.
Patients treated prophylactically with micafungin were those undergoing haematopoetic stem cell transplantation (HSCT) who were at high risk for fungal infections.
Общо 32, 2% от пациентите са изпитали нежелани лекарствени реакции.
Overall 32.2% of the patients experienced adverse drug reactions.
Най- често съобщаваните нежелани реакции са били гадене( 2, 8%), завишени нива на серумната алкална фосфатаза (2, 7%), флебити (2, 5%, главно при HIV- инфектирани пациенти с периферни линии), повръщане (2, 5%) и повишение на аспартат аминотрансферазата (2, 3%).
The most frequently reported adverse reactions were nausea (2.8%), blood alkaline phosphatase increased (2.7%), phlebitis (2.5%, primarily in HIV infected patients with peripheral lines), vomiting (2.5%), and aspartate aminotransferase increased (2.3%).
Не са открити клинично значими разлики, когато данните за безопасност се анализират според пол или раса.
No clinically significant differences were seen when the safety data were analysed by gender or race.
В следната таблица нежеланите реакции са изброени според системо- органната класификация и предпочитан термин по MedDRA.
In the following table adverse reactions are listed by system organ class and MedDRA preferred term.
Системо -
System Organ
органна
Class
≥ 1/ 100 до < 1/ 10
≥ 1/ 100 to < 1/ 10
≥ 1/ 1 000 до < 1/ 100
≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100
≥ 1/ 10 000
≥
честота
(frequency cannot be
класификация
estimated from available data)
до < 1/ 1 000
≥ 1/1,000 to < 1/100
(от наличните данни не може да бъде направена оценка)
(frequency cannot be
Нарушения на кръвта и лимфната система
estimated from available data) Blood and lymphatic system disorders
левкопения, неутропения, анемия
leukopenia, neutropenia, anaemia
панцитопения, тромбоцитопения, еозинофилия, хипоалбуминемия
pancytopenia, thrombocytopenia, eosinophilia, hypoalbuminaemia
хемолитичн а анемия, хемолиза (вж. точка 4. 4)
haemolytic anaemia, haemolysis (see section 4.4)
анафилактични / анафилактоидни реакции (вж. точка 4. 4), свръхчувствителност
anaphylactic / anaphylactoid reaction (see section 4.4), hypersensitivity
хипокалиемия, хипомагнезиемия, хипокалциемия
hypokalaemia, hypomagnesaemia, hypocalcaemia
хипонатриемия, хиперкалиемия, хипофосфатемия, анорексия
hyponatraemia, hyperkalaemia, hypophosphataemia, anorexia
безсъние, потиснатост, объркване
insomnia, anxiety, confusion
Нарушения на нервната система
Nervous system disorders Cardiac disorders
сомнолентност, тремор, замаяност, дисгеузия
somnolence, tremor, dizziness, dysgeusia tachycardia, palpitations, bradycardia
6 Системо -
Vascular disorders
Нечести
hypotension, hypertension, flushing
Редки
shock
С неизвестна
Respiratory, thoracic and mediastinal disorders
органна
dyspnoea
≥ 1/ 100 до < 1/ 10
Gastrointestinal disorders
≥ 1/ 1 000 до < 1/ 100
nausea, vomiting, diarrhoea, abdominal pain
≥ 1/ 10 000
dyspepsia, constipation
честота
Hepatobiliary disorders
класификация
blood alkaline phosphatase increased, aspartate aminotransferase increased, alanine aminotransferase increased, blood bilirubin increased (including hyperbilirubinaemia), liver function test abnormal
до < 1/ 1 000
hepatic failure (see section 4.4), gamma- glutamyltransferase increased, jaundice, cholestasis, hepatomegaly, hepatitis
(от наличните данни не може да бъде направена оценка)
hepatocellular damage including fatal cases (see section 4.4)
Сърдечни нарушения
Skin and subcutaneous tissue disorders
тахикардия, палпитации, брадикардия
rash
Съдови нарушения
urticaria, pruritus, erythema
флебит
6 System Organ
хипотония, хипертония, зачервяване
Common
шок
Uncommon
Респираторни, гръдни и медиастинални нарушения
Rare
диспнея
Not known
Стомашно - чревни нарушения
Class
диспепсия, запек
≥ 1/100 to < 1/10
Хепато - билиарни нарушения
≥ 1/1,000 to < 1/100
повишена кръвна алкална фосфатаза, повишена аспартат аминотрансфераза, повишена аланин аминотрансфераза, повишен кръвен билирубин (включително хипербилирубинемия), отклонения в показателите на чернодробните функционални тестове
≥
Нарушения на кожата и подкожната тъкан
1/10,000 to < 1/1,000
обрив
(frequency cannot be
уртикария, пруритус, еритем
estimated from available data) Renal and urinary disorders
Нарушения на бъбреците и пикочните пътища
blood creatinine increased, blood urea increased, renal failure aggravated
бъбречно увреждане (вж. точка 4. 4), остра бъбречна недостатъчност
renal impairment (see section 4.4), acute renal failure
пирексия, студени тръпки
pyrexia, rigors
тромбоза на мястото на инжектирането, възпаление на мястото на инфузията, болка в мястото на инжекцията, периферен оток
injection site thrombosis, infusion site inflammation, injection site pain, peripheral oedema
повишена кръвна лактат дехидрогеназа
blood lactate dehydrogenase increased
7 Възможни симптоми, наподобяващи на алергия При клинични изпитвания са съобщени симптоми като обрив и тръпки.
Possible allergic-like symptoms Symptoms such as rash and rigors have been reported in clinical studies.
По- голямата част от тях са били с лека или умерена интензивност и не са ограничавали лечението.
The majority were of mild to moderate intensity and not treatment limiting.
Тежки реакции (напр. анафилактоидни реакции 0, 2%, 6/ 3 028) са били съобщавани рядко по време на лечението с микафунгин и само при пациенти с тежки основни заболявания (пр. напреднал СПИН, злокачествени заболявания), изискващи лечение с голям брой едновременно прилагани лекарствени продукти.
Serious reactions (e.g. anaphylactoid reaction 0.2%, 6/3028) were uncommonly reported during therapy with micafungin and only in patients with serious underlying conditions (e.g. advanced AIDS, malignancies) requiring multiple co-medications.
Чернодробни нежелани реакции Общата честота на чернодробните нежелани реакции при пациенти, лекувани с микафунгин, при клиничните проучвания е била 8, 6% (260/ 3 028).
Hepatic adverse reactions The overall incidence of hepatic adverse reactions in the patients treated with micafungin in clinical studies was 8.6% (260/3028).
Най- честите реакции са били повишение на AФ (2, 7%), AST (2, 3%), ALT (2, 0%), кръвен билирубин (1, 6%) и отклонения от нормата на показателите на чернодробните функционални тестове (1, 5%).
Most frequent reactions were increase in AP (2.7%), AST (2.3%), ALT (2.0%), blood bilirubin (1.6%) and liver function test abnormal (1.5%).
При малък брой пациенти (1, 1%; 0, 4% тежки) се прекратява лечението поради чернодробно усложнение.
Few patients (1.1%; 0.4% serious) discontinued treatment due to a hepatic event.
Случаи на тежка чернодробна дисфункция се срещат нечесто (вж. точка 4. 4).
Cases of serious hepatic dysfunction occurred uncommonly (see section 4.4).
Реакции на мястото на инжектирането Никоя от нежеланите реакции от мястото на инжектирането не е ограничавала лечението.
Injection-site reactions None of the injection-site adverse reactions were treatment limiting.
Педиатрични пациенти Честотата на някои нежелани реакции (изброени в таблицата по- долу) са по- високи при педиатрични пациенти, отколкото при възрастни.
Paediatric patients The incidence of some adverse reactions (listed in the table below) was higher in paediatric patients than in adult patients.
Освен това, педиатричните пациенти на възраст < 1 година са страдали два пъти по- често от повишено ниво на ALT, AST и AP в сравнение с педиатричните пациенти на по- голяма възраст (вж. точка 4. 4).
Additionally, paediatric patients < 1 year of age experienced about two times more often an increase in ALT, AST and AP than older paediatric patients (see section 4.4).
Най- вероятната причина за тези различия са различни основни заболявания в сравнение с възрастните пациенти и с педиатрични пациенти на по- голяма възраст, която се наблюдава при клиничните проучвания.
The most likely reason for these differences were different underlying conditions compared with adults or older paediatric patients observed in clinical studies.
Към момента на включване в проучването, частта на педиатрични пациенти с неутропения е седем пъти по- голяма, отколкото при възрастните пациенти (40, 2% и 7, 3% от децата и възрастните, съответно), както и случаите с алогенна HSCT (29, 4% и 13, 4%, съответно) и при хематологичните злокачествени заболявания (29, 1% и 8, 7%, съответно).
At the time of entering the study, the proportion of paediatric patients with neutropenia was several-fold higher than in adult patients (40.2% and 7.3% of children and adults, respectively), as well as allogeneic HSCT (29.4% and 13.4%, respectively) and haematological malignancy (29.1% and 8.7%, respectively).
Нарушения на кръвта и лимфната система чести тромбоцитопения Сърдечни нарушения чести тахикардия Съдови нарушения чести хипертония, хипотония Хепато- билиарни нарушения чести хипербилирубинемия, хепатомегалия Нарушения на бъбреците и пикочните пътища чести остра бъбречна недостатъчност, увеличение на кръвната урея
Vascular disorders common
4. 9 Предозиране
hypertension, hypotension
Съобщен е един случай на погрешно дозиране с прилагане на 7, 8 mg/ kg/ ден за 7 дни при новородено.
7 Renal and urinary disorders common
Не са отбелязани нежелани реакции, свързани с тази висока доза.
Repeated daily doses up to 8 mg/kg (maximum total dose 896 mg) in adult patients have been administered in clinical trials with no reported dose-limiting toxicity.
Липсва опит с предозиране на микафунгин.
One case of mis-dosage of 7.8 mg/kg/day for 7 days was reported in a newborn patient.
ATC код:
Other antimycotics for systemic use, ATC code:
J02AX05
J02AX05
Начин на действие Микафунгин инхибира неконкурентно синтеза на 1, 3- β- D- глюкан – важен компонент на гъбичната клетъчна стена.
Mode of action Micafungin non-competitively inhibits the synthesis of 1,3-β-D-glucan, an essential component of the fungal cell wall.
1, 3- β- D- глюкан не се съдържа в клетките на бозайниците.
1,3-β-D-glucan is not present in mammalian cells.
Микафунгин проявява фунгицидно действие срещу повечето видове от род Candida и подчертано инхибира активно растящи хифи на видове от род Aspergillus.
Micafungin exhibits fungicidal activity against most Candida species and prominently inhibits actively growing hyphae of Aspergillus species.
Фармакокинетично/ фармакодинамично отношение Установява се добавено или синергично фармакодинамично взаимодействие на микафунгин и амфотерицин В в модел на белодробна аспергилоза при мишки (имуносупресия с хидрокортизон, интраназално инфектиране с Aspergillus fumigatus).
PK/PD relationship An additive or synergistic pharmacodynamic interaction of micafungin and amphotericin B was found in a mouse model of pulmonary aspergillosis (immunosuppression with hydrocortisone, intranasal infection with Aspergillus fumigatus).
Механизъм/ ми на резистентност Подобно на всички антимикробни агенти, съобщени са случаи на намалена податливост и резистентност, като също не може да бъде изключена и кръстосана резистентност с другите ехинокандини.
Mechanism(s) of resistance As for all antimicrobial agents, cases of reduced susceptibility and resistance have been reported and cross-resistance with other echinocandins cannot be excluded.
Намалената податливост към ехинокандини се свързва с мутации на гена Fks1, кодиращ основната подединица на глюкансинтазата.
Reduced susceptibility to echinocandins has been associated with mutations in the Fks1 gene coding for a major subunit of glucan synthase.
Гранични стойности Тестването за чувствителност е проведено с модификации съгласно методите на Института за клинични и лабораторни стандарти (CLSI), съответно M27- A2 (за видове Candida) и M38- A (за видове Aspergillus).
Breakpoints Susceptibility testing was performed with modifications according to the Clinical and Laboratory Standards Institute (CLSI) methods M27-A2 (Candida species) and M38-A (Aspergillus species), respectively.
До момента не са установени стандартизирани техники за тестване на чувствителността към инхибитори на синтеза на 1, 3- β- D- глюкан и резултатите от тестването на чувствителността не корелират задължително с клиничния резултат.
To date, standardised techniques for susceptibility testing for 1,3-β-D-glucan synthesis inhibitors have not been established and results of susceptibility testing do not necessarily correlate with clinical outcome.
Въпреки че не са установени граничните стойности на минималната инхибираща концентрация (MIC), MIC < 2 mg/ l обхваща > 99% от всички клинични изолати от рода Candida, без да разделя някоя от групите на рода, и представлява концентрация, която лесно се подържа в целия интервал на дозиране.
Although no MIC breakpoints for echinocandins have been established, a MIC of < 2 mg/l encompasses > 99% of all clinical isolates of Candida spp. without bisecting any species group and represents a concentration that is easily maintained throughout the dosing interval.
Инфекции, причинени от рода Candida в този диапазон на MIC, се повлияват от лечението.
Infections due to Candida spp. in this MIC range are likely to respond to therapy.