natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Както може да се очаква, обаче, при тази група пациенти, повишаването на AST и ALT се наблюдават по- често отколкото в общата популация, заразена с HIV.
However, as would be expected in this patient population, elevations in AST and ALT occurred more frequently than in the general HIV infected population.
Амилаза: при клинични проучвания, асимптоматично повишение на нивата на серумната амилаза > 1, 5 пъти ULN има при 10% от пациентите лекувани с ефавиренц и 6% от пациентите на контролно лечение.
Amylase: in clinical studies, asymptomatic increases in serum amylase levels > 1.5 times the ULN were seen in 10% of patients treated with efavirenz and 6% of patients treated with control regimens.
Клиничното значение на асимптоматичното повишение на серумната амилаза не е известно.
The clinical significance of asymptomatic increases in serum amylase is unknown.
Липиди, липодистрофия и метаболитни аномалии: комбинираното антиретровирусно лечение се свързва с метаболитни аномалии като хипертриглицеридемия, хиперхолестеролемия, инсулинова резистентност, хипергликемия и хиперлактатемия (вж. точка 4. 4).
Lipids, lipodystrophy and metabolic abnormalities: combination antiretroviral therapy has been associated with metabolic abnormalities such as hypertriglyceridaemia, hypercholesterolaemia, insulin-resistance, hyperglycaemia and hyperlactataemia (see section 4.4).
28 Комбинираното антиретровирусно лечение се свързва с преразпределение на телесните мастни депа (липодистрофия) при HIV пациенти, включително загуба на периферна и фациална подкожна мастна тъкан, повишена интраабдоминална и висцерална мастна тъкан, хипертрофия на гърдите и дорзовисцерално натрупване на мастна тъкан (бизонска гърбица) (вж. точка 4. 4).
Combination antiretroviral therapy has been associated with redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients including the loss of peripheral and facial subcutaneous fat, increased intra-abdominal and visceral fat, breast hypertrophy and dorsocervical fat accumulation (buffalo hump) (see section 4.4).
Синдром на имунно реактивиране: заразени с HIV пациенти с тежък имунен дефицит при започване на КАРТ, могат да развият от възпалителна реакция до асимптоматична или резидуална опортюнистична инфекция (вж. точка 4. 4).
Immune Reactivation Syndrome: in HIV infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of CART, an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise (see section 4.4).
Повлияване на теста за канабионид: ефавиренц не се свързва с канабиноидните рецептори.
Cannabinoid test interaction: efavirenz does not bind to cannabinoid receptors.
Фалшиво положителни резултати от канабиноиден тест на урината се наблюдават при незаразени доброволци, които са получили ефавиренц.
False positive test results have only been observed with the CEDIA DAU Multi-Level THC assay, which is
Фалшиво положителни резултати са били наблюдавани само при CEDIA DAU Multi- Level THC анализ, използван за скрининг и не са били наблюдавани при останалите канабиноидни анализи, включително анализите използвани за потвърждение на положителните резултати.
24 used for screening, and have not been observed with other cannabinoid assays tested including tests used for confirmation of positive results.
Остеонекроза: наблюдавани са случаи на остеонекроза, особено при пациенти с общоизвестни рискови фактори, напреднала HIV болест или продължително въздействие на комбинирана антиретровирусна терапия (КАРТ).
Osteonecrosis: cases of osteonecrosis have been reported, particularly in patients with generally acknowledged risk factors, advanced HIV disease or long-term exposure to combination antiretroviral therapy (CART).
Честота не е известна (вж. точка 4. 4).
The frequency of this is unknown (see section 4.4).
Ако се получи предозиране, пациентът трябва да бъде проследен за прояви на токсичност (вж. точка 4. 8), и при необходимост да се проведе стандартно поддържащо лечение.
If overdose occurs, the patient must be monitored for evidence of toxicity (see section 4.8), and standard supportive treatment applied as necessary.
До 30% от дозата емтрицитабин и приблизително 10% от дозата тенофовир могат да бъдат отстранени с хемодиализа.
Up to 30% of the emtricitabine dose and approximately 10% of the tenofovir dose can be removed by haemodialysis.
Антивирусни средства за лечение на HIV инфекции, комбинирани, ATC код:
Antivirals for treatment of HIV infections, combinations, ATC code:
J05AR06
J05AR06
Механизъм на действие: ефавиренц е ННИОТ на HIV- 1.
Mechanism of action: efavirenz is an NNRTI of HIV-1.
Ефавиренц потиска неконкурентно HIV- 1 обратната транскриптаза (ОТ) и не потиска значимо ОТ на човешки имунодефицитен вирус- 2 (HIV- 2) или клетъчните ДНК полимерази (α, β, γ и δ).
Efavirenz non-competitively inhibits HIV-1 reverse transcriptase (RT) and does not significantly inhibit human immunodeficiency virus-2 (HIV-2) RT or cellular deoxyribonucleic acid (DNA) polymerases (α, β, γ, and δ).
29 Емтрицитабин и тенофовир се фосфорилират от клетъчни ензими съответно до емтрицитабин трифосфат и тенофовир дифосфат.
Emtricitabine and tenofovir are phosphorylated by cellular enzymes to form emtricitabine triphosphate and tenofovir diphosphate, respectively.
Емтрицитабин трифосфат и тенофовир дифосфат напълно потискат HIV- 1 обратната транскриптаза, което води до прекъсване на ДНК веригата.
Emtricitabine triphosphate and tenofovir diphosphate competitively inhibit HIV-1 reverse transcriptase, resulting in DNA chain termination.
Антивирусна активност in vitro: ефавиренц показва антивирусна активност срещу повечето несвързани с общ предшественик B изолати (подтипове A, AE, AG, C, D, F, G, J и N), но има намалена антивирусна активност срещу група O вируси.
Antiviral activity in vitro: efavirenz demonstrated antiviral activity against most non-clade B isolates (subtypes A, AE, AG, C, D, F, G, J, and N) but had reduced antiviral activity against group O viruses.
Емтрицитабин показва антивирусна активност срещу HIV- 1 групи с общ предшественик A, B, C, D, E, F и G.
Emtricitabine displayed antiviral activity against HIV-1 clades A, B, C, D, E, F, and G.
Тенофовир показва антивирусна активност срещу HIV- 1 групи с общ предшественик A, B, C, D, E, F, G и O.
Tenofovir displayed antiviral activity against HIV-1 clades A, B, C, D, E, F, G, and O.
Емтрицитабин и тенофовир, показват щамово- специфична активност срещу HIV- 2 и антивирусна активност срещу HBV.
Both emtricitabine and tenofovir showed strain specific activity against HIV-2 and antiviral activity against HBV.
Резистентност: резистентност към ефавиренц може да бъде селектирана in vitro и води до единично или множествено заместване на аминокиселини в HIV- 1 ОТ, включително L100I, V108I, V179D и Y181C.
25 Resistance: resistance to efavirenz can be selected in vitro and resulted in single or multiple amino acid substitutions in HIV-1 RT, including L100I, V108I, V179D, and Y181C.
K103N е най- често наблюдаваното ОТ заместване във вирусни изолати от пациенти, които получават ребаунд на вирусния товар при клиничните изпитвания с ефавиренц.
K103N was the most frequently observed RT substitution in viral isolates from patients who experienced rebound in viral load during clinical studies of efavirenz.
Наблюдава се също, но по- рядко, и заместване в ОТ позиции 98, 100, 101, 108, 138, 188, 190 или 225, а често само в комбинация с K103N.
Substitutions at RT positions 98, 100, 101, 108, 138, 188, 190 or 225 were also observed, but at lower frequencies, and often only in combination with K103N.
Резистентност към емтрицитабин или тенофовир е наблюдавана in vitro, а също и при някои заразени с HIV- 1 пациенти поради развитието на M184V или M184I заместване в ОТ при емтрицитабин или K65R заместване в ОТ при тенофовир.
Resistance to emtricitabine or tenofovir has been seen in vitro and in some HIV-1 infected patients due to the development of an M184V or M184I substitution in RT with emtricitabine or a K65R substitution in RT with tenofovir.
Не са установени други пътища на резистентност към емтрицитабин или тенофовир.
No other pathways of resistance to emtricitabine or tenofovir have been identified.
Резистентните на емтрицитабин вируси с M184V/ I мутация са с кръстосана резистентност към ламивудин, но запазват чувствителността си към диданозин, ставудин, тенофовир и зидовудин.
Emtricitabine-resistant viruses with the M184V/ I mutation were cross-resistant to lamivudine, but retained sensitivity to didanosine, stavudine, tenofovir and zidovudine.
Тенофовир дизопроксил фумарат трябва да се избягва при пациенти с HIV- 1 с K65R мутация.
Tenofovir disoproxil fumarate should be avoided in patients with HIV-1 harbouring the K65R mutation.
Както K65R така и M184V/ I мутацията запазват пълна чувствителност към ефавиренц.
Both the K65R and M184V/ I mutation remain fully susceptible to efavirenz.
Пациенти с HIV- 1 с три или повече свързани с тимидинов аналог мутации (TAM), които включват или M41L, или L210W заместване в ОТ показват намалена чувствителност към тенофовир дизопроксил фумарат.
Patients with HIV-1 expressing three or more thymidine analogue associated mutations (TAMs) that included either an M41L or an L210W substitution in RT showed reduced susceptibility to tenofovir disoproxil fumarate.
In vivo резистентност (антиретровирусна при нелекувани дотогава пациенти):
In vivo resistance (antiretroviral-naïve patients): extremely limited resistance data from patients treated with Atripla are currently available.
Проведено е обаче отворено рандомизирано клинично проучване с продължителност 144 седмици (GS- 01- 934)
However, in a 144-week open-label randomised clinical study (GS-01-934) in antiretroviral-naïve patients, where efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate were used as individual formulations (or as efavirenz and the fixed combination of emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate (Truvada) from week 96 to 144), genotyping was performed on plasma HIV-1 isolates from all patients with confirmed HIV RNA > 400 copies/ ml at week 144 or early study drug discontinuation (see section on Clinical experience).
• Мутацията M184V/ I се е развила при 2/ 19 (10, 5%) анализирани изолата от пациенти в групата ефавиренц + емтрицитабин + тенофовир дизопроксил фумарат и при 10/ 29 (34, 5%) анализирани изолата от пациенти от групата, лекувана с ефавиренц + ламивудин/ зидовудин (p- стойност < 0, 05 при анализа за точност по Fisher, при който са сравнени всички пациенти от групата, получаваща емтрицитабин + тенофовир дизопроксил фумарат, с групата, лекувана с ламивудин/ зидовудин). • Нито един от анализираните вируси не съдържа мутацията K65R. • Генотипната резистентност към ефавиренц, и предимно мутацията K103N, се е развила при вируси при 13/ 19 (68%) пациенти от групата, лекувана с ефавиренц + емтрицитабин + тенофовир дизопроксил фумарат, и при вируси от 21/ 29 (72%) пациенти от групата, лекувана с ефавиренц + ламивудин/ зидовудин.
• The M184V/ I mutation developed in 2/ 19 (10.5%) isolates analysed from patients in the efavirenz + emtricitabine + tenofovir disoproxil fumarate group and in 10/ 29 (34.5%) isolates analysed from the efavirenz + lamivudine/ zidovudine group (p-value < 0.05, Fisher’ s Exact test comparing the emtricitabine + tenofovir disoproxil fumarate group to the lamivudine/ zidovudine group among all subjects). • No virus analysed contained the K65R mutation. • Genotypic resistance to efavirenz, predominantly the K103N mutation, developed in virus from 13/ 19 (68%) patients in the efavirenz + emtricitabine + tenofovir disoproxil fumarate group and in virus from 21/ 29 (72%) patients in the efavirenz + lamivudine/ zidovudine group.
Кратко описание на появата на резистентни мутации е дадено на (Таблица 5).
A summary of resistance mutation development is shown in Table 5.
Таблица 5:
26 Table 5:
Развитие на резистентността в изпитване GS- 01- 934 през 144 седмица
Development of resistance in study GS-01-934 through week 144
Ефавиренц+
Efavirenz+
Ефавиренц+ламиву
Efavirenz+lamivudine/
Анализ на резистентността през
emtricitabine+
емтрицитабин+ тенофовир дизопроксил фумарат (N = 244)
zidovudine
дин/ зидовудин (N = 243)
tenofovir disoproxil fumarate (N=244)
144 седмица
(N=243)
Генотипове по време на терапията 1
Resistance analysis by On-therapy genotypes
19
week 144 1
(100%)
19 19 (100%)
29
29
(100%)
31 (100%)
Резистентност към ефавиренц K103N K101E
Efavirenz resistance
13 8 3
13 (68%)
(68%) (42%) (16%)
(42%) (16%)
21 18 * 3
18* 3
(72%) (62%) (10%)
(62%) (10%)
G190A/ S Y188C/ H V108I P225H
G190A/ S Y188C/ H V108I P225H
2 1 1 0
2 1 1 0
(10, 5%) (5%) (5%)
(10.5%) (5%) (5%)
4 2 1 2
4 2 1 2
(14%) (7%) (3%) (7%)
(14%) (7%) (3%) (7%)
M184V/ I K65R 2
M184V/ I K65R
(10, 5%)
(10.5%)
10 * 0
10* 0
(34, 5%)
(34.5%)
TAMs
TAMs
(7%)
(7%)
* p- стойност < 0, 05, Fisher’ s Exact test, сравняващ групата на ефавиренц + емтрицитабин + тенофовир дизопроксил фумарат с групата на ефавиренц + ламивудин/ зидовудин сред всички пациенти.
* p-value < 0.05, Fisher’ s Exact test comparing efavirenz + emtricitabine + tenofovir disoproxil fumarate group to efavirenz + lamivudine/ zidovudine group among all patients.
1 Други мутации за резистентност към ефавиренц, включващи A98G (n = 1), K103E (n = 1), V179D (n = 1), and M230L (n = 1).
1 Other efavirenz resistance mutations included A98G (n=1), K103E (n=1), V179D (n=1), and M230L (n=1).
31 Моля, вижте Кратката характеристика на продукта на отделните компоненти за допълнителна информация относно in vivo резистентността към тези лекарствени продукти.
Please refer to the Summary of Product Characteristics for the individual components for additional information regarding in vivo resistance with these medicinal products.
При 144- седмично отворено рандомизирано клинично изпитване (GS- 01- 934), при което непровеждали антиретровирусно лечение HIV- 1 заразени пациенти получават или един път дневно схема с ефавиренц, емтрицитабин и тенофовир дизопроксил фумарат или фиксирана комбинация от ламивудин и зидовудин (Combivir) прилагани два пъти дневно и ефавиренц един път дневно (моля, вижте Кратката характеристика на продукта Truvada).
In a 144-week open-label randomised clinical study (GS-01-934) antiretroviral treatment-naïve HIV-1 infected patients received either a once-daily regimen of efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate or a fixed combination of lamivudine and zidovudine (Combivir) administered twice daily and efavirenz once daily (please refer to the Summary of Product Characteristics for Truvada).
Пациентите, които завършат 144- те седмици лечение в която и да е от двете групи на лечение при проучване GS- 01- 934, получават възможността да продължат в отворената удължената фаза на проучването с Atripla на гладно.
Patients who completed 144 weeks of treatment with either treatment arm in study GS-01-934 were given the option to continue in an open-label extended phase of the study with Atripla on an empty stomach.
Предварителни данни на 24- та седмица има от общо 286 пациенти, които са преминали на Atripla:
Preliminary 24-week data are available from a total of 286 patients who changed to Atripla:
160 преди това са получавали ефавиренц, емтрицитабин и тенофовир дизопроксил фумарат, а 126 преди това са получавали Combivir и ефавиренц.
160 had previously received efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate, and 126 had previously received Combivir and efavirenz.
Повечето от пациентите и в двете провеждали лечение групи запазват вирусологичното потискане след преминаването на Atripla.
The majority of patients from both initial treatment groups maintained virologic suppression after changing to Atripla.
При 91% от пациентите HIV- 1 РНК плазмените концентрации остават < 50 копия/ ml и при 97% < 400 копия/ ml, след 24 седмици лечение с Atripla (intention- to- treat анализ (ITT), пропуснати=отпаднали).
In 91% of the patients the HIV-1 RNA plasma concentrations remained < 50 copies/ ml and in 97% < 400 copies/ ml, after 24 weeks of Atripla treatment (intention to treat analysis (ITT), missing=failure).
Проучването А1266073 е 48- седмично отворено рандомизирано клинично изпитване при HIV заразени пациенти, което сравнява ефикасността на Atripla спрямо антиретровирусно лечение, състоящо се от поне два нуклеозидни или нуклеотидни инхибитори на обратната транскриптаза (НИОТ) с протеазен инхибитор или не- нуклеозиден инхибитор на обратната транскриптаза; но не схема, включваща всички компоненти на Atripla (ефавиренц, емтрицитабин и тенофовир дизопроксил фумарат).
Study AI266073 was a 48-week open-label randomised clinical study in HIV infected patients comparing the efficacy of Atripla to antiretroviral therapy consisting of at least two nucleoside or nucleotide reverse transcriptase inhibitors (NRTIs) with a protease inhibitor or non-nucleoside reverse transcriptase inhibitor; however not a regimen containing all Atripla components (efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate).
Atripla се прилага на празен стомах (вж. точка 4. 2).
Atripla was administered on an empty stomach (see section 4.2).
Пациентите никога не са имали вирусологичен неуспех при минало антиретровирусно лечение, нямат известни HIV- 1 мутации, придаващи резистентност към някоя от трите съставки на Atripla и са вирусологично потиснати най- малко три месеца към изходното ниво.
Patients had never experienced virological failure on a previous antiretroviral therapy, had no known HIV-1 mutations that confer resistance to any of the three components within Atripla, and had been virologically suppressed for at least three months at baseline.
Пациентите или са преминали на Atripla (N = 203) или са продължили своята първоначална схема на антиретровирусна терапия (N = 97).
Forty-eight
Таблица).
27 week data showed that high levels of virologic suppression, comparable to the original treatment regimen, were maintained in patients who were randomised to change to Atripla (see Table 6).
Данни за 48- седмична ефикасност от проучване AI266073, при което Atripla е прилагана при вирусологично потискани пациенти на комбинирана антиретровирусна терапия
48-week efficacy data from study AI266073 in which Atripla was administered to virologically suppressed patients on combination antiretroviral therapy
Останали на
Treatment group
Atripla
Endpoint
(N = 203)
Atripla (N=203) n/ N (%)
а лечебна схема
Stayed on original treatment regimen
Крайна точка,
Difference between Atripla and original treatment regimen
n/ N (%)
(N=97) n/ N (%)
(95% CI)
(95%CI)
Пациенти с HIV- 1 РНК < 50 копия/ ml PVR (KM)
patients with HIV-1 RNA < 50 copies/ ml PVR (KM)
94, 5%)
94.5%
85, 8%)
85.5%
8, 9% (- 7, 7% до 25, 6%)
8.9% (-7.7% to 25.6%)
M=Изключени M=Отпаднали
M=Excluded M=Failure
179/ 181 (98, 9%) 179/ 203 (88, 2%)
179/ 181 (98.9%) 179/ 203 (88.2%)
85/ 87 (97, 7%) 85/ 97 (87, 6%)
85/ 87 (97.7%) 85/ 97 (87.6%)
1, 2% (- 2, 3% до 6, 7%) 0, 5% (- 7, 0% до 9, 3%)
1.2% (-2.3% to 6.7%) 0.5% (-7.0% to 9.3%)
Останали на
Modified LOCF
(N = 203)
190/ 203 (93.6%)
(N = 97)
94/ 97 (96.9%)
190/ 203 (93, 6%)
-3.3% (-8.3% to 2.7%)
Пациенти с HIV- 1 РНК < 200 копия/ ml PVR (KM)
patients with HIV-1 RNA < 200 copies/ ml PVR (KM)
98, 4%
98.4%
98, 9%
98.9%
- 0, 5% (- 3, 2% до 2, 2%)
-0.5% (-3.2% to 2.2%)
181/ 181 (100%)
181/ 181 (100%)
87/ 87 (100%)
87/ 87 (100%)
0% (- 2, 4% до 4, 2%)
0% (-2.4% to 4.2%)
181/ 203 (89, 2%)
181/ 203 (89.2%)
87/ 97 (89, 7%)
87/ 97 (89.7%)
- 0, 5% (- 7, 6% до 7, 9%)
-0.5% (-7.6% to 7.9%)
FVR (KM):
PVR (KM):
Теоретичен вирусологичен отговор оценен на базата на Kaplan Meier (KM) метод M:
Pure virologic response assessed using the Kaplan Meier (KM) method M:
Липсващи Модифициран LOCF:
Missing Modified LOCF:
Post- hoc анализ, при който пациентите с вирусологичен неуспех или прекратяване поради нежелани лекарствени реакции са третирани като отпаднали; за другите отпаднали се прилага методът LOCF (първо наблюдение прехвърлено).
Post-hoc analysis where patients who failed virologically or discontinued for adverse events were treated as failures; for other drop-outs, the LOCF (last observation carried forward) method was applied
Когато двете подгрупи се анализират поотделно, степента на повлияване при подгрупата с предхождащо ПИ- лечение е числено по- ниска при пациенти, преминали на Atripla [92, 4% срещу 94, 0% за PVR (анализ за чувствителност) съответно за Atripla и SBR пациентите; разлика (95% CI) от - 1, 6% (- 10, 0%, 6, 7%).
When the two strata were analysed separately, response rates in the stratum with prior PI-treatment were numerically lower for patients switched to Atripla [92.4% versus 94.0% for the PVR (sensitivity analysis) for Atripla and SBR patients respectively; a difference (95%CI) of -1.6% (-10.0%, 6.7%)].
В подгрупата, с предхождащо NNRTI- лечение, степента на повлияване е 98, 9% срещу 97, 4% съответно за Atripla и SBR пациентите; разлика (95% CI) от 1, 4% (- 4, 0%, 6, 9%)].
In the prior-NNRTI stratum, response rates were 98.9% vs 97.4% for Atripla and SBR patients respectively; a difference (95%CI) of 1.4% (-4.0%, 6.9%).
Пациенти с коинфекция с HIV и HBV: ограниченият клиничен опит с пациенти с коинфекция с HIV и HBV показва, че лечението с емтрицитабин или тенофовир дизопроксил фумарат в антиретровирусно комбинирано лечение за контролиране на HIV инфекцията води също до намаление на HBV ДНК (съответно 3 log10 намаление или 4 до 5 log10 намаление) (вж. точка 4. 4).
Patients coinfected with HIV and HBV: limited clinical experience in patients co-infected with HIV and HBV suggests that treatment with emtricitabine or tenofovir disoproxil fumarate in antiretroviral combination therapy to control HIV infection also results in a reduction in HBV DNA (3 log10 reduction or 4 to 5 log10 reduction, respectively) (see section 4.4).
Таблица 7).
The bioequivalence of one Atripla film-coated tablet with one efavirenz 600 mg film-coated tablet plus one emtricitabine 200 mg hard capsule plus one tenofovir disoproxil 245 mg film-coated tablet (equivalent to 300 mg tenofovir disoproxil fumarate) administered together, was established following single dose administration to fasting healthy subjects in study GS-US-177-0105 (see Table 7).
33 Таблица 7:
28 Table 7:
Обобщени фармакокинетични данни от проучване GS- US- 177- 0105
Summary of pharmacokinetic data from study GS-US-177-0105
фумарат (n = 45)
GMR (%)
GMR (%) GMR (%)
Emtricitabine (n=45) GMR (%)
GMR (%)
fumarate (n=45) GMR (%)
Референт
Reference (90%CI) Test 98.79
(90% CI) Проба Референт (90% CI) Проба Референт 98, 79 88, 84
Reference (90%CI) Test Reference (90%CI) 88.84
91, 46
91.46
Cmax (ng/ ml)
Cmax (ng/ ml)
2 264, 3
2,264.3
2 308, 6
2,308.6
(92, 28,
(92.28,
2 130, 6
2,130.6
2 384, 4
2,384.4
(84, 02,
(84.02,
325, 1
325.1
352, 9
352.9
(84, 64,
(84.64,
(26, 8)
(26.8)
(30, 3)
(30.3)
105, 76) 95, 84
105.76) 95.84
(25, 3)
(25.3)
(20, 4)
(20.4)
93, 94) 97, 98
93.94) 97.98
(34, 2)
(34.2)
(29, 6)
(29.6)
98, 83) 99, 29
98.83) 99.29
AUC0- last
AUC0-last
125 623, 6 132 795, 7
125,623.6 132,795.7
(90, 73,
(90.73,
10 682, 6 10 874, 4
10,682.6 10,874.4
(94, 90,
(94.90,
1 948, 8
1,948.8
1 969, 0
1,969.0
(91, 02,
(91.02,
(ng· h/ ml)
(ng·h/ ml)
(25, 7) (27, 0)
(25.7) (27.0)
101, 23) 95, 87
101.23) 95.87
(18, 1) (14, 9)
(18.1) (14.9)
101, 16) 97, 96
101.16) 97.96
(32, 9)
(32.9)
(32, 8)
(32.8)
108, 32) 100, 45
108.32) 100.45
AUCinf
AUCinf
146 074, 9 155 518, 6
146,074.9 155,518.6
(89, 63,
(89.63,
10 854, 9 11 054, 3
10,854.9 11,054.3
(94, 86,
(94.86,
2 314, 0
2,314.0
2 319, 4
2,319.4
(93, 22,
(93.22,
(33, 1) (34, 6)
(33.1) (34.6)
102, 55)
102.55)
(17, 9) (14, 9)
(17.9) (14.9)
101, 16)
101.16)
(29, 2)
(29.2)
108, 23)
108.23)
T1/ 2 (h)
T1/ 2 (h)
180, 6 182, 5 (45, 3) (38, 3)
180.6 182.5 (45.3) (38.3)
14, 5 14, 6 (53, 8) (47, 8)
14.5 14.6 (53.8) (47.8)
18, 9 (20, 8)
18.9 (20.8)
17, 8 (22, 6)
17.8 (22.6)
Стойностите за Проба и Референт са средни (% коефициент на вариация) GMR: геометрично средно отношение на най- малките квадрати, CI = интервал на доверителност
GMR=geometric least-squares mean ratio, CI=confidence interval
Абсорбция: при заразени с HIV пациенти, пикови плазмени концентрации на ефавиренц се постигат за 5 часа, а стационарни концентрации се достигат за 6 до 7 дни.
Absorption: in HIV infected patients, peak efavirenz plasma concentrations were attained by 5 hours and steady-state concentrations reached in 6 to 7 days.