natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Много от тези съобщения се появяват, когато за приложението на InductOs са използвани неодобрени подходи/ устройства или не са спазени указанията за употреба.
Many of these reports have occurred when InductOs was used in unapproved approaches/ devices or in a manner inconsistent with the instructions for use.
Ако симптомите персистират, може да се наложи клинична интервенция (аспирация и/ или хирургично отстраняване) (вж. точка 4. 8).
Clinical intervention (aspiration and/ or surgical removal) may be required if symptoms persist (see section 4.8).
Липсват данни за ефикасността и безопасността на продукта при едновременна употреба с костна присадка.
There are no data on the efficacy and safety of the product in concomitant use with bone graft.
При липсата на всякакъв опит, повторната употреба на лекарствения продукт не се препоръчва.
In the absence of any experience, the repeated use of the medicinal product is not recommended.
Съобщава се за компресия на нерв във връзка с ектопичното костообразуване и употребата на InductOs.
Nerve compression associated with ectopic bone formation and InductOs use has been reported.
Може да се налага допълнителна хирургична намеса.
Additional surgical intervention may be required.
InductOs може да причини начална резорбция на околната трабекуларна кост.
InductOs can cause initial resorption of surrounding trabecular bone.
Затова, при липсата на клинични данни, продуктът не трябва да се използва за директни приложения на трабекуларна кост, когато преходната костна резорбция може да доведе до риск от костна чупливост.
Therefore, in the absence of clinical data, the product should not be used for direct applications to trabecular bone when transient bone resorption may create a risk of bone fragility.
Когато InductOs се използва с LT- CAGE устройството (точка 4. 2) при клинични проучвания за предна фузия на лумбалния гръбначен стълб, честотата и тежестта на костната резорбция, оценена чрез радиологичната плътност и/ или миграцията на устройството, е сходна с наблюдаваната за пациенти, лекувани с автоложна костна присадка.
When InductOs was used with the LT-CAGE device (section 4.2) in clinical trials for anterior lumbar spine fusion, the frequency and severity of resorption of bone as evidenced by radiolucencies and/ or device migration was similar to that observed for patients treated with autogenous bone graft.
Употребата на InductOs може да причини хетеротопична осификация в околните тъкани, което може да доведе до усложнения.
6 Use of InductOs may cause heterotopic ossification in the surrounding tissues, which can result in complications.
Наблюдавани са прекалено костообразуване на мястото на имплантиране и ектопично костообразуване.
Exuberant bone formation at the site of implantation and ectopic bone formation have been observed.
Тези автоимунни заболявания включват ревматоиден артрит, системен лупус еритематозус, склеродерма, синдром на Sjögren и дерматомиозит/ полимиозит.
These autoimmune diseases include rheumatoid arthritis, systemic lupus erythematosus, scleroderma, Sjögren's syndrome and dermatomyositis/ polymyositis.
Не са провеждани проучвания при пациенти с чернодробно или бъбречно увреждане.
No studies have been performed in patients with hepatic or renal impairment.
6 Установено е, че както диботермин алфа, така и говеждият колаген тип I предизвикват имунни отговори при пациентите.
Both dibotermin alfa and bovine Type I collagen have been found to elicit immune responses in patients.
Анти- диботермин алфа антитела:
Anti-dibotermin alfa antibodies:
При проучвания с предна фузия на лумбалния гръбначен стълб, 0, 7% от пациентите, получаващи InductOs, развиват антитела спрямо 0, 8% от пациентите, получаващи автоложна костна присадка.
In anterior lumbar spine fusion studies, 0.7% of patients receiving InductOs developed antibodies vs 0.8% of patients receiving autogenous bone graft.
При проучванията с остри фрактури на тибията, 4, 4% от пациентите, получаващи InductOs, развиват антитела спрямо 0, 6% в контролната група.
In acute tibia fracture studies, 4.4% of patients receiving InductOs developed antibodies vs 0.6% in the control group.
Анти- говежди тип I колаген антитела:
Anti-bovine Type I collagen antibodies:
При проучвания с предна фузия на лумбалния гръбначен стълб, 19% от пациентите, получаващи InductOs, развиват антитела срещу говеждия колаген тип I спрямо 13% от пациентите, получаващи автоложна костна присадка.
13% of patients receiving autogenous bone graft.
При проучванията с остри фрактури на тибията, 15, 7% от пациентите, получаващи InductOs, развиват антитела срещу говеждия колаген тип I спрямо 11, 8% от контролните пациенти.
11.8% of control patients.
При нито едно от двете показания, никой от пациентите, изследвани като положителни за анти- говежди колаген тип I антитела, не развива антитела срещу човешкия колаген тип I.
In either of the 2 indications, no patients who tested positive for anti-bovine Type I collagen antibodies developed antibodies to human Type I collagen.
Въпреки че при клиничните проучвания не се наблюдава никаква ясна връзка с клиничните резултати или нежеланите реакции, не може да се изключи възможността за развитие на неутрализиращи антитела или реакции на свръхчувствителност.
Although no clear association with clinical outcome or undesirable effects could be observed in clinical studies, the possibility of developing neutralising antibodies or hypersensitivity-type reactions cannot be excluded.
Специално трябва да се обмислят рисковете и ползите за пациентите, които преди това са получавали инжекционен колаген (вж. точка 4. 3).
Special consideration of risks and benefits should be given for patients who have previously received injectable collagen (see section 4.3).
Възможността за имунен отговор към продукта трябва да се оценява в случаите, когато се подозира нежелана реакция с имунологична основа.
The possibility of an immune response to the product should be evaluated in cases where an undesirable effect with immunological background is suspected.
Специални предупреждения и предпазни мерки при употреба, специфични за предна фузия на лумбалния гръбначен стълб
Special warnings and precautions for use specific to anterior lumbar spine fusion
Не са установени безопасността и ефикасността на InductOs при следните условия: • използване със спинални импланти, различни от LT- CAGE устройството • имплантиране на места, различни от L4- S1 в долната лумбална част на гръбначния стълб • използване при хирургични техники, различни от преден отворен или преден лапароскопски достъп.
The safety and efficacy of InductOs have not been established in the following conditions: • used with spinal implants other than the LT-CAGE device • implanted at locations other than L4 – S1 in the lower lumbar spine • used in surgical techniques other than anterior open or anterior laparoscopic approaches
Когато дегенеративната дискова болест е лекувана чрез процедура на задна лумбална фузия между телата на прешлените с цилиндрични клетки с нарез и диботермин алфа в някои случаи се наблюдава задно костообразуване.
When degenerative disc disease was treated by a posterior lumbar interbody fusion procedure with cylindrical threaded cages and dibotermin alfa, posterior bone formation was observed in some instances.
InductOs е предназначен за употреба при пациенти със следното: • адекватни редукция и стабилизиране на фрактурата за осигуряване на механична стабилност • адекватен невро- васкуларен статус (напр. липса на компартмент синдром, нисък риск за ампутация) • адекватна хемостаза (осигуряваща относително сухо място за имплантиране) • липса на големи възстановявания на сегментни дефекти на дългите кости, при които може да възникне значителна компресия на меките тъкани
InductOs is intended for use in patients with the following: • adequate fracture reduction and stabilization to ensure mechanical stability • adequate neurovascular status (e. g. absence of compartment syndrome, low risk of amputation) • adequate hemostasis (providing a relatively dry implantation site)
Имплантата може да се прилага само на мястото на фрактурата под адекватен визуален контрол и възможно най- внимателно (вж. точка 4. 2).
absence of large segmental defect repair of long bones, in which significant soft tissue compression can occur
Информация за ефикасността при фрактура на тибията е налична само от контролирани клинични проучвания, при които открити фрактури на тибията са лекувани чрез интрамедуларна фиксация на пирон (вж. точка 5. 1).
The implant may only be administered to the fracture site under adequate vision and with utmost care (see section 4.2).
7 InductOs в сравнение с контролната група на стандартни грижи (вж. точка 4. 8).
Efficacy information in tibia fracture is available only from controlled clinical trials in which open tibial fractures were treated using intramedullary nail fixation (see section 5.1).
Не се препоръчва поставянето на InductOs при пирони с римериране при лечението на отворена фрактура на тибията.
In a clinical study in which the intramedullary canal was reamed to cortical chatter, an increased rate of infection was observed in the InductOs-treated group versus the standard of care control group (see section 4.8).
InductOs не осигурява механична стабилност и не трябва да се използва за запълване на пространство при наличие на сили на натиск.
InductOs does not provide mechanical stability and should not be used to fill space in the presence of compressive forces.
Информацията от клиничните проучвания при остри фрактури на тибията показва, че употребата на InductOs при пациенти, получаващи глюкокортикоиди, не е свързана с никакви явни нежелани реакции.
Information from clinical studies in acute tibia fractures, indicated that the use of InductOs in patients receiving glucocorticoids was not associated with any apparent adverse effect.
При предклиничните проучвания, съвместното приложение на глюкокортикоиди потиска костното възстановяване (измерено като% промяна от контролата), но ефектите на InductOs не се променят.
In preclinical studies, concurrent administration of glucocorticoids depressed bone repair (measured as a% change from control), but the effects of InductOs were not altered.
При клиничните проучвания с остри фрактури на тибията, повече пациенти с InductOs, получаващи едновременно НСПВС за 14 последователни дни, получават леки до умерено тежки нежелани реакции, свързани със заздравяването на раната (напр. дренажа на раната) в сравнение с пациентите с InductOs, неполучаващи НСПВС.
In acute tibia fracture clinical trials, more InductOs patients receiving concomitant NSAIDs for 14 consecutive days experienced mild or moderate adverse events related to wound healing (e.g. wound drainage) than InductOs patients not taking NSAIDs.
Въпреки че клиничните резултати на пациентите не са повлияни, не може да се изключи взаимодействие между НСПВС и InductOs.
Although patient outcome was not affected, an interaction between NSAIDs and InductOs cannot be excluded.
Бременност
4.6 Pregnancy and lactation
Няма достатъчно данни за употребата на диботермин алфа при бременни жени.
Pregnancy There are no adequate data from the use of dibotermin alfa in pregnant women.
Проведени са проучвания при животни, които не могат да изключат въздействия на анти- диботермин алфа антитела върху ембрионалното/ фетално развитие (вж. точка 5. 3).
Animal studies have been conducted that cannot rule out effects of anti-dibotermin alfa antibodies on embryo-foetal development (see section 5.3).
Поради неизвестните рискове за фетуса, свързани с потенциалното развитие на неутрализиращи антитела срещу диботермин алфа, InductOs не трябва да се използва по време на бременност, освен в случай на категорична необходимост (вж. точка 4. 4).
Due to the unknown risks to the fetus associated with the potential development of neutralising antibodies to dibotermin alfa, InductOs should not be used during pregnancy unless clearly necessary (see section 4.4).
Жени с детероден потенциал трябва да бъдат посъветвани да използват ефективна контрацепция до минимум 12 месеца след лечението.
Women of childbearing potential should be advised to use effective contraception up to at least 12 months after treatment.
Не е известно дали диботермин алфа се екскретира в човешката кърма.
It is unknown whether dibotermin alfa is excreted in human breast milk.
Екскретирането на диботермин алфа не е проучено при животни.
The excretion of dibotermin alfa has not been studied in animals.
Не се препоръчва жените да кърмят по време на лечението си с InductOs.
Lactation is not recommended during treatment with InductOs.
Няма проучвания за ефектите върху способността за шофиране и работа с машини, но тъй като InductOs няма системни ефекти, е малко вероятно да повлиява способността за шофиране и работа с машини.
No studies on the effects on the ability to drive and use machines have been performed, but since InductOs has no systemic effect, it is not likely to interfere with the ability to drive or use machinery.
8 4. 8 Нежелани лекарствени реакции
8 4.8 Undesirable effects
При клиничните проучвания са оценени повече от 1490 пациенти, от които повече от 955 са получили лечение с InductOs.
Over 1490 patients have been evaluated in clinical studies, of which more than 955 received InductOs treatment.
При проучванията с фрактури на дълги кости, повече от 418 са получили InductOs.
In the long bone fracture studies, over 418 patients received InductOs.
При проучванията с предна фузия на лумбалния гръбначен стълб, повече от 288 са получили InductOs.
In the anterior lumber spine fusion studies, over 288 patients received InductOs.
Има съобщения след пускането на пазара за локализиран оток при пациенти, подложени на хирургична намеса за цервикалния гръбначен стълб, свързан с употреба на InductOs.
There have been post-marketing reports of localised oedema in patients undergoing cervical spine surgery associated with the use of InductOs.
Отокът е с късно начало, а в някои случаи е достатъчно тежък, за да доведе до притискане на дихателните пътища (вж. точка 4. 4).
The oedema was delayed in onset and, in some cases, severe enough to result in airway compromise (see section 4.4).
Има постмаркетингови съобщения за събиране на течности (напр. псевдоцисти, локализиран оток, ефузия на мястото на импланта), понякога капсулирани, в някои случаи водещи до компресия на нерва и болка при пациенти, претърпели хирургична намеса на гръбначния стълб с Inductos (вж. точка 4. 4).
There have been post-marketing reports of formation of fluid collections (pseudocysts, localised oedema, implant site effusion), sometimes encapsulated, in some cases resulting in nerve compression and pain in patients undergoing spine surgery with Inductos (see section 4.4).
Съобщава се за компресия на нерв във връзка с ектопичното костообразуване при пациенти, подложени на хирургична намеса в областта на гръбначния стълб с InductOs (вж. точка 4. 4).
Nerve compression associated with ectopic bone formation has been reported in patients undergoing spine surgery with InductOs (see section 4.4).
Поставянето на InductOs може да причини начална резорбция на трабекуларната кост (вж. точка 4. 4 и точка 5. 1).
Placement of InductOs can cause initial resorption of trabecular bone (see section 4.4 and section 5.1).
Нежелани реакции, специфични за употреба при предна фузия на лумбалния гръбначен стълб
Undesirable effects specific to use in anterior lumbar spine fusion The undesirable effects observed in anterior lumbar spine fusion patients were generally representative of the morbidity associated with spine fusion using autogenous bone graft taken from the iliac crest.
Много чести (> 1/ 10) нежелани реакции: случайно нараняване, невралгия, болка в гърба и костно заболяване, са сходни както в контролната група, така и в групата на лечение на InductOs.
Very common (≥1/10) undesirable effects: accidental injury, neuralgia, back pain and bone disorder, were similar in both control and InductOs treatment groups.
Нежелани реакции, специфични за употреба при остри фрактури на тибията
Undesirable effects specific to use in acute tibia fractures
Нежеланите реакции, наблюдавани при пациенти с фрактури на дългите кости, са по правило представителни за заболеваемостта, свързана или с ортопедичната травма, или с хирургичната процедура.
The undesirable effects observed in long bone fracture patients were generally representative of the morbidity associated with either orthopaedic trauma or the surgical procedure.
Локализирана инфекция, специфична за крайника с фрактурата, се появява при > 1/ 10 пациенти в клинично изпитване, при което интрамедуларният канал се разширява до кортикалната част на костта.
Localised infection specific to the fractured limb occurred in > 1/10 patients in a clinical study in which the intramedullary canal was reamed to cortical chatter.
Наблюдава се повишена честота на инфекция в групата на лечение с InductOs в сравнение с контролната група на стандартни грижи (съответно 19% спрямо 9%, вж. точка 4. 4).
An increased rate of infection was observed in the InductOs-treated group versus the standard of care control group (19% versus 9%, respectively; see section 4.4) For use with unreamed nails, estimated rates of infection were similar between treatment groups in a study (21% versus 23% respectively).
Честите (> 1/ 100 до < 1/ 10) нежелани реакции се наблюдават с еднаква честота при контролната група и при групата на лечение с InductOs, със следните четири изключения, които се наблюдават значимо по- често в групата на лечение с InductOs, отколкото в контролната група: • повишена амилаза в кръвта (без явни признаци на панкреатит при пациенти, лекувани с InductOs), • тахикардия, • хипомагнеземия, • главоболие.
Common (≥1/100 to < 1/10) undesirable effects were observed with equal incidence in control and InductOs treatment groups, with the following four exceptions which were observed significantly more frequently in the InductOs treatment group than in the control group: • blood amylase increased (without overt signs of pancreatitis in InductOs treated patients), • tachycardia, • hypomagnesemia, • headache.
Употребата на InductOs за одобрените показания в концентрации или количества по- високи от препоръчваните в точка 4. 2, се свързва със съобщения за локален оток при пациенти, подложени на хирургична намеса на цервикалния гръбначен стълб (вж. точка 4. 4).
Use of InductOs in patients undergoing cervical spine surgery in concentrations or amounts greater than those recommended in section 4.2 for the approved indications has been associated with reports of localised oedema (see section 4.4).
В случай че пациенти получат концентрации или количества по- високи от препоръчваните, лечението трябва да е подкрепящо.
In the case of patients receiving concentrations or amounts greater than those recommended, treatment should be supportive.
ФАРМАКОЛОГИЧНИ СВОЙСТВА
9 5 PHARMACOLOGICAL PROPERTIES
Фармакотерапевтична група: костни морфогенетични протеини, ATC код:
Bone Morphogenetic Proteins, ATC code:
M05BC01
M05BC01
Процесът на образуване на кост се развива отвън на имплантата към центъра, докато целият имплантат InductOs се замести от трабекуларна кост.
The bone formation process develops from the outside of the implant towards the center until the entire InductOs implant is replaced by trabecular bone.
Поставянето на InductOs в трабекуларна кост води до преходна резорбция на костта около имплантата, последвана от заместване с нова по- плътна кост.
Placement of InductOs into trabecular bone resulted in transient resorption of the bone surrounding the implant, followed by replacement with new, more dense bone.
Радиографската, биомеханичната и хистологичната оценка на индуцираната кост показва, че тя функционира биологично и биомеханично като нативната кост.
Radiographic, biomechanical, and histologic evaluation of the induced bone indicates that it functions biologically and biomechanically as native bone.
Освен това предклиничните проучвания показват, че ако се фрактурира, костта, индуцирана от InductOs, може да се възстановява от само себе си по начин, неразличим от нативната кост.
Furthermore, preclinical studies have indicated that the bone induced by InductOs, if fractured, can repair itself in a manner indistinguishable from native bone.
Предклиничните проучвания предполагат, че костообразуването, индуцирано от InductOs, е самоограничаващ се процес, формирайки добре дефиниран обем от кост.
Preclinical studies have suggested that bone formation initiated by InductOs is a self-limiting process, forming a well-defined volume of bone.
Освен това, няколко предклинични проучвания показват, че съществува механизъм на отрицателна обратна връзка на молекулно ниво, който ограничава костната индукция от BMP.
In addition, several preclinical studies indicate that there is a negative feedback mechanism at the molecular level that limits bone induction by BMPs.
Клинично- фармакологичните проучвания показват, че матрицата самостоятелно не индуцира костообразуването и не се открива в биопсиите, взети едва 16 седмици след имплантирането.
Clinical pharmacology studies demonstrate that the matrix alone is not osteoinductive and is no longer present in biopsies taken as early as 16 weeks post-implantation.
Фармакодинамична информация, специфична за проучванията с предна фузия на лумбалния гръбначен стълб
Pharmacodynamic information specific to anterior lumbar spine fusion studies
Ефикасността и безопасността на InductOs са доказани при едно рандомизирано, контролирано, многоцентрово, неинфериорно проучване на 279 пациенти на възраст 19 – 78 години, подложени на процедура на отворена предна фузия на телата на лумбалните прешлени.
The efficacy and safety of InductOs were demonstrated in a randomised, controlled, multicenter, non- inferiority study of 279 patients aged 19 – 78 years undergoing an open anterior lumbar interbody fusion procedure.
Пациентите са рандомизирани да получават LT- CAGE клиновидното устройство за лумбална фузия, напълнено или с InductOs, или с автоложна костна присадка, взета от илиачния гребен.
Patients were randomised to receive the LT-CAGE Lumbar Tapered Fusion Device filled with either InductOs or autogenous bone graft taken from the iliac crest.
На 24- ия месец след операцията за InductOs е доказано, че статистически не е по- лош от автоложната костна присадка.
At 24 months post-operation, InductOs was demonstrated to be statistically non-inferior to autogenous bone graft.
Честотата на успех за радиологично определена фузия е 94, 4% за InductOs спрямо 10 88, 9% (95% двустранен ДИ от разликата: - 1, 53, 12, 46) за автоложната костна присадка.
The success rate for radiologically determined fusion was 94.4% for InductOs versus 88.9% (95% two-sided CI of the difference: -1.53, 12.46) for autogenous bone graft.
За болката и инвалидизирането (скор Oswestry) честотата на успех е 72, 9% спрямо 72, 5% (95% двустранен ДИ от разликата: - 11, 2, 12, 0).
For pain and disability (Oswestry score), the success rate was 72.9% versus 72.5% (95% two-sided CI of the difference: -11.2, 12.0).
Първичната променлива на проучването е единична многокомпонентна крайна точка, известна като цялостен успех.
A single, multi-component endpoint, known as overall success was the primary variable of the study.
Цялостният успех се състои от следните основни съображения за ефикасност и безопасност:
Overall success consists of the following primary efficacy and safety considerations:
Радиографски доказана фузия 2.
Radiographically demonstrated fusion 2.
Подобрение на Oswestry скора за болка/ инвалидизиране 3.
Oswestry pain/disability improvement 3.
Поддържане или подобрение на неврологичния статус 4.
Maintenance or improvement in neurological status
Липса на нежелани реакции степен 3 или 4, класифицирани като свързани с имплантата или с имплантата/ хирургичната процедура 5.
No Grade 3 or 4 adverse event classified as implant-associated or implant-/surgical procedure associated 5.
Липса на извършена допълнителна хирургична процедура, която е класифицирана като “ неуспех ”
No additional surgical procedure performed that was classified as a “failure”