natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Докладвани са реакции на свръхчувствителност, включително ангионевротичен оток и анафилактични реакции.
There have been reports of aplastic anaemia and bone marrow depression in patients treated with mycophenolate, some of which have been fatal.
Вродени заболявания: за допълнителна информация вижте точка 4. 6.
Hypersensitivity: hypersensitivity reactions, including angioneurotic oedema and anaphylactic reaction have been reported.
4. 9 Предозиране
Congenital disorders: see further details in section 4.6.
От клиничните изпитвания и по време на постмаркетингови проучвания са получени съобщения за предозиране с микофенолат мофетил.
4.9 Overdose Reports of overdoses with mycophenolate mofetil have been received from clinical trials and during post-marketing experience.
Ако се развие неутропения, приложението на Myfenax трябва да се прекъсне или да се намали дозата (вж. точка 4. 4).
If neutropenia develops, dosing with Myfenax should be interrupted or the dose reduced (see section 4.4).
C max на МФК обаче е намалена с 40% при наличие на храна.
However, MPA Cmax was decreased by 40% in the presence of food.
В резултат от ентерохепаталния кръговрат, вторично повишение на плазмената концентрация на МФК обикновено се наблюдава приблизително 6– 12 часа след приемане на дозата.
As a result of enterohepatic recirculation, secondary increases in plasma MPA concentration are usually observed at approximately 6 – 12 hours post-dose.
10 МФК се метаболизира чрез глюкуронил трансферазата до фенолов глюкуронид на МФК (МФКГ), който не е фармакологично активен.
MPA is metabolised principally by glucuronyl transferase to form the phenolic glucuronide of MPA (MPAG), which is not pharmacologically active.
При високи плазмени концентрации на МФКГ обаче (> 100μg/ ml) се отделят малки количества от МФКГ.
However, at high MPAG plasma concentrations (> 100μ g/ ml), small amounts of MPAG are removed.
В ранния посттрансплантационен период (< 40 дни след трансплантацията) средната AUC на МФК е приблизително с 30% по- малка, а Cmax приблизително с 40% по- ниска при пациенти с бъбречна, сърдечна и чернодробна трансплантация, в сравнение с късния посттрансплантационен период (3- 6 месеца след трансплантацията).
In the early post-transplant period (< 40 days post-transplant), renal, cardiac and hepatic transplant patients had mean MPA AUCs approximately 30% lower and Cmax approximately 40% lower compared to the late post-transplant period (3 - 6 months post-transplant).
В едно проучване с еднократна доза (6 лица в група), средната плазмена AUC на МФК, наблюдавана при пациенти с тежко хронично бъбречно увреждане (скорост на гломерулната филтрация < 25 ml min- 1 1, 73 m- 2) е 28– 75% по- висока в сравнение със средната стойност при здрави индивиди или при лица с по- ниска степен на бъбречно увреждане.
In a single dose study (6 subjects/ group), mean plasma MPA AUC observed in subjects with severe chronic renal impairment (glomerular filtration rate < 25 ml min-1 1.73 m-2) were 28-75% higher relative to the means observed in normal healthy subjects or subjects with lesser degrees of renal impairment.
Средната AUC на МФКГ при еднократна доза обаче е 3– 6 пъти по- висока при лица с тежко бъбречно увреждане в сравнение с лица с леко бъбречно увреждане или при нормални здрави индивиди, което е логично при известното бъбречно елиминиране на МФКГ.
However, the mean single dose MPAG AUC was 3-6-fold higher in subjects with severe renal impairment than in subjects with mild renal impairment or normal healthy subjects, consistent with the known renal elimination of MPAG.
Средната AUC (0- 12 ч) на МФКГ е била 2- 3 пъти по- висока, отколкото при болни след трансплантация без забавяне на функционирането на присадката.
Mean plasma MPAG AUC (0- 12h) was 2-3-fold higher than in post-transplant patients without delayed graft function.
11 Фармакокинетичното поведение на микофенолат при пациенти в старческа възраст не е изрично изследвано.
Pharmacokinetic behaviour of mycophenolate in the elderly has not been formally evaluated.
Най- високите дози, тествани при проучванията на канцерогенността върху животни, водят до приблизително 2– 3 пъти по- висока системна експозиция (AUC или Cmax) в сравнение с наблюдаваната при препоръчваната клинична доза от 2 g дневно и 1, 3– 2 пъти по- висока от системната експозиция (AUC или Cmax), установена при пациенти със сърдечна трансплантация при препоръчваната клинична доза от 3 g дневно.
The highest dose tested in the animal carcinogenicity studies resulted in approximately 2-3 times the systemic exposure (AUC or Cmax) observed in renal transplant patients as the recommended clinical dose of 2 g/ day and 1.3-2 times the systemic exposure (AUC or Cmax) observed in cardiac transplant patients at the recommended clinical dose of 3 g/ day.
Микофенолат мофетил не влияе върху фертилността на мъжки плъхове при перорални дози до 20 mg kg- 1 ден- 1.
Mycophenolate mofetil had no effect on fertility of male rats at oral doses up to 20 mg kg-1 day-1.
Системната експозиция при тази доза представлява 2- 3 пъти клиничната екпозиция, при препоръчваната клинична доза от 2 g/ дневно при пациенти с бъбречна трансплантация и 1, 3- 2 пъти клиничната експозиция при препоръчваната клинична доза от 3 g дневно при пациенти със сърдечна трансплантация.
The systemic exposure at this dose represents 2-3 times the clinical exposure at the recommended clinical dose of 2 g/ day in renal transplant patients and 1.3-2 times the clinical exposure at the recommended clinical dose of 3 g/ day in cardiac transplant patients.
При тератологичните проучвания върху плъхове и зайци се наблюдават случаи на резорбция на плода и малформации при плъхове при доза от 6 mg kg- 1 ден- 1 (включително анофталмия, агнатия и хидроцефалия) и при зайци при доза 90 mg kg- 1 ден- 1 (включително сърдечно- съдови и бъбречни аномалии като ектопия на сърцето и бъбреците и диафрагмална и умбиликална херния), при липса на токсичност за майката.
In teratology studies in rats and rabbits, foetal resorptions and malformations occurred in rats at 6 mg kg-1 day-1 (including anophthalmia, agnathia, and hydrocephaly) and in rabbits at 90 mg kg-1 day-1 (including cardiovascular and renal anomalies, such as ectopia cordis and ectopic kidneys, and diaphragmatic and umbilical hernia), in the absence of maternal toxicity.
12 Хемопоетичната и лимфната системи са основните органи, засегнати при токсикологичните изследвания, проведени с микофенолат мофетил при плъхове, мишки, кучета и маймуни.
The haematopoietic and lymphoid systems were the primary organs affected in toxicology studies conducted with mycophenolate mofetil in the rat, mouse, dog and monkey.
Прежелатинизирано нишесте (царевично) Повидон К- 30 Кроскармелоза натрий Магнезиев стеарат
Pregelatinised starch (maize) Povidone K-30 Croscarmellose sodium Magnesium stearate 12 Capsule shell:
Капаче:
Cap:
Железен оксид, черен (Е172) Железен оксид, жълт (Е172) Титанов диоксид (E171) Желатин Черното мастило съдържа: шеллак, железен оксид, черен (Е172), пропиленгликол и калиев хидроксид.
Red iron oxide (E172) Yellow iron oxide (E172) Titanium dioxide (E171) Gelatin Black ink containing: shellac, black iron oxide (E172), propylene glycol and potassium hydroxide.
Прозрачни PVC/ PVdC- алуминиеви блистерни опаковки в картонена кутия, съдържаща 100 капсули или 300 капсули.
Not all pack sizes may be marketed.
Не всички видовe опаковки могат да бъдат пуснати в продажба.
6.6 Special precautions for disposal and other handling
6. 6 Специални предпазни мерки при изхвърляне и работа 13 Тъй като микофенолат мофетил е показал тератогенна активност при плъхове и зайци, Myfenax капсули не трябва да се отварят или да се смачкват.
Because mycophenolate mofetil has demonstrated teratogenic effects in rats and rabbit, Myfenax capsules should not be opened or crushed.
Да се избягва вдишване или директен контакт с кожата или лигавиците на праха, съдържащ се в Myfenax капсули.
Inhalation or direct contact with skin or mucous membranes of the powder contained in the capsules should be avoided.
EU/ 1/ 07/ 438/ 001 (100 капсули) EU/ 1/ 07/ 438/ 002 (300 капсули)
EU/ 1/ 07/ 438/ 001 (100 capsules) EU/ 1/ 07/ 438/ 002 (300 capsules)
Дата на първо разрешеване за употреба: 21 февруари 2008
21 February 2008 13 10.
Myfenax 500 mg филмирани таблетки
Myfenax 500 mg film-coated tablets
Myfenax таблетки трябва да се предписват само на пациенти с телесна повърхност поне 1, 5 m2 при доза от 1 g два пъти дневно (2 g дневна доза).
Myfenax tablets should only be prescribed to patients with a body surface area greater than 1.5 m2, at a dose of 1 g twice daily (2 g daily dose).
При това ще трябва да се вземат предвид съответните клинични фактори, включително тежестта на реакцията.
As some adverse reactions occur with greater frequency in this age group (see section 4.8) compared with adults, temporary dose reduction or interruption may be required; these will need to take into account relevant clinical factors including severity of reaction.
Няма данни за приложение при трансплантация на сърце при деца и юноши, затова употребата в тази група пациенти не се препоръчва до натрупване на достатъчно данни в подкрепа на това показание.
Children and adolescents: no data are available for paediatric cardiac transplant patients, therefore use in this patients group is not recommended until further data to support this is available.
Възрастни:
Use in hepatic transplant:
Пероралното лечение с Myfenax трябва да започне веднага след като лекарството може да се приема през устата.
15 Adults: intravenous mycophenolate should be administered for the first 4 days following hepatic transplant, with oral Myfenax initiated as soon after this as it can be tolerated.
При пациенти с трансплантация на бъбреци с тежко хронично бъбречно увреждане (скорост на гломерулната филтрация < 25 ml• min- 1• 1, 73m- 2), извън периода непосредствено след трансплантацията трябва да се избягват дози, по- високи от 1 g два пъти дневно.
In renal transplant patients with severe chronic renal impairment (glomerular filtration rate < 25 ml min-1 1.73 m-2), outside the immediate post-transplant period, doses greater than 1 g administered twice a day should be avoided.
Пациентите, получаващи комбинирана имуносупресивна терапия, включително Myfenax, са изложени на повишен риск от развитие на лимфоми и други злокачествени заболявания, особено на кожата (вж. точка 4. 8).
Patients receiving immunosuppressive regimens involving combinations of medicinal products, including Myfenax, are at increased risk of developing lymphomas and other malignancies, particularly of the skin (see section 4.8).
Изглежда, че рискът по- скоро е свързан с 16 продължителността на имуносупресията, отколкото с употребата на някакъв специфичен продукт.
The risk appears to be related to the intensity and duration of immunosuppression rather than to the use of any specific agent.
Пациенти, лекувани с имуносупресори, включително Myfenax, са изложени на повишен риск от опортюнистични инфекции (бактериални, гъбични, вирусни и протозойни), инфекции с летален изход и сепсис (вж. точка 4. 8).
Patients treated with immunosuppressants, including Myfenax, are at increased risk for opportunistic infections (bacterial, fungal, viral and protozoal), fatal infections and sepsis (see section 4.8).
Тези инфекции често са свързани с висока обща имуносупресивна обремененост и може да доведат до сериозни или летални състояния, които лекарите трябва да имат предвид при диференциалната диагноза при имуносупресирани пациенти с влошаваща се бъбречна функция или неврологични симптоми
These infections are often related to a high total immunosuppressive burden and may lead to serious or fatal conditions that physicians should consider 16 in the differential diagnosis in immunosuppressed patients with deteriorating renal function or neurological symptoms.
Ако се развие неутропения (абсолютен брой на неутрофилите < 1, 3 х 103/ μl), може да се обсъди прекратяване на лечението с Myfenax.
If neutropenia develops (absolute neutrophil count < 1.3 x 103/μ l) it may be appropriate to interrupt or discontinue Myfenax.
С оглед на значителното намаление на AUC (областа под кривата) или МФК от холестирамин, трябва да се внимава при едновременното приложение на Myfenax с лекарствени продукти, които повлияват ентерохепаталния кръговрат, поради потенциалното намаление на ефикасността на Myfenax.
In view of the significant reduction in the area under the curve (AUC) of MPA by cholestyramine, caution should be used in the concomitant administration of Myfenax with medicinal products that interfere with enterohepatic recirculation because of the potential to reduce the efficacy of Myfenax.
След еднократно прилагане на 1, 5 g микофенолат мофетил на здрави лица, на които предварително са давани 4 g холестирамин три пъти дневно в продължение на 4 дни, е наблюдавано намаление с 40% на AUC на МФК (вж. точки 4. 4 и 5. 2).
Cholestyramine: following single dose administration 1.5 g of mycophenolate mofetil to normal healthy subjects pre-treated with 4 g three times a day (TID) of cholestyramine for 4 days, there was a 40% reduction in the AUC of MPA (see section 4.4, and section 5.2).
Трябва да се внимава при употребата на лекарствени продукти, които повлияват ентерохепаталния кръговрат, поради потенциална възможност за намаление на ефикасността на Myfenax.
Medicinal products that interfere with enterohepatic circulation: caution should be used with medicinal products that interfere with enterohepatic circulation because of their potential to reduce the efficacy of mycophenolate mofetil.
Ако обаче се прекрати съпътствашото лечение с циклоспорин, трябва да се очаква повишаване на AUC на МФК с около 30%.
17 In contrast, if concomitant ciclosporin treatment is stopped, an increase in MPA AUC of around 30% should be expected.
Не се очаква значителна промяна във фармакокинетиката на МФКГ и не се налага коригиране на дозата на микофенолат мофетил.
No substantial alteration of MPA pharmacokinetics is anticipated and Myfenax dose adjustment is not required.
При пациенти с бъбречно увреждане, при които Myfenax и ганцикловир или неговите предлекарства – напр. валганцикловир – се прилагат едновременно, трябва да се спазват препоръките за дозиране на ганцикловир, а пациентите да се наблюдават внимателно.
In patients with renal impairment in which mycophenolate mofetil and ganciclovir or its prodrugs, e. g. valganciclovir, are co-administered the dose recommendations for ganciclovir should be observed and patients monitored carefully.
Фармакокинетиката и фармакодинамиката на пероралните контрацептиви не се повлияват от едновременното приложение с микофенолат (вж. също точка 5. 2).
Oral contraceptives: the pharmacokinetics and pharmacodynamics of oral contraceptives were unaffected by co administration of mycophenolate (see also section 5.2).
При пациенти, които не получават циклоспорин, едновременното приложение на микофенолат мофетил и рифампицин води до понижаване на експозицията на МФК (AUK0- 12h) с 18- 70%.
Rifampicin: in patients not also taking ciclosporin, concomitant administration of mycophenolate mofetil and rifampicin resulted in a decrease in MPA exposure (AUC0-12h) of 18% to 70%.
При пациенти с бъбречна трансплантация едновременното приложение на микофенолат мофетил и циклоспорин води до намалена експозиция на МФК с 30- 50% в сравнение с пациенти, получаващи комбинацията със сиролимус и подобни дози Myfenax (вж. също точка 4. 4).
Sirolimus: in renal transplant patients, concomitant administration of mycophenolate mofetil and CsA resulted in reduced MPA exposures by 30-50% compared with patients receiving the combination of sirolimus and similar doses of mycophenolate mofetil (see also section 4.4).
Когато микофенолат мофетил се прилага успоредно със севеламер, се наблюдава понижение в Cmax на МФК и AUC съответно с 30% и 25%, като това не води до клинично значими последствия (т. е. отхвърляне на присадката).
Sevelamer: decrease in MPA Cmax and AUC0-12 by 30% and 25%, respectively, were observed when mycophenolate mofetil was concomitantly administered with sevelamer without any clinical consequences (i. e. graft rejection).
Препоръчва се обаче, с цел намаляване до възможния минимум на влиянието върху абсорбцията на МФК, Myfenax да се прилага поне 18 един час преди или три часа след приема на севеламер.
It is recommended, however, to administer Myfenax at least one hour before or three hours after sevelamer intake to minimise the impact on the absorption of MPA.
При пациенти с чернодробна трансплантация обаче има приблизително 20% повишение на AUC на такролимус при многократно приложение на микофенолат мофетил (1, 5 g два пъти дневно) на пациенти, получаващи такролимус (вж. също точка 4. 4).
However, in hepatic transplant patients, there was an increase of approximately 20% in tacrolimus AUC when multiple doses of mycophenolate mofetil (1.5 g taken twice a day, morning and evening[BID) were administered to patients taking tacrolimus (see also section 4.4).
Препоръчва се лечението с Myfenax да не се започва преди получаването на отрицателен тест за бременност.
18 It is recommended that Myfenax therapy should not be initiated until a negative pregnancy test has been obtained.
Съобщени са случаи на спонтанн аборт при пациентки с експозиция микофенолат мофетил.
Cases of spontaneous abortions have been reported in patients exposed to mycophenolate mofetil.
19 Няма проучвания за ефектите върху способността за шофиране и работа с машини.
No studies on the effects on the ability to drive and use machines have been performed.
Следните свързани с лечението нежелани реакции обаче са по- чести при педиатричната популация, особено при децата под 6 - годишна възраст, в сравнение с възрастните: диария, сепсис, левкопения, анемия и инфекции.
However, the following treatment-related adverse events were more frequent in the paediatric population, 19 particularly in children under 6 years of age, when compared to adults: diarrhoea, sepsis, leucopenia, anaemia and infection.
20 В рамките на системо- органната класификация нежеланите лекарствени реакции са групирани в зависимост от честотата, като се използват следните категории: много чести (≥ 1/ 10); чести (≥ 1/ 100, но < 1/ 10); нечести (≥ 1/ 1 000, но ≤ 1/ 100); редки (≥ 1/ 10 000, но ≤ 1/ 1 000); много редки (≤ 1/ 10 000), неизвестни (не може да бъдат оценени с наличните данни).
Within the system organ classes, undesirable effects are listed under headings of frequency, using the following categories: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000); very rare (≤ 1/ 10,000), not known (cannot be estimated from the available data). Within each frequency grouping, undesirable effects are presented in order of decreasing seriousness
Чести
- Arthralgia
Инфекции и инфестации
System organ class
Неоплазми –
Adverse drug reactions
Агранулоцитоза (нечести) и неутропения се съобщават при някои пациенти; поради това се препоръчва редовно проследяване на пациентите, приемащи Myfenax (вж. точка 4. 4).
Agranulocytosis (uncommon) and neutropenia have been reported; therefore regular monitoring of patients taking Myfenax is advised (see section 4.4). There have been reports of aplastic anaemia and bone marrow depression in patients treated with mycophenolate, some of which have been fatal.
Докладвани са реакции на свръхчувствителност, включително ангионевротичен оток и анафилактични реакции.
22 Congenital disorders: see further details in section 4.6.
Вродени заболявания: за допълнителна информация вижте точка 4. 6.
4.9 Overdose
4. 9 Предозиране 22 От клиничните изпитвания и по време на постмаркетингови проучвания са получени съобщения за предозиране с микофенолат мофетил.
Reports of overdoses with mycophenolate mofetil have been received from clinical trials and during post-marketing experience.
Ако се развие неутропения, приложението на Myfenax трябва да се прекъсне или да се намали дозата (вж. точка 4. 4).
It is expected that an overdose of mycophenolate mofetil could possibly result in oversuppression of the immune system and increase susceptibility to infections and bone marrow suppression (see section 4.4). If neutropenia develops, dosing with Myfenax should be interrupted or the dose reduced (see section 4.4).
Едновременно приложение на холестирамин (4 g три пъти дневно) се свързва с намаление на AUC на МФК с приблизително 40%, което показва, че ентерохепаталният кръговрат е значителен.
A reduction in the AUC of MPA of approximately 40% is associated with the co-administration of cholestyramine (4 g TID), indicating that these is a significant amount of enterohepatic recirculation.
Незначително количество от лекарството (< 1% от дозата) се екскретира в урината като МФК.
A negligible amount of substance is excreted as MPA (< 1% of dose) in the urine.
След перорално приложение на радиоактивно белязан микофенолат мофетил е наблюдавано пълно елиминиране на приетата доза, като 93% от нея са открити в урината, а 6% – във 23 фекалиите.
Orally administered radiolabelled mycophenolate mofetil results in complete recovery of the administered dose; with 93%
При високи плазмени концентрации на МФКГ обаче (> 100μg/ ml) се отделят малки количества от МФКГ.
However, at high MPAG plasma concentrations (> 100μ g/ ml), small amounts of PAG are removed.
В ранния посттрансплантационен период (< 40 дни след трансплантацията) средната AUC на МФК е приблизително с 30% по- малка, а Cmax приблизително с 40% по- ниска при пациенти с бъбречна, сърдечна и чернодробна трансплантация, в сравнение с късния посттрансплантационен период (3- 6 месеца след трансплантацията).
In the early post-transplant period (< 40 days post-transplant), renal, cardiac and hepatic transplants patients had mean MPA AUCs approximately 30% lower and Cmax approximately 40% lower compared to the late post-transplant period (3 – 6 months post-transplant).
В едно проучване с еднократна доза (6 лица в група), средната плазмена AUC на МФК, наблюдавана при пациенти с тежко хронично бъбречно увреждане (скорост на гломерулната филтрация < 25 ml min- 1 1, 73 m- 2) е 28– 75% по- висока в сравнение със средната стойност при здрави индивиди или при лица с по- ниска степен на бъбречно увреждане.
In a single dose study (6 subjects/ group), mean plasma MPA AUC observed in subjects with severe chronic renal impairment (glomerular filtration rate < 25 ml min-1 1.73 m-2) were 28 – 75% higher relative to the means observed in normal healthy subjects or subjects with lesser degrees of renal impairment.
Едно проучване с едновременно прилагане на микофенолат (1 g два пъти дневно) и комбинирани перорални контрацептиви, съдържащи 24 етинилестрадиол (0, 02 mg до 0, 04 mg) и левоноргестрел (0, 05 mg до 0, 15 mg), дезогестрел (0, 15 mg) или гестоден (0, 05 mg до 0, 10 mg), проведено при 18 жени без трансплантация (без приемане на други имуносупресори) в продължение на 3 последователни менструални цикъла, не показва клинично значимо влияние на микофенолат върху потискащия ефект на пероралните контрацептиви върху овулацията.
A study of the co administration of mycophenolate (1 g BID) and combined oral contraceptives containing ethinylestradiol (0.02 mg to 0.04 mg) and levonorgestrel (0.05 mg to 0.15 mg), desogestrel (0.15 mg) or gestodene (0.05 mg to 0.10 mg) conducted in 18 non-transplant women (not taking other immunosuppressants) over 3 consecutive menstrual cycles showed no clinically relevant influence of mycophenolate on the ovulation suppressing action of the oral contraceptives.
При експериментални модели микофенолат мофетил не е туморогенен.
24 In experimental models, mycophenolate mofetil was not tumourigenic.