natgillin/translations-raw huggingface dataset:
При двете проучвания взети заедно при 240 (41, 2%) от 582 пациенти, приемащи APTIVUS, се постига и се поддържа намаляване на вирусното натоварване с най- малко 90%, в сравнение със 109 (18, 9%) при 577 пациенти, приемащи контролни протеазни инхибитори.
In the two studies taken together, 240 (41.2%) of the 582 patients taking APTIVUS had achieved and maintained a reduction in viral load of at least 90%, compared with 109 (18.9%) of the 577 taking the comparator protease inhibitors.
Какви са рисковете, свързани с APTIVUS?
What is the risk associated with APTIVUS?
Най- честите нежелани реакции при прием на APTIVUS с ритонавир (наблюдавани при повече от 1 на 10 пациенти) са диария и гадене (позиви за повръщане).
The most common side effects when taking APTIVUS with ritonavir (seen in more than 1 patient in 10) are diarrhoea and nausea (feeling sick).
За пълния списък на всички докладвани при APTIVUS нежелани реакции – вижте листовката.
For the full list of all side effects reported with APTIVUS, see the Package Leaflet.
APTIVUS не трябва да се използва при лица, които биха могли да проявят свръхчувствителност (алергичност) към типранавир или някоя от другите съставки.
APTIVUS should not be used in people who may be hypersensitive (allergic) to tipranavir or any of the other ingredients.
APTIVUS не трябва да се използва при пациенти с умерени до тежки чернодробни проблеми или при такива, които приемат някое от следните лекарства: • рифампицин (използван за лечение на туберкулоза), • жълт кантарион (билков препарат, използван за лечение на депресия), • лекарства, които имат същия път на разграждане като APTIVUS или ритонавир и са вредни при високи нива в кръвта.
APTIVUS should not be used in patients with moderate or severe problems with their liver or who are taking any of the following medicines: • rifampicin (used to treat tuberculosis), • St John’ s wort (a herbal preparation used to treat depression), • medicines that are broken down in the same way as APTIVUS or ritonavir and are harmful at high levels in the blood.
При едновременното приемане на APTIVUS с други лекарства се изисква повишено внимание.
Caution is also needed by patients taking APTIVUS at the same time as other medicines.
За всички подробности вижте листовката.
See the Package Leaflet for full details.
Както и с другите лекарства против ХИВ, при пациентите, които приемат APTIVUS, може да има риск от липодистрофия (промени в разпределението на телесна мазнина), остеонекроза (смърт на костна тъкан) или синдром на имунната реактивация (симптоми на инфекция, причинени от възстановяващата се имунна система).
As with other anti-HIV medicines, patients taking APTIVUS may be at risk of lipodystrophy (changes in the distribution of body fat), osteonecrosis (death of bone tissue) or immune reactivation syndrome (symptoms of infection caused by the recovering immune system).
При пациентите, които имат чернодробни проблеми с (включително инфекция с хепатит B или C), може да има повишен риск от чернодробно увреждане при прием на APTIVUS.
Patients who have problems with their liver (including hepatitis B or C infection) may be at an elevated risk of liver damage when taking APTIVUS.
Основания за одобряване на APTIVUS?
Why has APTIVUS been approved?
Комитетът по медицински продукти за хуманна употреба (CHMP) решава, че ползите от употребата на APTIVUS е по- голяма от рисковете в комбинация с ниски дози ритонавир за лечение на инфекция с ХИВ- 1 при предварително интензивно лекувани пациенти с вирус, който е резистентен към множество протеазни инхибитори.
The Committee for Medicinal products for Human Use (CHMP) decided that APTIVUS’ s benefits are greater than its risks in combination with low dose ritonavir for the treatment of HIV-1 infection in highly pre-treated adult patients with virus resistant to multiple protease inhibitors.
Комитетът обаче стига до заключение, че това лекарство трябва да се има предвид за употреба само като „ последна линия ” на терапия, когато се предвижда, че никой друг протеазен инхибитор няма да бъде ефективен.
However, the committee concluded that the medicine should only be considered for use as ‘ last line’ therapy, when no other protease inhibitors are predicted to work.
Оценката на лекарството се основава на резултатите от две проучвания, извършени върху пациенти, които са получавали средно 12 противовирусни лекарства за лечение на ХИВ инфекция с вирус, който е резистентен към протеазни инхибитори.
The medicine’ s assessment is based on the results of two studies carried out in patients who have received an average of 12 antiviral medicines for the treatment of HIV infection, with virus that is resistant to protease inhibitors.
Комитетът препоръчва на APTIVUS да бъде дадено разрешение за употреба.
APTIVUS has been authorised under “ Exceptional Circumstances”.
2/ 3
2/ 3
Допълнителна информация за APTIVUS:
This summary was last updated in 02-2007.
EU/ 1/ 05/ 315/ 001/ 001
EU number EU/ 1/ 05/ 315/ 001/ 001
Aptivus
Invented name Aptivus
250 mg
Strength 250 mg
Капсула, мека
Pharmaceutical form Capsule, soft
Перорално приложение
Route of administration Oral use
Бутилка (HDPE)
Packaging Bottle (HDPE)
120 капсули
Package size 120 capsules
APTIVUS 250 mg меки капсули
APTIVUS 250 mg soft capsules
Помощни вещества (на капсула):
Excipients (per capsule):
100, 0 mg eтанол, 455, 0 mg макроголглицерол рицинолеат и 12, 6 mg сорбитол (съставна част в ” смес от специален сорбитол и глицерин ”).
100.0 mg Ethanol, 455.0 mg Macrogolglycerol Ricinoleate and 12.6 mg Sorbitol (constituent in « Sorbitol Special-Glycerin Blend »)
Всяка капсула е розова и върху нея е отпечатан код “ TPV 250 ”.
Each capsule is pink and is imprinted with “ TPV 250”.
APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир, е показан за комбинирано антиретровирусно лечение на HIV- 1 инфекция при интензивно лекувани преди това възрастни с вирус резистентен към множество протеазни инхибитори.
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, is indicated for combination antiretroviral treatment of HIV-1 infection in highly pre-treated adult patients with virus resistant to multiple protease inhibitors.
Това показание се основава на резултатите от две проучвания фаза ІІІ, проведени при интензивно лекувани преди това пациенти (средно 12 приложени преди това антиретровирусни средства) с вирус резистентен към протеазни инхибитори (виж подробности за базалния профил на HIV резистентност на пациентите в точка 5. 1).
This indication is based on the results of two phase III studies, performed in highly pre-treated patients (median number of 12 prior antiretroviral agents) with virus resistant to protease inhibitors (see details of resistance profile of patients’ HIV at baseline in section 5.1).
При вземане на решение за започване на едновременно лечение с APTIVUS и ниска доза ритонавир, трябва да се разгледа внимателно предшестващото лечение на конкретния пациент и типа на мутациите при различните лекарствени средства.
In deciding to initiate treatment with APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, careful consideration should be given to the treatment history of the individual patient and the patterns of mutations associated with different agents.
Употребата на APTIVUS трябва да се ръководи от генотипните и фенотипни тестове (при наличност на такива), както и от проведеното преди това лечение.
Genotypic or phenotypic testing (when available) and treatment history should guide the use of APTIVUS.
В началото на лечението трябва да се вземе под внимание комбинацията от мутации, която може да повлияе негативно на вирусологичния отговор към APTIVUS, приложен едноврменно с ниска доза ритонавир (вж. точка 5. 1).
Initiation of treatment should take into account the combinations of mutations which may negatively impact the virological response to APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir (see section 5.1).
APTIVUS трябва да бъде даван винаги с ниска доза ритонавир като фармакокинетичен стимулатор и в комбинация с други антиретровирусни лекарствени продукти.
APTIVUS must always be given with low dose ritonavir as a pharmacokinetic enhancer, and in combination with other antiretroviral medicinal products.
Следователно, преди започване на лечение с APTIVUS трябва да се има предвид кратката характеристика на продукта ритонавир (особено разделите, отнасящи се до противопоказанията, предупрежденията и нежеланите лекарствени ефекти).
The Summary of Product Characteristics of ritonavir must therefore be consulted prior to initiation of therapy with APTIVUS (especially as regards the contraindications, warnings and undesirable effects sections).
APTIVUS трябва да бъде предписван от лекари с опит в лечението на НІV- 1 инфекция.
APTIVUS should be prescribed by physicians who are experienced in the treatment of HIV-1 infection.
2 Възрастни:
2 Paediatrics:
Не се препоръчва употребата на APTIVUS при деца поради недостатъчни данни за безопасността и ефикасността.
APTIVUS is not recommended for use in children due to insufficient data on safety and efficacy.
Клиничните проучвания с APTIVUS не включват достатъчен брой лица на възраст 65 или повече години, за да бъде определено дали терапевтичният отговор при тях е по- различен от този при по- млади лица (вж. точка 5. 2).
Clinical studies of APTIVUS did not include sufficient numbers of subjects aged 65 and over to determine whether they respond differently from younger subjects (see section 5.2).
APTIVUS меки капсули, приложен заедно с ниска доза ритонавир, трябва да се приема с храна (вж. точка 5. 2).
APTIVUS soft capsules co-administered with low dose ritonavir should be taken with food (see section 5.2).
Чернодорбоно увреждане:
Tipranavir is metabolised by the hepatic system.
Типранавир се метаболизира от чернодробната система.
Liver impairment could therefore result in an increase of tipranavir exposure and a worsening of its safety profile.
Следователно, при пациенти с леко чернодробно увреждане (клас А по Child - Pugh) APTIVUS трябва да бъде използван с повишено внимание и при по- често мониториране.
Therefore, APTIVUS should be used with caution, and with increased monitoring frequency, in patients with mild hepatic impairment (Child- Pugh Class A).
APTIVUS не трябва да бъде използван при пациенти с умерено или тежко чернодробно увреждане (клас В или С по Child- Pugh) (вж. точка 4. 3, 4. 4 и 5. 2).
APTIVUS should not be used in patients with moderate or severe hepatic impairment (Child-Pugh Class B or C) (see sections 4.3, 4.4 and 5.2).
При пациенти с бъбречно увреждане не се налага корекция на дозата (вж. точка 4. 4 и 5. 2).
No dosage adjustment is required in patients with renal impairment (see sections 4.4 and 5.2).
Пациенти с умерено или тежко (Child- Pugh В или С) чернодробно нарушение.
Patients with moderate or severe (Child-Pugh B or C) hepatic impairment.
Комбинирането на рифампицин с APTIVUS, който се прилага с ниска доза ритонавир е противопоказано (вж. точка 4. 5).
Combination of rifampicin with APTIVUS with concomitant low dose ritonavir is contraindicated (see section 4.5).
Билкови продукти, съдържащи жълт кантарион (Hypericum perforatum) не трябва да бъдат използвани по време на лечение с APTIVUS, поради риск от понижение на плазмените концентрации и намаление на клиничните ефекти на типранавир (вж. точка 4. 5).
Herbal preparations containing St John’ s wort (Hypericum perforatum) must not be used while taking APTIVUS due to the risk of decreased plasma concentrations and reduced clinical effects of tipranavir (see section 4.5).
Едновременното приложение на APTIVUS и ниска доза ритонавир с активни вещества, чийто клирънс е силно зависим от CYP3A и при които повишените плазмени концентрации са свързани със сериозни и/ или животозастрашаващи инциденти, е противопоказано.
Co-administration of APTIVUS with low dose ritonavir, with active substances that are highly dependent on CYP3A for clearance and for which elevated plasma concentrations are associated with serious and/ or life-threatening events is contraindicated.
Тези активни вещества включват антиаритмични средства (амиодарон, бепридил, хинидин), антихистамини (астемизол, терфенадин), производни на ерготамина (дихидроерготамин, ергоновин, ерготамин, метилергоновин), средства повлияващи стомашно- чревния мотилитет (цизаприд), невролептици (пимозид, сертиндол), седативи/ хипнотици (перорално приложен мидазолам и триазолам.
These active substances include antiarrhythmics (amiodarone, bepridil, quinidine), antihistamines (astemizole, terfenadine), ergot derivatives (dihydroergotamine, ergonovine, ergotamine, methylergonovine), gastrointestinal motility agents (cisapride), neuroleptics (pimozide, sertindole), sedatives/ hypnotics (orally administered midazolam and triazolam.
За предупреждения относно парентерално приложен мидазолам вж. точка 4. 5) и инхибитори на HMG- CoA редуктаза (симвастатин и ловастатин).
For caution on parenterally administered midazolam see section 4.5) and HMG-CoA reductase inhibitors (simvastatin and lovastatin).
4. 5).
In addition, co-administration of APTIVUS with low dose ritonavir, with medicinal products that are highly dependent on CYP2D6 for clearance, such as the antiarrhythmics flecainide, propafenone and metoprolol given in heart failure, is contraindicated (see section 4.5).
3 APTIVUS трябва да бъде прилаган с ниска доза ритонавир за осигуряване на терапевтичния му ефект (вж. т.
APTIVUS must be administered with low dose ritonavir to ensure its therapeutic effect (see section 4.2).
Ритонавир не трябва да бъде използван в дози по- ниски от 200 mg два пъти дневно, тъй като те могат да нарушат профила на ефикасност на комбинацията.
Doses of ritonavir lower than 200 mg twice daily should not be used as they might alter the efficacy profile of the combination.
APTIVUS не води до излекуване на инфекцията с НІV- 1 или на СПИН.
3 APTIVUS is not a cure for HIV-1 infection or AIDS.
Пациенти, получаващи APTIVUS или всяко друго антиретровирусно лечение могат да продължат да развиват опортюнистични инфекции и други усложнения на инфекцията с НІV- 1.
Patients receiving APTIVUS or any other antiretroviral therapy may continue to develop opportunistic infections and other complications of HIV-1 infection.
Пациентите трябва да бъдат информирани, че за настоящото антиретровирусно лечение не е доказано да предотвратява риска от предаване на НІV на други лица по кръвен път или при полов контакт.
Patients should be advised that current antiretroviral therapy has not been proven to prevent the risk of transmission of HIV to others through blood or sexual contact.
Трябва да бъде продължено прилагането на подходящи предпазни мерки.
Appropriate precautions should continue to be employed.
Като цяло, предвид по- голямата честота на понижена чернодробна, бъбречна или сърдечна функция и на придружаващи заболявания или друга терапия, при прилагане и мониториране на APTIVUS при по- възрастни пациенти е необходимо повишено внимание.
In general, caution should be exercised in the administration and monitoring of APTIVUS in elderly patients reflecting the greater frequency of decreased hepatic, renal, or cardiac function, and of concomitant disease or other therapy.
Чернодробна недостатъчност:
Liver Disease:
APTIVUS е противопоказан при пациенти с умерена или тежка (Child- Pugh клас В или С) чернодробна недостатъчност.
APTIVUS is contraindicated in patients with moderate or severe (Child-Pugh Class B or C) hepatic insufficiency.
Понастоящем има ограничени данни за употребата на APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир, при пациенти с придружаваща инфекция с хепатит В или С.
Limited data are currently available for the use of APTIVUS, co- administered with low dose ritonavir, in patients co-infected with hepatitis B or C.
Пациенти с хроничен хепатит В или С, лекувани с комбинирано антиретровирусно лечение са с повишен риск от тежки и потенциално фатални чернодробни нежелани лекарствени реакции.
Patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at an increased risk for severe and potentially fatal hepatic adverse events.
APTIVUS трябва да бъде прилаган в тази популация, само ако потенциалната полза надхвърля потенциалния риск и при по- строго клинично и лабораторно мониториране.
APTIVUS should be used in this patient population only if the potential benefit outweighs the potential risk, and with increased clinical and laboratory monitoring.
Пациенти с леко чернодробно увреждане (Child- Pugh клас А) трябва да бъдат внимателно мониторирани.
Patients with mild hepatic impairment (Child-Pugh Class A) should be closely monitored.
При пациенти с предшестващо чернодробно заболяване трябва да се прекъсне употребата на APTIVUS/ ритонавир веднага след поява на признаци на влошаване на чернодробната функция,.
APTIVUS/ ritonavir should be discontinued once signs of worsening liver function occur in patients with pre-existing liver disease.
APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир, е свързан със съобщения за клиничен хепатит и чернодробна декомпенсация, включително и известен брой фатални случаи.
APTIVUS co-administered with low dose ritonavir, has been associated with reports of clinical hepatitis and hepatic decompensation, including some fatalities.
Необходимо е повишено внимание, когато APTIVUS се прилага при пациенти с отклонения в чернодробните ензими или анамнеза за прекаран хепатит.
Caution should be exercised when administering APTIVUS, to patients with liver enzyme abnormalities or history of hepatitis.
При тези пациенти трябва да се има предвид по- често проследяване на ASAT/ ALAT.
Increased ALAT/ ASAT monitoring should be considered in these patients.
Лечение с APTIVUS не трябва да се започва при предварителни стойности на ASAT или ALAT над 5 пъти по- високи от горната граница на нормата (Upper Limit Normal, ULN), докато базалните стойности на ASAT/ ALAT се стабилизират на ниво по- ниско от 5Х UNL, освен ако потенциалната полза оправдава потенциалния риск.
APTIVUS therapy should not be initiated in patients with pre-treatment ASAT or ALAT greater than 5 times the Upper Limit Normal (ULN) until baseline ASAT/ ALAT is stabilised at less than 5X ULN, unless the potential benefit justifies the potential risk.
Лечението с APTIVUS трябва да бъде прекратено при пациенти, имащи стойности на ASAT/ ALAT над 10Х ULN или развиващи признаци или симптоми на клиничен хепатит по
APTIVUS therapy should be discontinued in patients experiencing ASAT or ALAT elevations greater than 10X ULN, or developing signs or symptoms of clinical hepatitis during therapy.
Ако се установи друга причина (например остър вирусен хепатит А, В или С, жлъчна болест, други лекарствени продукти), тогава може да се обсъди подновяване на лечението с APTIVUS, когато стойностите на ASAT/ ALAT се възстановят до изходните нива на пациента.
If another cause is identified (eg acute hepatitis A, B or C virus, gallbladder disease, other medicinal products), then rechallenge with APTIVUS may be considered when ASAT/ ALAT have returned to the patient ’ s baseline levels.
Чернодробно мониториране:
Liver monitoring:
Проверка на чернодробните проби трябва да бъде направена преди започване на лечението, след две, четири и след това на всеки четири седмици до 24- та седмица, а след това на всеки осем до дванадесет седмици.
Monitoring of hepatic tests should be done prior to initiation of therapy, after two, four and then every four weeks until 24 weeks, and then every eight to twelve weeks thereafter.
По- често мониториране (например преди започване на лечението, на две седмици по време на първите три месеца на лечение, след това ежемесечно до 48- та седмица и после на всеки осем до дванадесет седмици) се налага, когато APTIVUS и ниска доза ритонавир се прилагат при пациенти с повишени нива на ASAT и ALAT, леко чернодробно увреждане, хроничен хепатит В или С или друго тежко чернодробно заболяване.
Increased monitoring (i. e. prior to initiation of therapy, every two weeks during the first three months of treatment, then monthly until 48 weeks, and then every eight to twelve weeks thereafter) is warranted when APTIVUS and low dose ritonavir are administered to patients with elevated ASAT and ALAT levels, mild hepatic impairment, chronic hepatitis-B or – C or other underlying liver disease.
Нелекувани преди това пациенти:
Treatment-naïve patients:
В проучване, проведено при пациенти, на които досега не е прилагано антретровирусно лечение, APTIVUS/ ритонавир в дози 500/ 200 mg, два пъти дневно, в сравнение с лопинавир/ ритонавир се свързва с по- голяма честота на възникване на значимо (степен 3 и 4) повишение на трансаминазите, без каквото и да е предимство по отношение на ефикасността (тенеднция към по- ниска ефикасност).
In a study performed in antiretroviral naïve patients, APTIVUS/ ritonavir 500/ 200 mg twice daily, as compared to lopinavir/ ritonavir, was associated with an excess in the occurrence of significant (grade 3 and 4) transaminase elevations without any advantage in terms of efficacy (trend towards a lower efficacy).
То тази причина, това проучване е преждевременно прекратено след 60 седмици.
Therefore, this study was prematurely stopped after 60 weeks.
Бъбречно увреждане:
4 Renal impairment:
Хемофилия:
Haemophilia:
Следователно, пациентите с хемофилия трябва да бъдат предупреждавани за възможно нарастване на кръвоизливите.
Haemaophiliac patients should therefore be made aware of the possibility of increased bleeding.
Сред участниците в RESIST, получаващи APTIVUS/ ритонавир е наблюдавана тенденция към повишен риск от кървене.
RESIST participants receiving APTIVUS/ ritonavir tended to have an increased risk of bleeding; at 24 weeks the relative risk was 1.98 (95% CI=1.03, 3.80).
След 24 седмици, относителния риск е 1, 98 (95% СІ=1, 03; 3, 80).
At 48-weeks the relative risk decreased to 1.27 (95% CI=0.76, 2.12).
След 48 седмици, относителния риск е намален до 1, 27 (95% СІ=0, 76; 2, 12). Няма данни относно механизма на хеморагичните инциденти, като не е наблюдавана разлика в коагулационните параметри между терапевтичните групи.
There was no pattern for the bleeding events and no difference between treatment groups in coagulation parameters.
Значимостта на тази находка продължава да се изучава.
The significance of this finding is being further studied.
Съобщава се за фатална и нефатална интракраниална хеморагия при пациенти, приемащи APTIVUS, повечето от които имат други медицински заболявания или приемат едновременно лекарствени продукти, които могат да причинят или да допринесат за възникването на тези събития.
Fatal and non-fatal intracranial haemorrhage (ICH) have been reported in patients receiving APTIVUS, many of whom had other medical conditions or were receiving concomitant medicinal products that may have caused or contributed to these events.
Въпреки това, в някои случаи, ролята на APTIVUS не може да се изключи.
However, in some cases the role of APTIVUS cannot be excluded.
По тази причина, за сега не се налага редовно измерване на коагулационните параметри при лечението на пациенти с APTIVUS.
Therefore, routine measurement of coagulation parameters is not currently indicated in the management of patients on APTIVUS.
Наблюдаван е предшестващ повишен риск от възникване на интракраниална хеморагия при пациенти с напреднало HIV заболяване/ СПИН, както този при лекуваните в клиничните проучвания с APTIVUS.
An increased risk of ICH has previously been observed in patients with advanced HIV disease/ AIDS such as those treated in the APTIVUS clinical trials.
В in vitro проучвания е установено, че типранавир инхибира агрегацията на човешките тромбоцити при нива, съпоставими с експозициите, наблюдавани при пациенти, приемащи APTIVUS/ ритонавир.
In in vitro experiments, tipranavir was observed to inhibit human platelet aggregation at levels consistent with exposures observed in patients receiving APTIVUS/ ritonavir.
5 Едновременното прилагане с витамин Е при плъхове засилва ефектите на кървене на типранавир (вж. точка 5. 3 Предклинични данни за безопасност).
In rats, co-administration with vitamin E increased the bleeding effects of tipranavir (see section 5.3 Preclinical safety data).