natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Нарушения на нервната система Главоболие (15, 3%)
Nervous System Disorders Headache (15.3%) Somnolence (10.9%) Dizziness (10.3%)
Тремор Парестезия
Tremor Paraesthesia Dysgeusia Lethargy
Нервност Нарушение на
Nervousness Disturbance in attention Dyskinesia Poor quality sleep
Миоклония Конвулсии
Myoclonus Convulsions
Серотонинов синдром
Serotonin syndrome Extra- pyramidal symptoms Akathisia Psychomotor restlessness
Сомнолентнос Дисгеузия т (10, 9%) Летаргия Замайване (10, 3%) Нарушения на очите
Blurred vision
вниманието Дискинезия Лош сън
Mydriasis Visual disturbance
8
Vertigo Ear pain
Екстрапирами дни симптоми Акатизия Психомоторно безпокойство
Respiratory, thoracic and mediastinal disorders
Замъглено виждане
Throat tightness Epistaxis
Мидриаза Зрителни нарушения
Disorders
Глаукома
Gastroenteritis
Нарушения на ухото и лабиринта Шум в ушите1 Вертиго Болка в ухото Респираторни, гръдни и медиастинални нарушения
Very Rare
Прозяване
Frequency not known
Напрежение в гърлото Епистаксис
(25.2%) Dry mouth (13.8%) Constipation (10.3%)
Стомашно- чревни
Eructation Gastritis Stomatitis
нарушения
Renals and Urinary Disorders
Гадене (25, 2%) Диария Сухота в Повръщане устата (13, 8%) Диспепсия Констипация Метеоризъм (10, 3%)
Urinary Retention Dysuria Urinary hesitation Nocturia Polyuria Urine flow decreased
Гастроентерит Неприятен дъх Оригване от устата Гастрит Хематохезия Стоматит
Urine odour abnormal
Стомашно - чревно кървене
Skin and Subcutaneous Tissue Disorders
Нарушения на бъбреците и пикочните пътища
Sweating increased Rash Night sweats
Задържане на урина Дизурия Затруднено уриниране Никтурия Полиурия Намалена диуреза
Urticaria Dermatitis contact Cold sweat Photo- sensitivity reactions Increased tendency to bruise
Променен мирис на урината
Angio- neurotic oedema Stevens- Johnson Syndrome
Нарушения на кожата и подкожната тъкан
Muscoskeletal and connective tissue disorders
Засилено потене Обрив Нощно изпотяване
Musculo- skeletal pain Muscle tightness Muscle spasm
Уртикария Контактен дерматит Студена пот Реакции на фоточувствите лност Засилена тенденция за поява на хематоми
Muscle twitching
Ангионевроти чен оток Синдром на Stevens - Johnson
Trismus
Нарушения на мускулно- скелетната система и съединителната тъкан
Endocrine disorders Hypo- thyroidism Metabolism and Nutrition Disorders
Мускулно - скелетна болка Мускулно напрежение Мускулен спазъм
Decreased Appetite
Потрепване на Тризмус мускули
Hyperglycemi a (reported especially in diabetic patients)
Ендокринни нарушения Хипотиреоиди зъм Нарушения на метаболизма и храненето
Infections and infestations Laryngitis Vascular Disorders
Намален апетит
Flushing
Хипергликеми Дехидратация я (докладвана СНАДС особено при Хипонатриеми пациенти - я диабетици)
Blood pressure increase Peripheral coldness Orthostatic hypotension2 Syncope2
Инфекции и инфестации
Hypertension Hypertensive crisis
9 Ларингит Съдови нарушения
9 Very common
Зачервяване
Frequency not known
Повишено кръвно налягане Студени крайници Ортостатична хипотония2 Синкоп2
General Disorders and Administration Site Conditions Fatigue (10.8%)
Хипертония Хипертонична криза
Feeling abnormal Feeling cold Thirst Malaise Feeling hot Gait disturbance
Общи нарушения и ефекти на мястото на приложение Умора (10, 8%) Коремна болка Абнормни Студени усещания тръпки Чувство за студ Жажда Неразположен ие Чувство за топлина Нарушения на походката Нарушения на имунната система
Chest pain
Болка в гърдите
Immune system disorders Hepato-biliary disorders
Нарушения, свързани със свръхчувствит елност Хепато- билиарни нарушения
Hyper- sensitivity disorder
Жълтеница Чернодробна недостатъчнос т
Jaundice Hepatic failure
Нарушение в еякулацията Забавена еякулация Сексуална дисфункция Гинекологичн о кървене
Ejaculation disorder Ejaculation delayed Sexual dysfunction Gynaecologica l haemorrhage
Бруксизъм
Bruxism
Суицидна
Suicidal
(10, 4%)
(10.4%) 1
Намалено либидо Тревожност Абнормен оргазъм Ярки сънища Нарушения на
Libido decreased Anxiety Orgasm abnormal Abnormal dreams Sleep disorder
Дезориентация Халюцинации Апатия Враждебност и гняв4
Disorientation Hallucinations Apathy Aggression and anger4
идеация5 Суицидно поведение5
ideation 5 Suicidal5 behaviour
Случаи на шум в ушите са съобщавани също след прекъсване на лечението.
Cases of tinnitus have also been reported after treatment discontinuation.
4 Случаи на враждебност и гняв са съобщавани особено в началото или след прекъсване на лечението.
3 See section 4.4 4 Cases of aggression and anger have been reported particularly early in treatment of after treatment discontinuation.
5 Случаи на суицидна идеация и суицидно поведение са съобщавани по време на лечение с дулоксетин или скоро след прекъсване на лечението (вж. точка 4. 4).
5 Cases of suicidal ideation and suicidal behaviours have been reported during duloxetine therapy or early after treatment discontinuation (see section 4.4)
Замайване, сензорни нарушения (включително парестезия), нарушения в съня (включително безсъние и интензивно сънуване), умора, възбуда или тревожност, гадене и/ или повръщане, тремор, главоболие, раздразнителност, диария, хиперхидроза и вертиго са най- често съобщаваните нежелани реакции.
10 Dizziness, sensory disturbances (including paraesthesia), sleep disturbances (including insomnia and intense dreams), fatigue, agitation or anxiety, nausea and/ or vomiting, tremor, headache, irritability, diarrhoea, hyperhydrosis and vertigo are the most commonly reported reactions.
Общо, и за SSRIs и за SNRIs, тези събития са леки до умерени и самоограничаващи се, въпреки че при някои пациенти те може да са тежки и/ или продължителни.
Generally, for SSRIs and SNRIs, these events are mild to moderate and self-limiting, however, in some patients they may be severe and/ or prolonged.
Затова се препоръчва, когато не се налага повече лечение с дулоксетин да бъде извършено постепенно спиране, чрез намаляване на дозата (вж. точки 4. 2 и 4. 4).
It is therefore advised that when duloxetine treatment is no longer required, gradual discontinuation by dose tapering should be carried out (see sections 4.2 and 4.4).
През 12 седмичната остра фаза на три клинични проучвания с дулоксетин при пациенти с диабетна невропатична болка е наблюдавано малко, но статистически значимо повишение в кръвната глюкоза на гладно, при пациентите на лечение с дулоксетин.
In the 12 week acute phase of three clinical trials of duloxetine in patients with diabetic neuropathic pain, small but statistically significant increases in fasting blood glucose were observed in duloxetine- treated patients.
През фазата на удължаване на тези проучвания, продължила до 52 седмици, е налично повишение на HbA1c и в групата на дулоксетин и в групата на рутинна терапия, но средното повишение е 0, 3% по- голямо в групата на лечение с дулоксетин.
In the extension phase of these studies, which lasted up to 52 weeks, there was an increase in HbA1c in both the duloxetine and routine care groups, but the mean increase was 0.3% greater in the duloxetine- treated group.
Коригираният със сърдечната честота QT интервал при пациентите, лекувани с дулоксетин, не се различава от този наблюдаван при пациентите, лекувани с плацебо.
The heart rate-corrected QT interval in duloxetine-treated patients did not differ from that seen in placebo-treated patients.
Съобщавани са случаи на предозиране, самостоятелно или в комбинация с други лекарствени продукти, с дози дулоксетин от 4 800 mg.
Cases of overdoses, alone or in combination with other medicinal products, with duloxetine doses of 4800mg were reported.
Белезите и симптомите на предозиране (дулоксетин самостоятелно или с разнородни лекарствени продукти) включват сомнолентност, кома, серотонинов синдром, припадъци, повръщане и тахикардия.
Signs and symptoms of overdose (duloxetine alone or with mixed medicinal products) included somnolence, coma, serotonin syndrome, seizures,, vomiting and tachycardia.
Не е известен специфичен антидот на дулоксетин, но ако настъпи серотонинов синдром може да се има предвид специфично лечение (като с ципрохептадин и/ или температурен контрол), Трябва да се поддържат свободни дихателните пътища.
No specific antidote is known for duloxetine but if serotonin syndrome ensues, specific treatment (such as with cyproheptadine and/ or temperature control) may be considered.
Стомашна промивка може да е показан, ако се извърши възможно най- скоро след поглъщането или при пациенти със симптоми.
Gastric lavage may be indicated if performed soon after ingestion or in symptomatic patients.
Фармакотерапевтична група: други антидепресанти.
Other antidepressants.
11 Дулоксетин е комбиниран инхибитор на обратното захващане на серотонин (5- HT) и норадреналин (NA).
Duloxetine is a combined serotonin (5-HT) and noradrenaline (NA) reuptake inhibitor.
Той леко инхибира обратното захващане на допамина, без значим афинитет към хистаминергичните, допаминергични, холинергични и адренергични рецептори.
It weakly inhibits dopamine reuptake with no significant affinity for histaminergic, dopaminergic, cholinergic and adrenergic receptors.
Дулоксетин доза зависимо повишава екстрацелуларните нива на серотонина и норнорадреналин в различни мозъчни области при животни.
Duloxetine dose-dependently increases extracellular levels of serotonin and noradrenaline in various brain areas of animals.
Дулоксетин нормализира прага на болка при няколко предклинични модела на невропатична и възпалителна болка и съпътстващо поведение за болка при модел на персистираща болка.
Duloxetine normalised pain thresholds in several preclinical models of neuropathic and inflammatory pain and attenuated pain behaviour in a model of persistent pain.
Инхибиращото болката действие на дулоксетин се смята да е резултат на потенцииране на десцендентните инхибиторни болкови пътища в рамките на централната нервна система.
The pain inhibitory action of duloxetine is believed to be a result of potentiation of descending inhibitory pain pathways within the central nervous system.
Големи депресивни епизоди:
Major Depressive Episodes:
CYMBALTA е изучавана в клинични програми, включващи 3 158 пациенти (експозиция от 1 285 пациенто- години) отговарящи на DMS- IV критериите за голяма депресия.
CYMBALTA was studied in a clinical programme involving 3,158 patients (1,285 patient-years of exposure) meeting DSM-IV criteria for major depression.
Ефикасността на CYMBALTA при препоръчителна дневна доза 60 mg веднъж дневно е показана при три от трите рандомизирани, двойно слепи, плацебо контролирани, с фиксирана доза проучвания в остра фаза при възрастни амбулаторни пациенти с голям депресивен епизод.
The efficacy of CYMBALTA at the 11 recommended dose of 60 mg once a day was demonstrated in three out of three randomized, double- blind, placebo-controlled, fixed dose acute studies in adult outpatients with major depressive disorder.
Общо, ефикасността на CYMBALTA е демонстрирана при дневна доза между 60 и 120 mg в общо пет от седемте рандомизирани, двойно слепи, плацебо контролирани, с фиксирана доза проучвания в остра фаза при възрастни амбулаторни пациенти с голям депресивен епизод.
Overall, CYMBALTA’ s efficacy has been demonstrated at daily doses between 60 and 120 mg in a total of five out of seven randomized, double-blind, placebo-controlled, fixed dose acute studies in adult outpatients with major depressive disorder.
CYMBALTA показа статистическо предимство спрямо плацебо, проследено чрез подобрение на общия резултат по 17 точковата Hamilton Depression Rating Scale (HAM- D) (включително и на емоционалните и на соматичните симптоми на депресия).
CYMBALTA demonstrated statistical superiority over placebo as measured by improvement in the 17-item Hamilton Depression Rating Scale (HAM-D) total score (including both the emotional and somatic symptoms of depression).
Степента на отговор и ремисия са също статистически значимо по- високи при CYMBALTA, в сравнение с плацебо.
Response and remission rates were also statistically significantly higher with CYMBALTA compared with placebo.
Само малка част от пациенти включени в пилотни клинични проучвания са били с тежка депресия (изходно ниво HAM- D > 25).
Only a small proportion of patients included in pivotal clinical trials had severe depression (baseline HAM-D > 25).
В проучване за предотвратяване на рецидив, пациентите отговорили на 12- седмично открито, остро лечение с CYMBALTA 60 mg веднъж дневно са рандомизирани или на CYMBALTA 60 mg веднъж дневно или на плацебо за допълнителни 6 месеца.
In a relapse prevention study, patients responding to 12-weeks of acute treatment with open-label CYMBALTA 60 mg once daily were randomised to either CYMBALTA 60 mg once daily or placebo for a further 6-months.
CYMBALTA 60 mg веднъж дневно показа статистическо значимо предимство в сравнение с плацебо (р=0, 004) по отношение на измерването за първичен изход, профилактика на рецидив на депресия, което се измерва чрез времето до рецидива.
CYMBALTA 60 mg once daily demonstrated a statistically significant superiority compared to placebo (p=0.004) on the primary outcome measure, the prevention of depressive relapse, as measured by time to relapse.
Честотата на рецидиви по време на 6- месечния двойно сляп период на проследяване е 17% и 29%, съответно, за дулоксетин и за плацебо.
The incidence of relapse during the 6-months double-blind follow-up period was 17% and 29% for duloxetine and placebo, respectively.
Ефектът на CYMBALTA 60 mg веднъж дневно при пациенти в напреднала възраст с депресия (≥65 години) специфично е оценявана в проучване, показващо статистически значима разлика в намаляването на HAMD17 резултата за пациентите, лекувани с дулоксетин, в сравнение с плацебо.
The effect of CYMBALTA 60 mg once a day in elderly depressed patients (≥ 65 years) was specifically examined in a study that showed a statistically significative difference in the reduction of the HAMD17 score for duloxetine-treated patients compared to placebo.
Поносимостта на CYMBALTA 60 mg веднъж дневно при пациенти в напреднала възраст е сравнима с тази, наблюдавана при по- млади възрастни пациенти.
Tolerability of CYMBALTA 60 mg once day in elderly patients was comparable to that seen in the younger adults.
Генерализирано тревожно разстройство CYMBALTA показа статистически значимо предимство спрямо плацебо при пет от пет проучвания, включащи четири рандомизирани, двойно- слепи, плацебо контролирани остри проучнания и проучване за профилактика на рецидив при възрастни с генерализирано тревожно разстройство.
Generalised Anxiety Disorder CYMBALTA demonstrated statistically significant superiority over placebo in five out of five studies including four randomized, double-blind, placebo-controlled acute studies and a relapse prevention study in adult patients with generalised anxiety disorder.
CYMBALTA показа статистически значимо предимство спрямо плацебо, измерено чрез подобрение на общия скор по скала за тревожност на Hamilton (Hamilton Anxiety Scale (HAM- A)) и скора за общо функционално разстройство по скала за инвалидност на Sheehan (Sheehan Disability Scale (SDS)).
CYMBALTA demonstrated statistically significant superiority over placebo as measured by improvement in the Hamilton Anxiety Scale (HAM-A) total score and by the Sheehan Disability Scale (SDS) global functional impairment score.
Степените на повлияване и ремисия са също по- високи при CYMBALTA в сравнение с плацебо.
Response and remission rates were also higher with CYMBALTA compared to placebo.
CYMBALTA показва сравними резултати за ефикасност с тези на венлафаксин от гледна точка подобрение на общия скор по HAM- A.
CYMBALTA showed comparable efficacy results to venlafaxine in terms of improvements on the HAM-A total score.
12 При проучване за профилактика на рецидив пациентите, повлияващи се от 6- месечно остро открито лечение с CYMBALTA, са рандомизирани да получават или CYMBALTA, или плацебо за последващите 6 месеца.
In a relapse prevention study, patients responding to 6 months of acute treatment with open-label CYMBALTA were randomised to either CYMBALTA or placebo for further 6-months.
CYMBALTA 60 mg до 120 mg веднъж дневно показва статистически значимо предимство в сравнение с плацебо (p < 0, 001) при профилактиката на рецидив, измерено чрез времето до поява на рецидив.
CYMBALTA 60 mg to 120 mg once daily demonstrated statistically significant superiority compared to placebo (p < 0.001) on the prevention of relapse, as measured by time to relapse.
Честотата на рецидив през 6- месечния период на последващото двойно- сляпо проследяване е 14% при CYMBALTA и 42% при плацебо.
The incidence of relapse during the 6-months double-blind follow-up period was 14% for CYMBALTA and 42% for placebo.
Ефикасността на CYMBALTA за лечение на диабетна невропатична болка е установена при 2 рандомизирани, 12- седмични, двойно слепи, плацебо контролирани, с фиксирана доза проучвания при възрастни (22 до 88 годишни) с диабетна невропатична болка в продължение поне на 6 месеца.
The efficacy of CYMBALTA as a treatment for diabetic neuropathic pain was established in 2 randomised, 12-week, double-blind, placebo-controlled, fixed dose studies in adults (22 to 88 years) having diabetic neuropathic pain for at least 6 months.
Пациентите отговарящи на критериите за голямо депресивно разстройство са изключени от тези проучвания.
Patients meeting diagnostic criteria for major depressive disorder were excluded from these trials.
Измерител на първичен изход е седмичната средна за приблизително 24- часова болка, което е отразявано в ежедневен дневник от пациентите по 11- точковата скала на Likert.
The primary outcome measure was the weekly mean of 24-hour average pain, which was collected in a daily diary by patients on an 11-point Likert scale.
В двете проучвания, CYMBALTA 60 mg веднъж дневно и 60 mg два пъти дневно значително намалява болката, в сравнение с плацебо.
In both studies, CYMBALTA 60 mg once daily and 60 mg twice daily significantly reduced pain compared with placebo.
Ефектът при някои пациенти е видим през първите седмици лечение.
The effect in some patients was apparent in the first week of treatment.
Степента на клиничен отговор (50% или повече подобрение на болката) е анализирана според това дали пациентът е проявил сомнолентност по време на лечението или не.
Clinical response rates (50% or greater improvement in pain) were analysed according to 12 whether or not the patient experienced somnolence during treatment.
За пациентите, които не са проявили сомнолентност е наблюдван клиничен отговор при 47% от пациентите, получаващи дулоксетин и 27% от пациентите на плацебо.
For patients not experiencing somnolence, clinical response was observed in 47% of patients receiving duloxetine and 27% patients on placebo.
Пациентите непроявяващи редукция на болката от 30% в рамките на 60 дни лечение е малко вероятно да достигнат това ниво при по- нататъшно лечение.
Patients not demonstrating a pain reduction of 30% within 60 days of treatment were unlikely to reach this level during further treatment.
Въпреки че данните от едногодишно отворено проучване предлагат някои доказателства за дългосрочна ефикасност, няма убедителни данни за ефикасност от контролирани с плацебо проучвания за лечение с продължителност по- дълга от 12 седмици.
Although data from a one-year open label study offer some evidence for longer-term efficacy, no conclusive efficacy data for treatments longer than 12 weeks duration are available from placebo- controlled studies.
Фармакокинетиката на дулоксетин показва голяма вариабилност между отделните индивиди( общо 50- 60%), дължаща се в известна степен на пола, възрастта, статуса на тютюнопушене и състоянието на метаболизиращата система CYP2D6.
The pharmacokinetics of duloxetine demonstrate large intersubject variability (generally 50-60%), partly due to gender, age, smoking status and CYP2D6 metaboliser status.
Дулоксетин е приблизително 95% свързан с човешките плазмени протеини.
Duloxetine is approximately 96% bound to human plasma proteins.
Дулоксетин се свързва и с албумна, и с алфа- 1 киселия гликопротеин.
Duloxetine binds to both albumin and alpha-l acid glycoprotein.
Цитохромите P450- 2D6 и 1A2 катализират образуването на два основни метаболита глюкоронид конюгат на 4- хидрокси дулоксетин и сулфатен конюгат на 5- хидрокси, 6- метокси дулоксетин.
Both cytochromes P450-2D6 and 1A2 catalyse the formation of the two major metabolites glucuronide conjugate of 4-hydroxy duloxetine and sulphate conjugate of 5hydroxy,6-methoxy duloxetine.
Ограничени данни предполагат, че при тези пациенти плазмените нива на дулоксетин са по- високи.
Limited data suggest that the plasma levels of duloxetine are higher in these patients.
13 Елиминационният полуживот на дулоксетин варира от 8 на 17 часа (средно 12 часа).
The elimination half-life of duloxetine ranges from 8 to 17 hours (mean of 12 hours).
След интравенозна доза, плазменият клирънс на дулоксетин варира от 22 l/ час до 46 l/ час (средно 36 l/ час).
After an intravenous dose the plasma clearance of duloxetine ranges from 22 l/ hr to 46 l/ hr (mean of 36 l/ hr).
След перорална доза установения плазмен клирънс на дулоксетин варира от 33 до 261 l/ час (средно 101 l/ час).
After an oral dose the apparent plasma clearance of duloxetine ranges from 33 to 261 l/ hr (mean 101 l/ hr).
Пол: между мъже и жени са идентифицирани фармакокинетични разлики (аперентният плазмен клирънс е приблизително 50% по- нисък при жени).
Gender: pharmacokinetic differences have been identified between males and females (apparent plasma clearance is approximately 50% lower in females).
Въз основа на припокриване по отношение на клирънса, основаните на пола фармакокинетични разлики не оправдават препоръката за използване на по- ниска доза при жени пациенти.
Based upon the overlap in the range of clearance, gender-based pharmacokinetic differences do not justify the recommendation for using a lower dose for female patients.
Възраст: идентифицирани са фармакокинетични разлики между по- млади и по- възрастни жени (≥65 години) (повишение на AUC с около 25%, а полуживотът е около 25% по- дълъг при тези в напреднала възраст), въпреки че степента на тези промени не е достатъчна за да се обоснове промяна на дозата.
Age: pharmacokinetic differences have been identified between younger and elderly females (≥ 65 years) (AUC increases by about 25% and half-life is about 25% longer in the elderly), although the magnitude of these changes is not sufficient to justify adjustments to the dose.
Като обща препоръка, лечението в напреднала възраст трябва да става с повишено внимание (вж. точки 4. 2 и 4. 4).
As a general recommendation, caution should be exercised when treating the elderly (see sections 4.2 and 4.4).
Бъбречно увреждане: пациентите в крайна фаза на бъбречна недостатъчност на диализа имат 2 пъти по високи стойности на Cmax и AUC за дулоксетин, в сравнение с здрави лица.
Renal impairment: end stage renal disease (ESRD) patients receiving dialysis had 2-fold higher duloxetine Cmax and AUC values compared with healthy subjects.
Чернодробна увреждане: умерено чернодробно заболяване (Child Pugh клас B) засяга фармакокинетиката на дулоксетин.
Hepatic impairment: moderate liver disease (Child Pugh Class B) affected the pharmacokinetics of duloxetine.
В сравнение с здрави лица, при пациенти с умерено чернодробно заболяване установения плазмен клирънс на дулоксетин е 79% по- нисък, установеният терминален полуживот е 2, 3 пъти по- дълъг, а AUC е 3, 7 пъти по- висока.
Compared with healthy subjects, the apparent plasma clearance of duloxetine was 79% lower, the apparent terminal half-life was 2.3 times longer, and the AUC was 3.7 times higher in patients with moderate liver disease.
Кърмещи майки: диспозицията на дулоксетин е изучавана при 6 кърмещи жени, които са били поне 12 седмици след раждане.
The disposition of duloxetine was studied in 6 lactating women who were at least 12-weeks postpartum.
Дулоксетин се открива в кърмата, и стационарните концентрации в майчиното мляко са около една- четвърт от тези в плазмата.
Duloxetine is detected in breast milk, and steady-state concentrations in breast milk are about one-fourth those in plasma.
Количеството дулоксетин в кърмата е приблизително 7 μg/ дневно при дозиране с 40 mg два пъти дневно.
The amount of duloxetine in breast milk is approximately 7 µg/ day while on 40 mg twice daily dosing.