natgillin/translations-raw huggingface dataset:
При всички други изследвания, извършени с INTELENCE при пациенти, инфектирани с HIV- 1, следните мутации се появяват най- често:
In all the other trials conducted with INTELENCE in HIV-1 infected patients, the following mutations emerged most commonly:
L100I, E138G, V179F, V179I, Y181C и H221Y.
L100I, E138G, V179F, V179I, Y181C and H221Y.
Кръстосана резистентност След вирусологичен неуспех в режим, съдържащ етравирин, не се препоръчва лечение на пациенти с ефавиренц и/ или невирапин.
Cross-resistance Following virologic failure of an etravirine-containing regimen it is not recommended to treat patients with efavirenz and/ or nevirapine.
Клинично изпитание Пациенти, преминали лечение Основни проучвания Доказателствата за ефикасност на INTELENCE се базират на 24- седмични данни от 2 текущи проучвания DUET- 1 и DUET- 2 във Фаза ІІІ.
Clinical experience Treatment-experienced patients Pivotal studies The evidence of efficacy of INTELENCE is based on 24-week data from 2 ongoing Phase III trials DUET-1 and DUET-2.
Тези проучвания са идентични като дизайн и при всяко проучване е наблюдаван сходен ефект за INTELENCE.
These trials were identical in design and similar efficacy for INTELENCE was seen in each trial.
Резултатите по- долу са от сборни данни от две проучвания.
The results below are pooled data from the two trials.
Характеристики на проучванията
Trial characteristics
- Дизайн: рандомизирани (1: 1), двойно- слепи, плацебо контролирани.
- Design: randomized (1:1), double-blinded, placebo-controlled.
- Лечение:
- Treatment:
INTELENCE в сравнение с плацебо, в допълнение към поддържащ режим,
INTELENCE vs. placebo, in addition to a background regimen including
включващ дарунавир/ ритонавир (DRV/ rtv), избрано от изследователя N( t) RTIs и енфувиртид (ENF) по избор.
darunavir/ ritonavir (DRV/ rtv), investigator-selected N(t)RTIs and optional enfuvirtide (ENF).
- Основни критерии на включване:
- Main inclusion criteria:
HIV- 1 плазмен вирусен товар > 5 000 HIV- 1 РНК копия/ ml при скрининг 1 или повече NNRTI- резистентносвързани мутации (RAMs) при скрининг или от първичен генотипен анализ (т. е. архивирана резистентност)
HIV-1 plasma viral load > 5000 HIV-1 RNA copies/ml at screening 1 or more NNRTI resistance-associated mutations (RAMs) at screening or from prior genotypic analysis (i.e., archived resistance)
3 или повече първични PI мутации при скрининг на стабилен антиретровирусен режим за най- малко 8 седмици.
3 or more primary PI mutations at screening on a stable antiretroviral regimen for at least 8 weeks.
- Стратификация:
- Stratification:
Рандомизирането е стратифицирано чрез планирана употреба на ENF
Randomisation was stratified by the intended use of ENF in the BR, previous use
при BR, предишна употреба на дарунавир и скрининг на вирусен товар.
of darunavir and screening viral load.
- Вирусологичният отговор е дефиниран като постигане на неустановим вирусен товар
- Virologic response was defined as achieving a confirmed undetectable viral load
(< 50 HIV- 1 РНК копия/ ml).
(< 50 HIV-1 RNA copies/ml).
DUET- 1 и DUET- 2, сборни 24- седмични данни Основни характеристики Медианна плазмена
DUET-1 and DUET-2 pooled 24-week data Baseline characteristics
INTELENCE + BR N=599
INTELENCE + BR N=599
Placebo + BR N=604
Placebo + BR N=604
Разлика в лечението (95% CI)
Treatment difference (95% CI)
4, 8 log10 копия/ ml 4, 8 log10 копия/ ml HIV- 1 РНК Медианен 99 x 106 клетки/ l 109 x 106 клетки/ l CD4 клетъчен брой Резултати Потвърден неустановим вирусeн товар (< 50 HIV- 1 РНК копия/ ml) a n (%) 17, 8%
Median plasma HIV-1 RNA Median CD4 cell count Outcomes Confirmed undetectable viral load (< 50 HIV-1 RNA copies/ml)a n (%)
353 (58, 9%)
353 (58.9%)
248 (41, 1%)
248 (41.1%)
(12, 3%; 23, 4%) d 4, 8%
(12.3%; 23.4%)d 4.8%
De novo ENF
De novo ENF
102 (66, 7%)
102 (66.7%)
99 (61, 9%)
99 (61.9%)
(5, 8%; 15, 4%) f
(5.8%; 15.4%)f 22.7%
251 (56, 3%)
251 (56.3%)
149 (33, 6%)
149 (33.6%)
< 400
(16.4%; 29.1%) f a < 400 HIV-1 RNA copies/ml
445
445 (74.3%)
317 (52, 5%)
317 (52.5%)
(16, 5%; 27, 1%) d - 0, 54
21.8%
сравнение с изходните стойности (log10 копия/ ml) b Средна промяна в CD4 клетъчния брой
n (%) (16.5%; 27.1%)d HIV-1 RNA log10 mean change
- 2, 37
-2.37
- 1, 69
-1.69
(- 0, 71; - 0, 37) c +19, 6
-0.54
в сравнение с изходните стойности (x 106/ l) b СПИН, определящ
from baseline (log10 copies/ml)b CD4 cell count mean change from baseline (x 106/l)b Any AIDS defining illness and/or
+85, 6
+85.6
+66, 8
+66.8
(8, 4; 30, 7) c - 3, 1%
(-0.71; -0.37)c +19.6 (8.4; 30.7)c -3.1%
болест и/ или смърт n (%) a
death n (%) a
22 (3, 7%)
22 (3.7%)
41 (6, 8%)
41 (6.8%)
(- 5, 6%; - 0, 6%) e
(-5.6%; -0.6%)e
При незавършване се отбелязва неуспех. c Разликите от лечението са базирани на средните стойности от най- малките квадрати по модела ANCOVA, включително стратификационните фактори.
Imputations according to the TLOVR algorithm (TLOVR = Time to Loss of Virologic Response). b Non-completer is failure (NC = F) imputation. c Treatment differences are based on Least Square Means from an ANCOVA model including the stratification factors.
Стойностите на P са < 0, 0001 за средно намаление при HIV- 1 РНК; Стойностите на P са = 0, 0060 за средна промяна в CD4 клетъчния брой. d Доверителен интервал около наблюдаваните разлики в степента на отговора; P- стойности < 0, 0001 от логистичния регресионен модел, включително стратификационните фактори. e Доверителен интервал около наблюдаваните разлики в степента на отговора; P- стойности = незначителна. f Доверителен интервал около наблюдаваните разлики в степента на отговора; P- стойности от СМН контролни тестове за стратификационни фактори = 0, 427 за de novo и < 0, 0001 за не de novo.
P-value < 0.0001 for mean decrease in HIV-1 RN A; P-value = 0.0060 for mean change in CD4 cell count. d Confidence interval around observed difference of response rates; P-value < 0.0001 from logistic regression model, including stratification factors. e Confidence interval around observed difference of response rates; P-value = not significant. f Confidence interval around observed difference of response rates; P-value from CMH test controlling for stratification factors = 0.427 for de novo, and < 0.0001 for not de novo.
Тъй като това е показателен ефект от взаймодействието между лечението и ЕNF, първичните анализи са направени за 2 ENF ниво (пациенти, повторно употребяващи или неупотребяващи ENF, в сравнение с пациенти, употребяващи ENF de novo); резутати от тези анализи (данни на 24- та седмица) за ENF ниво са показани в таблицата по- долу.
Since there was a significant interaction effect between treatment and ENF, the primary analysis was done for 2 ENF strata (patients reusing or not using ENF versus patients using ENF de novo); results of this analysis (week 24 data) by ENF stratum are shown in the table above.
Субгрупов анализ на вирусологичния отговор (дефиниран като вирусно натоварване < 50 HIV- 1 РНК копия/ ml) на 24- та седмица при основно вирусно натоварване и основен CD4 брой (сборни DUET данни) е представен в таблицата по- долу.
A subgroup analysis of the virologic response (defined as a viral load < 50 HIV-1 RNA copies/ml) at week 24 by baseline viral load and baseline CD4 count (pooled DUET data) is presented in the table below.
DUET- 1 и DUET- 2 сборни данни Дял на участниците с HIV- 1 РНК < 50 копия/ ml на 24- та седмица Подгрупи Изходна HIV- 1 РНК
DUET-1 and DUET-2 pooled data Proportion of subjects with HIV-1 RNA < 50 copies/ml at week 24 Subgroups
INTELENCE + основен режим N=599
INTELENCE + BR N=599
плацебо + основен режим N=604
Placebo + BR N=604
< 30 000 копия/ ml ≥ 30 000 и < 100 000 копия/ ml ≥ 100 000 копия/ ml Изходен CD4 брой (х 106/ l)
14 Baseline HIV-1 RNA < 30,000 copies/ml ≥ 30,000 and < 100,000 copies/ml ≥ 100,000 copies/ml Baseline CD4 count (x 106/l)
76, 4% 61, 2% 44, 3%
76.4% 61.2% 44.3%
62, 1% 39, 4% 25, 8%
62.1% 39.4% 25.8%
< 50 ≥ 50 и < 200 ≥ 200 и < 350 ≥ 350
< 50 ≥ 50 and < 200 ≥ 200 and < 350 ≥ 350
39, 0% 66, 8% 70, 6% 79, 3%
39.0% 66.8% 70.6% 79.3%
23, 4% 46, 6% 54, 4% 55, 7%
23.4% 46.6% 54.4% 55.7%
Според алгоритъма за времето до загуба на вирусологичен отговор
Imputations according to the TLOVR algorithm (TLOVR = Time to Loss of Virologic Response)
Изходен генотип или фенотип и изходни вирусологични анализи
Baseline genotype or phenotype and virologic outcome analyses In DUET-1 and DUET-2, the presence at baseline of 3 or more of the following mutations:
16 В DUET- 1 и DUET- 2 присъствието в изходно положение на три или повече от мутациите V90I, A98G, L100I, K101E, K101P, V106I, V179D, V179F, Y181C, Y181I, Y181V, G190A и G190S, (INTELENCE RAMs) са свързани с намален вирусологичен отговор на INTELENCE (вж. таблицата по- долу).
V90I, A98G, L100I, K101E, K101P, V106I, V179D, V179F, Y181C, Y181I, Y181V, G190A and G190S, (INTELENCE RAMs) was associated with a decreased virologic response to INTELENCE (see table below).
Препоръки относно значимоста на отделни мутации или мутационни модели са обект на промяна с допълнителни данни и винаги се препоръчва да се консултирате с настоящата интерпретационна система за анализ на резултатите от теста за резистентност.
Conclusions regarding the relevance of particular mutations or mutational patterns are subject to change with additional data, and it is recommended to always consult current interpretation systems for analysing resistance test results.
Дял на участниците с < 50 HIV- 1 РНК копия/ ml в 24- та седмица от изходния брой на INTELENCE RAMs при невирусен провал изключва популацията от сборните изследвания DUET- 1 и DUET- 2.
Proportion of subjects with < 50 HIV-1 RNA copies/ml at week 24 by baseline number of INTELENCE RAMs in the non-viral failure excluded population of pooled DUET-1 and DUET-2 trials
Изходен брой на
Baseline number of
Групи с етравирин
Etravirine arms
INTELENCE RAMs *
INTELENCE RAMs*
Използвани
Reused/not used ENF
N=549
N=549
повторно/ неизползвани ENF
All
Всички
ranges 0 1 2 ≥3
обхвати 0 1 2
62% (251/406) 75% (121/161) 60% (73/121) 58% (37/64) 33% (20/60)
62% (251/ 406) 75% (121/ 161) 60% (73/ 121) 58% (37/ 64)
Placebo arms N=569
71% (102/ 143) 83% (39/ 47) 75% (39/ 52) 63% (17/ 27)
71% (102/143) 83% (39/47) 75% (39/52) 63% (17/27) 41% (7/17)
≥3
All
41% (7/ 17)
ranges
36% (149/ 414)
36% (149/414)
64% (99/ 155)
64% (99/155)
* INTELENCE RAMs = V90I, A98G, L100I, K101E/ P, V106I, V179D/ F, Y181C/ I/ V, G190A/ S Забележка: всички пациенти в DUET проучванията получават поддържащ режим, състоящ се от дарунавир/ ритонавир, избрани от изследващия NRTIs и енфувиртид по избор.
* INTELENCE RAMs = V90I, A98G, L100I, K101E/P, V106I, V179D/F, Y181C/I/V, G190A/S Note: all patients in the DUET trials received a background regimen consisting of darunavir/rtv, investigator-selected NRTIs and optional enfuvirtide.
Наличието единствено на K103N, която е най- преобладаващата мутация на NNRTI при DUET- 1 и DUET- 2 в изходния стадий, не е била идентифицирана като мутация, свързана с резистентност към INTELENCE.
The presence of K103N alone, which was the most prevalent NNRTI mutation in DUET-1 and DUET-2 at baseline, was not identified as a mutation associated with resistance to INTELENCE.
Освен това наличието единствено на тази мутация не засяга отговора на групата с INTELENCE.
Furthermore, the presence of this mutation alone did not affect the response in the INTELENCE arm.
Изискват се допълнителни данни за решаване на влиянието на К103N, когато е свързана с други NNRTI мутации.
Additional data is required to conclude on the influence of K103N when associated with other NNRTIs mutations.
Данни от проучванията DUET показват, че многократни промени (FC) в сравнение с изходните стойности в ЕС50 при етравирин са предразполагащ фактор за вирусологичен изход, с постепенно понижаване на отговорите, наблюдавано над FC 3 и FC 13.
Data from the DUET studies suggest that baseline fold change (FC) in EC50 to etravirine was a predictive factor of virologic outcome, with gradually decreasing responses observed above FC 3 and FC 13.
FC подгрупи се базират на избрани популации от пациенти при DUET- 1 и DUET- 2 и не са предвиждани да представляват определени параметри за клинична чувствителнист за INTELENCE.
FC subgroups are based on the select patient populations in DUET-1 and DUET-2 and are not meant to represent definitive clinical susceptibility breakpoints for INTELENCE.
Експлораторно директно сравнение с протеазен инхибитор при пациенти, които никога не са неприемали протеазен инхибитор (проучване TMC125- C227) TMC125- C227 е експлоративно, рандомизирано, активно контролирано и открито проучване, което изследва ефикасността и безопасността на INTELENCE при лечебен режим, който не е одобрен при сегашното показание.
Exploratory head to head comparison with protease inhibitor in protease inhibitor naïve patients (trial TMC125-C227) TMC125-C227 was an exploratory, randomised, active-controlled open-label trial, which investigated the efficacy and safety of INTELENCE in a treatment regimen, which is not approved under the current indication.
При проучването TMC125- C227 INTELENCE (N=59) е приложен при 2 избрани от изследователя NRTIs (например без потенцирани с ритонавир PI) и сравнявана с избрана от изследователя комбинация от PI с 2 NRTIs (N=57).
In the TMC125-C227 study, INTELENCE (N=59) was administered with 15 2 investigator-selected NRTIs (i.e. without a ritonavir-boosted PI) and compared to an investigator-selected combination of a PI with 2 NRTIs (N=57).
Изследваната популация включва пациенти, неприемали PI, на които са прилагани NNRTI, с доказана резистентност към NNRTI.
The trial population included PI-naïve, NNRTI-experienced patients with evidence of NNRTI resistance.
През 12- та седмица вирусологичният отговор е по- голям в контролната група с PI (- 2, 2 log10 копия/ ml от изходното ниво; n=53) в сравнение с групата с INTELENCE (- 1, 4 log10 копия от изходното ниво; n=40).
At week 12, virologic response was greater in the control-PI arm (-2.2 log10 copies/ml from baseline; n=53) compared to the INTELENCE arm (-1.4 log10 copies/ml from baseline; n=40).
17 На базата на тези резултати от проучвания INTELENCE не се препоръчва за прилагане в комбинация с N( t) RTIs само при пациенти, които са имали вирусологичен провал при режим, съдържащ NNRTI и N( t) RTI.
Based on these trial results, INTELENCE is not recommended for use in combination with N(t)RTIs only in patients who have experienced virological failure on an NNRTI- and N(t)RTI-containing regimen.
Този лекарствен продукт е разрешен за употреба по така наречената схема “ разрешаване под условие ”.
This medicinal product has been authorised under a so-called “conditional approval” scheme.
Всяка година Европейската агенция по лекарствата (ЕМЕА) ще извършва преглед на новата информация за продукта и тази КХП ще се актуализира според изискванията.
The European Medicines Agency (EMEA) will review new information on the product every year and this SPC will be updated as necessary.
Фармакокинетичните свойства на етравирина са оценени при здрави възрастни индивиди и при възрастни HIV- инфектирани пациенти, при които е провеждано лечение.
The pharmacokinetic properties of etravirine have been evaluated in adult healthy subjects and in adult treatment-experienced HIV-1 infected patients.
Експозицията на етравирин е по- ниска (35- 50%) при HIV- 1 инфектираните пациенти, отколкото при здравите индивиди.
Exposure to etravirine was lower (35-50%) in HIV-1 infected patients than in healthy subjects.
Абсорбция Интравенозна форма на етравирин не съществува, поради което абсолютната бионаличност на етравирин не е известна.
Absorption An intravenous formulation of etravirine is unavailable, thus, the absolute bioavailability of etravirine is unknown.
След перорално приложение с храна максималната плазмена концентрация на етравирин в общия случай се постига за не повече от 4 часа.
After oral administration with food, the maximum plasma concentration of etravirine is generally achieved within 4 hours.
При здрави индивиди абсорбцията на етравирин не се повлиява от едновременно приложение на перорален ранитидин или омепразол − лекарствени продукти, за които се знае, че увеличават стомашното pH.
In healthy subjects, the absorption of etravirine is not affected by co-administration of oral ranitidine or omeprazole, medicinal products that are known to increase gastric pH.
Ефект на храната върху абсорбцията Системното излагане (AUC) към етравирин е намалено с около 50%, когато INTELENCE е приложен на гладно, в сравнение с приложение след хранене.
Effect of food on absorption The systemic exposure (AUC) to etravirine was decreased by about 50% when INTELENCE was administered under fasting conditions, as compared to administration following a meal.
Разпределение Етравиринът се свързва с плазмените протеини приблизително в 99, 9%, предимно с албумин (99, 6%) и α1- кисел гликопротеин (97, 66% - 99, 02%) in vitro.
Distribution Etravirine is approximately 99.9% bound to plasma proteins, primarily to albumin (99.6%) and α1-acid glycoprotein (97.66%-99.02%) in vitro.
Разпределението на етравирин в други пространства освен плазмата (например цереброспинална течност, секреции на гениталните пътища) не са проследени при човека.
The distribution of etravirine into compartments other than plasma (e.g., cerebrospinal fluid, genital tract secretions) has not been evaluated in humans.
Метаболизъм In vitro експериментите с човешки чернодробни микрозоми (HLMs) показват, че етравирин претърпява предимно метаболитно окисляване чрез чернодробната цитохромна CYP450 (CYP3A) система и в по- малка степен чрез CYP2C групата, последвано от глюкуронизация.
Metabolism In vitro experiments with human liver microsomes (HLMs) indicate that etravirine primarily undergoes oxidative metabolism by the hepatic cytochrome CYP450 (CYP3A) system and, to a lesser extent, by the CYP2C family, followed by glucuronidation.
Елиминиране След прилагането на радиоактивно белязан 14C- етравирин, съответно 97, 3% и 1, 2% от приложената доза на 14C- етравирин може да се отдели с изпражненията и урината.
Elimination After administration of a radiolabeled 14C-etravirine dose, 93.7% and 1.2% of the administered dose of 14 C-etravirine could be retrieved in faeces and urine, respectively.
Непромененият етравирин представлява около 81, 2% до 86, 4% от приложената доза в изпражненията.
Unchanged etravirine accounted for 81.2% to 86.4% of the administered dose in faeces.
Непромененият етравирин в изпражненията вероятно е неабсорбирано лекарство.
Unchanged etravirine in faeces is likely to be unabsorbed drug.
Крайният полуживот на елиминиране на етравирин е приблизително 30- 40 часа.
The terminal elimination half-life of etravirine was approximately 30-40 hours.
Специални популации Педиатрична популация Фармакокинетиката на етравирин при деца подлежи на проучване.
Special populations Paediatric population The pharmacokinetics of etravirine in paediatric patients are under investigation.
Има недостатъчно данни към момента за препоръчване на доза (вж. точка 4. 2).
There are insufficient data at this time to recommend a dose (see section 4.2).
18 Пациенти в старческа възраст Популационният фармакокинетичен анализ на HIV- инфектирани пациенти показва, че фармакокинетиката на етравирин не се различава значително в оценявания възрастов интервал (18 до 77 години), като 6 изследвани лица са на възраст 65 години или повече (вж. точки 4. 2 и 4. 4).
16 Elderly Population pharmacokinetic analysis in HIV infected patients showed that etravirine pharmacokinetics are not considerably different in the age range (18 to 77 years) evaluated, with 6 subjects aged 65 years or older (see sections 4.2 and 4.4).
Пол Не се наблюдават значителни фармакокинетични разлики между мъже и жени.
Gender No significant pharmacokinetic differences have been observed between men and women.
Ограничен брой жени са включени в проучванията.
A limited number of women were included in the studies.
Раса Популационен фармакокинетичен анализ на етравирин при HIV- инфектирани пациенти не показва значителна разлика във въздействието на етравирин между бели, испаноезични и чернокожи индивиди.
Race Population pharmacokinetic analysis of etravirine in HIV infected patients indicated no apparent difference in the exposure to etravirine between Caucasian, Hispanic and Black subjects.
Увреждане на черния дроб Етравирин се метаболизира и елиминира предимно чрез черния дроб.
Hepatic impairment Etravirine is primarily metabolised and eliminated by the liver.
При проучване, сравняващо 8 пациенти с леко (клас А по Child- Pugh) чернодробно увреждане към 8 съответни контроли и 8 пациенти с умерено (клас B по Child- Pugh) чернодробно увреждане при 8 съответни контроли, множественото фармакокинетично разпределение на етравирин не е изменено при пациенти с леко до умерено чернодробно увреждане.
Increased unbound exposure could be expected.
INTELENCE не е изследван при пациенти с тежко чернодробно увреждане (клас C по Child- Pugh) (вж. точки 4. 2 и 4. 4) и затова не се препоръчва.
INTELENCE has not been studied in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh Class C) and is therefore not recommended (see sections 4.2 and 4.4).
Коинфекция с хепатит B и/ или хепатит С вирус Популационен фармакокинетичен анализ на проучванията DUET- 1 и DUET- 2 показва намален клирънс (възможно е да е водещо при повишена експозиция и промяна на профила за безопасност) на INTELENCE при инфектирани с HIV- 1 пациенти със съпътстваща инфекция от хепатит B и/ или хепатит C.
Hepatitis B and/or hepatitis C virus co-infection Population pharmacokinetic analysis of the DUET-1 and DUET-2 trials showed reduced clearance (potentially leading to increased exposure and alteration of the safety profile) for INTELENCE in HIV-1 infected patients with hepatitis B and/or hepatitis C virus co-infection.
Предвид ограничените налични данни при пациенти, инфектирани с хепатит В и/ или хепатит С, трябва да се обръща специално внимание, когато INTELENCE се употребява при тези пациенти (вж. точки 4. 4 и 4. 8).
In view of the limited data available in hepatitis B and/or C co-infected patients, particular caution should be paid when INTELENCE is used in these patients (see sections 4.4 and 4.8).
Бъбречно увреждане Фармакокинетиката на етравирин не е изследвана при пациенти с бъбречна недостатъчност.
Renal impairment The pharmacokinetics of etravirine have not been studied in patients with renal insufficiency.
Резултатите от изследването на общия баланс с радиоактивен 14C- етравирин показват, че < 1, 2% от приложената доза етравирин се екскретира с урината.
Results from a mass balance study with radioactive 14C-etravirine showed that < 1.2% of the administered dose of etravirine is excreted in the urine.
В урината не се установява непроменено лекарство, затова влиянието на бъбречното увреждане при елиминацията на етравирин се смята за минимално.
No unchanged drug was detected in urine so the impact of renal impairment on etravirine elimination is expected to be minimal.
Тъй като етравирин е свързан с плазмените протеини във висока степен, малко вероятно е да се отстрани в значителна степен чрез хемодиализа или перитонеална диализа (вж. точка 4. 2).
As etravirine is highly bound to plasma proteins, it is unlikely that it will be significantly removed by haemodialysis or peritoneal dialysis (see section 4.2).
Токсикологични проучвания при животни с етравирин се извършват при мишки, плъхове, зайци и кучета.
Animal toxicology studies have been conducted with etravirine in mice, rats, rabbits and dogs.
При мишки ключовите таргетни органи, които са идентифицирани, са черният дроб и коагулационната система.
In mice, the key target organs identified were the liver and the coagulation system.
Хеморагичната кардиомиопатия единствено се наблюдава при мъжки мишки и се разглежда като вторична на тежка коагулопатия, медиирана от системата на витамин К.
Haemorrhagic cardiomyopathy was only observed in male mice and was considered to be secondary to severe coagulopathy mediated via the vitamin K pathway.
При плъхове ключовите идентифицирани таргетни органи са черният дроб, щитовидна жлезата и коагулационната система.
In the rat, the key target organs identified were the liver, the thyroid and the coagulation system.