natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In vitro емтрицитабин не води до инхибиране на метаболизма, осъществен от някоя от следните човешки изоформи на CYP450:
In vitro, emtricitabine did not inhibit metabolism mediated by any of the following human CYP450 isoforms:
1A2, 2A6, 2B6, 2C9, 2C19, 2D6 и 3A4.
1A2, 2A6, 2B6, 2C9, 2C19, 2D6 and 3A4.
6 До момента няма клиничен опит от едновременното приложение с цитидинови аналози.
There is no clinical experience as yet on the co-administration of cytidine analogues.
Следователно към настоящия момент не може да се препоръча прилагането на емтрицитабин в комбинация с ламивудин или залцитабин за лечението на инфекция с HIV.
Consequently, the use of emtricitabine in combination with lamivudine or zalcitabine for the treatment of HIV infection cannot be recommended at this time.
Не е установена безопасността на емтрицитабин по отношение на бременността при хора.
The safety of emtricitabine in human pregnancy has not been established.
Проучванията при животни не показват пряко или непряко вредно въздействие на емтрицитабин върху бременността, феталното развитие, раждането или постнаталното развитие (вж. точка 5. 3).
Animal studies do not indicate direct or indirect harmful effects of emtricitabine with respect to pregnancy, foetal development, parturition or postnatal development (see section 5.3).
Емтрицитабин трябва да се използва при бременност само при необходимост.
Emtricitabine should be used during pregnancy only if necessary.
Отчитайки, че потенциалните рискове за развиващия се човешки фетус не са известни, жени с детероден потенциал, приемащи емтрицитабин, трябва да използват ефективна контрацепция.
Given that the potential risks to developing human foetuses are unknown, the use of emtricitabine in women of childbearing potential must be accompanied by the use of effective contraception.
Не е известно дали емтрицитабин се екскретира с човешката кърма.
It is not known if emtricitabine is excreted in human milk.
Препоръчва се инфектирани с HIV жени да не кърмят децата си при никакви обстоятелства, за да се избегне предаването на HIV.
It is recommended that HIV infected women do not breast-feed their infants under any circumstances in order to avoid transmission of HIV.
Оценката на нежеланите реакции е базирана на данните от три проучвания при възрастни (n=1 479) и три педиатрични проучвания (n=169).
Assessment of adverse reactions is based on data from three studies in adults (n=1,479) and three paediatric studies (n=169).
В проучванията при възрастни 1 039 пациенти без предварително лечение и 440 с предварително лечение са приемали емтрицитабин (n=814) или сравнителен лекарствен продукт (n=665) в продължение на 48 седмици в комбинация с други антиретровирусни лекарствени продукти.
In the adult studies, 1,039 treatment-naïve and 440 treatment-experienced patients received emtricitabine (n=814) or comparator medicinal product (n=665) for 48 weeks in combination with other antiretroviral medicinal products.
В три педиатрични проучвания пациенти без предварително лечение (n=123) и такива с предварително лечение (n=46) на възраст от 4 месеца до 18 години са лекувани с емтрицитабин в комбинация с други антиретровирусни средства.
In three paediatric studies, treatment-naïve (n=123) and treatment-experienced (n=46) paediatric patients aged 4 months to 18 years were treated with emtricitabine in combination with other antiretroviral agents.
По- долу са изброени нежеланите реакции при възрастни, за които се приема, че (е поне възможно да) са свързани с прилаганото лечение, подредени по Системо- органни класове и абсолютна честота.
6 The adverse reactions with suspected (at least possible) relationship to treatment in adults are listed below by body system organ class and absolute frequency.
Честотите им се определят като много чести (≥ 1/ 10), чести (≥ 1/ 100 до < 1/ 10) или нечести (≥ 1/ 1 000 до < 1/ 100).
Frequencies are defined as very common (≥ 1/ 10), common (≥ 1/ 100, < 1/ 10) or uncommon (≥ 1/ 1,000, < 1/ 100).
Чести: неутропения Нечести: анемия
Common: neutropenia Uncommon: anaemia
Чести: хипертриглицеридемия, хипергликемия
Common: hypertriglyceridaemia, hyperglycaemia
Има съобщения за развитие на лактатна ацидоза, обикновено свързана с чернодробна стеатоза, при прилагане на нуклеозидни аналози (вж. точка 4. 4).
Lactic acidosis, usually associated with hepatic steatosis, has been reported with the use of nucleoside analogues (see section 4.4).
7 Психични нарушения:
Psychiatric disorders:
Чести: безсъние, необичайни сънища
Common: insomnia, abnormal dreams
Много чести: главоболие Чести: замаяност
Very common: headache Common: dizziness
Много чести: диария, гадене Чести: повръщане, абдоминална болка, повишено ниво на амилазата, вкл. повишено ниво на панкреатичната амилаза, повишаване нивото на серумната липаза, диспепсия
Very common: diarrhoea, nausea Common: vomiting, abdominal pain, elevated amylase including elevated pancreatic amylase, elevated serum lipase, dyspepsia
Чести: хипербилирубинемия, повишено серумно ниво на аспартат- аминотрансферазата (AST) и/ или повишено серумно ниво на аланин- аминотрансферазата (ALT)
Common: hyperbilirubinaemia, elevated serum aspartate aminotransferase (AST) and/ or elevated serum alanine aminotransferase (ALT)
Чести: алергични реакции, уртикария, везикулобулозен обрив, пустулозен обрив, макулопапулозен обрив, сърбеж, обрив и промяна на кожната пигментация (хиперпигментация)
Common: allergic reaction, urticaria, vesiculobullous rash, pustular rash, maculopapular rash, pruritus, rash, and skin discolouration (hyper-pigmentation)
Много чести: повишаване нивото на креатин- киназата
Very common: elevated creatine kinase
Чести: астения, болка
Common: asthenia, pain
В допълнение към тези нежелани реакции при възрастни, при педиатрични пациенти анемиите са били чести, а промените на кожната пигментация (хиперпигментация) са били много чести.
In addition to the adverse reactions reported in adults, anaemia was common and skin discolouration (hyper-pigmentation) was very common in paediatric patients.
Профилът на нежеланите реакции при пациенти, коинфектирани с HBV, е сходен с този, наблюдаван при пациенти, инфектирани с HIV без коинфекция с HBV.
The adverse reaction profile in patients co-infected with HBV is similar to that observed in patients infected with HIV without co-infection with HBV.
Въпреки това, както би трябвало да се очаква в тази група пациенти, по- често е наблюдавано повишаване на нивата на AST и ALT в сравнение с общата група пациенти, инфектирани с HIV.
However, as would be expected in this patient population, elevations in AST and ALT occurred more frequently than in the general HIV infected population.
Комбинираната антиретровирусна терапия е била свързана с метаболитни нарушения като хипертриглицеридемия, хиперхолестеролемия, инсулинова резистентност, хипергликемия и хиперлактатемия (вж. точка 4. 4).
Combination antiretroviral therapy has been associated with metabolic abnormalities such as hypertriglyceridaemia, hypercholesterolaemia, insulin resistance, hyperglycaemia and hyperlactataemia (see section 4.4).
Комбинираната антиретровирусна терапия е била свързана с преразпределение на телесната мастна тъкан (липодистрофия) при пациенти с HIV, включително загуба на периферна и лицева подкожна мастна тъкан, повишаване на интраабдоминалната и висцералната мастна тъкан, хипертрофия на гърдите и натрупване на дорзоцервикална мастна тъкан (“ бизонска гърбица ”) (вж. точка 4. 4).
Combination antiretroviral therapy has been associated with redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients including the loss of peripheral and facial subcutaneous fat, increased intra-abdominal
При инфектирани с HIV пациенти с тежка имунна недостатъчност при започване на комбинирана антиретровирусна терапия (КАРТ) може да се развие възпалителна реакция от асимптоматични или резидуални опортюнистични инфекции (вж. точка 4. 4).
In HIV infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise (see section 4.4).
Прилагането на дози до 1 200 mg емтрицитабин е било свързано с изброените по- горе нежелани реакции (вж. точка 4. 8).
Administration of up to 1,200 mg emtricitabine has been associated with the adverse reactions listed above (see section 4.8).
До 30% от дозата емтрицитабин може да се отстрани чрез хемодиализа.
Up to 30% of the emtricitabine dose can be removed by haemodialysis.
Нуклеозидни и нуклеотидни инхибитори на обратната транскриптаза, ATC код:
Nucleoside and nucleotide reverse transcriptase inhibitors, ATC code:
J05AF09.
J05AF09.
Емтрицитабин представлява синтетичен нуклеозиден аналог на цитидина с действие, специфично за човешкия вирус на имунната недостатъчност (HIV- 1 и HIV- 2) и вируса на хепатит B (HBV).
Emtricitabine is a synthetic nucleoside analogue of cytidine with activity that is specific to human immunodeficiency virus (HIV-1 and HIV-2) and hepatitis B virus (HBV).
Емтрицитабин се фосфорилира от клетъчните ензими до емтрицитабин 5 '- трифосфат, който конкурентно инхибира обратната транскриптаза на HIV- 1, водейки до прекъсване на ДНК веригата.
Emtricitabine is phosphorylated by cellular enzymes to form emtricitabine 5'-triphosphate, which competitively inhibits HIV-1 reverse transcriptase, resulting in DNA chain termination.
In vitro емтрицитабин не проявява цитотоксичност върху мононуклеарните клетки в периферната кръв, изолирани лимфоцитни и моноцитно- макрофагеални клетъчни линии или прекурсорни клетки от костния мозък.
Emtricitabine did not exhibit cytotoxicity to peripheral blood mononuclear cells (PBMCs), established lymphocyte and monocyte-macrophage cell lines or bone marrow progenitor cells in vitro.
Стойността на 50% инхибиторна концентрация (IC50) за емтрицитабин срещу лабораторни и клинични изолати на HIV- 1 е била в интервала 0, 0013 до 0, 5 µmol/ l.
The 50% inhibitory concentration (IC50) value for emtricitabine against laboratory and clinical isolates of HIV-1 was in the range of 0.0013 to 0.5 µmol/ l.
В комбинирани проучвания на емтрицитабин с протеазни инхибитори, нуклеозидни, нуклеотидни и не- нуклеозидни аналози инхибитори на обратната транскриптаза на HIV, са наблюдавани допълнителни синергични ефекти.
In combination studies of emtricitabine with protease inhibitors, nucleoside, nucleotide and non-nucleoside analogue inhibitors of HIV reverse transcriptase, additive to synergistic effects were observed.
При тестове за активност срещу лабораторни щамове на HBV, стойността на 50% инхибиторна концентрация (IC50) за емтрицитабин е била в интервала 0, 01 до 0, 04 µmol/ l.
When tested for activity against laboratory strains of HBV, the 50% inhibitory concentration (IC50) value for emtricitabine was in the range of 0.01 to 0.04 µmol/ l.
Резистентност на HIV- 1 към емтрицитабин се развива като резултат от промени в кодон 184, където метионин се заменя с валин (бил е наблюдаван и преходен изолевцин) в обратната транскриптаза на HIV.
HIV-1 resistance to emtricitabine develops as the result of changes at codon 184 causing the methionine to be changed to a valine (an isoleucine intermediate has also been observed) of the HIV reverse transcriptase.
Тази мутация на HIV- 1 се наблюдава in vitro и при пациенти, инфектирани с HIV- 1.
This HIV-1 mutation was observed in vitro and in HIV-1 infected patients.
Резистентните към емтрицитабин вируси са имали кръстосана резистентност към ламивудин, но са запазили чувствителност към други нуклеозидни инхибитори на обратната транскриптаза (НИОТ) (зидовудин, ставудин, тенофовир, абакавир, диданозин и залцитабин), всички не- нуклеозидни инхибитори на обратната транскриптаза (ННИОТ) и всички протеазни инхибитори (ПИ).
Emtricitabine-resistant viruses were cross-resistant to lamivudine, but retained sensitivity to other nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NRTIs) (zidovudine, stavudine, tenofovir, abacavir,
Резистентните на зидовудин, залцитабин, диданозин и ННИОТ вируси са запазили тяхната чувствителност към емтрицитабин (IC50=0, 002 µmol/ l до 0, 08 µmol/ l).
Viruses resistant to zidovudine, zalcitabine, didanosine and NNRTIs retained their sensitivity to emtricitabine (IC50=0.002 µmol/ l to 0.08 µmol/ l).
9 Клиничен опит:
Clinical experience:
Установено е, че емтрицитабин в комбинация с други антиретровирусни средства, вкл. нуклеозидни аналози, не- нуклеозидни аналози и протеазни инхибитори, е ефективен за лечението на инфекция с HIV при пациенти без предварително лечение и при такива с предварително лечение със стабилен вирусологичен контрол.
Emtricitabine in combination with other antiretroviral agents, including nucleoside analogues, non-nucleoside analogues and protease inhibitors, has been shown to be effective in the treatment of HIV infection in treatment-naïve patients and treatment-experienced patients with stable virological control.
Няма клиничен опит за приложението на емтрицитабин при кърмачета на по- малко от 4- месечна възраст.
There is no clinical experience of the use of emtricitabine in infants less than 4 months of age.
Фенотипният анализ не е показал значителни промени в чувствителността към емтрицитабин с изключение на случаите на развила се мутация M184V/ I.
Phenotypic analysis showed no significant changes in emtricitabine susceptibility unless the M184V/ I mutation had developed.
При възрастни с предварително лечение със стабилен вирусологичен контрол емтрицитабин в комбинация с НИОТ (ставудин или зидовудин) и протеазен инхибитор (ПИ) или ННИОТ в продължение на 48 седмици не е довел до по- лоши резултати от ламивудин (77% емтрицитабин, 82% ламивудин) по отношение на процента пациенти, отговорили на лечението (< 400 копия/ ml).
In virologically stable treatment-experienced adults, emtricitabine, in combination with an NRTI (either stavudine or zidovudine) and a protease inhibitor (PI) or an NNRTI was shown to be non-inferior to lamivudine with respect to the proportion of responders (< 400 copies/ ml) through 48 weeks (77% emtricitabine, 82% lamivudine).
Допълнително, във второ проучване възрастни с предходна високо активна антиретровирусна терапия (HAART – highly active antiretroviral therapy), базирана на стабилни ПИ са били рандомизирани в две групи – на терапевтична схема, включваща емтрицитабин веднъж дневно или да продължат терапевтичната схема с ПИ- HAART.
Additionally, in a second study, treatment-experienced adults on a stable PI based highly active antiretroviral therapy (HAART) regimen were randomised to a once daily regimen containing emtricitabine or to continue with their PI-HAART regimen.
48 седмична терапевтична схема с емтрицитабин е показала еквивалентност по отношение на пациентите с < 400 копия/ ml HIV РНК (94% емтрицитабин срещу 92%) и по- голямо отношение на пациенти с < 50 копия/ ml HIV РНК (95% емтрицитабин срещу 87%) в сравнение с групата пациенти, продължили терапевтичната схема с ПИ- HAART.
At 48 weeks of treatment the emtricitabine-containing regimen demonstrated an equivalent proportion of patients with HIV RNA < 400 copies/ ml (94% emtricitabine versus 92%) and a greater proportion of patients with HIV RNA < 50 copies/ ml (95% emtricitabine versus 87%) compared with the patients continuing with their PI-HAART regimen.
При кърмачета и деца над 4- месечна възраст при голямата част от пациентите е постигната или задържана пълна супресия на HIV- 1 РНК в плазмата в продължение на 48 седмици (при 89% достигнати ≤ 400 копия/ ml и при 77% достигнати ≤ 50 копия/ ml).
In infants and children older than 4 months, the majority of patients achieved or maintained complete suppression of plasma HIV-1 RNA through 48 weeks (89% achieved ≤ 400 copies/ ml and 77% achieved ≤ 50 copies/ ml).
При 20 инфектирани с HIV пациента, получавали 200 mg емтрицитабин дневно под формата на твърди капсули, стационарната плазмена пикова концентрация на емтрицитабин (Cmax), минималната концентрация (Cmin) и площта под кривата на плазмената концентрация спрямо времето при 24- часов дозов интервал (AUC) са били съответно 1, 8±0, 7 µg/ ml, 0, 09±0, 07 µg/ ml и 10, 0±3, 1 µg· h/ ml.
In 20 HIV infected subjects receiving 200 mg emtricitabine daily as hard capsules, steady-state plasma emtricitabine peak concentrations (Cmax), trough concentrations (Cmin) and area under the plasma concentration time curve over a 24-hour dosing interval (AUC) were 1.8±0.7 µg/ ml, 0.09±0.07 µg/ ml and 10.0±3.1 µg·h/ ml, respectively.
Плазмените концентрации по време на стационарното състояние са достигнали нива приблизително 4 пъти над in vitro определените IC90 стойности за анти- HIV активност.
Steady-state trough plasma concentrations reached levels approximately 4-fold above the in vitro IC90 values for anti-HIV activity.
Установено е, че абсолютната бионаличност на емтрицитабин от Emtriva 200 mg твърди капсули е 93%, а абсолютната бионаличност от Emtriva 10 mg/ ml перорален разтвор е 75%.
The absolute bioavailability of emtricitabine from Emtriva 200 mg hard capsules was estimated to be 93% and the absolute bioavailability from Emtriva 10 mg/ ml oral solution was estimated to be 75%.
При пилотно проучване при деца и проучване за определяне на биоеквивалентността при възрастни Emtriva 10 mg/ ml перорален разтвор е показал около 80% от бионаличността на Emtriva 200 mg твърди капсули.
In a pilot study in children and a definitive bioequivalence study in adults, the Emtriva 10 mg/ ml oral solution was shown to have approximately 80% of the bioavailability of the Emtriva 200 mg hard capsules.
Ето защо, деца, тежащи поне 33 kg, може да приемат или по една твърда капсула от 200 mg дневно или перорален разтвор до максимална еднократна доза от 240 mg (24 ml).
Therefore, children who weigh at least 33 kg may take either one 200 mg hard capsule daily or the oral solution up to a maximum dose of 240 mg (24 ml), once daily.
Ето защо, Emtriva 200 mg твърди капсули и Emtriva 10 mg/ ml перорален разтвор може да се прилагат с или без храна.
Administration of Emtriva 200 mg hard capsules with a high-fat meal or administration of Emtriva 10 mg/ ml oral solution with a low-fat or high-fat meal did not affect systemic exposure (AUC0-∞) of emtricitabine; therefore Emtriva 200 mg hard capsules and Emtriva 10 mg/ ml oral solution may be administered with or without food.
Разпределение:
9 Distribution:
In vitro свързването на емтрицитабин с човешки плазмени протеини е било < 4% и е било независимо от концентрацията в интервала 0, 02- 200 µg/ ml.
In vitro binding of emtricitabine to human plasma proteins was < 4% and independent of concentration over the range of 0.02-200 µg/ ml.
Средното отношение на плазмената към кръвната концентрация е приблизително 1, 0, а средното отношение на семенната към плазмената концентрация е приблизително 4, 0.
The mean plasma to blood concentration ratio was approximately 1.0 and the mean semen to plasma concentration ratio was approximately 4.0.
Обемът на разпределение след интравенозно приложение на емтрицитабин е бил 1, 4±0, 3 l/ kg, което показва, че емтрицитабин се разпределя в целия организъм, както в интрацелуларната, така и в екстрацелуларната течност.
The apparent volume of distribution after intravenous administration of emtricitabine was 1.4±0.3 l/ kg, indicating that emtricitabine is widely distributed throughout the body to both intracellular and extracellular fluid spaces.
Биотрансформция:
Biotransformation:
Биотрансформацията на емтрицитабин включва оксидация на тиоловата група до 3 '- сулфоксидни диастеромери (приблизително 9% от дозата) и конюгиране с глюкуронова киселина до 2' - O- глюкуронид (приблизително 4% от дозата).
The biotransformation of emtricitabine includes oxidation of the thiol moiety to form the 3'-sulphoxide diastereomers (approximately 9% of dose) and conjugation with glucuronic acid to form 2'-O-glucuronide (approximately 4% of dose).
Емтрицитабин не инхибира in vitro лекарствения метаболизъм, осъществен от следните изоензими на човешкия CYP450:
Emtricitabine did not inhibit in vitro drug metabolism mediated by the following human CYP450 isoenzymes:
Също така емтрицитабин не инхибира уридин- 5 '- дифосфоглюкуронил трансферазата – ензимът, отговорен за глюкуронирането.
Also, emtricitabine did not inhibit uridine-5'-diphosphoglucuronyl transferase, the enzyme responsible for glucuronidation.
Системният клирънс на емтрицитабин е средно 307 ml/ min (4, 03 ml/ min/ kg).
The systemic clearance of emtricitabine averaged 307 ml/ min (4.03 ml/ min/ kg).
Линейност/ не- линейност:
Linearity/ non-linearity:
Фармакокинетиката на емтрицитабин е пропорционална на доза в дозовия интервал 25- 200 mg след еднократно или многократно приложение.
The pharmacokinetics of emtricitabine are proportional to dose over the dose range of 25-200 mg following single or repeated administration.
Интрацелуларна фармакокинетика:
Intracellular pharmacokinetics:
В клинично проучване е бил установен интрацелуларен полуживот от 39 часа на емтрицитабин трифосфат в мононуклеарни клетки от периферната кръв.
In a clinical study, the intracellular half-life of emtricitabine-triphosphate in peripheral blood mononuclear cells was 39 hours.
Интрацелуларните нива на трифосфатите са се повишавали с дозата, но са достигнали плато при доза 200 mg или по- висока.
Intracellular triphosphate levels increased with dose, but reached a plateau at doses of 200 mg or greater.
Възрастни с бъбречна недостатъчност:
Adults with renal insufficiency:
Пациентите са били групирани според изходния креатининов клирънс (> 80 ml/ min – нормална функция; 50- 80 ml/ min – леко увреждане; 30- 49 ml/ min – умерено увреждане; < 30 ml/ min – тежко увреждане; < 15 ml/ min - практически без бъбречна функция, изискващи хемодиализа).
Subjects were grouped according to baseline creatinine clearance (> 80 ml/ min as normal function; 50-80 ml/ min as mild impairment; 30-49 ml/ min as moderate impairment; < 30 ml/ min as severe impairment; < 15 ml/ min as functionally anephric requiring haemodialysis).
Системната експозиция на емтрицитабин (средно ± стандартно отклонение) се е повишило от 11, 8±2, 9 µg· h/ ml при пациенти с нормална бъбречна функция до 19, 9±1, 1, 25, 0±5, 7 и 34, 0±2, 1 µg· h/ ml съответно при пациенти с леко, умерено и тежко увреждане на бъбречната функция.
The systemic emtricitabine exposure (mean ± standard deviation) increased from 11.8±2.9 µg·h/ ml in subjects with normal renal function to 19.9±1.1, 25.0±5.7 and 34.0±2.1 µg·h/ ml, in patients with mild, moderate and severe renal impairment, respectively.
При пациенти с КСБН на хемодиализа приблизително 30% от дозата емтрицитабин се открива в диализата след 3- часов диализен период, започнат в рамките на 1, 5 часа от приема на дозата емтрицитабин (при кръвоток 400 ml/ min и дебит на диализата приблизително 600 ml/ min).
In patients with ESRD on haemodialysis, approximately 30% of the emtricitabine dose was recovered in dialysate over a 3 hour dialysis period which had been started within 1.5 hours of emtricitabine dosing (blood flow rate of 400 ml/ min and dialysate flow rate of approximately 600 ml/ min).
11 Чернодробна недосmатъчност:
Hepatic insufficiency:
Най- общо фармакокинетиката на емтрицитабин при пациенти, инфектирани с HBV е сходна с тази при здрави и при инфектирани с HIV.
In general, emtricitabine pharmacokinetics in HBV infected subjects were similar to those in healthy subjects and in HIV infected subjects.
Пол, възраст, етническа принадлежност:
Age, gender and ethnicity:
Най- общо фармакокинетиката на емтрицитабин при кърмачета, деца и юноши (възраст от 4 месеца до 18 години) е сходна с тази при възрастни.
In general, the pharmacokinetics of emtricitabine in infants, children and adolescents (aged 4 months up to 18 years) are similar to those seen in adults.
Средната AUC при 77 кърмачета, деца и юноши, получаващи по 6 mg/ kg емтрицитабин веднъж дневно като перорален разтвор или под формата на твърди капсули от 200 mg веднъж дневно е била сходна със средната AUC от 10, 0 µg· h/ ml при 20 възрастни, получаващи твърди капсули от 200 mg веднъж дневно.
10 The mean AUC in 77 infants, children and adolescents receiving 6 mg/ kg emtricitabine once daily as oral solution or 200 mg emtricitabine as hard capsules once daily was similar to the mean AUC of 10.0 µg·h/ ml in 20 adults receiving 200 mg hard capsules once daily.