natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Две особености на мутациите, водещи до мулти- лекарствена резистентност, първата характеризираща се с мутации в обратната транскриптаза на НIV в кодони 62, 75, 77, 116 и 151 и втората, свързана с Т69S мутация заедно с включване 6- базова двойка на същото място, довеждат до фенотипна резистентност към AZT, както и към останалите нуклеозидни инхибитори на обратната транскриптаза.
Two patterns of multi-drug resistance mutations, the first characterised by mutations in the HIV reverse transcriptase at codons 62, 75, 77, 116 and 151 and the second involving a T69S mutation plus a 6-base pair insert at the same position, result in phenotypic resistance to AZT as well as to the other approved NRTIs.
В клинични изпитвания е установено, че комбинацията ламивудин със зидовудин намалява НIV- 1 вирусното натоварване и повишава броя на CD4 клетките.
In clinical trials, lamivudine in combination with zidovudine has been shown to reduce HIV-1 viral load and increase CD4 cell count.
Ламивудин и зидовудин са широко използвани като част от антиретровирусна комбинирана терапия с други антиретровирусни средства от същия клас (NRTIs) или от различни класове (протеазни инхибитори, не- нуклеозидни инхибитори на обратната транскриптаза).
Lamivudine and zidovudine have been widely used as components of antiretroviral combination therapy with other antiretroviral agents of the same class (NRTIs) or different classes (PIs, non- nucleoside reverse transcriptase inhibitors).
12 M184V мутантен вирус, също е установено забавяне в появата на мутациите, водещи до резистентност към зидовудин и ставудин (Thymidine Analogue Mutations, TAMs).
Subjects receiving lamivudine and zidovudine with or without additional concomitant antiretroviral therapies and who already present with the M184V mutant virus also experience a delay in the onset of mutations that confer resistance to zidovudine and stavudine (Thymidine Analogue Mutations; TAMs).
Връзката между in vitro чувствителността на HIV към ламивудин и зидовудин, и клиничния отговор към терапия, включваща ламивудин / зидовудин, продължава да бъде проучвана.
11 The relationship between in vitro susceptibility of HIV to lamivudine and zidovudine and clinical response to lamivudine/ zidovudine containing therapy remains under investigation.
Ламивудин не е проучван специално при HIV пациенти, ко- инфектирани с HBV.
Lamivudine has not been specifically investigated in HIV patients co-infected with HBV.
Ламивудин и зидовудин се резорбират добре в стомашно- чревния тракт.
Lamivudine and zidovudine are well absorbed from the gastrointestinal tract.
Бионаличността на пероралния ламивудин при възрастни е нормално между 80 и 85%, а на зидовудин е 60- 70%.
The bioavailability of oral lamivudine in adults is normally between 80– 85% and for zidovudine 60– 70%.
Съответстващите стойности на AUC са 6, 1 μg h/ ml (20%) и 2, 4 μg h/ ml (29%) съответно.
Following single dose Combivir administration in healthy volunteers, mean (CV) lamivudine and zidovudine Cmax values were 1.6 µg/ ml (32%) and 2.0 µg/ ml (40%), respectively and the corresponding values for AUC were 6.1 µg h/ ml (20%) and 2.4 µg h/ ml (29%) respectively.
Средните стойности на tmax на ламивудин и зидовудин са съответно 0, 75 (0, 50- 2, 00) часа и 0, 50 (0, 25- 2, 00) часа.
The median (range) lamivudine and zidovudine tmax values were 0.75 (0.50-2.00) hours and 0.50 (0.25- 2.00) hours respectively.
Степента (AUC∞) на резорбцията на ламивудин и зидовудин и оценките на елиминационният полуживот след приложението на Combivir с храна са сходни с приложението на гладно, въпреки че скоростта на резорбция (Сmax, tmax) е забавена.
The extent of lamivudine and zidovudine absorption (AUC∞) and estimates of half-life following administration of Combivir with food were similar when compared to fasting subjects, although the rates of absorption (Cmax, tmax) were slowed.
Това заключение се основава на физикохимичните и фармакокинетичните данни, приемайки, че пациентът разтрошава и прехвърля 100% от таблетката и незабавно я поглъща.
This conclusion is based on the physiochemical and pharmacokinetic data assuming that the patient crushes and transfers 100% of the tablet and ingests immediately.
Изследванията върху ламивудин и зидовудин, въведени интравенозно показват, че средният явен обем на разпределение е съответно 1, 3 и 1, 6 l/ kg.
Intravenous studies with lamivudine and zidovudine showed that the mean apparent volume of distribution is 1.3 and 1.6 l/ kg respectively.
Фармакокинетиката на ламивудин в обхвата на терапевтичната дозировка е линейна и медикаментът показва ограничено свързване с основния плазмен протеин - албумин (< 36% серумен албумин in vitro).
Lamivudine exhibits linear pharmacokinetics over the therapeutic dose range and displays limited binding to the major plasma protein albumin (< 36% serum albumin in vitro).
Свързването на зидовудин с плазмения протеин е от 34 до 38%.
Zidovudine plasma protein binding is 34% to 38%.
Средните съотношения между концентрациите на ламивудин и зидовудин в цереброспиналната течност и серума, 2- 4 часа след перорално приложение са съответно приблизително 0, 12 и 0, 5.
The mean ratios of CSF/ serum lamivudine and zidovudine concentrations 2-4 hours after oral administration were approximately 0.12 and 0.5 respectively.
Вероятността за метаболитни лекарствени взаимодействия с ламивудин е ниска поради слабия чернодробен метаболизъм (5- 10%) и ниската степен на свързване с плазмените белтъци.
The likelihood of metabolic drug interactions with lamivudine is low due to the small extent of hepatic metabolism (5-10%) and low plasma binding.
13 5- глюкоронидът на зидовудин е основният метаболит в плазмата и урината, възлизащ на около 50- 80% от приложената доза, елиминирана посредством бъбречната ексреция.
The 5’ -glucuronide of zidovudine is the major metabolite in both plasma and urine, accounting for approximately 50– 80% of the administered dose eliminated by renal excretion.
3, - амино- 3 ’ - деокситимидин е идентифициран като метаболит на зидовудин след интравенозно приложение.
3’ -amino-3’ - deoxythymidine (AMT) has been identified as a metabolite of zidovudine following intravenous dosing.
Средният системен клирънс на ламивудин е приблизително 0, 32 l/ h/ kg, предимно чрез ренална екскреция (> 70%) с помощта на органичната катионна транспортна система.
The mean systemic clearance of lamivudine is approximately 0.32 l/ h/ kg, with predominantly renal clearance (> 70%) via
При пациенти с клирънс на креатинина ≤50 ml/ min се налага намаляване на дозировката (вж. точка 4. 2).
Dose reduction is required for patients with creatinine clearance ≤ 50 ml/ min (see section 4.2).
От изпитванията със зидовудин, приложен интравенозно, се установява среден терминален плазмен елиминационен полуживот 1, 1 часа и среден системен клирънс 1, 6 l/ h/ kg.
From studies with intravenous zidovudine, the mean terminal plasma half-life was 1.1 hours and the mean systemic clearance was 1.6 l/ h/ kg.
Бъбречният клирънс на зидовудин се оценява на 0, 34 l/ h/ kg, което показва гломерулна филтрация и активна тубулна секреция от бъбреците.
Renal clearance of zidovudine is estimated to be 0.34 l/ h/ kg, indicating glomerular filtration and active tubular secretion by the kidneys.
Фармакокинетика при деца:
Pharmacokinetics in children:
При деца на възраст над 5- 6 месеца фармакокинетичният профил на зидовудин е подобен на този при възрастни.
In children over the age of 5-6 months, the pharmacokinetic profile of zidovudine is similar to that in adults.
Зидовудин се резорбира добре в червата и при всички дозови нива, проучвани при възрастни и деца, бионаличността е между 60- 74%, средно 65%.
Zidovudine is well absorbed from the gut and at all dose levels studied in adults and children, the bioavailability was between 60-74% with a mean of 65%.
Нивото на Cssmax е 4, 45 μM (1, 19 μg/ ml) след доза от 120 mg зидовудин (в разтвор) / m2 телесна повърхност и 7, 7 μM (2, 06 μg/ ml) при 180 mg/ m2 телесна повърхност.
Cssmax levels were 4.45 μ M (1.19 μ g/ ml) following a dose of 120 mg zidovudine (in solution)/ m2 body surface area and 7.7 μ M (2.06 μ g/ ml) at 180 mg/ m2 body surface area.
При деца доза от 180 mg/ m2 четири пъти дневно води до системна експозиция (24- часова AUC 40, 0 h μM или 10, 7 h μg/ ml), подобна на тази при 200 mg шест пъти дневно при възрастни (40, 7 h μM или 10, 9 h μg/ ml).
Dosages of 180 mg/ m2 four times daily in children produced similar systemic exposure (24 hour AUC 40.0 h μ M or 10.7 h μ g/ ml) as doses of 200 mg six times daily in adults (40.7 h μ M or 10.9 h μ g/ ml).
Плазмената фармакокинетика на зидовудин е оценявана при шест HIV- инфектирани деца на възраст от 2 до 13 години, докато са приемали 120 mg/ m2 зидовудин три пъти дневно и отново след преминаване на 180 mg/ m2 два пъти дневно.
In six HIV-infected children from 2 to 13 years of age, zidovudine plasma pharmacokinetics were evaluated while subjects were receiving 120 mg/ m2 zidovudine three times daily and again after switching to 180 mg/ m2 twice daily.
Обаче, абсолютната бионаличност (приблизително 55- 65%) е намалена при деца на възраст под 12 години.
However, absolute bioavailability (approximately 55-65%) was reduced in paediatric patients below 12 years of age.
Освен това, стойностите на системния клирънс са по- високи при по - малки деца и намаляват с възрастта, доближавайки се до стойностите при възрастни около 12 - годишна възраст.
In addition, systemic clearance values were greater in younger paediatric patients and decreased with age, approaching adult values around 12 years of age.
Поради тези разлики препоръчителната доза ламивудин при деца (на възраст над три месеца и с телесно тегло по- малко от 30 kg) е 4 mg/ kg два пъти дневно.
Due to these differences, the recommended dose for lamivudine in children (aged more than three months and weighing less than 30 kg) is 4 mg/ kg twice a day.
Тази доза води до средна AUC0- 12 в диапазона от приблизително 3 800 до 5 300 ng h/ ml.
This dose will achieve an average AUC0-12 ranging from approximately 3,800 to 5,300 ng h/ ml.
Скорошни находки показват, че експозицията при деца на възраст < 6 години може да бъде намалена с около 30%, сравнена с други възрастови групи.
Recent findings indicate that exposure in children < 6 years of age may be reduced by about 30% compared with other age groups.
Наличните понастоящем данни не показват ламивудин да е по- малко ефикасен при тази възрастова група.
At present, the available data do not suggest that lamivudine is less efficacious in this age group.
Фармакокинетика по време на бременност:
Pharmacokinetics in pregnancy:
Фармакокинетиките на ламивудин и зидовудин при бременни са подобни на тези при не бременни жени.
The pharmacokinetics of lamivudine and zidovudine were similar to that of non-pregnant women.
14 Нито ламивудин, нито зидовудин са мутагенни при изследвания върху бактерии, но както много нуклеозидни аналози, те показват активност при изследвания in vitro при бозайници, като например лимфом при мишки.
Neither lamivudine nor zidovudine are mutagenic in bacterial tests, but like many nucleoside analogues they show activity in in vitro mammalian tests such as the mouse lymphoma assay.
Ламивудин не показва генотоксичност при изпитвания in vivo при дозировки, които дават плазмени концентрации до 40- 50 пъти по- високи от клиничните плазмени нива.
Lamivudine has not shown any genotoxic activity in in vivo studies at doses that gave plasma concentrations up to 40-50 times higher than clinical plasma levels.
Зидовудин показва кластогенен ефект при микронуклеарно изследване при многократно перорално приложение при мишки.
Zidovudine showed clastogenic effects in an or al repeated dose micronucleus test in mice.
Наблюдава се, също така, че периферните кръвни лимфоцити на пациенти с HIV, лекувани със зидовудин, съдържат по- висок брой хромозомни разкъсвания.
Peripheral blood lymphocytes from AIDS patients receiving zidovudine treatment have also been observed to contain higher numbers of chromosome breakages.
Пилотно проучване е показало, че зидовудин се инкорпорира в ядрената ДНК на левкоцитите при възрастни, включително бременни жени, приемащи зидовудин за лечение на инфекция с HIV- 1 или за предпазване от вирусна трансмисия от майката към детето.
A pilot study has demonstrated that zidovudine is incorporated into leukocyte nuclear DNA of adults, including pregnant women, taking zidovudine as treatment for HIV-1 infection, or for the prevention of mother to child viral transmission.
Проучването е показало, че фетусите, подложени in utero на действието на комбинацията, са с повишено ниво на инкорпориране на нуклеозидните аналози в ДНК при множество от органите им.
A transplacental genotoxicity study conducted in monkeys compared zidovudine alone with the combination of zidovudine and lamivudine at human- 13 equivalent exposures.
При тях е наблюдавано и по- голямо скъсяване на теломерите в сравнение с фетусите, подложени само на действието на зидовудин.
The study demonstrated that foetuses exposed in utero to the combination sustained a higher level of nucleoside analogue-DNA incorporation into multiple foetal organs, and showed evidence of more telomere shortening than in those exposed to zidovudine alone.
В резултат от тези данни са проведени изследвания на генезата на интравагиналните тумори.
In oral carcinogenicity studies with zidovudine in mice and rats, late appearing vaginal epithelial tumours were observed.
Една година след раждането, при поколението на лекувани с най- високи дози мишки (420 mg/ kg телесно тегло), се установява повишаване броя на туморите на белия дроб, черния дроб и женските полови органи.
One year post-natally, there was an increase in the incidence of tumours in the lung, liver and female reproductive tract of offspring exposed to the highest dose level (420 mg/ kg term body weight).
При второто проведено изследване на мишки е прилаган зидовудин в дози 40 mg/ kg от 10 гестационен ден в продължение на 24 месеца.
In a second study, mice were administered zidovudine at doses up to 40 mg/ kg for 24 months, with exposure beginning prenatally on gestation day 10.
Честотата и времето на развитие на тези състояния са подобни на установените при изследванията за канцерогенност след перорален прием.
Treatment related findings were limited to late- occurring vaginal epithelial tumours, which were seen with a similar incidence and time of onset as in the standard oral carcinogenicity study.
Приема се, че нарастването на честотата на туморите, установено от първото трансплацентарно изследване за канцерогенност, показва хипотетичния риск.
It is concluded that as the increase in incidence of tumours in the first transplacental carcinogenicity study represents a hypothetical risk, this should be balanced against the proven therapeutic benefit.
Не са установени подобни данни при
Zidovudine had a similar effect in both species, but only at very high systemic exposures.
15 плъхове дори при много високи системни експозиции.
Lamivudine was not teratogenic in animal studies.
Зидовудин има подобно действие при двата вида, но само при много високи системни експозиции.
At maternally toxic doses, zidovudine given to rats during organogenesis resulted in an increased incidence of malformations, but no evidence of foetal abnormalities was observed at lower doses.
Микрокристална целулоза (E460), Натриев нишестен гликолат, Колоиден силициев диоксид, Магнезиев стеарат
Microcrystalline cellulose (E460), sodium starch glycollate, colloidal silicon dioxide, magnesium stearate
Хипромелоза (E464), Титанов диоксид (E171), Макрогол 400, Полисорбат 80
Hypromellose (E464), titanium dioxide (E171), macrogol 400, polysorbate 80
6. 4 Специални условия съхранение
6.4 Special precautions for storage
Опаковки, снабдени със защита срещу отваряне, съдържащи непрозрачни блистери от поливинилхлорид/ фолио или бели бутилки от полиетилен с висока плътност и със защитена от деца запушалка.
Tamper-evident cartons containing opaque polyvinyl chloride/ foil blister packs or white high density polyethylene (HDPE) bottle with a child-resistant closure.
Всяка опаковка съдържа 60 филмирани таблетки.
Each pack type contains 60 film-coated tablets.
Glaxo Group Ltd Greenford Road Greenford Middlesex UB6 0NN Великобритания
Glaxo Group Ltd Greenford Road Greenford Middlesex UB6 0NN United Kingdom
EU/ 1/ 98/ 058/ 001 EU/ 1/ 98/ 058/ 002
EU/ 1/ 98/ 058/ 001 EU/ 1/ 98/ 058/ 002
18 март 2003
18 March 2003
Glaxo Operations U. K Limited, (trading as Glaxo Wellcome Operations), Priory Street, Ware, Hertfordshire, SG12 0DJ, Великобритания
Glaxo Operations U. K Limited, (trading as Glaxo Wellcome Operations), Priory Street, Ware, Hertfordshire, SG12 0DJ, United Kingdom
GlaxoSmithKline Pharmaceuticals S. A. ul.
GlaxoSmithKline Pharmaceuticals S. A. ul.
Grunwaldzka 189 60- 322 Poznan Полша
Grunwaldzka 189 60-322 Poznan Poland
Система за лекарствена безопасност Притежателят на разрешението за употреба трябва да осигури наличието на системата за лекарствена безопасност, описана във версия 6. 2, представена в Модул 1. 8. 1. на Заявлението за разрешаване за употреба, която да функционира преди пускането на продукта на пазара и докато е на пазара.
Pharmacovigilance System The MAH must ensure that the system of pharmacovigilance, as described in version 6.2 presented in Module 1.8.1. of the Marketing Authorisation Application, is in place and functioning before and whilst the product is on the market.
План за управление на риска ПРУ се задължава да извършва проучванията и допълнителните дейности по отношение на лекарствената безопасност, описани подробно в Плана за лекарствена безопасност, в съответствие с версия 1 на Плана за управление на риска (ПУР), представен в Модул 1. 8. 2. на Заявлението за разрешение за употреба, както и във всички следващи актуализации на ПУР, съгласувани със CHMP.
Risk Management Plan The MAH commits to performing the studies and additional pharmacovigilance activities detailed in the Pharmacovigilance Plan, as agreed in version 01 of the Risk Management Plan (RMP) presented in Module 1.8.2. of the Marketing Authorisation Application and any subsequent updates of the RMP agreed by the CHMP.
19 Освен това, актуализиран ПУР трябва да се подава:
19 A.
При поискване от ЕМЕА.
LABELLING
20 ПРИЛОЖЕНИЕ III
20 PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING AND THE IMMEDIATE PACKAGING
21 A.
OUTER CARTON
Combivir 150 mg/ 300 mg филмирани таблетки Ламивудин/ зидовудин
Combivir 150 mg/ 300 mg film-coated tablets Lamivudine/ zidovudine
combivir
combivir
26 ДАННИ, КОИТО ТРЯБВА ДА СЪДЪРЖА ВТОРИЧНАТА ОПАКОВКА
24 PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING
КАРТОНЕНА КУТИЯ НА БЛИСТЕРИТЕ
BLISTER PACK OUTER CARTON
27 10.
25 10.
28 МИНИМУМ ДАННИ, КОИТО ТРЯБВА ДА СЪДЪРЖАТ БЛИСТЕРИТЕ И ЛЕНТИТЕ
26 MINIMUM PARTICULARS TO APPEAR ON BLISTERS OR STRIPS
Glaxo Group Ltd
Glaxo Group Ltd
29 Б.
27 B.
30 ЛИСТОВКА:
28 PACKAGE LEAFLET-:
Combivir 150 mg/ 300 mg филмирани таблетки Ламивудин/ зидовудин (Lamivudine/ zidovudine)
Combivir 150 mg/ 300 mg film-coated tablets Lamivudine/ zidovudine
- Запазете тази листовка.
- Keep this leaflet, you may need to read it again.
То може да им
It may harm them even
неописани в тази листовка нежелани реакции, моля уведомете Вашия лекар или фармацевт.
If any of the side effects get serious, or if you notice any side effects not listed in this leaflet, please tell your doctor or pharmacist.
Какво представлява Combivir и за какво се използва 2.
What Combivir is and what it is used for 2.
Преди да приемете Combivir 3.
Before you take Combivir 3.
Как да приемате Combivir 4.
How to take Combivir 4.
Как да съхранявате Combivir 6.
How to store Combivir 6.
КАКВО ПРЕДСТАВЛЯВА COMBIVIR И ЗА КАКВО СЕ ИЗПОЛЗВА
WHAT COMBIVIR IS AND WHAT IT IS USED FOR
Combivir принадлежи към групата на антивирусните лекарства, известни още като антиретровирусни, наречени нуклеозидни аналози инхибитори на обратната транскриптаза.
Combivir belongs to a group of antiviral medicines, also known as antiretrovirals, called nucleoside analogue reverse transcriptase inhibitors (NRTIs).
Те се използват за лечение на инфекцията, причинена от човешкия имунодефицитен вирус (НIV).
These are used to treat Human Immunodeficiency Virus (HIV) infection.
Combivir е предназначен за комбинирано антиретровирусно лечение на НIV инфекция при пациенти с тегло повече от 14 kg.
Combivir is used in antiretroviral combination therapy for the treatment of HIV infection in patients weighing more than 14 kg.
Той намалява количеството на НIV вируса в организма и го поддържа на ниско равнище.
Combivir reduces the amount of HIV virus in your body, and keeps it at a low level.
Също така, увеличава броя на CD4 клетките.
It also increases CD4 cell counts.
CD4 клетките са вид бели кръвни клетки, които играят важна роля за поддържане имунната система в състояние да се бори с инфекциите.
CD4 cells are a type of white blood cell, that play an important role in maintaining a healthy immune system to help fight infection.
Установено е, че Combivir значително намалява риска от прогресия на болестта.
Combivir has been shown to significantly reduce the risk of disease progression.
Повлияването от лечението с Combivir е различно при отделните пациенти.
Response to treatment with Combivir varies between patients.
Вашият лекар ще наблюдава внимателно ефекта от Вашето лечение.
Your doctor will be monitoring the effectiveness of your treatment.
ПРЕДИ ДА ПРИЕМЕТЕ COMBIVIR
BEFORE YOU TAKE COMBIVIR
Не приемайте Combivir
Do not take Combivir
- Ако сте свръхчувствителни (алергични) към ламивудин или зидовудин, или към някоя от
- If you are hypersensitive (allergic) to lamivudine or zidovudine or any of the other ingredients of
останалите съставки на Combivir таблетки.
Combivir tablets.
- Ако имате много малък брой червени кръвни клетки (тежка анемия) или много малък
- If you have very low red blood cell count (severe anaemia) or very low white blood cell count
брой бели кръвни клетки (неутропения).
(neutropenia).
Ако не сте сигурни, моля, попитайте лекуващия лекар.
If you are not sure please ask your doctor.
Ако имате заболяване на бъбреците или черния дроб, обсъдете прилагането на Combivir с Вашия лекар, за да сте сигурни, че дозировката на активните вещества в Combivir е подходяща за Вас.
Discuss the use of Combivir with your doctor if you have kidney or liver disease to ensure the doses of the active substances in Combivir are suitable for you.
Важно е Вашият лекар да знае за всичките Ви симптоми, дори ако мислите, че те не са свързани с НIV инфекцията.
It is important that your doctor knows about all your symptoms even if you think they are not related to HIV infection.
Вашият лекар може да реши да Ви предпише ламивудин или зидовудин като отделни лекарства вместо Combivir.
Your doctor may decide to prescribe lamivudine or zidovudine as separate medicines instead of Combivir.
31 След 4- 6 седмично лечение с Combivir може да се появят анемия (намален брой червени кръвни клетки) и неутропения/ левкопения (намален брой бели кръвни клетки), дължащи се на едно от активните вещества в Combivir - зидовудин.
29 Anaemia (low red blood cell count) and neutropenia/ leucopenia (low white blood cell count) may occur within 4-6 weeks due to treatment with zidovudine, one of the active substances in Combivir.
Ако тези състояния са тежки, лекуващият лекар може да реши да прекрати лечението с Combivir.
If severe, your physician may stop treatment with Combivir.
Това се случва по- често при пациенти с напреднала НIV инфекция и при лечение с по- високи дози зидовудин, отколкото е дозата му в Combivir.
This has occurred more commonly in patients with advanced HIV disease and with higher doses of zidovudine than the dose in Combivir.
Трябва да се извършват редовни кръвни изследвания, за да се проверява дали съществува проблем с броя на червените и белите Ви кръвни клетки.
Regular blood tests will be arranged to check whether there is a problem with your white and red blood cell count.
Тази нежелана реакция не е често срещана при пациентите в начален стадий на НIV болестта и при тях кръвните изследвания може да се провеждат по- рядко.
This adverse reaction is infrequent in patients with early HIV disease and blood tests may be performed less frequently.