natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Комитетът за лекарствените продукти за хуманна употреба (CHMP) преценява, че ползите от Actos са по- големи от рисковете при лечението на диабет тип 2.
The Committee for Medicinal products for Human Use (CHMP) decided that Actos’ s benefits are greater than its risks for the treatment of type 2 diabetes.
Той препоръчва на Actos да бъде издадено разрешение за употреба.
The committee recommended that Actos be given marketing authorisation.
Комитетът решава, че Actos може да бъде алтернатива на стандартното лечение, метформин, при монотерапия (използване само на този препарат) и да се използва при пациенти, които не могат да приемат метформин.
In monotherapy (used on its own), the committee decided that Actos should be an alternative to the standard treatment, metformin, to be used when patients cannot take metformin.
Допълнителна информация за Advasure:
Other information about Actos:
Европейската комисия издава разрешение за употреба, валидно в рамките на Европейския съюз, за Actos на Takeda Europe R & D Centre Limited на 13 октомври 2000 г.
The marketing authorisation was renewed on 13 October 2005.
Пълният текст на EPAR относно Actos може да се намери тук.
The full EPAR for Actos is available here
Дата на последно актуализиране на текста 01- 2007 г.
This summary was last updated in 01-2007.
Actos 15 mg таблетки.
Actos 15 mg tablets.
Всяка таблетка съдържа 15 mg пиоглитазон (pioglitazone), като хидрохлорид.
Each tablet contains 15 mg of pioglitazone as hydrochloride.
6. 1.
For a full list of excipients, see 6.1.
Таблетките са бели до почти бели, кръгли, изпъкнали и маркирани с „ 15 ” от едната страна и „ ACTOS ” oт другата страна.
The tablets are white to off-white, round, convex and marked ‘ 15’ on one face and ‘ ACTOS’ on the other face.
Пиоглитазон е показан за лечение на захарен диабет тип 2:
Pioglitazone is indicated in the treatment of type 2 diabetes mellitus:
- на пациенти (особено такива с наднормено тегло), неадекватно контролирани с диета и
- in patients (particularly overweight patients) inadequately controlled by diet and exercise
физически упражнения, при които прилагането на метформин е неподходящо, поради наличието на противопоказания или непоносимост.
for whom metformin is inappropriate because of contraindications or intolerance
- метформин на пациенти (особено такива с наднормено тегло) с недостатъчен гликемичен
- metformin, in patients (particularly overweight patients) with insufficient glycaemic
контрол, независимо от приложението на максималната поносима доза при монотерапия с метформин
control despite maximal tolerated dose of monotherapy with metformin
- сулфанилурейно производно, само при пациенти, които са показали непоносимост към
- a sulphonylurea, only in patients who show intolerance to metformin or for whom
метформин или, при които метформин е противопоказан, с недостатъчен гликемичен контрол, независимо от приложението на максималната поносима доза при монотерапия със сулфанилурейно производно.
metformin is contraindicated, with insufficient glycaemic control despite maximal tolerated dose of monotherapy with a sulphonylurea.
- метформин и сулфанилурейно производно при пациенти (особено такива с наднормено
- metformin and a sulphonylurea, in patients (particularly overweight patients) with insufficient
тегло) с недостатъчен гликемичен контрол, независимо от двойната перорална терапия.
glycaemic control despite dual oral therapy.
Пиоглитазон е показан за комбиниране с инсулин при захарен диабет тип 2 при пациенти с недостатъчен контрол на гликемията при лечение с инсулин, при които метформин е неподходящ поради съществуващи противопоказания или непоносимост (вж. точка 4. 4)
Pioglitazone is also indicated for combination with insulin in type 2 diabetes mellitus patients with insufficient glycaemic control on insulin for whom metformin is inappropriate because of contraindications or intolerance (see section 4.4).
Таблетките пиоглитазон се приемат перорално веднъж дневно с или без храна.
Pioglitazone tablets are taken orally once daily with or without food.
Лечението с пиоглитазон може да започне с 15mg или 30mg веднъж дневно.
Pioglitazone may be initiated at 15mg or 30mg once daily.
Дозата може да бъде повишена до 45mg веднъж дневно.
The dose may be increased in increments up to 45mg once daily.
2 При комбиниране с инсулин, текущата доза на инсулин може да бъде запазена при започване на лечение с пиоглитази.
2 In combination with insulin, the current insulin dose can be continued upon initiation of pioglitazone therapy.
5. 2).
No dosage adjustment is necessary for elderly patients (see section 5.2).
Не се налага промяна на дозата при пациенти с нарушена бъбречна функция (креатининов клирънс > 4 ml/ min) (виж т.
No dosage adjustment is necessary in patients with impaired renal function (creatinine clearance > 4 ml/ min) (see section 5.2).
4. 4).
Pioglitazone should not be used in patients with hepatic impairment (see section 4.4).
Няма данни относно използването на пиоглитазон при пациенти под 18 годишна възраст, поради което не се препоръчва неговата употреба в тази възрастова група.
There are no data available on the use of pioglitazone in patients under 18 years of age, and therefore its use is not recommended in this age group.
- свръхчувствителност към активното вещество или някое от помощните вещества
- hypersensitivity to the active substance or to any of the excipients
- сърдечна недостатъчност или анамнеза за сърдечна недостатъчност (NYHA степен I до IV)
- cardiac failure or history of cardiac failure (NYHA stages I to IV)
- чернодробно нарушение.
- hepatic impairment
- диабетна кетоацидоза
- diabetic ketoacidosis.
Задържане на течности и сърдечна недостатъчност:
Fluid retention and cardiac failure:
Когато се лекуват пациенти с поне един рисков фактор за развитие на застойна сърдечна недостатъчност (например предшестващ миокарден инфаркт или симптоматична коронарна болест) лекарят трябва да започне лечение с най- ниската възможна доза и постепенно да увеличи дозата.
When treating patients who have at least one risk factor for development of congestive heart failure (e. g. prior myocardial infarction or symptomatic coronary artery disease), physicians should start with the lowest available dose and increase the dose gradually.
Пациентите трябва да бъдат наблюдавани за признаци и симптоми на сърдечна недостатъчност, повишаване на теглото или оток, особено тези с намалени сърдечни резерви.
Patients should be observed for signs and symptoms of heart failure, weight gain or oedema particularly those with reduced cardiac reserve.
При пускането на продукта на пазара има съобщения за случаи на сърдечна недостатъчност при комбинираното приложение на пиоглитазон и инсулин при пациенти, с предшестваща сърдечна недостатъчност; пациентите трябва да бъдат наблюдавани за признаци и симптоми на сърдечна недостатъчност, наддаване на тегло и отоци, когато пиоглитазон се прилага в комбинация н инсулин.
There have been cases of cardiac failure reported from the market when pioglitazone was used in combination with insulinor in patients with a history of cardiac failure; patients should be observed for signs and symptoms of heart failure, weight gain and oedema when pioglitazone is used in combination with insulin.
Тъй като инсулин и пиоглитазон са свързани със задържане на течности, тяхната едновременна употреба може да повиши риска от оток.
Since insulin and pioglitazone are associated with fluid retention, concomitant administration may increase the risk of oedema.
Проучване с краен резултат на сърдечно съдови усложнения при пиоглитазон е проведено при пациенти под 75 години с 2 тип захарен диабет и съществуваща преди това макроангиопатия.
A cardiovascular outcome study of pioglitazone has been performed in patients under 75 years with type 2 diabetes mellitus and pre-existing major macrovascular disease.
Към провежданата антидиабетна и сърдечно съдова терапия е добавен пиоглитазон или плацебо в продължение на до 3, 5 години.
Pioglitazone or placebo was added to existing antidiabetic and cardiovascular therapy for up to 3.5 years.
При
This study showed an increase in reports of heart failure, however this did not lead to an increase in mortality in this study.
3 пациенти над 75 години трябва да се действува внимателно, поради ограничения опит с тази група пациенти.
Caution should be exercised in patients over 75 years because of the limited experience in this patient group.
Проследяване на чернодробната функция:
3 Monitoring of liver function:
По време на пост- маркетинговия период са докладвани редки случаи на хепатоцелуларна дисфункция (виж т.
There have been rare reports of hepatocellular dysfunction during post-marketing experience (see section 4.8).
Лечението с пиоглитазон не трябва да бъде започвано при пациенти с повишени изходни нива на чернодробните ензими (ALT > 2, 5 пъти спрямо границите на нормата) или в случай на каквито и да е данни за чернодробно заболяване.
Therapy with pioglitazone should not be initiated in patients with increased baseline liver enzyme levels (ALT > 2.5 X upper limit of normal) or with any other evidence of liver disease.
В случай на повишаване нивата на ALT до 3 пъти над горната граница на нормата по време на лечението с пиоглитазон, нивата на чернодробните ензими трябва да бъдат преоценени възможно най- бързо.
If ALT levels are increased to 3 X upper limit of normal during pioglitazone therapy, liver enzyme levels should be reassessed as soon as possible.
Ако някой от пациентите развие симптоми, предполагащи чернодробно нарушение, които може да включват необяснимо гадене, повръщане, коремна болка, умора, анорексия и/ или тъмна урина, чернодробните ензими трябва да бъдат проверени.
If any patient develops symptoms suggesting hepatic dysfunction, which may include unexplained nausea, vomiting, abdominal pain, fatigue, anorexia and/ or dark urine, liver enzymes should be checked.
При появата на жълтеница, лечението трябва да бъде преустановено.
If jaundice is observed, drug therapy should be discontinued.
Повишаване на теглото:
Weight gain:
По време на лечението с пиоглитазон е наблюдавано слабо понижение на средния хемоглобин (4% относителна редукция) и хематокрита (4, 1% относителна редукция), отговарящи на хемодилуция.
There was a small reduction in mean haemoglobin (4% relative reduction) and haematocrit (4.1% relative reduction) during therapy with pioglitazone, consistent with haemodilution.
Подобни промени са наблюдавани и при пациентите лекувани с метформин (хемоглобин 3 - 4% и хематокрит 3, 6 – 4, 1% относителна редукция) и в по- малка степен със сулфанилурейно производно и инсулин (хемоглобин 1 – 2% и хематокрит 1 – 3, 2% относителна редукция) по време на сравнителните контролирани проучвания с пиоглитазон.
Similar changes were seen in metformin (haemoglobin 3 - 4% and haematocrit 3.6 – 4.1% relative reductions) and to a lesser extent sulphonylurea and insulin (haemoglobin 1 – 2% and haematocrit 1 – 3.2% relative reductions) treated patients in comparative controlled trials with pioglitazone.
Като последица от увеличената чувствителност към инсулин при пациенти, които приемат пиоглитазон в двойна или тройна перорална терапия със сулфанилурейно производно, или двойна комбинация с инсулин има опасност от развитие на доза- зависима хипогликемия, поради което може да бъде необходимо да се намали дозата на сулфанилурейното производно или инсулинa.
As a consequence of increased insulin sensitivity, patients receiving pioglitazone in dual or triple oral therapy with a sulphonylurea or in dual therapy with insulin may be at risk for dose-related hypoglycaemia, and a reduction in the dose of the sulphonylurea or insulin may be necessary.
Не е ясно дали има директна връзка между пиоглитазон и макуларен едем, но предписващите трябва да бъдат бдителни за
It is unclear whether or not there is a direct association between pioglitazone and macular oedema but prescribers should be alert to the possibility of macular oedema if patients report disturbances in visual acuity; an appropriate ophthalmological referral should be considered.
4 възможена поява на макуларен едем, в случай, че пациентът съобщи за нарушения в зрителната острота, трябва да се предприеме съответна консултация с офталмолог.
Others:
При сборен анализ на съобщенията за нежелани събития като фрактури на костите от рандомизирани, контролирани, двойно- слепи клинични изпитвания при повече от 8 100 лекувани с пиоглитазон и 7 400 лекувани пациенти със сравнителен продукт в продължение на до 3, 5 години, се наблюдава увеличена честота на фрактури на костите при жени.
An increased incidence in bone fractures in women was seen in a pooled analysis of adverse event reports of bone fracture from randomised, controlled, double blind clinical trials in over 8100 pioglitazone and 7400 comparator treated patients, on treatment for up to 3.5 years.
Фрактури се наблюдават при 2, 6% от жените, приемащи пиоглитазон, спрямо 1, 7% от жените, лекувани със сравнителен продукт.
Fractures were observed in 2.6% of women taking pioglitazone compared to 1.7% of women treated with a comparator.
Не се наблюдава увеличение в честотата на фрактурите при лекуваните с пиоглитазон мъже (1, 3%) спрямо онези, лекувани със сравнителен продукт (1, 5%).
No increase in fracture rates was observed in men treated with pioglitazone (1.3%) versus comparator (1.5%).
Изчислената честота на фрактури е 1, 9 фрактури на 100 пациент- години при жените, лекувани с пиоглитазон, и 1, 1 фрактури на 100 пациент- години при жените, лекувани със сравнителен продукт.
4 The fracture incidence calculated was 1.9 fractures per 100 patient years in women treated with pioglitazone and 1.1 fractures per 100 patient years in women treated with a comparator.
Следователно, установеният при този набор данни за пиоглитазон увеличен риск от фрактури, при жените е 0, 8 фрактури на 100 пациент- години употреба.
The observed excess risk of fractures for women in this dataset on pioglitazone is therefore 0.8 fractures per 100 patient years of use.
При 3, 5- годишно проучване на кардиоваскуларния риск (PROactive), 44/ 870 (5, 1%; 1, 0 фрактури на 100 пациент- години) от лекуваните с пиоглитазон пациентки претърпяват фрактури спрямо 23/ 905 (2, 5%; 0, 5 фрактури на 100 пациент- години) от пациентките, лекувани със сравнителен продукт.
In the 3.5 year cardiovascular risk PROactive study, 44/ 870 (5.1%; 1.0 fractures per 100 patient years) of pioglitazone-treated female patients experienced fractures compared to 23/ 905 (2.5%; 0.5 fractures per 100 patient years) of female patients treated with comparator.
При лекуваните с пиоглитазон мъже (1, 7%) не се наблюдава увеличение на честотата на фрактури спрямо онези, лекувани със сравнителен продукт (2, 1%).
No increase in fracture rates was observed in men treated with pioglitazone (1.7%) versus comparator (2.1%).
4. 6).
Patients should be aware of the risk of pregnancy and if a patient wishes to become pregnant or if pregnancy occurs, the treatment should be discontinued (see section 4.6).
Пиоглитазон трябва да се използва предпазливо при едновременно приложение на цитохром P450 2C8 инхибитори (напр. гемфиброзил) или индуктори (напр. рифампицин).
Pioglitazone should be used with caution during concomitant administration of cytochrome P450 2C8 inhibitors (e. g. gemfibrozil) or inducers (e. g. rifampicin).
Трябва да се има пред вид адаптиране на дозата на пиоглитазон в рамките на препоръчваната дозировка или да се обсъдят промени в лечението на диабета (виж т.
Pioglitazone dose adjustment within the recommended posology or changes in diabetic treatment should be considered (see section 4.5).
Таблетките Actos съдържат лактоза монохидрат и не трябва да се прилагат при пациенти с редки наследствени проблеми на галактозна непоносимост, лактазна недостатъчност на Lapp или глюкозо- галактозна малабсорбция.
Actos tablets contain lactose monohydrate and therefore should not be administered to patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption.
Проучванията при хора, не предполагат индукция върху основните индуциращи цитохром P450, изоензими 1A, 2C8/ 9 и 3A4.
Studies in man suggest no induction of the main inducible cytochrome P450, 1A, 2C8/ 9 and 3A4.
Взаимодействия със субстанции метаболизирани от тези ензими, като например контрацептиви, циклоспорин, блокери на калциевите канали и HMGCoA редуктазни инхибитори, не се очакват.
Interactions with substances metabolised by these enzymes, e. g. oral contraceptives, cyclosporin, calcium channel blockers, and HMGCoA reductase inhibitors are not to be expected.
Съобщено е, че едновременното приложение на пиоглитазон с гемфиброзил (инхибитор на цитохром P450 2C8) е довело до 3- кратно повишаване на площта под кривата (AUC) на пиоглитазон.
Co-administration of pioglitazone with gemfibrozil (an inhibitor of cytochrome P450 2C8) is reported to result in a 3-fold increase in AUC of pioglitazone.
Тъй като има потенциална възможност за увеличаване на нежеланите реакции,
Since there is a potential for an increase in dose-related adverse events, a decrease in the dose of pioglitazone may be needed when gemfibrozil is concomitantly administered.
Гликемичният контрол трябва внимателно да се следи (виж т.
Close monitoring of glycaemic control should be considered (see section 4.4).
4. 4).
Close monitoring of glycaemic control should be considered (see section 4.4).
Употреба при бременност:
Use in pregnancy:
Употреба по време на кърмене:
5 Use in breast-feeding:
Нежеланите реакции наблюдавани по- често (> 0, 5%) спрямо плацебо и не представляващи отделни случаи при пациентите приемащи пиоглитазон по време на двойно- слепи проучвания са представени по- долу, според системно- органната класификация по MedDRA и тяхната абсолютна честота.
Adverse reactions reported in excess (> 0.5%) of placebo and as more than an isolated case in patients receiving pioglitazone in double-blind studies are listed below as MedDRA preferred term by system organ class and absolute frequency.
Честотата е определена по следния начин: много чести > 1/ 10; чести > 1/ 100, < 1/ 10; нечести > 1/ 1 000, < 1/ 100; редки > 1/ 10 000, < 1/ 1 000; много редки < 1/ 10 000; неизвестен (не може да бъде определен от наличните данни).
Frequencies are defined as: very common > 1/ 10; common > 1/ 100 ,< 1/10; uncommon > 1/1000 ,< 1/100; rare > 1/ 10000 ,< 1/1000; very rare < 1/10000; not known (cannot be estimated from the available data).
ПИОГЛИТАЗОН MOНОТЕРАПИЯ Нарушения на очите
PIOGLITAZONE MONOTHERAPY Eye disorders
зрителни нарушения
visual disturbance
Нечести:
Uncommon: sinusitis
синузит
Investigations
хипоестезия
hypoaesthesia
Нечести:
Uncommon: insomnia
ПИОГЛИТАЗОН В КОМБИНИРАНА ТЕРАПИЯ С МЕТФОРМИН Нарушения на кръвоносната и лимфна системи
PIOGLITAZONE IN COMBINATION THERAPY WITH METFORMIN Blood and lymphatic system disorders
Нечести:
Uncommon: flatulence
Нарушения на мускулно- скелетната система и съединителната тъкан
6 Musculoskeletal system and connective tissue disorders
болки в ставите
arthralgia
ПИОГЛИТАЗОН В КОМБИНИРАНА ТЕРАПИЯ СЪС СУЛФАНИЛУРЕЙНО ПРОИЗВОДНО Нарушения на ухото и лабиринта
PIOGLITAZONE IN COMBINATION THERAPY WITH SULPHONYLUREA Ear and labyrinth disorders
вертиго
Uncommon: vertigo
зрителни нарушения
Uncommon: visual disturbance
Нечести:
Uncommon: fatigue
умора
Investigations
Нечести:
Uncommon: increased lactic dehydrogenase
Нечести:
Uncommon: appetite increased, hypoglycaemia
Нечести:
Uncommon: headache
главоболие
Renal and urinary disorders
Нечести:
Uncommon: glycosuria, proteinuria
Нарушения на кожата и подкожната тъкан
7 Skin and subcutaneous tissue disorders
изпотяване
sweating
ПИОГЛИТАЗОН МЕТФОРМИН И
PIOGLITAZONE IN TRIPLE ORAL COMBINATION THERAPY WITH METFORMIN AND SULPHONYLUREA
повишено тегло, повишена кръвна креатин фосфокиназа
weight increased, blood creatine phosphokinase increased
Чести:
Musculoskeletal and
артралгия
connective tissue disorders
ПИОГЛИТАЗОН
Common:
В КОМБИНИРАНА ТЕРАПИЯ С ИНСУЛИН
arthralgia
Нарушения на метаболизма и храненето
PIOGLITAZONE IN COMBINATION THERAPY WITH INSULIN Metabolism and nutrition disorders
оток
Very common: oedema
увеличение на тегло
weight increase
Нарушения на мускулно- скелетната система и съединителната тъкан
Musculoskeletal system and connective tissue disorders
болки в гърба, артралгия
back pain, arthralgia
ПОСТМАРКЕТИНГОВИ ДАННИ
POST-MARKETING DATA
Нарушения на очите
Eye disorders Macular oedema: not known
Оток е съобщаван при 6 – 9% от пациентите лекувани с пиоглитазон над една година по време на контролирани клинични проучвания.
8 Oedema was reported in 6 – 9% of patients treated with pioglitazone over one year in controlled clinical trials.
Честотата на отока при сравнителните групи (сулфанилурейно производно, метформин) е била 2 – 5%.
The oedema rates for comparator groups (sulphonylurea, metformin) were 2 – 5%.
По време на контролираните проучвания с активен продукт средното повишаване на теглото при пиоглитазон, даван като монотерапия е било 2 – 3 kg за една година.
In active comparator controlled trials mean weight increase with pioglitazone given as monotherapy was 2 – 3 kg over one year.
В проучванията с комбинирано лечение, пиоглитазон, добавен към метформин води до средно повишаване на теглото за една година от порядъка на 1, 5 kg, при добавянето му към сулфанилурейното лечение с 2, 8 kg.
In combination trials pioglitazone added to metformin resulted in mean weight increase over one year of 1.5 kg and added to a sulphonylurea of 2.8 kg.
В сравнителните групи добавянето на сулфанилурейно производно към метформин води до средно повишаване на теглото с 1, 3 kg, а добавянето на метформин към сулфанилурейно производно до средно понижение на теглото с 1, 0 kg.
In comparator groups addition of sulphonylurea to metformin resulted in a mean weight gain of 1.3 kg and addition of metformin to a sulphonylurea a mean weight loss of 1.0 kg.
Зрителни нарушения са съобщавани главно в началото на лечението и са свързани с промените в кръвната глюкоза поради временната промяна в тургура и рефракционния индекс на лещата, наблюдавани и при другите хипогликемични средства.
Visual disturbance has been reported mainly early in treatment and is related to changes in blood glucose due to temporary alteration in the turgidity and refractive index of the lens as seen with other hypoglycaemic agents.
В клиничните проучвания с пиоглитазон, честотата на повишаване на ALT над три пъти спрямо горната граница на нормата е еквивалентна на тази при групата на плацебо, но по- малка от тази наблюдавана при групите за сравнение с метформин и сулфанилурейно производно.
In clinical trials with pioglitazone the incidence of elevations of ALT greater than three times the upper limit of normal was equal to placebo but less than that seen in metformin or sulphonylurea comparator groups.
По време на пост - маркетинговия период са съобщени редки случаи на повишение на чернодробните ензими и хепатоцелуларна дисфункция.
Rare cases of elevated liver enzymes and hepatocellular dysfunction have occurred in post-marketing experience.
Въпреки това има много редките случаи на фатален изход, без установяване на причинната връзка.
Although in very rare cases fatal outcome has been reported, causal relationship has not been established.
В проучване с краен резултат за усложнения при пациенти с предшестваща макроангиопатия, честотата на тежката сърдечна недостатъчност е 1, 6% по- висока при пиоглитазон, отколкото при плацебо, когато се добавя към лечение, в което е включен инсулин.
In an outcome study of patients with pre-existing major macrovascular disease, the incidence of serious heart failure was 1.6% higher with pioglitazone than with placebo, when added to therapy that included insulin.
При пускането на пазара на пиоглитазон, рядко са докладвани случаи на сърдечна недостатъчност, но е по- често, когато се прилага в комбинация с инсулин или при пациенти с анамнеза за сърдечна недостатъчност.
Heart failure has been reported rarely with marketing use of pioglitazone, but more frequently when pioglitazone was used in combination with insulin or in patients with a history of cardiac failure.