natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В клинични изследвания, определянето на такива пациенти е налице при серумни ендогенни нива на LH < 1, 2 IU/ L.
In clinical trials these patients were defined by an endogenous serum LH level < 1.2 IU/ l.
Терапията с Luveris трябва да започне под наблюдение на лекар, с опит в областта на лечението на проблеми при фертилитета.
Treatment with Luveris should be initiated under the supervision of a physician experienced in the treatment of fertility problems.
Самостоятелното приложение на Luveris трябва да бъде извършвано само от пациенти, които са добре мотивирани, подходящо обучени и имат достъп до съвет от специалист.
Self-administration of Luveris should only be performed by patients who are well-motivated, adequately trained and with access to expert advice.
При жени, които страдат от недостиг на LH и FSH, целта на терапията с Luveris в комбинация с FSH, е да се развие един зрял Граафов фоликул, от който да се освободи яйцеклетка, след прилагане на човешки хорион- гонадотропин (hCG).
In LH and FSH deficient women, the objective of Luveris therapy in association with FSH is to develop a single mature Graafian follicle from which the oocyte will be liberated after the administration of human chorionic gonadotrophin (hCG).
Всички клинични данни, налични до момента, касаещи употребата на Luveris за това показание, са били получени при съпътстващо лечение с фолитропин алфа
All clinical experience to date with Luveris in this indication has been gained with concomitant administration of follitropin alfa.
Luveris е предназначен за подкожно приложение.
Luveris is intended for subcutaneous administration.
Непосредствено преди употреба, прахът трябва да се разтвори в осигурения за тази цел разтворител.
The powder should be reconstituted, immediately prior to use, with the solvent provided.
Лечението трябва да се съобрази с индивидуалния отговор на всеки пациент, получен чрез измерване на (i) големината на фоликула чрез ултразвук и (ii) естрогенния отговор.
Treatment should be tailored to the individual patient’ s response as assessed by measuring (i) follicle size by ultrasound and (ii) oestrogen response.
Препоръчителният режим започва с 75 IU лутропин алфа (т. е. един флакон Luveris) дневно заедно с 75- 150 IU FSH.
A recommended regimen commences at 75 IU of lutropin alfa (ie. one vial of Luveris) daily with 75-150 IU FSH.
2 Ако се налага увеличение на дозата на FSH, препоръчително е адаптацията към дозата да се извършва след 7 до 14- дневни интервали, като за предпочитане е дозата да се увеличава с количества от 37, 5 IU до 75 IU.
If an FSH dose increase is deemed appropriate, dose adaptation should preferably be after 7-14 day intervals and preferably by 37.5 IU-75 IU increments.
Може да бъде подходящо да се увеличи продължителността на стимулацията при всеки един цикъл до максимум пет седмици.
It may be acceptable to extend the duration of stimulation in any one cycle to up to 5 weeks.
Когато се постигне оптимален отговор, трябва да се приложи еднократна инжекция от 5 000 IU до 10 000 IU hCG в интервала от 24 до 48 часа, след последната инжекция Luveris и FSH.
2 When an optimal response is obtained, a single injection of 5,000 IU to 10,000 IU hCG should be administered 24-48 hours after the last Luveris and FSH injections.
На пациента се препоръчва да осъществи коитус в деня на прилагането на hCG, и отново на следващия ден.
The patient is recommended to have coitus on the day of, and on the day following, hCG administration.
Като алтернатива може да се приложи интраутеринно осеменяване (IUI).
Alternatively, intrauterine insemination (IUI) may be performed.
Поддържането на лутеалната фаза следва да се проследява, тъй като липсата на вещества с лутеинотропна активност (LH/ hCG) след овулацията, може да доведе до преждевременно разпадане на жълтото тяло.
Luteal phase support may be considered since lack of substances with luteotrophic activity (LH/ hCG) after ovulation may lead to premature failure of the corpus luteum.
Лечението трябва да започне отново през следващия цикъл, при по- ниска доза на FSH от използваната в предходния цикъл.
Treatment should recommence in the next cycle at a dose of FSH lower than that of the previous cycle.
Luveris е противопоказан от съображения за безопасност в случаи на:
Luveris is contraindicated in patients with:
• свръхчувствителност към гонадотропини или към някое от помощните вещества; • карцином на яйчниците, матката или гърдата; • активни, нелекувани тумори на хипоталамуса и на хипофизната жлеза; • уголемяване на яйчниците или киста, която не се дължи на поликистозно заболяване на яйчниците; • гинекологични хеморагии с неизвествен произход.
• hypersensitivity to gonadotrophins or to any of the excipients. • ovarian, uterine, or mammary carcinoma; • active, untreated tumours of the hypothalamus and pituitary gland; • ovarian enlargement or cyst not due to polycystic ovarian disease; • gynaecological haemorrhages of unknown origin
Преди стартиране на лечението, трябва да се установят причините за безплодие на двойката, и да се оценят евентуалните противопоказания за бременност.
Before starting treatment, the couple's infertility should be assessed as appropriate and putative contraindications for pregnancy evaluated.
Това лекарствено средство не трябва да се прилага, ако не е възможно да се получи ефективен отговор, като например в случаи на овариална недостатъчност, несъвместими с бременност малформациии на гениталиите, или фиброидни тумори на матката, несъвместими с бременност.
This medicinal product should not be used when an effective response cannot be obtained, such as ovarian failure, malformation of the sexual organs incompatible with pregnancy or fibroid tumours of the uterus incompatible with pregnancy.
Освен това, пациентите трябва да се изследват за хипотиреоидизъм, адренокортикална недостатъчност, хиперпролактинемия и тумори на хипоталамуса или хипофизната жлеза, и ако е необходимо, да се назначи конкретно подходящо лечение.
In addition, patients should be evaluated for hypothyroidism, adrenocortical deficiency, hyperprolactinemia and pituitary or hypothalamic tumours, and appropriate specific treatment given.
Пациентите, подложени на стимулация на фоликулния растеж, са изложени на риск от развиване на хиперстимулация, поради възможния прекомерен естрогенен отговор и развитие на множество фоликули.
Patients undergoing stimulation of follicular growth are at an increased risk of developing hyperstimulation in view of possible excessive oestrogen response and multiple follicular development.
Овариалният хиперстимулационен синдром (ОХСС) може да се превърне в значително медицинско усложнение, характеризиращо се с големи кисти на яйчниците, склонни към руптура.
Ovarian hyperstimulation syndrome (OHSS) can become a serious medical event characterised by large ovarian cysts which are prone to rupture.
Прекомерният отговор на яйчниците рядко води до значителна хиперстимулация, освен в случаите, когато се прилага hCG, за да се индуцира овулация.
Excessive ovarian response seldom gives rise to significant hyperstimulation unless hCG is administered to induce ovulation.
В такива случаи е удачно да не се прилага hCG и пациентите трябва да бъдат посъветвани да се въздържат от коитус, или да използват бариерни методи за контрацепция, в продължение на поне 4 дни.
It is therefore prudent to withhold hCG in such cases and advise the patient to refrain from coitus or use barrier methods for at least 4 days.
Препоръчва се внимателно проследяване на отговора на яйчниците, с помощта на ултразвук, преди започване и по време на стимулационната терапията, особено при пациентите с поликистозни яйчници.
Careful monitoring of ovarian response, based on ultrasound is recommended prior to and during stimulation therapy, especially in patients with polycystic ovaries.
3 При пациенти, подложени на индуциране на овулацията, вероятността за многоплодна бременност и раждания е увеличена, в сравнение с естественото зачеване.
In patients undergoing induction of ovulation, the incidence of multiple pregnancies and births is increased compared with natural conception.
За да се намали риска от ОХСС или многоплодна бременност, се препоръчват ултразвукови проследявания, както и измервания на естрадиоловите нива.
To minimise the risk of OHSS or of multiple pregnancy, ultrasound scans as well as oestradiol measurements are recommended.
При ановулация, рискът от ОХСС е повишен при серумни нива на естрадиола > 900 pg/ ml (3 300 pmol/ l) и повече от 3 фоликули с диаметър 14 мм или повече.
In anovulation the risk of OHSS is increased by a serum oestradiol level > 900 pg/ ml (3300 pmol/ l) and by the presence of more than 3 follicles of 14 mm or more in diameter.
Придържането към препоръчаната доза Luveris и FSH, режим на приложение и внимателно проследяване на терапията, ще намали риска от овариална хиперстимулация и многоплодна бременност.
Adherence to recommended Luveris and FSH dosage and regimen of administration and careful monitoring of therapy will minimise the incidence of ovarian hyperstimulation and multiple pregnancy.
В клинични изпитвания,. лекарственият продукт е показал увеличаване на овариалната чувствителност към фолитропин алфа.
In clinical trials, the medicinal product has been shown to increase the ovarian sensitivity to follitropin
В случай, че се налага увеличение на дозата на FSH, препоръчително е адаптацията към дозата да се извършва след 7 до 14- дневни интервали и за предпочитане дозата да се увеличава с количества от 37, 5 IU до 75 IU.
If an FSH dose increase is deemed appropriate, dose adaptation should preferably be at 7-14 day intervals and preferably with 37.5-75 IU increments.
В клинични изпитвания, няма съобщения за свръхчувствителност към лутропин алфа.
In clinical trials, there have been no reports of hypersensitivity to lutropin alfa.
Не са извършвани директни сравнения между Luveris/ FSH и човешкия менопаузален гонадотропин (hMG).
No direct comparison of Luveris/ FSH versus human menopausal gonadotrophin (hMG) has been performed.
Сравненията с натрупаните до момента данни, подкрепят предположението, че степента на овулация, постигната с Luveris/ FSH е подобна на тази, постигната с hMG.
Comparison with historical data suggests that the ovulation rate obtained with Luveris/ FSH is similar to what can be obtained with hMG.
Luveris не трябва да се смесва с други лекарствени продукти в една и съща спринцовка, освен с фолитропин алфа, за който е доказано чрез изследвания, че съвместното му прилагане не повлиява значително активността, стабилността, фармакокинетичните и фармакодинамичните свойства на активните вещества.
Luveris should not be administered as a mixture with other medicinal products, in the same injection, except follitropin alfa for which studies have shown that co-administration does not significantly alter the activity, stability, pharmacokinetic nor pharmacodynamic properties of the active substances.
Luveris е противопоказан по време на бременност и кърмене.
Luveris should not be administered during pregnancy or lactation.
Luveris не повлиява способността за шофиране и работа с машини.
Luveris has no influence on the ability to drive and use machines.
a) Общо описание
a) General description
Лутропин алфа се използва за стимулация на фоликулното развитие, в комбинация с фолитропин алфа.
Lutropin alfa is used for the stimulation of follicular development in association with follitropin alfa.
Поради това нежеланите реакции не могат да се установят конкретно за отделните използвани вещества.
In this context, it is difficult to attribute undesirable effects to any one of the substances used.
Съществува значителен постмаркетингов опит относно безопасността, натрупан при употребата на лекарствени средства, съдържащи човешки лутеинизиращ хормон (hLH) от уринарен произход.
There is considerable post-marketing safety experience with human luteinising hormone (hLH)- containing medicinal products of urinary origin.
Предполага се, че профилът на безопасност на Luveris е сходен с този на уринарния hLH, с изключение на реакциите на свръхчувствителност и реакциите на мястото на инжектиране.
The safety profile of Luveris is expected to be very similar to that of urine derived hLH, with the exception of hypersensitivity reactions and application site disorders.
В клинични изпитвания са съобщени леки и умерени реакции на мястото на инжектиране (посиняване, болка, зачервяване, сърбеж или подуване), при съответно 7. 4% и 0. 9% от пациентите.
In a clinical trial, mild and moderate injection site reactions (bruising, pain, redness, itching or swelling) were reported in 7.4% and 0.9% of the injections, respectively.
Към момента няма данни за системни алергични реакции след приложението на Luveris.
To date no systemic allergic reactions have been reported following Luveris administration.
4 Овариален хиперстимулационен синдром е наблюдаван при по- малко от 6% от пациентите, третирани с Luveris.
Ovarian hyperstimulation syndrome was observed in less than 6% of patients treated with Luveris.
Няма съобщения за тежки случаи на овариален хиперстимулационен синдром (точка 4. 4).
No severe ovarian hyperstimulation syndrome was reported (section 4.4).
В редки случаи, появата на тромбоемболизъм, торзия на аднексите (усложнение при овариално уголемяване), и хемоперитонеум са били свързвани с терапията, провеждана с човешки менопаузален гонадотропин.
In rare instances, thromboembolisms, adnexal torsion (a complication of ovarian enlargement), and haemoperitoneum have been associated with human menopausal gonadotrophin therapy.
Въпреки, че такива нежелани реакции не са били наблюдавани, съществува вероятност да се появят при приложение на Luveris.
Although these adverse events were not observed, there is the possibility that they may also occur with Luveris.
b) Нежелани лекарствени реакции
b) Undesirable effects
Много редки (< 1/ 10, 000), Редки (> 1/ 10 000, < 1/ 1 000), Нечести (> 1/ 1, 000, < 1/ 100), Чести (> 1/ 100, < 1/ 10), Много чести (> 1/ 10)
The following convention was used for the frequency (events/ no. of patients): very rare :< 1/10,000, rare :> 1/ 10,000 ,< 1/1 ,000, uncommon: > 1/ 1,000 ,< 1/100, common: > 1/ 100 ,< 1/10, very common: > 1/ 10
След оценка на предоставените данни след приложение на Luveris, следните нежелани реакции могат да бъдат обобщени.
After best evidence assessment, the following undesirable effects may be observed after administration of Luveris.
Стомашно- чревни нарушения: гадене, коремни болки, болки в тазовата област Нарушения на възпроизводителната система и гърдата: овариален хиперстимулационен синдром, овариални кисти, болка в гърдите.
4 Common Gastro-intestinal disorders: nausea, abdominal pain, pelvic pain Reproductive system and breast disorders: ovarian hyperstimulation syndrome, ovarian cyst, breast pain General disorders and administration site conditions: headache, somnolence, injection site reaction
Съобщените нежелани реакции съответстват на реакциите, съобщавани при употребата на други лекарствени продукти, съдържащи hLH, освен съобщенията за реакции на мястото на приложение, които са значително по- малко при лечението с Luveris.
The reported undesirable effects are in agreement with those reported for other hLH-containing medicinal products, except for injection site reactions where the incidence was significantly lower with Luveris treatment.
Реакциите след предозиране с лутропин алфа са неизвестни, въпреки това, съществува възможност за развитие на овариален хиперстимулационен синдром, който е описан в точка 4. 4.
The effects of an overdose of lutropin alfa are unknown, nevertheless there is a possibility that ovarian hyperstimulation syndrome may occur, which is further described in section 4.4.
Единични дози до 40, 000 IU лутропин алфа са били прилагани на здрави доброволки, които са понесени добре, без данни за тежки нежелани реакции.
Single doses of up to 40,000 IU of lutropin alfa have been administered to healthy female volunteers without serious adverse events and were well tolerated.
Фармакотерапевтична група: гонадотропини.
Pharmacotherapeutic group: gonadotrophins.
G03G
G03G
Лутропин алфа е рекомбинантен човешки лутеинизиращ хормон, гликопротеин съставен от нековалентно свързани алфа и бета- субединици.
Lutropin alfa is a recombinant human luteinising hormone, a glycoprotein composed of non- covalently bound α - and β -subunits.
Лутеинизиращият хормон се свързва с овариалните theca (и гранулоза- лутеинните) клетки и тестикулните Лайдигови клетки, към същия рецептор, както и човешкия хорионгонадотропин (hCG).
Luteinising hormone binds on the ovarian theca (and granulosa) cells and testicular Leydig cells, to a receptor shared with human chorionic gonadotrophin hormone (hCG).
Този LH/ CG трансмембранен рецептор е част от G- протеин- сдвоените рецептори, като по- специално притежава голям извънклетъчен домен.
This LH/ CG transmembrane receptor is a member of the super-family of G protein-coupled receptors; specifically, it has a large extra-cellular domain.
При in vitro връзката свързваща рекомбинантния hLH към LH/ CG рецептора на Лайдиговите туморни клетки (МА- 10) е между hCG и на хипофизния hLH, в рамките на еднаква последователност на величината.
In vitro the affinity binding of recombinant hLH to the LH/ CG receptor on Leydig tumour cells (MA-10) is between that for hCG and that of pituitary hLH, but within the same order of magnitude.
5 По време на фоликулната фаза на яйчниците, LH стимулира theca клетките да секретират андрогени, които ще бъдат използвани като субстрат от ароматазния ензим на гранулозните клетки, за да произвежда естрадиол, който поддържа индуцираното от FSH фоликулно развитие.
In the ovaries, during the follicular phase, LH stimulates theca cells to secrete androgens, which will be used as the substrate by granulosa cell aromatase enzyme to produce oestradiol, supporting FSH-induced follicular development.
В средата на цикъла, високите нива на LH отключват образуване на жълтото тяло и овулация.
At mid-cycle, high levels of LH trigger corpus luteum formation and ovulation.
След овулацията, LH стимулира отделянето на прогестерон в жълтото тяло, като увеличава превръщането на холестерола в прeгненолон.
After ovulation, LH stimulates progesterone production in the corpus luteum by increasing the conversion of cholesterol to pregnenolone.
При стимулацията на фоликулното развитие при ановулаторни жени с LH и FSH недостатъчност, първоначалният ефект от прилагането на лутропин алфа е увеличаване на естрадиоловата секреция от фоликулите, чийто растеж е стимулиран от FSH.
In the stimulation of follicular development in anovulatory women deficient in LH and FSH, the primary effect resulting from administration of lutropin alfa is an increase in oestradiol secretion by the follicles, the growth of which is stimulated by FSH.
При клинични изпитвания, пациентите се определят спрямо серумните нива на ендогенен LH < 1, 2 IU/ l, според измерванията, извършени в централна лаборатория.
In clinical trials, patients were defined by an endogenous serum LH level < 1.2 IU/ l as measured in a central laboratory.
Все пак, трябва да се има предвид, че съществуват варииации в нивата на LH, измерени в различните лаборатории.
However, it should be taken into account that there are variations between LH measurements performed in different laboratories.
В тези изследвания нивото на овулациите за цикъл е между 70- 75%.
In these trials the ovulation rate per cycle was 70-75%.
Комбинациите от r- hLH и r- hFSH не са директно сравнявани с лечението с hMG.
The combination of r-hLH and r-hFSH has not been directly compared with treatment with hMG.
Фармакокинетиката на лутропин алфа е била изследвана при доброволки, с десенсибилизирани хипофизни жлези при доза от 75 до 40 000 IU.
The pharmacokinetics of lutropin alfa have been studied in pituitary desensitised female volunteers from 75 IU up to 40,000 IU.
Фармакокинетичният профил на лутропин алфа е сходен с този на уринарния hLH.
Following
След интравенозно приложение, лутропин алфа се разпределя бързо, с начален полуживот от приблизително 1 час и елиминиране от организма с терминален полуживот 10- 12 часа.
5 intravenous administration, lutropin alfa is rapidly distributed with an initial half-life of approximately one hour and eliminated from the body with a terminal half-life of about 10-12 hours.
Обемът на разпределение при стабилно състояние е около 10- 14 l.
The steady state volume of distribution is around 10-14 l.
Лутропин алфа има линейна фармакокинетка, като площта под кривата (AUC) е директно пропорционална на приложената доза.
Lutropin alfa shows linear pharmacokinetics, as assessed by AUC which is directly proportional to the dose administered.
Общият клиърънс е около 2 l/ h, и по- малко от 5% от дозата се изхвърля чрез урината.
Total clearance is around 2 l/ h, and less than 5% of the dose is excreted in the urine.
След подкожно приложение, абсолютната бионаличност е приблизително 60%, терминалният полуживот е леко удължен.
Following subcutaneous administration, the absolute bioavailability is approximately 60%; the terminal half-life is slightly prolonged.
Фармакокинетиката на лутропин алфа след еднократно и многократно приложение на Luveris е сравнима и степента на натрупване на лутропин алфа е минимална.
The lutropin alfa pharmacokinetics following single and repeated administration of Luveris are comparable and the accumulation ratio of lutropin alfa is minimal.
Неклиничните данни не показват особен риск за хората на база на конвенционалните фармакологични изпитвания за безопасност, токсичност при многократно приложение и генотоксичност, канцерогенен потенциал.
Non clinical data reveal no special harzard for humans based on conventional studies of safety pharmacology, repeated dose toxicity, genotoxicity, carcinogenic potential.
Както би се очаквало поради хетероложния протеинов произход на хормона, лутропин алфа е предизвикал появата на антитела при лабораторни животни, след намаляването на измерените серумни LH нива, но не са преустановили напълно биологичното му действие.
As expected from the heterologous protein nature of the hormone, lutropin alfa raised an antibody response in experimental animals after a period that reduced the measurable serum LH levels but did not fully prevent its biological action.
Не са наблюдавани симптоми на токсичност, дължащи се на развитието на антитела към лутропин алфа.
No signs of toxicity due to the development of antibodies to lutropin alfa were observed.
При дози от 10 IU/ kg/ ден и по- високи, многократното приложение на лутропин алфа при бременни плъхове и зайци е довело до нарушения в репродуктивните функции, включително резорбция на плода и намаление в наддаването на тегло при малките.
At doses of 10 IU/ kg/ day and greater, repeated administration of lutropin alfa to pregnant rats and rabbits caused impairment of reproductive function including resorption of foetuses and reduced body weight gain of the dams.
Все пак и при двата животински модела няма тератогенност, свързана с лекарственото вещество.
However, drug-related teratogenesis was not observed in either animal model.
Други изследвания са показали, че лутропин алфа не е мутагенен.
Other studies have shown that lutropin alfa is not mutagenic.
Захароза Динатриев фосфат дихидрат Натриев дихидроген фосфат монохидрат Полисорбат 20 Фосфорна киселина, концентрирана Натриев хидроксид Метионин Нитроген
Sucrose Disodium phosphate dihydrate Sodium dihydrogen phosphate monohydrate Polysorbate 20 Phosphoric acid, concentrated Sodium hydroxide Methionine Nitrogen
Този лекарствен продукт не трябва да се смесва с други лекарствени продукти, освен тези посочени в 6. 6.
This medicinal product must not be mixed with other medicinal products except those mentioned in section 6.6.
Прахът е опакован в 3 ml флакони (тип I) от неутрално безцветно стъкло.
The powder is packaged in 3 ml neutral colourless glass (type I) vials.
Флаконите са запечатани с бромбутилови тапи, алуминиеви предпазни пръстени и клипсови капачки.
The vials are sealed with bromobutyl stoppers protected by aluminium seal rings and flip-off caps.