natgillin/translations-raw huggingface dataset:
22 Процент пациенти, достигнали терапевтичен отговор на седмица 48 (потвърдено ≥1 log10 копия/ ml понижение на вирусното натоварвяне в сравнение с изходната стойност) според оценка на мутациите на изходно ниво свързани с типранавир и употребата на енфувиртид при пациентите, участващи в RESIST проучването
20 Proportion of patients achieving treatment response at Week 48 (confirmed ≥ 1 log10 copies/ ml decrease in viral load compared to baseline), according to tipranavir baseline mutation score and enfuvirtide use in RESIST patients
включен ENF
New ENF
включен ENF *
No New ENF*
Колич. оценка на свързаните с TPV мутации **
Number of TPV Score Mutations**
TPV/ r
TPV/ r
0, 1 2 3 4 ≥5 Всички
0,1 2 3 4 ≥ 5 All patients
73% 61% 75% 59% 47%
73% 61% 75% 59% 47% 61%
53% 33% 27% 23% 13%
53% 33% 27% 23% 13% 29%
* Включва пациенти, които не получават ENF и такива, които са били предварително лекувани и продължават да бъдат лекувани с ENF ** Мутации в НІV протеазата в позиция L10V, I13V, K20M/ R/ V, L33F, E35G, M36I, K43T, M46L, I47V, I54A/ M/ V, 58E, H69K, T74P, V82L/ T, N83D или I84V ENF енфувиртид; TPV/ r типранавир/ ритонавир
* Includes patients who did not receive ENF and those who were previously treated with and continued ENF **Mutations in HIV protease at positions L10V, I13V, K20M/ R/ V, L33F, E35G, M36I, K43T, M46L, I47V, I54A/ M/ V, 58E, H69K, T74P, V82L/ T, N83D or I84V ENF Enfuvirtide; TPV/ r Tipranavir/ ritonavir
При пациенти, получаващи APTIVUS/ ритонавир и ново включен енфувиртид е наблюдавано устойчиво намаляване на HIV- 1 РНК до седмица 48.
Sustained HIV-1 RNA decreases up to week 48 were mainly observed in patients who received APTIVUS/ ritonavir and new enfuvirtide.
Ако пациентите не получават APTIVUS/ ритонавир с ново включен енфувиртид, намалението на терапевтичния отговор, което е наблюдавано към седмица 48 се свързава с употребата на ново включен енфувиртид (вж. таблицата по- долу).
If patients did not receive APTIVUS/ ritonavir with new enfuvirtide, diminished treatment responses at week 48 were observed, relative to new enfuvirtide use (see Table below).
0, 1 2 3 4 ≥5 Всички пациенти
0, 1 2 3 4 ≥ 5 All patients
- 2. 3 - 2. 1 - 2. 4 - 1. 7 - 1. 9 - 2. 0
-2.3 -2.1 -2.4 -1.7 -1.9 -2.0
- 1. 6 - 1. 1 - 0. 9 - 0. 8 - 0. 6 - 1. 0
-1.6 -1.1 -0.9 -0.8 -0.6 -1.0
* Включва пациенти, които не получават ENF и такива, които са били предварително лекувани и продължават да бъдат лекувани с ENF ** Мутации в НІV протеазата в позиция L10V, I13V, K20M/ R/ V, L33F, E35G, M36I, K43T, M46L, I47V, I54A/ M/ V, 58E, H69K, T74P, V82L/ T, N83D или I84V
* Includes patients who did not receive ENF and those who were previously treated with and continued ENF ** **Mutations in HIV protease at positions L10V, I13V, K20M/ R/ V, L33F, E35G, M36I, K43T, M46L, I47V, I54A/ M/ V, 58E, H69K, T74P, V82L/ T, N83D or I84V ENF Enfuvirtide; TPV/ r Tipranavir/ ritonavir
23 ENF енфувиртид; TPV/ r типранавир/ ритонавир
− Tipranavir phenotypic resistance:
− Фенотипна резистентност към типранавир Повишаващата се в пъти фенотипна промяна в изолатите от изходното ниво към типранавир е съпоставима с намаления вирусологичния отговор.
Increasing baseline phenotypic fold change to tipranavir in isolates is correlated to decreasing virological response.
Изолатите с начална промяна в пъти от > 0 до 3 се считат за чувствителни, изолатите с > 3 до 10 пъти промяна имат намалена чувствителност, изолатите с > 10 пъти промяна са резистентни.
Isolates with baseline fold change of > 0 to 3 are considered susceptible; isolates with > 3 to 10 fold changes have decreased susceptibility; isolates with > 10 fold changes are resistant.
5. 2 Фармакокинетични свойства
21 5.2 Pharmacokinetic properties
За постигане на ефективни плазмени концентрации на типранавир и режим на дозиране два пъти дневно основна роля играе едновременното приложение на типранавир заедно с ниска доза ритонавир два пъти дневно (виж точка 4. 2).
In order to achieve effective tipranavir plasma concentrations and a twice daily dosing regimen, coadministration of tipranavir with low dose ritonavir twice daily is essential (see section 4.2).
Ритонавир действа чрез инхибиране на чернодробния цитохром P450 CYP3A, чревната P- гликопротеинна (Pgp) помпа на преминаване, а вероятно и на чревния цитохром P450 CYP3A.
Ritonavir acts by inhibiting hepatic cytochrome P450 CYP3A, the intestinal P-glycoprotein (Pgp) efflux pump and possibly intestinal cytochrome P450 CYP3A as well.
Както е демонстрирано в проучване за определяне на диапазона на дозиране при 113 НІV- отрицателни здрави доброволци от мъжки и женски пол, ритонавир увеличава AUC0- 12h, Cmax и Cmin и намалява клирънса на типранавир.
As demonstrated in a dose- ranging evaluation in 113 HIV-negative healthy male and female volunteers, ritonavir increases AUC0- 12h, Cmax and Cmin and decreases the clearance of tipranavir.
Типранавир, приложен заедно с ниска доза ритонавир (500 mg/ 200 mg два пъти дневно), е свързан с 29- кратно покачване на средната геометрична сутрешна стационарна минимална плазмена концентрация, в сравнение с типранавир 500 mg два пъти дневно без ритонавир.
Tipranavir co-administered with low dose ritonavir (500 mg/ 200 mg twice daily) was associated with a 29-fold increase in the geometric mean morning steady-state trough plasma concentrations compared to tipranavir 500 mg twice daily without ritonavir.
Типранавир е Pgp субстрат, слаб Pgp инхибитор, а изглежда също и мощен Pgp индуктор.
Tipranavir is a Pgp substrate, a weak Pgp inhibitor and appears to be a potent Pgp inducer as well.
Въпреки че, ритонавир е Pgp инхибитор, има данни, показващи, че крайният ефект от APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир, в предлагания режим на дозиране и в условията на равновесие, е Pgp индукция.
Data suggest that, although ritonavir is a Pgp inhibitor, the net effect of APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, at the proposed dose regimen at steady-state, is Pgp induction.
При многократен прием плазмените концентрации на типранавир са по - ниски от предвижданите при еднократен прием, вероятно поради чернодробна ензимна индукция.
With repeated dosing, tipranavir plasma concentrations are lower than predicted from single dose data, presumably due to hepatic enzyme induction.
Едновременният прием на 500 mg APTIVUS заедно с 200 mg ритонавир два пъти дневно за 2 до 4 седмици и независимо от храненето води до средна пикова плазмена концентрация на типранавир (Cmax) 94, 8 ± 22, 8 µM за пациенти от женски пол (n=14) и 77, 6 ± 16, 6 µM за пациенти от мъжки пол (n=106), достигната приблизително 3 часа след прием.
Dosing with APTIVUS 500 mg concomitant with 200 mg ritonavir twice daily for 2 to 4 weeks and without meal restriction produced a mean tipranavir peak plasma concentration (Cmax) of 94.8 ± 22.8 µM for female patients (n=14) and 77.6 ± 16.6 µM for male patients (n=106), occurring approximately 3 hours after administration.
Средната минимална стационарни концентрация преди сутрешния прием е 41, 6 ± 24, 3 µM за пациентите от женски пол и 35, 6 ± 16, 7 µM за пациентите от мъжки пол.
The mean steady-state trough concentration prior to the morning dose was 41.6 ± 24.3 µM for female patients and 35.6 ± 16.7 µM for male patients.
AUC на типранавир за интервал на дозиране на 12 часа е средно 851 ± 309 µM• h (CL=1, 15 l/ h) за пациентите от женски пол и 710 ± 207 µM• h (CL=1, 27 l/ h) за пациентите от мъжки пол.
Tipranavir AUC over a 12 hour dosing interval averaged 851 ± 309 µM• h (CL=1.15 l/ h) for female patients and 710 ± 207 µM • h (CL=1.27 l/ h) for male patients.
Средният полуживот е 5, 5 (жени) или 6, 0 часа (мъже).
The mean half-life was 5.5 (females) or 6.0 hours (males).
Ефекти на храната върху пероралната абсорбция:
Effects of food on oral absorption:
Храната подобрява поносимостта към типранавир/ ритонавир.
Food improves the tolerability of tipranavir/ ritonavir.
Следователно, APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир, трябва да бъде приеман с храна.
Therefore APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, should be given with food.
Очакват се данни, потвърждаващи влиянието на храната върху пероралната абсорбция.
Data are awaited to substantiate the influence of food on oral absorption.
Абсорбцията на типранавир, приложен заедно с ниска доза ритонавир, намалява в присъствието на антиациди (виж точка 4. 5).
Absorption of tipranavir, co-administered with low dose ritonavir, is reduced in the presence of antacids (see section 4.5).
Типранавир се свързва екстензивно с плазмените протеини (> 99, 9%).
Tipranavir is extensively bound to plasma proteins (> 99.9%).
0, 019% ± 0, 076%).
From clinical samples of healthy volunteers and HIV-1 positive subjects who received tipranavir without ritonavir the mean fraction of tipranavir unbound in plasma was similar in both populations (healthy volunteers 0.015% ± 0.006%; HIV-positive subjects 0.019% ± 0.076%).
Общата плазмена концентрация на типранавир в тези проби варира между 9 и 82 µM.
Total plasma tipranavir concentrations for these samples ranged from 9 to 82 µM.
Несвързаната фракция типранавир изглежда е независима от общата лекарствена концентрация в този концентрационен диапазон.
The unbound fraction of tipranavir appeared to be independent of total drug concentration over this concentration range.
Пероралният клирънс на типранавир намалява след добавяне на ритонавир, което може да доведе до понижен клирънс на лекарството при първо преминаване през стомашно- чревния тракт и през черния дроб.
The oral clearance of tipranavir decreased after the addition of ritonavir which may represent diminished first-pass clearance of the drug at the gastrointestinal tract as well as the liver.
В проучване при хора с 14C - типранавир (14C - типранавир/ ритонавир, 500 mg/ 200 mg два пъти дневно), е преобладавал непроменен типранавир, отговарящ на 98, 4% или повече от общата циркулираща плазмена радиоактивност 3, 8 или 12 часа след приема.
In a 14C-tipranavir human study (14C-tipranavir/ ritonavir, 500 mg/ 200 mg twice daily), unchanged tipranavir was predominant and accounted for 98.4% or greater of the total plasma radioactivity circulating at 3, 8, or
Малък брой метаболити са открити в плазмата и то само следи от тях (0, 2% или по- малко от плазмената радиоактивност).
Only a few metabolites were found in plasma, and all were at trace levels (0.2% or less of the plasma radioactivity).
В изпражненията непромененият типранавир представлява главната част от фекалната радиоактивност (79, 9% от фекалната радиоактивност).
In faeces, unchanged tipranavir represented the majority of faecal radioactivity (79.9% of faecal radioactivity).
Най- разпространеният фекален метаболит, 4, 9% от фекалната радиоактивност, (3, 2% от приетата доза) е хидроксилен метаболит на типранавир.
The most abundant faecal metabolite, at 4.9% of faecal radioactivity (3.2% of dose), was a hydroxyl metabolite of tipranavir.
В урината са установени следи от непроменен типранавир (0, 5% от радиоактивността на урината).
In urine, unchanged tipranavir was found in trace amounts (0.5% of urine radioactivity).
Най- разпространеният метаболит в урината, 11% от радиоактивността на урината (0, 5% от приложената доза) е глюкурониден конюгат на типранавир.
The most abundant urinary metabolite, at 11.0% of urine radioactivity (0.5% of dose) was a glucuronide conjugate of tipranavir.
Приложението на 14C - типранавир при лица (n = 8), получаващи типранавир/ ритонавир 500 mg/ 200 mg два пъти дневно, приемани до постигане на стационарно състояние показва, че по- голямата част от радиоактивността (средно 82, 3%) е екскретирана в изпражненията, докато средно едва 4, 4% от приложената радиоактивна доза е установена в урината.
Administration of 14C-tipranavir to subjects (n = 8) that received tipranavir/ ritonavir 500 mg/ 200 mg twice daily dosed to steady-state demonstrated that most radioactivity (median 82.3%) was excreted in faeces, while only a median of 4.4% of the radioactive dose administered was recovered in urine.
Допълнително, по- голямата част от радиоактивността (56%) е екскретирана между 24 и 96 часа след приема.
In addition, most radioactivity (56%) was excreted between 24 and 96 hours after dosing.
Ефективният среден елиминационен полуживот на типранавир/ ритонавир при здрави доброволци (n = 67) и инфектирани с HIV възрастни (n = 120) е приблизително 4, 8 и съответно 6, 0 часа след прием на 500 mg/ 200 mg два пъти дневно с лека храна.
The effective mean elimination half-life of tipranavir/ ritonavir in healthy volunteers (n = 67) and HIV- infected adult patients (n = 120) was approximately 4.8 and 6.0 hours, respectively, at steady state following a dose of 500 mg/ 200 mg twice daily with a light meal.
Въпреки че, наличните на този етап данни са засега ограничени, за да позволят окончателен анализ, те показват, че фармакокинетичният профил е непроменен при пациенти в напреднала възраст и сравним между различните раси.
Although data available at this stage are currently limited to allow a definitive analysis, they suggest that the pharmacokinetic profile is unchanged in elderly and comparable between races.
За разлика от това, оценката от проучванията RESIST- 1 и RESIST- 2 върху минималните стационарни плазмени концентрации на типранавир 10- 14 часа след прием показва, че като цяло концентрациите при жените са по- високи, отколкото при мъжете.
By contrast, evaluation of the steady-state plasma tipranavir trough concentrations at 10-14 h after dosing from the RESIST-1 and RESIST-2 studies demonstrate that females generally had higher tipranavir concentrations than males.
След 4- седмичен прием на APTIVUS/ ритонавир (500 mg/ 200 mg два пъти дневно) средната минимална плазмена концентрация на типранавир е 43, 9 µM при жените и 31, 1 µM при мъжете.
After four weeks of APTIVUS/ ritonavir (500 mg/ 200 mg twice daily) the median plasma trough concentration of tipranavir was 43.9 µM for females and 31.1 µM for males.
Бъбречна дисфункция:
Renal dysfunction:
Чернодробна дисфункция:
Hepatic dysfunction:
В проучване, сравняващо 9 пациенти с леко (Child- Pugh A) чернодробно увреждане и 9 контроли, експозиция при еднократна и многократни дози
In a study comparing 9 patients with mild (Child-Pugh A) hepatic impairment to 9 controls, the single and multiple dose exposure of tipranavir and ritonavir were increased in patients with hepatic impairment but still within the range observed in clinical studies.
При пациенти с леко чернодробно увреждане не е необходима корекция на дозата, но пациентите трябва да бъдат често мониторирани (виж точки 4. 2 и 4. 4).
No dosing adjustment is required in patients with mild hepatic impairment but patients should be closely monitored (see sections 4.2 and 4.4).
Влиянието на умереното (Child- Pugh B) или тежко (Child- Pugh C) чернодробно увреждане върху фармакокинетиката при многократно приложение на типранавир и ритонавир не е изследвано досега.
The influence of moderate (Child-Pugh B) or severe (Child-Pugh C) hepatic impairment on the multiple dose pharmacokinetics of either tipranavir or ritonavir has so far not been investigated.
APTIVUS е противопоказан при умерено или тежко чернодробно увреждане (вж. точки 4. 2 и 4. 3).
APTIVUS is contraindicated in moderate or severe hepatic impairment (see sections 4.2 and 4.3).
Педиатрични пациенти:
Paediatrics:
Фармакокинетичният профил на типранавир при педиатрични пациенти не е установен.
The pharmacokinetic profile of tipranavir in paediatric patients has not been established.
Токсикологични проучвания при животни са проведени само с типранавир при мишки, плъхове и кучета и в комбинация с ритонавир (в тегловно отношение 3, 75: 1) при плъхове и кучета.
Animal toxicology studies have been conducted with tipranavir alone, in mice, rats and dogs, and co- administered with ritonavir (3.75:1 w/ w ratio) in rats and dogs.
Преобладаващите ефекти при многократно приложение на типранавир сред всички токсикологично тестувани видове са върху стомашно- чревния тракт (повръщане, редки изпражнения, диария) и черния дроб (хипертрофия).
The predominant effects of repeated administration of tipranavir across all species toxicologically tested were on the gastrointestinal tract (emesis, soft stool, diarrhoea) and the liver (hypertrophy).
Кръвоизливите, наблюдавани при плъхове са свързани с удължено протромбиново време (PT), активирано парциално протромбиново време (APTT) и понижение на някои витамин К- зависими фактори.
Bleeding observed in rats was associated with prolonged prothrombin time (PT), activated partial thromboplastin time (APTT) and a decrease in some vitamin K dependent factors.
Едновременното прилагане на типранавир с 2, 322 IU/ m² и повече витамин Е под формата на TPGS (d- алфа- токоферол полиетиленгликол 1 000 сукцинат) при плъхове води до значимо засилване на ефектите върху коагулационните параметри, увеличаване на случаите на кървене и смърт.
The co-administration of tipranavir with vitamin E in the form of TPGS (d-alphatocopherol polyethylene glycol 1000 succinate) from 2,322 IU/ m² upwards in rats resulted in a significant increase in effects on coagulation parameters, bleeding events and death.
Мнозинството от ефектите при проучвания за токсичност с повтарящи се дози се появяват при нива на системна експозиция, които са еквивалентни или даже по- ниски от нивата на експозиция при човека в препоръчваните клинични дози.
23 The majority of the effects in repeat-dose toxicity studies appeared at systemic exposure levels which are equivalent to or even below the human exposure levels at the recommended clinical dose.
В in vitro проучвания е установено, че типранавир инхибира тромбоцитната агрегация, когато се използват човешки тромбоцити (вж. точка 4. 5) и тромбоксан А2 свързване при in vitro клетъчен модел при нива, съпоставими с експозицията, наблюдавана при пациенти, приемащи APTIVUS/ ритонавир.
In in-vitro studies, tipranavir was found to inhibit platelet aggregation when using human platelets (see section 4.4) and thromboxane A2 binding in an in vitro cell model at levels consistent with exposure observed in patients receiving APTIVUS/ ritonavir.
В дози, водещи до нива на системна лекарствена експозиция, сходни или по- ниски от тези при препоръчваните клинични дози, при бременни животни, типранавир не води до тератогенни ефекти.
At maternal doses producing systemic drug exposure levels similar to or below those at the recommended clinical dose, tipranavir did not produce teratogenic effects.
При експозиция на типранавир при плъхове, равна на 0, 8 от експозицията при човека в клинична доза е наблюдавана фетална токсичност (намалена осификация на стернума и намалено тегло).
At tipranavir exposures in rats at 0.8-fold human exposure at the clinical dose, foetal toxicity (decreased sternebrae ossification and body weights) was observed.
В проучвания върху пред - и следродовото развитие с типранавир при плъхове е наблюдавано потискане на растежа на малките при токсични за майката дози приблизително равни на 0, 8 от експозицията при човек.
In pre- and post-natal development studies with tipranavir in rats, growth inhibition of pups was observed at maternally toxic doses approximating 0.8-fold human exposure.
26 6.
6.
Макроголглицерол рицинолеат Етанол Моно/ диглицериди на каприлинова/ капринова киселина Пропиленгликол Пречистена вода Трометамол Пропил галат.
Macrogolglycerol ricinoleate Ethanol Mono/ diglycerides of caprylic/ capric acid Propylene glycol Purified water Trometamol Propyl gallate.
Желатин Червен железен оксид (E172) Пропиленгликол Пречистена вода ‘ Смес от сорбитол и специален глицерин ’ (d- сорбитол, 1, 4 сорбитан, манитол и глицерин) Титанов диоксид (E171).
Gelatin Red iron oxide (E172) Propylene glycol Purified water ‘ Sorbitol special-glycerin blend’ (d-sorbitol, 1,4 sorbitan, mannitol and glycerin) Titanium dioxide (E171).
Черно печатно мастило:
Black printing ink:
Пропиленгликол Черен железен оксид (E172) Поливинил ацетат фталат Макрогол Амониев хидроксид.
Propylene glycol Black iron oxide (E172) Polyvinyl acetate phthalate Macrogol Ammonium hydroxide.
Съхранение в периода на използване:
24 In use storage:
60 дни (под 25°C) след първото отваряне на бутилката.
60 days (below 25 °C), after first opening of the bottle.
Препоръчва се пациентът да напише датата на отваряне на бутилката върху етикета и/ или картонената кутия.
It is advisable that the patient writes the date of opening the bottle on the label and/ or carton.
Да се съхранява в хладилник (2 – 8°C).
Store in a refrigerator (2 - 8°C).
Бутилка от полиетилен с висока плътност (HDPE) със запушалка от две части защитена от отваряне от деца (външна обвивка от HDPE, вътрешна обвивка от полипропилен, с обкатка от алуминий).
High density polyethylene (HDPE) bottle with two-piece child-resistant closure (outer shell HDPE, inner shell polypropylene, with a pulpboard/ aluminium liner).
Boehringer Ingelheim International GmbH Binger Strasse 173 D- 55216 Ingelheim am Rhein Германия
Boehringer Ingelheim International GmbH Binger Strasse 173 D-55216 Ingelheim am Rhein Germany
EU/ 1/ 05/ 315/ 001
EU/ 1/ 05/ 315/ 001
25 Октомври 2005
25 October 2005
28 ПРИЛОЖЕНИЕ II
25 ANNEX II
29 A.
26 A.
Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co.
Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co.
KG, Binger Strasse 173, D- 55216 Ingelheim am Rhein, Германия
KG, Binger Strasse 173, D-55216 Ingelheim am Rhein, Germany.
Лекарствен продукт на ограничен режим на отпускане (виж Приложение I:
Medicinal product subject to restricted medical prescription (See Annex I:
План за управление на риска Притежателят на разрешението за употреба поема задължението да проведе проучванията и допълнителни дейности по отношение на лекарствената безопасност, описани подробно в Плана за проследяване на лекарствената безопасност, както е съгласувано във версия 4. 0 на Плана за управление на риска (ПУР), представена в Модул 1. 8. 2 от Заявлението за разрешаване за употреба и всички последващи актуализации на ПУР, съгласувани със СНМР.
Risk Management Plan The MAH commits to performing the studies and additional pharmacovigilance activities detailed in the Pharmacovigilance Plan, as agreed in version 4.0 of the Risk Management Plan (RMP) presented in Module 1.8.2. of the Marketing Authorisation Dossier and any subsequent updates of the RMP agreed by the CHMP.
Според указанията на СНМР за Системи за управление на риска, при лекарствени продукти за хуманна употреба актуализираният ПУР трябва да бъде представен едновременно със следващия периодичен доклад за безопасност (ПДБ).
As per the CHMP Guideline on Risk Management Systems for medicinal products for human use, the updated RMP should be submitted at the same time as the next Periodic Safety Update Report (PSUR).
Актуализиран ПУР трябва да бъде представен допълнително • когато се получи нова информация, която може да повлияе настоящата Спецификация за безопасност, Плана за проследяване на лекарствената безопасност или действията за минимизиране на риска. • в рамките на 60 дни от получаване на информация за важно събитие (за лекарствената безопасност или минимизирането на риска). • при поискване от ЕМЕА.
In addition, an updated RMP should be submitted • When new information is received that may impact on the current Safety Specification, Pharmacovigilance Plan or risk minimisation activities • Within 60 days of an important (pharmacovigilance or risk minimisation) milestone being reached • At the request of the EMEA
30 ПРИЛОЖЕНИЕ III
27 ANNEX III
31 A.
28 A.
32 ДАННИ, КОИТО ТРЯБВА ДА СЪДЪРЖА ВТОРИЧНАТА ОПАКОВКА И ПЪРВИЧНАТА ОПАКОВКА
29 PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING AND THE IMMEDIATE PACKAGING
СГЪВАЕМА КУТИЯ / ВТОРИЧНА ОПАКОВКА
FOLDING BOX/ OUTER PACKAGING
APTIVUS 250 mg меки капсули Tipranavir
APTIVUS 250 mg soft capsules Tipranavir
Съдържа макроголглицерол рицинолеат, сорбитол и етанол (вижте листовката).
Contains macrogolglycerol ricinoleate, sorbitol and ethanol (see package leaflet)
120 меки капсули (една бутилка)
120 soft capsules (one bottle)
Годен до:
EXP (MM/ YYYY) In use storage:
60 дни (под 25°C) след първото отваряне на бутилката.
60 days (below 25 °C) after first opening of the bottle.
33 9.
9.
10.
30 10.
34 ДАННИ, КОИТО ТРЯБВА ДА СЪДЪРЖА ВТОРИЧНАТА ОПАКОВКА И ПЪРВИЧНАТА ОПАКОВКА
31 PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING AND THE IMMEDIATE PACKAGING
БУТИЛКА / ПЪРВИЧНАТА ОПАКОВКА
BOTTLE/ IMMEDIATE PACKAGING