natgillin/translations-raw huggingface dataset:
При пациенти на продължително лечение с варфарин, INR би следвало да бъде мониторирано непрекъснато по време на лечение с перорален апрепитант и 2 седмици след всяка 3- дневна схема с фосапрепитант, последвана от перорален апрепитант, по повод индуцирани от химиотерапия гадене и повръщане (вж. точка 4. 5).
In patients on chronic warfarin therapy, the INR should be monitored closely during treatment with oral aprepitant and for 2 weeks following each 3-day regimen of fosaprepitant followed by oral aprepitant for chemotherapy induced nausea and vomiting (see section 4.5).
Ефикасността на хормонални контрацептиви може да бъде намалена по време и до 28 дни след приложение на апрепитант.
The efficacy of hormonal contraceptives may be reduced during and for 28 days after administration of aprepitant.
Трябва да се прилагат алтернативни или допълнителни методи на контрацепция по време на лечение с фосапрепитант и 2 месеца след последната доза апрепитант (вж. точка 4. 5).
Alternative or back-up methods of contraception should be used during treatment with fosaprepitant or aprepitant and for 2 months following the last dose of aprepitant (see section 4.5).
Едновременното приложение на фосапрепитант с лекарствени продукти, които силно индуцират CYP3A4 (напр. рифампицин, фенитоин, карбамазепин, фенобарбитал) трябва да се избягва, тъй като комбинацията води до понижени плазмени концентрации на апрепитант (вж. точка 4. 5).
Concomitant administration of fosaprepitant with medicinal products that strongly induce CYP3A4 activity (e. g. rifampicin, phenytoin, carbamazepine, phenobarbital) should be avoided as the combination results in reductions of the plasma concentrations of aprepitant (see section 4.5).
Едновременното приложение на фосапрепитант и жълт кантарион не се препоръчва.
John’ s Wort is not recommended.
Едновременното приложение на фосапрепитант с лекарствени продукти, които потискат CYP3A4 (напр. ритонавир, кетоконазол, кларитромицин, телитромицин) трябва да става
Concomitant administration of fosaprepitant with medicinal products that inhibit CYP3A4 activity (e. g. ritonavir, ketoconazole, clarithromycin, telithromycin) should be approached cautiously as the combination results in increased plasma concentrations of aprepitant (see section 4.5).
4 внимателно, тъй като комбинирането води до повишени плазмени концентрации на апрепитант (вж. точка 4. 5).
IVEMEND should not be given as a bolus injection, but should always be diluted and given as a slow intravenous infusion (see section 4.2).
IVEMEND не трябва да се прилага интрамускулно или подкожно.
IVEMEND should not be administered intramuscularly or subcutaneously.
При високи дози са наблюдавани леки тромбози на мястото на инжектиране (вж. точка 4. 9).
Mild injection site thrombosis has been observed at higher doses (see section 4.9).
Възможно е след приложение на фосапрепитант да се проявят лекарствени взаимодействия при лекарствени продукти, които взаимодействат с перорален апрепитант.
Drug interactions following administration of fosaprepitant are likely to occur with medicinal products that interact with oral aprepitant.
Следващата информация е получена от данни за перорален апрепитант и проучвания, проведени с фосапрепитант и мидазолам или дилтиазем.
The following information was derived from data with oral aprepitant and studies conducted with fosaprepitant and midazolam or diltiazem.
Апрепитант е субстрат, умерен инхибитор и индуктор на CYP3A4.
4 Aprepitant is a substrate, a moderate inhibitor, and an inducer of CYP3A4.
По време на лечение с перорален апрепитант, CYP3A4 се потиска.
During treatment with oral aprepitant, CYP3A4 is inhibited.
Ефект на апрепитант върху фармакокинетиката на други продукти CYP3A4 инхибиране
After the end of treatment, oral aprepitant causes a transient moderate induction of CYP2C9 and a transient mild induction of CYP3A4 and glucuronidation.
Като умерен инхибитор на CYP3A4, апрепитант може да повиши плазмените концентрации на перорално, едновременно прилагани лекарствени продукти, които се метаболизират чрез CYP3A4.
Effect of aprepitant on the pharmacokinetics of other agents CYP3A4 inhibition As a moderate inhibitor of CYP3A4, aprepitant can increase plasma concentrations of orally co-administered medicinal products that are metabolised through CYP3A4.
AUC на перорално прилагани субстрати на CYP3A4 може да се увеличи приблизително 3 пъти по време на 3- дневно лечение с фосапрепитант последван от перорален апрепитант; очаква се ефектът на апрепитант върху плазмените концентрации на интравенозно прилагани субстрати на CYP3A4 да е по- слаб.
The AUC of orally administered CYP3A4 substrates may increase up to approximately 3-fold during the 3-day treatment with fosaprepitant followed by oral aprepitant; the effect of aprepitant on the plasma concentrations of intravenously administered CYP3A4 substrates is expected to be smaller.
Препоръчва се повишено внимание при едновременно прилагане на фосапрепитант и субстрати на CYP3A4.
Caution is advised during concomitant administration of fosaprepitant and CYP3A4 substrates.
Фосапрепитант не трябва да се използва едновременно с пимозид, терфенадин, астемизол или цисаприд.
Fosaprepitant must not be used concurrently with pimozide, terfenadine, astemizole, or cisapride.
Потискането на CYP3A4 от апрепитант може да доведе до повишени плазмени концентрации на тези лекарствени продукти, които могат да причинят сериозни или животозастрашаващи реакции.
Inhibition of CYP3A4 by aprepitant could result in elevated plasma concentrations of these medicinal products, potentially causing serious or life-threatening reactions.
Индуциране Като умерен индуктор на CYP2С9 и слаб индуктор на CYP3A4 и глюкуронирането, апрепитант може да понижи, в продължение на две седмици след започване на схемата на прилагане, плазмените концентрации на субстрати елиминирани по тези пътища.
Induction As a moderate inducer of CYP2C9 and a mild inducer of CYP3A4 and glucuronidation, aprepitant can decrease plasma concentrations of substrates eliminated by these routes within two weeks following initiation of dosing regimen.
Този ефект може да се прояви само след края на 3- дневна схема с фосапрепитант, последван от апрепитант.
This effect may become apparent only after the end of a 3 day regimen of fosaprepitant followed by aprepitant.
За субстрати на CYP2С9 и CYP3A4 индукцията е преходна, с максимален ефект достиган 3- 5 дни след края на 3- дневното перорално лечение с апрепитант.
For CYP2C9 and CYP3A4 substrates, the induction is transient with a maximum effect reached 3-5 days after end of the oral aprepitant 3-day treatment.
Ефектът се задържа няколко дни, след което бавно отслабва и е не е клинично незначим след две седмици от спирането на пероралното лечение с апрепитант.
The effect is maintained for a few days, thereafter slowly declines and is clinically insignificant by two weeks after end of oral aprepitant treatment.
Препоръчва се повишено внимание при приложение през същия период от време на варфарин, аценокумарол, толбутамид, фенитоин или други лекарствени продукти, за които е известно, че се метаболизират чрез CYP2C9.
Caution is advised when warfarin, acenocoumarol, tolbutamide, phenytoin or other medicinal products that are known to be metabolised by CYP2C9 are administered during this time period.
Фосапрепитант или апрепитант изглежда не взаимодействат с транспортери на Р- глюкопротеин, което е видно от липсата на взаимодействие на перорален апрепитант с дигоксин.
Fosaprepitant or aprepitant does not seem to interact with the P-glycoprotein transporter, as demonstrated by the lack of interaction of oral aprepitant with digoxin.
5 Кортикостероиди:
Corticosteroids:
Обичайната перорална доза дексаметазон трябва да се намали с приблизително 50% при едновременното приложение със схема с фосапрепитант последван от апрепитант.
The usual oral dexamethasone dose should be reduced by approximately 50% when co-administered with a regimen of fosaprepitant followed by aprepitant.
Дозата дексаметазон при клинични изпитвания с индуцирани от химиотерапия гадене и повръщане е избрана, като се имат предвид взаимодействията на лекарствения продукт (вж. точка 4. 2).
The dose of dexamethasone in clinical chemotherapy induced nausea and vomiting trials was chosen to account for medicinal product interactions (see section 4.2).
Перорален апрепитант, прилаган в схема по 125 mg с дексаметазон, прилаган едновременно перорално в доза 20 mg в Ден 1, и перорален апрепитант, прилаган като 80 mg/ ден с дексаметазон, прилаган едновременно перорално като 8 mg в Ден 2 до 5, увеличава AUC на дексаметазон, субстрат на CYP3A4, 2, 2 пъти в Ден 1 и 5.
Oral aprepitant, when given as a regimen of 125 mg with dexamethasone co-administered orally as 20 mg on Day 1, and oral aprepitant when given as 80 mg/ day with dexamethasone co-administered orally as 8 mg on Days 2 through 5, increased the AUC of dexamethasone, a CYP3A4 substrate, 2.2-fold on Days 1 and 5.
Обичайната интравенозно прилагана доза метилпреднизолон трябва да бъде намалена приблизително с 25%, а обичайната перорална доза метилпреднизолон трябва да бъде намалена приблизително с 50% при едновременно приложение със схема, включваща фосапрепитант, последван от апрепитант.
The usual intravenously administered methylprednisolone dose should be reduced approximately 25%, and the usual oral methylprednisolone dose should be reduced approximately 50% when co-administered with a regimen of fosaprepitant followed by aprepitant.
Перорален апрепитант, прилаган в схема по 125 mg в Ден 1 и 80 mg/ ден в Ден 2 и 3, увеличава AUC на метилпреднизолон, субстрат на CYP3A4, 1, 3 пъти в Ден 1 и 2, 5 пъти в Ден 3, когато метилпреднизолон се прилага интравенозно като 125 mg в Ден 1 и перорално като 40 mg в Ден 2 и 3.
Oral aprepitant, when given as a regimen of 125 mg on Day 1 and 80 mg/ day on Days 2 and 3, increased the AUC of methylprednisolone, a CYP3A4 substrate, by 1.3-fold on Day 1 and by 2.5-fold on Day 3, when methylprednisolone was co-administered intravenously as 125 mg on Day 1 and orally as 40 mg on Days 2 and 3.
При продължително лечение с метилпреднизолон, AUC на метилпреднизолон може да намалее в по- късен момент в рамките на 2 седмици след започване прилагането на перорален апрепитант, поради индуциращия ефект на апрепитант върху CYP3A4.
During continuous treatment with methylprednisolone, the AUC of methylprednisolone may decrease at later time points within 2 weeks following initiation of dosing with oral aprepitant, due to the inducing effect of aprepitant on CYP3A4.
При фармакокинетични проучвания, перорално приложен априпитант като схема по 125 mg в Ден 1 и 80 mg/ ден в Ден 2 и 3, не повлиява фармакокинетиката на доцетаксел прилаган интравенозно в Ден 1 или винорелбин прилаган интравенозно в Ден 1 или Ден 8.
In pharmacokinetic studies, oral aprepitant, when given as a regimen of 125 mg on Day 1 and 80 mg/ day on Days 2 and 3, did not influence the pharmacokinetics of docetaxel administered
Тъй като ефектът на апрепитант върху фармакокинетиката на перорално прилагани субстрати на CYP3A4 е по- голям от ефекта на апрепитант върху фармакокинетиката на интравенозно прилагани субстрати на CYP3A4, не може да се изключи взаимодействие при перорално прилагани химиотерапевтични средства, метаболизирани основно или частично чрез CYP3A4 (напр. етопозид, винорелбин).
Because the effect of aprepitant on the pharmacokinetics of orally administered CYP3A4 substrates is greater than the effect of aprepitant on the pharmacokinetics of intravenously administered CYP3A4 substrates, an interaction with orally administered chemotherapeutic agents metabolised primarily or in part by CYP3A4 (e. g., etoposide, vinorelbine) cannot be excluded.
Препоръчва се повишено внимание и може да е уместно допълнително наблюдение при пациенти лекувани с такива средства (вж. точка 4. 4).
Caution is advised and additional monitoring may be appropriate in patients receiving such agents (see section 4.4).
Потенциалните ефекти от повишените плазмени концентрации на мидазолам или други бензодиазепини метаболизирани чрез CYP3A4 (алпразолам, триазолам) би следвало да се вземе предвид, когато тези продукти се прилагат едновременно с 3- дневна схема с фосапрепитант последван от апрепитант.
The potential effects of increased plasma concentrations of midazolam or other benzodiazepines metabolised via CYP3A4 (alprazolam, triazolam) should be considered when co-administering these agents with a 3-day regimen of fosaprepitant followed by aprepitant.
Фосапрепитант прилаган в доза 100 mg за 15 минути с еднократна доза мидазолам 2 mg намалява AUC на мидазолам 1, 6 пъти.
Fosaprepitant given at a dose of 100 mg over 15 minutes with a single dose of midazolam 2 mg increased the AUC of midazolam 1.6-fold.
Перорален апрепитант увеличава AUC на мидазолам 2, 3 пъти в Ден 1 и 3, 3 пъти в Ден 5, когато едновременно се приложи с еднократна доза перорален мидазолам 2 mg в Ден 1 и 5 от схема с перорален апрепитант 125 mg в Ден 1 и 80 mg/ ден в Дни 2 до 5.
Oral aprepitant increased the AUC of midazolam 2.3-fold on Day 1 and 3.3-fold on Day 5, when a single oral dose of midazolam 2 mg was co-administered on Days 1 and 5 of a regimen of oral aprepitant 125 mg on Day 1 and 80 mg/ day on Days 2 to 5.
При друго проучване с интравенозно приложение на мидазолам, перорален апрепитант се прилага като 125 mg в Ден 1 и 80 mg/ ден в Дни 2 и 3, а мидазолам 2 mg се прилага интравенозно преди прилагането на 3- дневна схема с перорален апрепитант и в Дни 4, 8 и 15.
In another study with intravenous administration of midazolam, oral aprepitant was given as 125 mg on Day 1 and 80 mg/ day on Days 2 and 3, and midazolam 2 mg was given intravenously prior to the administration of the 3-day regimen of oral aprepitant and on Days 4, 8, and 15.
Пероралният апрепитант увеличава AUC на мидазолам 25% в Ден 4 и намалява AUC на мидазолам 19% в Ден 8 и 4% в Ден 15.
Oral aprepitant increased the AUC of midazolam 25% on Day 4 and decreased the AUC of midazolam 19% on Day 8 and 4% on Day 15.
При трето проучване с интравенозно и перорално прилаган мидазолам, перорален апрепитант се прилага като 125 mg в Ден 1 и 80 mg/ ден в Дни 2 и 3, заедно с ондансетрон 32 mg в Ден 1, дексаметазон 12 mg в Ден 1 и 8 mg в Дни 2- 4.
In a third study with intravenous and oral administration of midazolam, oral aprepitant was given as 125 mg on Day 1 and 80 mg/ day on Days 2 and 3, together with ondansetron 32 mg Day 1, dexamethasone, 12 mg Day 1 and 8 mg Days 2-4.
Тази комбинация (т. е. перорален апрепитант, ондансетрон и дексаметазон) намалява AUC на пероралния мидазолам 16% в Ден 6, 9% в Ден 8, 7% в Ден 15 и 17% в Ден 22.
This combination (i. e. oral aprepitant, ondansetron and dexamethasone) decreased the AUC of oral midazolam 16% on Day 6, 9% on Day 8, 7% on Day 15 and 17% on Day 22.
6 Завършено е и четвърто изпитване с интравенозно прилаган мидазолам и перорален апрепитант.
A fourth study was completed with intravenous administration of midazolam and oral aprepitant.
Интравенозен мидазолам 2 mg се прилага 1 час след перорално приложение на еднократна доза перорален апрепитант 125 mg.
Intravenous midazolam 2 mg was given 1 hour after oral administration of a single dose of oral aprepitant 125 mg.
Плазмената AUC на мидазолам се увеличава с 1, 5 пъти.
The plasma AUC of midazolam was increased by 1.5-fold.
При пациенти с лека до средно тежка хипертония, инфузията на 100 mg фосапрепитант за 15 минути с дилтиазем 120 mg 3 пъти дневно води до увеличаване 1, 4 пъти на AUC на дилтиазем и малко, но клинично значимо понижение на кръвното налягане, но не води до клинично значима промяна в сърдечната честота или PR интервала.
In patients with mild to moderate hypertension, infusion of 100 mg fosaprepitant over 15 minutes with diltiazem 120 mg 3 times daily, resulted in a 1.4-fold increase in diltiazem AUC and a small but clinically meaningful decrease in blood pressure, but did not result in a clinically meaningful change in heart rate, or PR interval.
При пациенти на продължително лечение с варфарин, протромбиновото време (INR) би следвало да бъде мониторирано непрекъснато по време на лечение с фосапрепитант или апрепитант и 2 седмици след всяка 3- дневна схема за индуцирани от химиотерапия гадене и повръщане (вж. точка 4. 4).
In patients on chronic warfarin therapy, the prothrombin time (INR) should be monitored closely during treatment with fosaprepitant or aprepitant and for 2 weeks following each 3-day regimen for chemotherapy induced nausea and vomiting (see section 4.4).
Когато на здрави индивиди, които са стабилизирани на продължително лечение с варфарин се приложи еднократна доза 125 mg перорален апрепитант в Ден 1, последвана от 80 mg/ ден в Дни 2 и 3, няма ефект на пероралния апрепитант върху плазмената AUC на R( +) или S (-) варфарин определени в Ден 3; в същото време има 34% понижение в най- ниската концентрация на S (-) варфарин (субстрат на CYP2C9), съпроводено с 14% понижение в INR 5 дни след края на приложението на перорален апрепитант.
When a single 125 mg dose of oral aprepitant was administered on Day 1 and 80 mg/ day on Days 2 and 3 to healthy subjects who were stabilised on chronic warfarin therapy, there was no effect of oral aprepitant on the plasma AUC of R(+) or S(-) warfarin determined on Day 3; however, there was a 34% decrease in S(-) warfarin (a CYP2C9 substrate) trough concentration accompanied by a 14% decrease in INR 5 days after completion of dosing with oral aprepitant.
Перорално приложен апрепитант в доза 125 mg в Ден 1 и 80 mg/ ден в Дни 2 и 3, намалява AUC на толбутамид (субстрат на CYP2C9) с 23% в Ден 4, 28% в Ден 8 и 15% в Ден 15, когато еднократна доза толбутамид 500 mg се приложи перорално преди прилагането на 3 - дневна схема с перорален апрепитант и в Дни 4, 8 и 15.
Oral aprepitant, when given as 125 mg on Day 1 and 80 mg/ day on Days 2 and 3, decreased the AUC of tolbutamide (a CYP2C9 substrate) by 23% on Day 4, 28% on Day 8, and 15% on Day 15, when a single dose of tolbutamide 500 mg was administered orally prior to the administration of the 3-day regimen of oral aprepitant and on Days 4, 8, and 15.
Перорални контрацептиви: Ефикасността на хормоналните контрацептиви може да бъде намалена по време и до 28 дни след приложение на перорален апрепитант.
The efficacy of hormonal contraceptives may be reduced during and for 28 days after administration of oral aprepitant.
Трябва да се прилагат алтернативни или допълнителни методи на контрацепция по време на лечение с фосапрепитант и 2 месеца след последната доза апрепитант.
Aprepitant, when given once daily for 14 days as a 100 mg capsule with an oral contraceptive containing
Апрепитант, прилаган един път дневно за 14 дни като 100 mg капсула с перорален контрацептив, съдържащ 35 μg етинил естрадиол и 1 mg норетиндрон, намалява AUC на етинил естрадиол с 43% и намалява AUC на норетиндрон с 8%.
6 35 μ g of ethinyl estradiol and 1 mg of norethindrone, decreased the AUC of ethinyl estradiol by 43%, and decreased the AUC of norethindrone by 8%.
При друго проучване, еднократна доза перорален контрацептив, съдържащ етинил естрадиол и норетиндрон, се прилага в Ден 1 до 21 с перорален апрепитант, прилаган като схема по 125 mg в Ден 8 и 80 mg/ ден в Ден 9 и 10, с ондансетрон 32 mg интравенозно в Ден 8 и перорален дексаметазон прилаган като 12 mg в Ден 8 и 8 mg/ ден в Ден 9, 10 и 11.
In another study, single doses of an oral contraceptive containing ethinyl estradiol and norethindrone were administered on Days 1 through 21 withoral aprepitant, given as a regimen of 125 mg on Day 8 and 80 mg/ day on Days 9 and 10 with ondansetron 32 mg intravenously on Day 8 and oral dexamethasone given as 12 mg on Day 8 and 8 mg/ day on Days 9, 10, and 11.
През периода между Ден 9 и 21 на това проучване има понижение до 64% в междинните концентрации на етинил естрадиол и понижение до 60% в междинните концентрации на норетиндрон.
During days 9 through 21 in this study, there was as much as a 64% decrease in ethinyl estradiol trough concentrations and as much as a 60% decrease in norethindrone trough concentrations.
5- НТ3 антагонисти:
5-HT3 antagonists:
При клинични проучвания за взаимодействие, апрепитант не показва клинично значими ефекти върху фармакокинетиката на ондансетрон, гранисетрон или хидродоласетрон (активният метаболит на доласетрон).
In clinical interaction studies, aprepitant did not have clinically important effects on the pharmacokinetics of ondansetron, granisetron, or hydrodolasetron (the active metabolite of dolasetron).
Ефект на други средства върху фармакокинетиката на апрепитант Едновременното приложение на фосапрепитант или апрепитант с лекарствени продукти, които потискат CYP3A4 (напр. ритонавир, кетоконазол, кларитромицин, телитромицин) трябва да става внимателно, тъй като комбинирането води до повишени плазмени концентрации на апрепитант.
Effect of other agents on the pharmacokinetics of aprepitant Concomitant administration of fosaprepitant or aprepitant with medicinal products that inhibit CYP3A4 activity (e. g., ritonavir, ketoconazole, clarithromycin, telithromycin) should be approached cautiously, as the combination results in increased plasma concentrations of aprepitant.
Едновременното приложение на фосапрепитант или апрепитант с лекарствени продукти, които силно индуцират CYP3A4 (напр. рифампицин, фенитоин, карбамазепин, фенобарбитал) трябва да се избягва, тъй като комбинацията води до понижени плазмени концентрации на апрепитант, което може да доведе до намалена ефикасност.
Concomitant administration of fosaprepitant or aprepitant with medicinal products that strongly induce CYP3A4 activity (e. g. rifampicin, phenytoin, carbamazepine, phenobarbital) should be avoided as the combination results in reductions of the plasma concentrations of aprepitant that may result in decreased efficacy.
7 Кетоконазол:
Ketoconazole:
Когато еднократна доза от 125 mg перорален апрепитант се прилага в Ден 5 от 10 - дневна схема с 400 mg/ ден кетоконазол, силен CYP3A4 инхибитор, AUC на апрепитант се увеличава приблизително 5 пъти, а средният терминален полуживот на апрепитант се удължава приблизително 3 пъти.
When a single 125 mg dose of oral aprepitant was administered on Day 5 of a 10-day regimen of 400 mg/ day of ketoconazole, a strong CYP3A4 inhibitor, the AUC of aprepitant increased approximately 5-fold and the mean terminal half-life of aprepitant increased approximately 3-fold.
Инфузия на 100 mg фосапрепитант за 15 минути с дилтиазем 120 mg 3 пъти дневно, води до 1, 5 пъти увеличение на AUC на апрепитант.
Infusion of 100 mg fosaprepitant over 15 minutes with diltiazem 120 mg 3 times daily, resulted in a 1.5-fold increase of aprepitant AUC.
Когато еднократна доза от 375 mg перорален апрепитант се прилага в Ден 9 от 14 - дневна схема с 600 mg/ ден рифампицин, силен CYP3A4 индуктор, AUC на апрепитант се намалява с 91%, а средният терминален полуживот на апрепитант се скъсява с 68%.
When a single 375 mg dose of oral aprepitant was administered on Day 9 of a 14-day regimen of 600 mg/ day of rifampicin, a strong CYP3A4 inducer, the AUC of aprepitant decreased 91% and the mean terminal half-life decreased 68%.
Потенциалът на фосапрепитант и апрепитант за репродуктивна токсичност не е напълно определен, тъй като при проучванията върху животни не са достигнати нива на експозиция над терапевтичните при хора.
The potential for reproductive toxicities of fosaprepitant and aprepitant have not been fully characterized, since exposure levels above the therapeutic exposure in humans were not attained in animal studies.
Тези проучвания не показват наличието на преки или косвени вредни ефекти по отношение на бременност, ембрионално/ фетално развитие, раждане или постнатално развитие (вж. точка 5. 3).
These studies did not indicate direct or indirect harmful effects with respect to pregnancy, embryonal/ foetal development, parturition or postnatal development (see section 5.3).
IVEMEND не трябва да си използва по време на бременност, ако това не е безспорно необходимо.
IVEMEND should not be used during pregnancy unless clearly necessary.
Апрепитант се екскретира в млякото при лактиращи плъхове, след интравенозно приложение на фосапрепитант, както и след перорално приложение на апрепитант.
Therefore, breast-feeding is not recommended during treatment with IVEMEND and oral aprepitant.