natgillin/translations-raw huggingface dataset:
APTIVUS, приложен едновременно с ниска доза ритонавир, трябва да се приема с особено внимание при пациенти, които могат да бъдат с повишен риск от възникване на кървене, вследствие на травма, хирургична операция или други медицински състояния, или които приемат лекарствени продукти, за които е известно, че повишават риска от кървене като антитомбоцитни средства и антикоагуланти, или които приемат допълнително витамин Е.
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, should be used with caution in patients who may be at risk of increased bleeding from trauma, surgery or other medical conditions, or who are receiving medicinal products known to increase the risk of bleeding such as antiplatelet agents and anticoagulants or who are taking supplemental vitamin E.
Въз основа на границите на експозиция, наблюдавани при клинични проучвания, не се препоръчва едновременно прилагане на повече от 1200 IU витамин Е на ден при възрастни.
Based on the limits of exposure available from observation in clinical trials, it is recommended not to co-administer to adults more than 1200 IU vitamin E per day.
Захарен диабет/ хипергликемия:
Diabetes mellitus/ hyperglycaemia:
При пациенти, получаващи антиретровирусна терапия, включително протеазни инхибитори, се съобщава за новопоявил се захарен диабет, хипергликемия или изостряне на съществуващия захарен диабет.
New onset of diabetes mellitus, hyperglycaemia or exacerbations of existing diabetes mellitus has been reported in patients receiving antiretroviral therapy, including protease inhibitors.
В някои от тези случаи хипергликемията е тежка, а понякога придружена от кетоацидоза.
In some of these the hyperglycaemia was severe and in some cases also associated with ketoacidosis.
Много от пациентите имат затрудняващи преценката медицински състояния, някои от които изискват лечение със средства, които са свързани с развитие на захарен диабет или хипергликемия.
Many of the patients had confounding medical conditions, some of which required therapy with agents that have been associated with the development of diabetes mellitus or hyperglycaemia.
Хиперлипидемии:
Lipid elevations:
Лечението с APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир и други антиретровирусни средства води до нарастване на триглицеридите и общия холестерол в плазмата.
Treatment with APTIVUS co-administered with low dose ritonavir and other antiretroviral agents has resulted in increased plasma total triglycerides and cholesterol.
Преди започване на лечение и по време на лечение с типранавир трябва да се изследват триглицеридите и холестерола.
Triglyceride and cholesterol testing should be performed prior to initiating tipranavir therapy and during therapy.
Свързани с лечението хиперлипидемии трябва да бъдат лекувани по клинично подходящ начин.
Treatment-related lipid elevations should be managed as clinically appropriate.
Комбинираното антиретровирусно лечение при пациенти с НІV инфекция е свързано с преразпределение на телесната мастна тъкан (липодистрофия).
Combination antiretroviral therapy has been associated with the redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV infected patients.
Дългосрочните последствия от тези явления засега са неизвестни.
The long-term consequences of these events are currently unknown.
Съществува хипотеза за връзка между висцералната липоматоза и протеазните инхибитори и липодистрофията и инхибиторите на нуклеозидната обратната транскриптаза.
A connection between visceral lipomatosis and protease inhibitors and lipoatrophy and nucleoside reverse transcriptase inhibitors has
Повишеният риск от липодистрофия се свързва с отделни рискови фактори, като по- голяма възраст и с лекарствени фактори, като по- продължително антиретровирусно лечение и свързани с него метаболитни нарушения.
A higher risk of lipodystrophy has been associated with individual factors such as older age, and with drug related factors such as longer duration of antiretroviral treatment and associated metabolic disturbances.
Клиничният преглед трябва да включва оценка за физикални признаци на преразпределение на мазнините.
Clinical examination should include evaluation for physical signs of fat redistribution.
Трябва да се има предвид измерване на серумните липиди и кръвната захар на гладно.
Consideration should be given to the measurement of fasting serum lipids and blood glucose.
Липидните нарушения трябва да се лекуват по клинично подходящ начин (вж. точка 4. 8).
Lipid disorders should be managed as clinically appropriate (see section 4.8).
Синдром на имунно реактивиране:
Immune reactivation syndrome:
Съответни примери са цитомегалувирусният ретинит, генерализираните и/ или локални микобактериални инфекции и пневмоцистната пневмония.
Relevant examples are cytomegalovirus retinitis, generalised and/ or focal mycobacterial infections and Pneumocystis pneumonia.
Допълнително, в клинични проучвания с APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир, е наблюдавано реактивиране на херпес симплекс и херпес зостер.
In addition, reactivation of herpes simplex and herpes zoster has been observed in clinical studies with APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir.
APTIVUS съдържа макроголглицерол рицинолеат, който може да причини стомашен дискомфорт и диария.
APTIVUS contains macrogolglycerol ricinoleate which may cause stomach upset and diarrhoea.
100 mg на капсула или 200 mg на доза).
APTIVUS soft capsules contain small amounts of alcohol (7% ethanol, ie 100 mg per capsule or 200 mg per dose).
Съобщава се за леки до умерено изразени обриви, включително уртикариален обрив, макуло- папулозен обрив и фоточувствителност при лица получаващи APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир.
Mild to moderate rashes including urticarial rash, maculopapular rash, and photosensitivity have been reported in subjects receiving APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir.
В проучване от фаза ІІІ, след 48 седмици е наблюдаван обрив от различен тип при 15, 5% от мъжете и 20, 5% от жените, получаващи APTIVUS, приложен заедно
At 48-weeks in Phase III trials rash of various types was observed in 15.5% males and 20.5% females receiving APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir.
Освен това, в едно проучване за взаимодействие при здрави доброволци от женски пол, в което е приложена еднократна доза етинил- 1- естрадиол, последвана от APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир, 33% от участниците са развили обрив.
Additionally, in one interaction trial in healthy female volunteers administered a single dose of ethinyl oestradiol followed by APTIVUS co- administered with low dose ritonavir, 33% of subjects developed a rash.
При мъже и жени, получаващи APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир, се съобщава за обрив, придружен от болки или скованост на ставите, стягане в гърлото или генерализиран сърбеж.
Rash accompanied by joint pain or stiffness, throat tightness, or generalized pruritus has been reported in both men and women receiving APTIVUS co-administered with low dose ritonavir.
Взаимодействия:
Interactions:
Профилът на взаимодействие на APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир, е сложен.
The interaction profile of APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, is complex.
За описание на механизмите и потенциалните механизми, допринасящи за профила на взаимодействие на APTIVUS, вж. точка 4. 5.
For a description of the mechanisms and potential mechanisms contributing to the interaction profile of APTIVUS, see section 4.5.
Абакавир и зидовудин:
Abacavir and zidovudine:
Едновременната употреба на APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир, със зидовудин или абакавир води до значимо понижение на плазмената концентрация на тези нуклеозидни инхибитори на обратната транскриптаза (NRTIs).
The concomitant use of APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, with zidovudine or abacavir, results in a significant decrease in plasma concentration of these nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NRTIs).
Следователно, едновременната употреба на зидовудин или абакавир и APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир, не се препоръчва, освен ако липсват други NRTIs подходящи за лечение на пациента (вж. точка 4. 5).
Therefore, the concomitant use of zidovudine or abacavir with APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, is not-recommended unless there are no other available NRTIs suitable for patient management (see section 4.5).
Протеазни инхибитори:
Protease inhibitors:
Едновременната употреба на APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир, със протеазните инхибитори ампренавир, лопинавир или саквинавир (всеки приложен заедно с ниска доза ритонавир) в двойно- усилен терапевтичен режим, води до значимо понижение на плазмените концентрации на тези протеазни инхибитори.
Concomitant use of APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, with the protease inhibitors amprenavir, lopinavir or saquinavir (each co-administered with low dose ritonavir) in a dual-boosted regimen, results in significant decreases in plasma concentrations of these protease inhibitors.
Наблюдава се значимо понижаване на плазмените концентрации на атазанавир и забелижимо покачване на концентрациите на типранавир и ритонавир, когато APTIVUS, съчетан с ниска доза ритонавир се прилага едновременно с атазанавир (вж. точка 4. 5).
A significant decrease in plasma concentrations of atazanavir and a marked increase of tipranavir and ritonavir concentrations was observed when APTIVUS, associated with low dose ritonavir, was co-administered with atazanavir (see section 4.5).
Засега липсват данни за взаимодействията на APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир, с други, освен изброените по- горе, протеазни инхибитори.
No data are currently available on interactions of APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, with protease inhibitors other than those listed above.
Следователно, не се препоръчва едновременно приложение на APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир, и протеазни инхибитори.
Therefore, the co-administration of APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, with protease inhibitors is not recommended.
Перорални контрацептиви и естрогени:
6 Oral contraceptives and oestrogens:
Заради понижението на нивата на етинил- 1- естрадиол, едновременното приложение на APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир, не се препоръчва.
Since levels of ethinyl oestradiol are decreased, the co- administration of APTIVUS co-administered with low dose ritonavir is not recommended.
При едновременно приложение на естроген- съдържащи перорални контрацептиви и APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир, трябва да се използват алтернативни или допълнителни контрацептивни мерки (вж. точка 4. 5).
Alternative or additional contraceptive measures are to be used when oestrogen based oral contraceptives are co- administered with APTIVUS co-administered with low dose ritonavir (see section 4.5).
Антиконвулсанти:
Anticonvulsants:
APTIVUS може да бъде по- малко ефективен поради понижените плазмените концентрации на типранавир при пациенти, приемащи едновременно тези средства.
APTIVUS may be less effective due to decreased tipranavir plasma concentrations in patients taking these agents concomitantly.
Халофантрин, лумефантрин:
Halofantrine, Lumefantrine:
Поради метаболитния им профил и присъщия им риск от предизвикване на torsades de pointes, приложението на халофантрин и лумефантрин с APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир, не се препоръчва.
Due to their metabolic profile and inherent risk of inducing torsades de pointes, administration of halofantrine and lumefantrine with APTIVUS co-administered with low dose ritonavir, is not recommended.
Дисулфирам/ метронидазол:
Disulfiram/ metronidazole:
APTIVUS меки капсули съдържа алкохол (7% етанол, т. е., 100 mg за една капсула или до 200 mg за една доза), който може да предизвика дисулфирам- подобни реакции, ако се приложи едновременно с дисулфирам или други лекарствени продукти, които предизвикват тази реакция (например метронидазол).
APTIVUS soft capsules contain alcohol (7% ethanol, ie 100 mg per capsule or up to 200 mg per dose) which can produce disulfiram-like reactions when co-administered with disulfiram or other medicinal products which produce this reaction (eg metronidazole).
7 Флутиказон:
Fluticasone:
Едновременната употреба на APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир, и флутиказон или други глюкокортикоиди, които се метаболизират от CYP3A4, не се препоръчва, освен ако потенциалната терапевтична полза надхвърля риска от системни кортикостероидни ефекти, включително синдром на Cushing и надбъбречна супресия (вж. точка 4. 5).
Concomitant use of APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, and fluticasone or other glucocorticoids that are metabolised by CYP3A4 is not recommended unless the potential benefit of treatment outweighs the risk of systemic corticosteroid effects, including Cushing's syndrome and adrenal suppression (see section 4.5).
APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир, повишава плазмените концентрации на аторвастатин (вж. точка 4. 5).
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, increases the plasma concentrations of atorvastatin (see section 4.5).
Трябва да бъдат взети предвид други инхибитори на HMG- CoA редуктазата, като правастатин, флувастатин или розувастатин.
Other HMG-CoA reductase inhibitors should be considered such as pravastatin, fluvastatin or rosuvastatin.
Все пак, ако аторвастатин е специфично необходим за лечение на пациента, трябва да се проведе внимателно мониториране.
However, if atorvastatin is specifically required for patient management, careful monitoring is necessary.
APTIVUS, приложен едновременно с ниска доза ритонавир, понижава плазмените концентрации на омепразол и езомепразол (вж. точка 4. 5).
APTIVUS co-administered with low dose ritonavir decreases the plasma concentrations of omeprazole and esomeprazole (see section 4.5).
Следователно, едновременната употреба на APTIVUS/ ритонавир с омепразол или с езомепразол не се препоръчва.
Therefore, the combined use of APTIVUS/ ritonavir with either omeprazole or esomeprazole is not recommended.
Ако е неизбежно, трябва да се има предвид коригиране на дозата в посока повишаване, което да се базира на клиничния терапевтичен отговор.
If unavoidable, upward dose adjustments for either omeprazole or esomeprazole may be considered based on clinical response to therapy.
Препоръки за максималните дози на омепразол или езомепразол са дадени в съответната а информация за продукта.
Recommendations for maximal doses of omeprazole or esomeprazole are found in the corresponding product information.
Поради това че APTIVUS съдържа малки количества сорбитол, пациенти с рядка наследствена фруктозна непоносимост не трябва да приемат този лекарствен продукт.
Due to APTIVUS containing small amounts of sorbitol, patients with rare hereditary problems of fructose intolerance should not take this medicine.
Профилът на взаимодействие на APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир, е сложен и изисква специално внимание, особено в комбинация с други антиретровирусни средства.
The interaction profile of APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, is complex and requires special attention in particular in combination with other antiretroviral agents.
Метаболитен профил на типранавир:
Metabolic profile of tipranavir:
При приложение заедно с ритонавир в препоръчваната дозировка (виж точка 4. 2) крайният резултат е инхибиция на P450 CYP3A.
When co- administered with ritonavir at the recommended dosage (see section 4.2) there is a net inhibition of P450 CYP3A.
Едновременното приложение на APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир, и средства метаболизиращи се главно от CYP3A може да доведе до промяна на плазмените концентрации на типранавир или другите средства, което би могло да промени техните терапевтични и нежелани ефекти (вж. по- долу списъка на съответните средства и подробности за тях).
Co-administration of APTIVUS and low dose ritonavir with agents primarily metabolised by CYP3A may result in changed plasma concentrations of tipranavir or the other agents, which could alter their therapeutic and adverse effects (see list and details of considered agents, below).
Средствата, които са противопоказани именно поради очакваната величина на взаимодействие и възможността за сериозни нежелани реакции, са детайлизирани в тази точка и посочени в точка 4. 3).
Agents that are contraindicated specifically due to the expected magnitude of interaction and potential for serious adverse reactions are detailed in this section, and listed in section 4.3.
При 16 здрави доброволци е проведено проучване на комбинирано лечение с 500/ 200 mg APTIVUS/ ритонавир капсули, приложени два пъти дневно, в продължение на 10 дни, за да се оцени крайния ефект върху действието на чернодробен CYP 1A2 (кофеин), 2C9 (варфарин), 2D6 (декстрометорфан), на интестинален/ чернодробен CYP 3A4 (мидазолам) и P- гликопротеин (Pgp) (дигоксин).
A cocktail study was conducted in 16 healthy volunteers with twice-daily APTIVUS/ ritonavir 500/ 200 mg capsule administration for 10 days to assess the net effect on the activity of hepatic CYP 1A2
Действието на Pgp е значително инхибирано след първата доза, но е налице слаба индукция при стационарно състояние.
Pgp activity is significantly inhibited after the first dose, but there was a slight induction at steady state.
Практическите препоръки, извлечени от това проучване са изложени по- долу.
Practical recommendations deriving from this study are displayed below.
Потенциалният краен ефект на типранавир/ ритонавир върху CYP 2D6 е инхибиция, тъй като ритонавир е също и CYP 2D6 инхибитор.
The potential net effect of tipranavir/ ritonavir on CYP 2D6 is inhibition, because ritonavir is also a CYP 2D6 inhibitor.
Крайният in vivo ефект на типранавир/ ритонавир върху CYP 1A2, CYP 2C9 и CYP 2C19, в предварително проучване, показва индуциращ потенциал на APTIVUS/ ритонавир
The in vivo net effect of tipranavir/ ritonavir on CYP 1A2, CYP 2C9 and CYP 2C19, indicates, through a preliminary study, an inducing potential of APTIVUS/ ritonavir on CYP1A2 and, to a lesser extent, on CYP2C9 and P-gp after several days of treatment.
8 спрямо CYP 1A2 и в по- малка степен спрямо CYP 2C9 и Pgp след няколко дни на лечение.
Data are not available to indicate whether tipranavir inhibits or induces glucuronosyl transferases.
In vitro проучвания показват, че типранавир е субстрат и също инхибитор на Pgp.
In vitro studies show that tipranavir is a substrate and also an inhibitor of Pgp.
Трудно е да бъде предвиден крайният ефект на APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир, върху пероралната бионаличност и плазмените концентрации на средства, които са субстрати едновременно на CYP3A и Pgp.
It is difficult to predict the net effect of APTIVUS co-administered with low dose ritonavir on oral bioavailability and plasma concentrations of agents that are dual substrates of CYP3A and Pgp.
Крайният ефект варира в зависимост от относителния афинитет на заедно приложените средства към CYP3A и Pgp и степента на метаболизма/ първото преминаване през червата.
The net effect will vary depending on the relative affinity of the co-administered drugs for CYP3A and Pgp, and the extent of intestinal first-pass metabolism/ efflux.
Едновременното приложение на APTIVUS и средства, индуциращи CYP3A и/ или Pgp може да понижи концентрациите на типранавир и да намали терапевтичния му ефект (виж по- долу списъка на съответните средства и подробности за тях).
Co-administration of APTIVUS and agents that induce CYP3A and/ or Pgp may decrease tipranavir concentrations and reduce its therapeutic effect (see list and details of considered agents, below).
Едновременното приложение на APTIVUS и лекарствени продукти, инхибиращи Pgp може да повиши плазмените концентрации на типранавир.
Co- administration of APTIVUS and medicinal products that inhibit Pgp may increase tipranavir plasma concentrations.
Нуклеозидни инхибитори на обратната транскриптаза:
Nucleoside reverse transcriptase inhibitors:
Тъй като липсва значимо влияние на нуклеозидните и нуклеотидните аналози върху ензимната система Р450, при едновременно приложение с такива средства не се налага корекция на дозировката на APTIVUS.
Since there is no significant impact of nucleoside and nucleotide analogues on the P450 enzyme system no dosage adjustment of APTIVUS is required when co-administered with these agents.
Абакавир и зидовудин:
Abacavir and Zidovudine:
APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир, намалява AUC на абакавир с приблизително 40%, а AUC на зидовудин с приблизително 35%.
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, decreases the AUC of abacavir by approximately 40% and the AUC of zidovudine by approximately 35%.
Липсва влияние върху нивата на глюкуронидирания ZVD.
There is no impact on glucuronidated-ZDV levels.
Клиничната значимост на тези понижения не е установена, но те могат да доведат до намаление на ефикасността на тези антиретровирусни средства.
The clinical relevance of these reductions has not been established, but may decrease the efficacy of these antiretroviral agents.
Следователно, едновременната употреба на типранавир, приложен заедно с ниска доза ритонавир, и абакавир или зидовудин не се препоръчва, освен ако няма други NRTIs, подходящи за лечение на пациента.
Therefore the concomitant use of tipranavir, co-administered with low dose ritonavir, with either abacavir or zidovudine is not recommended unless there are no other available NRTIs suitable for patient management.
В такива случаи не може да се направят препоръки относно корекция на дозата на абакавир или зидовудин.
In such cases no dosage adjustment of abacavir or zidovudine can be recommended.
APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир, предизвиква намаляване на AUC на диданозин.
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, causes a reduction in the AUC of didanosine.
Клиничната значимост на понижението на нивата на диданозин не е установена.
The clinical relevance of the reduction in didanosine levels has not been established.
Приемът на ентеросолвентен диданозин и APTIVUS меки капсули, приложен заедно с ниска доза ритонавир, трябва да бъде разделен с поне 2 часа, за да се избегне несъвместимостта на лекарствените форми.
Dosing of enteric-coated didanosine and APTIVUS soft capsules, co-administered with low dose ritonavir, should be separated by at least 2 hours to avoid formulation incompatibility.
Ламивудин и ставудин:
Lamivudine and stavudine:
APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир, не води до значима промяна на AUC на ламивудин или ставудин.
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, does not cause a significant change in the AUC of lamivudine or stavudine.
Не се препоръчва корекция на дозата на ламивудин или ставудин.
No dosage adjustment of lamivudine or stavudine is recommended.
Нуклеотидни инхибитори на обратната транскриптаза:
Nucleotide reverse transcriptase inhibitors:
APTIVUS, приложен заедно с ниска доза ритонавир, не предизвиква значима промяна на плазмената концентрация на тенофовир.
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, did not cause a significant change in the plasma concentrations of tenofovir.
Не се препоръчва корекция на дозата на тенофовир.
No dosage adjustment of tenofovir is recommended.
Не- нуклеозидни инхибитори на обратната транскриптаза (NNRTIs):
Non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NNRTIs):
Едновременното приложение на 600 mg ефавиренц при стационарно състояние, веднъж дневно, с APTIVUS при стационарно състояние и ниска доза ритонавир (500/ 200 mg, два пъти дневно) не променя значимо AUC и Cmax на типранавир и повишава Cp12h с 19, 2%, което не се счита за клинично значимо.
Steady-state efavirenz 600 mg qd co-administered with steady-state APTIVUS and low- dose ritonavir (500/ 200 mg bid) did not significantly alter tipranavir AUC and Cmax and increased Cp12h by 19.2% which is not considered as clinically relevant.
APTIVUS, приложен едновременно с ниска доза ритонавир, не оказва значимо влияние върху Cmin на ефавиренц.
APTIVUS, co-administered with low-dose ritonavir, had no significant impact on the Cmin of efavirenz.
Невирапин:
8 Nevirapine: