natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Тези реакции включват зачервяване, възпаление, посиняване, подуване и сърбеж на инжекционното място.
These reactions include redness, inflammation, bruising, swelling and itching at the injection site.
Повечето реакции, свързани с инжекционното място са леки и с преходен характер, т. е. те обикновенно изчезват при продължително лечение за няколко дни до няколко седмици.
Most of the injection site reactions are minor and of a transitory nature, i. e. they normally disappear during continued treatment in a few days to a few weeks.
Общият процент на лекуваните пациенти, при които се очаква да се получат нежелани лекарствени реакции, се оценява на 12%.
The overall percentage of treated patients expected to experience adverse drug reactions is estimated to be 12%.
Честотите на нежеланите лекарствени реакции от клиничните проучвания, които въз основа на цялостна преценка са определени като свързани с Levemir, са изложени по- долу.
Frequencies of adverse drug reactions from clinical trials, which by an overall judgement are considered related to Levemir are listed below.
Чести (> 1/ 100, < 1/ 10) Общи нарушения и ефекти на мястото на приложение
Common (> 1/ 100, < 1/ 10)
Хипогликемия:
Symptoms of hypoglycaemia usually occur suddenly.
Симптомите на хипогликемия обикновено възникват внезапно.
They may include cold sweats, cool pale skin, fatigue, nervousness or tremor, anxiousness, unusual tiredness or weakness,
Те могат да включват студена пот, хладна бледа кожа, умора, нервност или тремор, безпокойство, необичайна уморяемост или слабост, обърканост, трудно концентриране, сънливост, силен глад, зрителни нарушения, главоболие, гадене и сърцебиене.
confusion, difficulty in concentration, drowsiness, excessive hunger, vision changes, headache, nausea and palpitation.
Тежката хипогликемия може да доведе до загуба на съзнание и/ или гърчове и може да причини временно или трайно нарушение на мозъчната функция или дори смърт.
General disorders and administration site conditions
Реакции на мястото на инжектиране (зачервяване, оток и сърбеж на мястото на инжектиране) могат да се появят по време на лечението с инсулин.
Injection site reactions (redness, swelling and itching at the injection site) may occur during treatment with insulin.
Тези реакции обикновено са преходни и по правило изчезват при продължително лечение.
These reactions are usually transitory and normally they disappear during continued treatment.
Нечести (> 1/ 1 000, < 1/ 100)
Uncommon (> 1/ 1,000, < 1/ 100)
Липодистрофия може да възникне на мястото на инжектиране вследствие на нередуване на местата на инжектиране в дадена област.
Lipodystrophy may occur at the injection site as a consequence of failure to rotate injection sites within an area.
Оток:
Oedema:
При започване на инсулиновата терапия може да възникне едем (оток).
Oedema may occur upon initiation of insulin therapy.
В три клинични проучвания е наблюдавана по - висока честота (2, 2%) на алергичните реакции
In three clinical studies with subjects treated in combination with oral antidiabetic agents a higher frequency (2.2%) of allergic reactions and potentially allergic reactions have been observed.
Нечести (> 1/ 1 000, < 1/ 100) Нарушения на очите
Uncommon (> 1/ 1,000, < 1/ 100) Eye disorders
Алергични реакции, потенциално алергични реакции, уртикария, обрив и изриване:
Allergic reactions, potentially allergic reactions, urticaria, rash and eruptions:
Тези симптоми може да са в резултат на генерализирана свръхчувствителност.
Such symptoms may be due to generalised hypersensitivity.
Други признаци на генерализирана свръхчувствителност могат да бъдат сърбеж, изпотяване, стомашно- чревни смущения, ангионевротичен едем, затруднения в дишането, сърцебиене и понижаване на кръвното налягане.
Other signs of generalised hypersensitivity may be itching, sweating, gastrointestinal upset, angioneurotic oedema, difficulties in breathing, palpitation and reduction in blood pressure.
Генерализираните реакции на свръхчувствителност са потенциално животозастрашаващи (анафилактични реакции).
Generalised hypersensitivity reactions are potentially life threatening (anaphylactic reactions).
Нечести (> 1/ 1 000, < 1/ 100) Нарушения на нервната система
Uncommon (> 1/ 1,000, < 1/ 100)
Рефракционни аномалии:
Refraction disorders:
При започването на инсулинова терапия могат да възникнат рефракционни аномалии.
Refraction anomalies may occur upon initiation of insulin therapy.
Диабетна ретинопатия:
Diabetic retinopathy:
Дълготрайно подобреният гликемичен контрол намалява риска от прогресия на диабетната ретинопатия.
Long-term improved glycaemic control decreases the risk of progression of diabetic retinopathy.
Въпреки това, интензифицирането на инсулиновото лечение с рязко подобрение на гликемичния контрол може да се свърже с временно влошаване на диабетната ретинопатия.
However, intensification of insulin therapy with abrupt improvement in glycaemic control may be associated with temporary worsening of diabetic retinopathy.
Редки
Rare (>
(> 1/ 10 000, < 1/ 1 000)
1/ 10,000, < 1/ 1,000)
Периферна невропатия:
Peripheral neuropathy:
Бързото подобрение в контрола на кръвната захар може да се свърже със състоянието “ остра болкова невропатия ”, което обикновено е обратимо.
Fast improvement in blood glucose control may be associated with the condition “ acute painful neuropathy”, which is usually reversible.
4. 9
4.9
При инсулина не може точно да се определи предозиране, обаче хипогликемията може да прогресира в последователни фази, ако се приложат много по- високи дози от нуждите на пациента:
A specific overdose for insulin cannot be defined, however, hypoglycaemia may develop over sequential stages if too high doses relative to the patient’ s requirement are administered:
• Леки хипогликемични епизоди могат да се преодоляват с перорален прием на глюкоза или храни, съдържащи захар.
• Mild hypoglycaemic episodes can be treated by oral administration of glucose or sugary products.
Ето защо се препоръчва диабетикът винаги да носи със себе си продукти, съдържащи захар.
It is therefore recommended that the diabetic patient always carries sugar containing products.
• Тежки хипогликемични епизоди, при които пациентът е в безсъзнание, може да се лекуват, като се направи интрамускулна или подкожна инжекция с глюкагон (0, 5 – 1 mg) от обучено лице, или интравенозно да се приложи глюкоза от медицински специалист.
• Severe hypoglycaemic episodes, where the patient has become unconscious, can be treated by glucagon (0.5 to 1 mg) given intramuscularly or subcutaneously by a trained person, or by glucose given intravenously by a medical professional.
След като пациентът се върне в съзнание, се
Glucose must also be given intravenously, if the patient does not respond to glucagon within 10 to 15 minutes.
7 препоръчва да му се дадат въглехидрати през устата, за да се предотврати повторна хипогликемия.
Upon regaining consciousness, administration of oral carbohydrates is recommended for the patient in order to prevent a relapse.
Лекарства, използвани при диабет.
Drugs used in diabetes.
А10АЕ05.
A10AE05.
Инсулин детемир е разтворим, дългодействащ базален инсулинов аналог с удължен ефект.
Insulin detemir is a soluble, long-acting basal insulin analogue with a prolonged duration of effect.
Профилът на действие във времето на инсулин детемир варира статистически значимо по - малко и поради това е по- предсказуем от NPH инсулин, както се вижда от интраиндивидния коефициент на вариация (CV) за тотален и максимален фармакодинамичен ефект в Таблица 1.
The time action profile of insulin detemir is statistically significantly less variable and therefore more predictable than for NPH insulin as seen from the within-subject Coefficients of Variation (CV) for the total and maximum pharmacodynamic effect in Table 1.
Интраиндивидна вариабилност на профила на действие във времето на инсулин детемир и NPH инсулин.
Within-Subject Variability of the time action profile of insulin detemir and NPH insulin
Фармакодинамична крайна
Pharmacodynamic
NPH инсулин
NPH
точка
Endpoint
детемир CV (%)
insulin
CV (%)
CV
27 23
(%) 27 23
68 46
CV (%) 68 46
* Площ под кривата
*Area under the curve insulin detemir
** Скорост на глюкозна инфузия p- стойност < 0, 001 за всички
** Glucose Infusion Rate p-value < 0.001 for all comparisons with
сравнения с инсулин детемир
The prolonged action of insulin detemir is mediated by the strong self-association of insulin detemir molecules at the injection site and albumin binding via the fatty acid side-chain.
Инсулин детемир достига до периферните прицелни тъкани по- бавно в сравнение с NPH инсулин.
Insulin detemir is distributed more slowly to peripheral target tissues compared to NPH insulin.
Тези комбинирани механизми за протрахирано действие обезпечават по- възпроизводима абсорбция и профил на действие на инсулин детемир в сравнение с NPH инсулин.
These combined mechanisms of protraction provide a more reproducible absorption and action profile of insulin detemir compared to NPH insulin.
Понижаващото кръвната захар действие на инсулин детемир се дължи на улесненото навлизане на глюкозата в мускулните и мастните клетки след свързването на инсулина с рецепторите в тези клетки и едновременното потискане освобождаването на глюкоза от черния дроб.
The blood glucose lowering effect of insulin detemir is due to the facilitated uptake of glucose following binding of insulin to receptors on muscle and fat cells and to the simultaneous inhibition of glucose output from the liver.
Скорост на глюкозна инфузия (mg/ kg/ min)
7 Pharmacodynamic Parameters for Levemir and NPH Glucose infusion rate (mg/ kg/ min)
Прод. на действието (hr) GIRmax (mg/ kg/ min) † изчислени стойности
Duration of action (hr) GIRmax (mg/ kg/ min) † estimated values
U/ kg U/ kg U/ kg
U/ kg U/ kg U/ kg
IU/ kg
IU/ kg
Време от инжектирането на инсулина (часове)
Time Since Insulin Injection (hours)
Levemir …..
Levemir …..
0, 2 U/ kg
0.2 U/ kg
0, 3 U/ kg.... 0, 4 U/ kg
0.3 U/ kg... .0.4 U/ kg
8 Продължителността на действие е до 24 часа в зависимост от дозата, което осигурява възможност за едно или две прилагания дневно.
The duration of action is up to 24 hours depending on dose providing an opportunity for once or twice daily administration.
Ако се прилага два пъти дневно, стационарно състояние ще се наблюдава след приложението на 2- 3 дози.
If administered twice daily, steady state will occur after 2-3 dose administrations.
За дози в интервал от 0, 2 – 0, 4 U/ kg Levemir проявява над 50% от максималния си ефект от 3- 4 часа до приблизително 14 часа след инжектирането на дозата.
For doses in the interval of 0.2 - 0.4 U/ kg, Levemir exerts more than 50% of its maximum effect from 3-4 hours and up to approximately 14 hours after dose administration.
При дългосрочни клинични проучвания по време на лечението с Levemir е установена по- ниска ежедневна вариабилност на ПГГ в сравнение с NPH.
Lower day-to-day variability in FPG was demonstrated during treatment with Levemir compared to NPH in long-term clinical trials.
Проучвания при пациенти с диабет тип 2, лекувани с базален инсулин в комбинация с перорални антидиабетни продукти, показват, че гликемичният контрол (HbA1C) с Levemir е сравним с NPH и инсулин гларжин, при по- малко увеличаване на теглото, моля вж.
Studies in patients with type 2 diabetes treated with basal insulin in combination with oral antidiabetic drugs demonstrated that glycaemic control (HbA1c) with Levemir is comparable to NPH insulin and insulin glargine and associated with less weight gain, please see Table 2 below.
В проучването спрямо инсулин гларжин, при което се е допускало инсулин детемир да бъде прилаган веднъж или два пъти дневно, а инсулин гларжин веднъж дневно, 55% от пациентите, лекувани с инсулин детемир са завършили 52- седмичното лечение на режим на прилагане два пъти дневно.
In the study versus insulin glargine, insulin detemir was allowed to be administered once or twice daily whereas insulin glargine was to be administered once a day, 55% of the insulin detemir-treated subjects completed the 52 weeks of treatment on the twice daily regimen.
Инсулин Инсулин детемир детемир веднъж дневно два пъти дневно
Change in body weight after insulin treatment Study duration Insulin detemir Insulin detemir NPH insulin once daily twice daily 20 week +0.7 kg +1.6 kg
20 седмици 26 седмици 52 седмици
26 weeks 52 weeks +2.3 kg
+0, 7 kg +1, 2 kg +2, 3 kg +3, 7 kg
+1.2 kg +3.7 kg
+1, 6 kg +2, 8 kg
+2.8 kg
+4, 0 kg
+4.0 kg
При проучвания с използване на комбинирано лечение с перорални антидиабетни продукти - инсулин, лечението с Levemir показва 61- 65% по- малък риск от лека нощна хипогликемия в сравнение с NPH.
In trials with the use of OAD-insulin combination therapy Levemir treatment resulted lower risk of minor nocturnal hypoglycaemia compared to NPH insulin.
В дългосрочни терапевтични проучвания при пациенти с диабет тип 1, плазмената глюкоза на гладно се е подобрила с Levemir, в сравнение с NPH инсулин, когато е прилаган като базално/ болус терапия, включително при деца и юноши на възраст между 6 и 17 години.
In long-term treatment trials in patients with type 1 diabetes, fasting plasma glucose was improved with Levemir compared with NPH insulin when given as basal/ bolus therapy including in children and adolescents aged 6 to 17 years.
Гликемичният контрол (HbA1C) с Levemir е сравним с NPH инсулин, при по- малък риск от нощна хипогликемия и без увеличаване на теглото.
Glycaemic control (HbA1c) with Levemir is comparable to NPH insulin, with a lower risk of nocturnal hypoglycaemia and no associated weight gain.
В клинични проучвания с използване на базално- болус инсулиново лечение, общата честота на хипогликемия с Levemir и NPH инсулин е била подобна.
In clinical trials using basal bolus insulin therapy, the overall rates of hypoglycaemia with Levemir and NPH insulin were similar.
Анализите на нощните хипогликемии при пациенти с диабет тип 1 показват значително по- малък риск от леки нощни хипогликемии (способност за самолечение и потвърдена с измерена капилярна кръвна глюкоза по- ниска от 2, 8 mmоl/ l или 3, 1 mmоl/ l плазмена глюкоза) отколкото с NPH инсулин, докато при диабет тип 2 не се наблюдава разлика.
Analyses of nocturnal hypoglycaemia in patients with type 1 diabetes showed a significantly lower risk of minor nocturnal hypoglycaemia (able to self-treat and confirmed by capillary blood glucose less than 2.8 mmol/ L or 3.1 mmol/ L if expressed as plasma glucose) than with NPH insulin, whereas no difference was seen in type 2 diabetes.
В допълнение, общият риск от нощна хипогликемия при деца и юноши на възраст между 6 и 17 години с диабет тип 1 е значително по- малък с Levemir в сравнение с NPH инсулин.
Furthermore, the overall risk of 8 nocturnal hypoglycaemia in children and adolescents aged 6 to 17 years with type 1 diabetes was significantly lower with Levemir compared to NPH insulin.
9 Максимална серумна концентрация се достига между 6 и 8 часа след приложение.
Maximum serum concentration is reached between 6 and 8 hours after administration.
Интраиндивидуалното колебание в абсорбцията е по- малко при Levemir в сравнение с другите базални инсулинови продукти.
Within-patient variation in absorption is lower for Levemir than for other basal insulin preparations.
Няма клинично значими различия във фармакокинетичните свойства на инсулин детемир между двата пола.
There are no clinically relevant differences between genders in pharmacokinetic properties of insulin detemir.
Привидният обем на разпределение за инсулин детемир (приблизително 0, 1 l/ kg) показва, че в кръвта циркулира голяма фракция инсулин детемир.
An apparent volume of distribution for insulin detemir (approximately 0.1 l/ kg) indicates that a high fraction of insulin detemir is circulating in the blood.
Разграждането на инсулин детемир е еднакво с това на човешкия инсулин; всички образувани метаболити са неактивни.
Degradation of insulin detemir is similar to that of human insulin; all metabolites formed are inactive.
Резултатите от in vitro и in vivo проучвания върху свързването с протеини предполагат, че няма клинично значимо взаимодействие между инсулин детемир и мастни киселини или други протеини, свързващи лекарствени продукти.
The results of the in vitro and in vivo protein binding studies suggest that there is no clinically relevant interaction between insulin detemir and fatty acids or other protein bound medicinal products.
Терминалният полуживот е между 5 и 7 часа, в зависимост от дозата.
The terminal half-life is between 5 and 7 hours depending on dose.
Специални групи пациенти:
Special Populations:
Фармакокинетичните свойства на инсулин детемир са изследвани при деца (6- 12 години) и юноши (13- 17 години) и са сравнени с тези на възрастни с диабет тип 1.
The pharmacokinetic properties of insulin detemir were investigated in children (6– 12 years) and adolescents (13– 17 years) and compared to adults with type 1 diabetes.
Няма клинично значима разлика във фармакокинетичните свойства.
There was no clinically relevant difference in pharmacokinetic properties.
Няма клинично значима разлика във фармакокинетиките на инсулин детемир между възрастни и млади пациенти, или между пациенти с бъбречно или чернодробно увреждане и здрави индивиди.
There was no clinically relevant difference in pharmacokinetics of insulin detemir between elderly and young subjects or between subjects with renal or hepatic impairment and healthy subjects.
Въз основа на извършените проучвания не се очакват клинично значими различия във фармакокинетиката на инсулин детемир между здрави индивиди и пациенти с бъбречно или чернодробно увреждане.
No clinically relevant differences in the pharmacokinetics of insulin detemir are expected between healthy subjects and subjects with renal or hepatic impairment, based on the studies performed.
Тъй като фармакокинетиката на инсулин детемир не е проучена обстойно при тези групи пациенти, се препоръчва внимателно проследяване на плазмената концентрация на глюкозата.
As the pharmacokinetics of insulin detemir has not been studied extensively in these populations, it is advised to monitor plasma glucose closely in these populations.
Неклиничните данни не показват особен риск за хората на база на конвенционалните фармакологични изпитвания за безопасност, токсичност при многократно приложение, генотоксичност, и репродуктивна токсичност.
Non-clinical data reveal no special hazard for humans based on conventional studies of safety pharmacology, repeated dose toxicity, genotoxicity and toxicity to reproduction.
Данните за рецепторен афинитет и in vitro тестовете за митогенност не показват доказателства за повишен митогенен потенциал в сравнение с човешки инсулин.
Receptor affinity data and in-vitro mitogenicity tests revealed no evidence of an increased mitogenic potential compared to human insulin.
Глицерол Фенол Метакрезол Цинков ацетат Динатриев фосфат дихидрат Натриев хлорид Хлороводородна киселина 2N (за корекция на рН) Натриев хидроксид 2N (за корекция на рН) Вода за инжекции
Glycerol Phenol Metacresol Zinc acetate Disodium phosphate dihydrate Sodium chloride Hydrochloric acid 2N (pH adjustment) Sodium hydroxide 2N (pH adjustment) Water for injections
Вещества, добавени към Levemir, могат да предизвикат разпадане на инсулин детемир, напр. ако лекарственият продукт съдържа тиоли или сулфити.
Substances added to Levemir may cause degradation of insulin detemir, e. g. if the medicinal product contains thiols or sulphites.
След първо отваряне продуктът трябва да се съхранява максимум до 6 седмици, при не повече от 30°С.
After first opening the product must be stored for a maximum of 6 weeks, not above 30°C.
Да се съхранява в хладилник (2°С - 8°С), далече от камерата за замразяване.
Store in a refrigerator (2°C - 8°C) not near a freezing compartment.
Съхранявайте патрона във външната картонена кутия, за да се предпази от светлина.
Keep the cartridge in the outer carton in order to protect from light.
При употреба:
During use:
Levemir трябва да се предпазва от прекомерна топлина и слънчева светлина.
Levemir should be protected from excessive heat and sunlight.
Големина на опаковката:
3 ml solution in a cartridge (type 1 glass), with a plunger (bromobutyl) and a stopper (bromobutyl/ polyisoprene) in a carton.
1, 5 и 10 патрона.
Pack size of 1, 5 and 10 cartridges.
Levemir Penfill е предназначен за употреба с инжектиращите устройства на Novo Nordisk (Ново Нордиск) и игли NovoFine.
Levemir Penfill is designed to be used with Novo Nordisk delivery systems and NovoFine needles.
Levemir е за индивидуална употреба.
Levemir is for use by one person only.
Levemir не трябва да се използва, ако не изглежда бистър и безцветен.
10 Levemir should not be used if it does not appear clear and colourless.
11 Levemir, който е замразяван, не трябва да се използва.
Levemir which has been frozen must not be used.
Всеки неупотребен продукт или отпадъчен материал трябва да се изхвърли в съответствеие с местните изисквания.
Any unused product or waste material should be disposed of in accordance with local requirements.
EU/ 1/ 04/ 278/ 001 EU/ 1/ 04/ 278/ 002 EU/ 1/ 04/ 278/ 003
EU/ 1/ 04/ 278/ 001 EU/ 1/ 04/ 278/ 002 EU/ 1/ 04/ 278/ 003
01 Юни 2004
01 June 2004
Levemir 100 U/ ml инжекционен разтвор в предварително напълнена писалка.
Levemir 100 U/ ml solution for injection in a pre-filled pen.
1 предварително напълнена писалка съдържа 3 ml, еквивалентни на 300 U.
1 pre-filled pen contains 3 ml equivalent to 300 U.
FlexPen
FlexPen
В комбинация с перорални антидиабетни продукти, се препоръчва лечението с Levemir да започне с еднократно дневно приложение на доза 10 U или 0, 1- 0, 2 U/ kg.
Dosage: In combination with oral antidiabetic agents it is recommended to initiate Levemir treatment with once daily administration at a dose of 10 U or 0.1-0.2 U/ kg.
13 Когато Levemir се използва като част от базално- болус инсулинов режим, Levemir трябва да се прилага един или два пъти дневно в зависимост от нуждите на пациента.
When Levemir is used as part of a basal-bolus insulin regimen Levemir should be administered once or twice daily depending on patients’ needs.
При пациенти, които за оптимизиране на контрола на глюкозата в кръвта се нуждаят от двукратно инжектиране, вечерната доза може да се приложи вечер или преди лягане.
For patients who require twice daily dosing to optimise blood glucose control, the evening dose can be administered in the evening or at bedtime.
Преминаване от други инсулини:
12 Transfer from other insulins:
Преминаването към Levemir от интермедиерни или дългодействащи инсулини може да наложи корекция на дозата или времето на приложение (вж. точка 4. 4).
Transfer to Levemir from intermediate or long-acting insulins may require adjustment of dose and timing of administration (see section 4.4).
Levemir FlexPen е придружен от листовка за пациента с подробни инструкции за употреба, които трябва да се следват.
Levemir FlexPen is accompanied by a package leaflet with detailed instruction for use to be followed.
При пациенти с диабет тип 1, нелекуваните хипергликемични епизоди евентуално могат да доведат до диабетна кетоацидоза, която е потенциално животозастрашаващо състояние.
In type 1 diabetes, untreated hyperglycaemic events eventually lead to diabetic ketoacidosis, which is potentially lethal.
Пациенти, при които има съществено подобрение на кръвно- захарния контрол, напр. в резултат на интензифицирано инсулиново лечение, могат да почувстват промяна в своите нормални предупредителни симптоми на хипогликемия, за което трябва да бъдат съответно уведомени.
Patients, whose blood glucose control is greatly improved, e. g. by intensified insulin therapy, may experience a change in their usual warning symptoms of hypoglycaemia, and should be advised accordingly.
Преминаването на пациенти на друг тип или друга марка инсулин трябва да става под строг лекарски контрол.
13 Transferring a patient to another type or brand of insulin should be done under strict medical supervision.
Следните вещества могат да намалят инсулиновите нужди:
The following substances may reduce the insulin requirements: