natgillin/translations-raw huggingface dataset:
• в комбинация със сулфанилурея за подобряване на гликемичния контрол, когато с диета и упражнения плюс максимална поносима доза сулфанилурея самостоятелно не се постига задоволителен гликемичен контрол и когато метформин е неподходящ поради противопоказания или нетолерантност
• to improve glycaemic control in combination with a sulphonylurea when diet and exercise plus maximal tolerated dose of a sulphonylurea alone do not provide adequate glycaemic control and when metformin is inappropriate due to contraindications or intolerance.
• в комбинация със сулфанилурея и метформин за подобряване на гликемичния контрол, когато с диета и упражнения плюс двойна терапия с тези средства не се постига задоволителен гликемичен контрол
• to improve glycaemic control in combination with a sulphonylurea and metformin when diet and exercise plus dual therapy with these agents do not provide adequate glycaemic control.
При пациенти със захарен диабет тип 2, при които е уместно прилагането на PPARγ агонист (т. е. тиазолидиндион), Januvia е показан:
For patients with type 2 diabetes mellitus in whom use of a PPARγ agonist (i. e. a thiazolidinedione) is appropriate, Januvia is indicated:
• в комбинация с PPARγ агонист, когато прилагането на диета и физически упражнения плюс само PPARγ агонист не осигуряват адекватен гликемичен контрол.
• in combination with the PPARγ agonist when diet and exercise plus the PPARγ agonist alone do not provide adequate glycaemic control.
Дозата Januvia е 100 mg един път дневно.
The dose of Januvia is 100 mg once daily.
Дозата на метформин или PPARγ агониста не трябва да се променя, като ситаглиптин се прилага едновременно.
The dosage of metformin or PPARγ agonist should be maintained, and sitagliptin administered concomitantly.
Когато Januvia се използва в комбинация със сулфанилурея, може да се обмисли по- ниска доза сулфанилурея, за да се намали рискът от хипогликемия (вж. точка 4. 4).
(See section 4.4.)
В един и същи ден не трябва да се взема повторна доза.
A double dose should not be taken on the same day.
2 Januvia може да се приема с или без храна.
Januvia can be taken with or without food.
Пациенти с бъбречна недостатъчност При пациенти с лека форма на бъбречна недостатъчност (креатининов клирънс [CrCl] ≥ 50 ml/ min), не се налага корекция на дозата Januvia.
2 Patients with renal insufficiency For patients with mild renal insufficiency (creatinine clearance [CrCl] ≥ 50 ml/ min), no dosage adjustment for Januvia is required.
Опитът от клиничните изпитвания с Januvia при пациенти със средно тежка или тежка форма на бъбречна недостатъчност е ограничен.
Clinical study experience with Januvia in patients with moderate or severe renal insufficiency is limited.
Поради това, не се препоръчва употребата на Januvia при тази група пациенти (вж. точка 5. 2).
Therefore, use of Januvia is not recommended in this patient population (see section 5.2).
Пациенти с чернодробна недостатъчност Не се налага корекция на прилаганата доза при пациенти с лека до средно тежка чернодробна недостатъчност.
Patients with hepatic insufficiency No dosage adjustment is necessary for patients with mild to moderate hepatic insufficiency.
Januvia не е проучвана при пациенти с тежка чернодробна недостатъчност.
Januvia has not been studied in patients with severe hepatic insufficiency.
Напреднала възраст Не се налага корекция на дозата в съответствие с възрастта.
Elderly No dosage adjustment is necessary based on age.
Данните за безопасност при пациенти на възраст ≥ 75 години са ограничени и следва да се подхожда внимателно.
Limited safety data is available in patients ≥ 75 years of age and care should be exercised.
Педиатрична популация Не се препоръчва употребата на Januvia при деца под 18 години поради липсата на данни за безопасността и ефикасността.
Paediatric population Januvia is not recommended for use in children below 18 years of age due to a lack of data on its safety and efficacy.
Свръхчувствителност към активното вещество или някое от помощните вещества (вж. точки 4. 4 и 4. 8).
Hypersensitivity to the active substance or to any of the excipients (see section 4.4 and 4.8).
Общи Januvia не трябва да се използва при пациенти със захарен диабет тип 1 или за лечение на диабетна кетоацидоза.
General Januvia should not be used in patients with type 1 diabetes or for the treatment of diabetic ketoacidosis.
При клинични изпитвания, Januvia като монотерапия и като част от комбинирана терапия със средства, за които е известно, че не причиняват хипогликемия (напр. метформин или пиоглитазон), съобщените нива на хипогликемия при ситаглиптин са сходни с тези при пациенти получавали плацебо.
Hypoglycaemia when used in combination with other anti-hyperglycaemic agents In clinical trials of Januvia as monotherapy and as part of combination therapy with agents not known to cause hypoglycaemia (i. e. metformin or pioglitazone), rates of hypoglycaemia reported with sitagliptin were similar to rates in patients taking placebo.
Когато ситаглиптин се прибави към сулфанилурея, честотата на предизвикана от сулфанилурея хипогликемия се повишава над тази при плацебо (вж. точка 4. 8).
When sitagliptin was added to a sulphonylurea, the incidence of hypoglycaemia was increased over that of placebo (see section 4.8).
Следователно, за да се намали рискът от хипогликемия, трябва да се обмисли по- ниска доза сулфанилурея (вж. точка 4. 2).
Therefore, to reduce the risk of hypoglycaemia, a lower dose of sulphonylurea may be considered (see section 4.2).
Използването на ситаглиптин в комбинация с инсулин не е задоволително проучено.
The use of sitagliptin in combination with insulin has not been adequately studied.
Бъбречна недостатъчност Поради ограничения опит, пациенти с умерена до тежка степен на бъбречна недостатъчност не трябва да бъдат лекувани с Januvia (вж. точка 5. 2).
Renal insufficiency As the experience is limited, patients with moderate to severe renal insufficiency should not be treated with Januvia (see section 5.2).
Реакции на свръхчувствителност Съобщени са постмаркетингови случаи на сериозни реакции на свръхчувствителност при пациенти, лекувани с Januvia.
Hypersensitivity Reactions Postmarketing reports of serious hypersensitivity reactions in patients treated with Januvia have been reported.
Тези реакции включват анафилаксия, ангиоедем и екфолиативни състояния на кожата, включително синдром на Stevens- Johnson.
These reactions include anaphylaxis, angioedema, and exfoliative skin conditions including Stevens-Johnson syndrome.
Началото на тези реакции е по време на първите 3 месеца след започване на лечението с Januvia, като някои случаи се проявяват след първата доза.
Onset of these reactions occurred within the first 3 months after initiation of treatment with Januvia, with some reports occurring after the first dose.
Ако се подозира реакция на свръхчувствителност, прекратете приема на Januvia, направете оценка на други потенциални причини за състоянието и започнете алтернативно лечение на диабета (вж. точка 4. 8).
(See section 4.8).
Ефекти на други лекарствени продукти върху ситаглиптин Представените по- долу клинични данни предполагат, че рискът от клинично значими взаимодействия с едновременно прилагани лекарствени продукти е нисък.
Effects of other medicinal products on sitagliptin Clinical data described below suggest that the risk for clinically meaningful interactions by co- administered medicinal products is low.
Метформин:
3 Metformin:
Едновременното, многократно приложение на доза от 1 000 mg метформин два пъти дневно с 50 mg ситаглиптин не променя значимо фармакокинетиката на ситаглиптин при пациенти с диабет тип 2.
Co-administration of multiple twice-daily doses of 1000 mg metformin with 50 mg sitagliptin did not meaningfully alter the pharmacokinetics of sitagliptin in patients with type 2 diabetes.
Проведено е изпитване за оценка ефекта на циклоспорина, мощен инхибитор на p- гликопротеин, върху фармакокинетиката на ситаглиптин.
A study was conducted to assess the effect of cyclosporine, a potent inhibitor of p-glycoprotein, on the pharmacokinetics of sitagliptin.
Едновременното приложение на еднократна перорална доза от 100 mg Januvia и еднократна перорална доза от 600 mg циклоспорин повишава AUC и Cmax на ситаглиптин съответно с приблизително 29% и 68%.
Coadministration of a single 100 mg oral dose of sitagliptin and a single 600 mg oral dose of cyclosporine increased the AUC and Cmax of sitagliptin by approximately 29% and 68%, respectively.
Поради това не се очакват значими взаимодействия с други p- гликопротеин инхибитори.
Therefore, meaningful interactions would not be expected with other p-glycoprotein inhibitors.
In vitro проучванията показват, че основният ензим, отговорен за ограниченото метаболизиране на ситаглиптин е CYP3A4, при участието и на CYP2C8.
In vitro studies indicated that the primary enzyme responsible for the limited metabolism of sitagliptin is CYP3A4, with contribution from CYP2C8.
При пациенти с нормална бъбречна функция метаболизирането чрез CYP3A4 играе малка роля в клирънса на ситаглиптин.
In patients with normal renal function, metabolism, including via CYP3A4, plays only a small role in the clearance of sitagliptin.
Метаболизирането може да играе по- съществена роля в елиминирането на ситаглиптин при тежка бъбречна недостатъчност или ESRD (бъбречно заболяване в терминален стадий).
Metabolism may play a more significant role in the elimination of sitagliptin in the setting of severe renal insufficiency or ESRD.
Поради тази причина е възможно мощни CYP3A4 инхибитори (като кетоконазол, итраконазол, ритонавир, кларитромицин) да променят фармакокинетиката на ситаглиптин при пациенти с тежка степен на бъбречна недостатъчност или ESRD.
For this reason, it is possible that potent CYP3A4 inhibitors (i. e. ketoconazole, itraconazole, ritonavir, clarithromycin) could alter the phamacokinetics of sitagliptin in patients with severe renal insufficiency or ESRD.
Въздействието на мощните CYP3A4 инхибитори при наличие на бъбречна недостатъчност не е било оценено в клинично изпитване.
The effects of potent CYP3A4 inhibitors in the setting of renal insufficiency has not been assessed in a clinical study.
In vitro проучванията на транспорта показват, че ситаглиптин е субстрат на p- гликопротеин и OAT3.
In vitro transport studies showed that sitagliptin is a substrate for p-glycoprotein and OAT3.
OAT3 медиираният транспорт на ситаглиптин се потиска in vitro от пробеницид, макар че рискът от клинично значими взаимодействия се оценява като нисък.
OAT3 mediated transport of sitagliptin was inhibited in vitro by probenecid, although the risk of clinically meaningful interactions is considered to be low.
Едновременното приложение с OAT3 инхибитори не е бил оценяван in vivo.
Concomitant administration of OAT3 inhibitors has not been evaluated in vivo.
В клинични изпитвания ситаглиптин не променя значимо фармакокинетиката на метформин, глибурид, симвастатин, розиглитазон, варфарин или орални контрацептиви, давайки in vivo данни за малка вероятност от предизвикване на взаимодействия със субстрати на CYP3A4, CYP2C8, CYP2C9 и преносители (транспортери) на органични катиони (OCT).
In clinical studies, sitagliptin did not meaningfully alter the pharmacokinetics of metformin, glyburide, simvastatin, rosiglitazone, warfarin, or oral contraceptives, providing in vivo evidence of a low propensity for causing interactions with substrates of CYP3A4, CYP2C8, CYP2C9, and organic cationic transporter (OCT).
Ситаглиптин има слаб ефект върху плазмените концентрации на дигоксини най- вероятно е слаб инхибитор на p- гликопротеин in vivo.
Sitagliptin had a small effect on plasma digoxin concentrations, and may be a mild inhibitor of p- glycoprotein in vivo.
Ситаглиптин има слаб ефект върху плазмената концентрация на дигоксин. След прилагането на 0, 25 mg дигоксин едновременно със 100 mg Januvia дневно в продължение на 10 дни, плазмената AUC на дигоксин нараства средно с 11%, а плазмената Cmax средно с 18%.
Following administration of 0.25 mg digoxin concomitantly with 100 mg of Januvia daily for 10 days, the plasma AUC of digoxin was increased on average by 11%, and the plasma Cmax on average by 18%.
Не се препоръчва коригиране на дозата дигоксин.
No dosage adjustment of digoxin is recommended.
Бременност Няма достатъчно данни за употребата на Januvia при бременни жени.
Pregnancy There are no adequate data from the use of Januvia in pregnant women.
4 Кърмене Не е известно дали ситаглиптин се екскретира в кърмата.
Lactation It is unknown whether sitagliptin is excreted in human breast milk.
В същото време при шофиране или работа с машини, трябва да се има предвид, че са докладвани случаи на замайване и сънливост.
However, when driving or operating machines, it should be taken into account that dizziness and somnolence have been reported.
В 9 големи клинични изпитвания с продължителност до 2 години, над 2 700 пациенти са провели лечение с Januvia 100 mg дневно самостоятелно или в комбинация с метформин, сулфанилурея (с или без метформин) или PPARγ продукт.
In 9 large clinical trials of up to 2 years in duration, over 2700 patients have received treatment with Januvia 100 mg per day alone or in combination with metformin, a sulphonylurea (with or without metformin) or a PPARγ agent.
При тези изпитвания честотата на преустановяване на лечението поради нежелани лекарствени реакции, считани за свързани с лекарствения продукт е 0, 8% при 100 mg дневно и 1, 5% при останалите схеми за лечение.
In these trials, the rate of discontinuation due to adverse experiences considered drug-related was 0.8% with 100 mg per day and 1.5% with other treatments.
Не се съобщава за свързани с лекарствения продукт нежелани лекарствени реакции при пациентите лекувани със ситаглиптин и с честота по- висока (> 0, 2% и разлика > 1 пациент) от тази при третираните с контроли.
No adverse reactions considered as drug-related were reported in patients treated with sitagliptin occurring in excess (> 0.2% and difference > 1 patient) of that in patients treated with control.
Нежелани лекарствени реакции, съобщавани като свързани с лекарството при третиране на пациенти със ситаглиптин и с честота по- висока (> 0, 2% и разлика > 1 пациент) от тази при пациентите, третирани с плацебо, са посочени по- долу (Таблица 1) според ситемо- органна класификация и честота.
Adverse reactions considered as drug-related reported in patients treated with sitagliptin occurring in excess (> 0.2% and difference > 1 patient) of that in patients treated with placebo are listed below (Table 1) by system organ class and frequency.
По честота се определят като: много чести (≥1/ 10); чести (≥1/ 100, < 1/ 10); нечести (≥1/ 1, 000, < 1/ 100); редки (≥1/ 10, 000, < 1/ 1, 000); и много редки (< 1/ 10, 000).
Frequencies are defined as: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100, < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1000, < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10000, < 1/ 1000); and very rare (< 1/ 10000).
Честота на нежеланите реакции установени по време на плацебо- контролирани клинични изпитвания
The frequency of adverse reactions identified from placebo-controlled clinical studies
Ситаглиптин с Метформин1
Sitagliptin with Sitagliptin with Sitagliptin with 1 2
Ситаглиптин със сулфонилурея2
Sitagliptin with
Ситаглиптин с метформин и сулфонилурея3
Metformin
Ситаглиптин с PPARγ продукт (пиоглитазон) 4
a Sulfonylurea
Нарушения на метаболизма и храненето
Metformin and a a PPARγ Agent Sulfonylurea3 (pioglitazone)4
хипогликемия *
Metabolism and nutrition disorders
много чести
hypoglycaemia*
чести
Very common Common
Стомашно - чревни нарушения
Gastrointestinal disorders
диария гадене подуване на корема
diarrhea nausea flatulence constipation upper abdominal pain
нечести чести
Uncommon Common Uncommon
чести
Common
5 Нежелана реакция Общи нарушения
General disorders peripheral oedema
Честота на нежеланата реакция според лечебния режим
Common
периферен оток
Investigations blood glucose decreased *
чести
Uncommon
нечести в кръвта * При клинични изпитвания с Januvia като монотерапия и ситаглиптин като част от комбинирано лечение с метформин или пиоглитазон, нивата на хипогликемия съобщени със ситаглиптин са подобни на нивата при пациенти, вземащи плацебо.
In clinical trials of Januvia as monotherapy and sitagliptin as part of combination therapy with metformin or pioglitazone, rates of hypoglycaemia reported with sitagliptin were similar to rates in patients taking placebo.
1 При това плацебо контролирано 24- седмично изпитване на ситаглиптин 100 mg веднъж дневно в комбинация с метформин, честотата на нежеланите реакции, считани за свързани с лекарството, при пациенти лекувани със ситаглиптин / метформин в сравнение с тази при пациенти лекувани с плацебо/ метформин е съответно 9, 3% и 10, 1%.
5 1 In this placebo-controlled 24-week study of sitagliptin 100 mg once daily in combination with metformin, the incidence of adverse reactions considered as drug-related in patients treated with sitagliptin/ metformin compared to treatment with placebo/ metformin was 9.3% and 10.1%, respectively.
При допълнително 1- годишно проучване на ситаглиптин 100 mg веднъж дневно в комбинация с метформин, честотата на нежеланите реакции, считани за свързани с лекарството при пациенти третирани със ситаглиптин/ метформин в сравнение с третирани със сулфанилурея/ метформин е съответно 14, 5% 30, 3%.
In an additional 1-year study of sitagliptin 100 mg once daily in combination with metformin, the incidence of adverse reactions considered as drug-related in patients treated with sitagliptin/ metformin compared to sulphonylurea/ metformin was 14.5% and 30.3%, respectively.
При събирателни проучвания с продължителност 1 година сравняващи ситаглиптин/ метформин със сулфанилуреен продукт/ метформин, нежеланите реакции, считани за свързани с лекарството при пациенти, третирани със ситаглиптин 100 mg и с честота по- висока (> 0, 2% и разлика > 1 пациент) от тази при пациентите, получаващи сулфанилуреен продукт са следните: анорексия (Нарушения на метаболизма и храненето; честота нечести) и намаление на теглото (Изследвания; честота нечести) 2 При това 24- седмично проучване на ситаглиптин 100 mg веднъж дневно в комбинация с глимепирид, честотата на нежеланите реакции, считани за свързани с лекарството при пациенти, лекувани със ситаглиптин/ глимепирид в сравнение с пациенти лекувани с плацебо/ глимепирид е съответно 11, 3% и 6, 6%.
In pooled studies of up to 1 year in duration comparing sitagliptin/ metformin to a sulphonylurea agent/ metformin, adverse reactions considered as drug-related reported in patients treated with sitagliptin 100 mg occurring in excess (> 0.2% and difference > 1 patient) of that in patients receiving the sulphonylurea agent are as follows: anorexia (Metabolism and nutritional disorders; frequency uncommon) and weight decreased (Investigations; frequency uncommon).
3 При това 24- седмично изпитване със ситаглиптин 100 mg веднъж дневно в комбинация с глимепирид и метформин, честотата на нежеланите реакции, считани за свързани с лекарството, при пациенти, лекувани със ситаглиптин в комбинация с глимепирид/ метформин в сравнение с тази при пациенти, лекувани с плацебо в комбинация с глимепирид/ метформин е съответно 18, 1% и 7, 1%.
2 In this 24-week study of sitagliptin 100 mg once daily in combination with glimepiride, the incidence of adverse reactions considered as drug-related in patients treated with sitagliptin/ glimepiride compared to treatment with placebo/ glimepiride was 11.3% and 6.6%, respectively.
4 При това 24- седмично изпитване със ситаглиптин 100 mg веднъж дневно в комбинация с пиоглитазон, честотата на нежеланите реакции, считани за свързани с лекарството при пациенти, третирани със ситаглиптин/ пиоглитазон в сравнение с тази при пациенти третирани с плацебо/ пиоглитазон е съответно 9, 1% и 9, 0%.
3 In this 24-week study of sitagliptin 100 mg once daily in combination with glimepiride and metformin, the incidence of adverse reactions considered as drug-related in patients treated with sitagliptin in combination with glimepiride/ metformin compared to treatment with placebo in combination with glimepiride/ metformin was 18.1% and 7.1%, respectively.
В допълнение, при проучвания върху монотерапия с продължителност до 24 седмици със ситаглиптин 100 mg веднъж дневно самостоятелно в сравнение с плацебо, честотата на нежеланите реакции, считани за свързани лекарството при пациенти, третирани със ситаглиптин и с честота по- висока (> 0, 2% и разлика > 1 пациент) от тази при пациентите, третирани с плацебо са главоболие, хипогликемия, запек и замайване.
4 In this 24-week study of the combination of sitagliptin 100 mg once daily and pioglitazone, the incidence of adverse reactions considered as drug-related in patients treated with sitagliptin/ pioglitazone compared to patients treated with placebo/ pioglitazone was 9.1% and 9.0%, respectively.
Освен описаните по- горе и свързани с продукта нежелани лекарствени реакции, са наблюдавани нежелани лекарствени реакции, съобщавани, независимо от това дали се предполага причинно - следствена връзка с лечението и с честота на проява 5% и повече, при пациенти, лекувани с
In addition, in monotherapy studies of up to 24 weeks in duration of sitagliptin 100 mg once daily alone compared to placebo, adverse reactions considered as drug-related reported in patients treated with sitagliptin in excess (> 0.2% and difference > 1 patient) of that in patients receiving placebo are headache, hypoglycaemia, constipation, and dizziness.
6 Januvia, като инфекции на горните дихателни пътища и назофарингит.
In addition to the drug-related adverse experiences described above, adverse experiences reported regardless of causal relationship to medication and occurring in at least 5% and more commonly in patients treated with Januvia included upper respiratory tract infection and nasopharyngitis.
Други нежелани лекарствени реакции съобщавани независимо от това дали се предполага причинно- следствена връзка с лечението, които са възниквали по- често при пациенти, лекувани с Januvia (без да достигат нива 5%, но възникващи с честота > 0, 5% по- висока при Januvia, отколкото тази в контролната група) включват остеоартрит и болка в крайниците.
Additional adverse experiences reported regardless of causal relationship to medication that occurred more frequently in patients treated with Januvia (not reaching the 5% level, but occurring with an incidence of > 0.5% higher with Januvia than that in the control group) included osteoarthritis and pain in extremity.
При 24- седмично изпитване на начално комбинирано лечение със ситаглиптин и метформин прилагани два пъти дневно (ситаглиптин/ метформин 50 mg/ 500 mg или 50 mg/ 1000 mg), общата честота на нежелани реакции считани за свързани с лекарството при пациентите лекувани с комбинация от ситаглиптин и метформин в сравнение с пациентите лекувани с плацебо е съответно 14, 0% и 9, 7%.
In a 24-week study of initial combination therapy with sitagliptin and metformin administered twice daily (sitagliptin/ metformin 50 mg/ 500 mg or 50 mg/ 1000 mg), the overall incidence of adverse reactions considered as drug-related in patients treated with the combination of sitagliptin and metformin compared to patients treated with placebo was 14.0% and 9.7%, respectively.
Общата честота на нежелани реакции считани за свързани с лекарството, при пациентите лекувани с комбинация от ситаглиптин и метформин е сравнима с тази при монотерапия с метформин (14, 0% всяка) и по- висока от тази при монотерапия със ситаглиптин (6, 7%), като различията спрямо монотерапията със ситаглиптин се дължат предимно на стомашно- чревни нежелани реакции.
The overall incidence of adverse reactions considered as drug-related in patients treated with the combination of sitagliptin and metformin was comparable to metformin alone (14.0% each) and greater than sitagliptin alone (6.7%), with the differences relative to sitagliptin alone primarily due to gastrointestinal adverse reactions.