natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Даунорубицин 30 mg/ m2 i. v., дни 1- 3, 15- 16; VCR 2 mg обща доза i. v., дни 1, 8, 15, 22; CP 750 mg/ m2 i. v., дни 1, 8; преднизон 60 mg/ m2 перорално, дни 1- 7, 15- 21; IDA 9 mg/ m2 перорално, дни 1- 28; MTX 15 mg интратекално, дни 1, 8, 15, 22; Ara- C 40 mg интратекално, дни 1, 8, 15, 22; метилпреднизолон 40 mg интратекално, дни 1, 8, 15, 22
Daunorubicin 30 mg/ m2 i. v., days 1-3, 15-16; VCR 2 mg total dose i. v., days 1, 8, 15, 22; CP 750 mg/ m2 i. v., days 1, 8; prednisone 60 mg/ m2 oral, days 1-7, 15-21; IDA 9 mg/ m2 oral, days 1-28; MTX 15 mg intrathecal, days 1, 8, 15, 22; Ara-C 40 mg intrathecal, days 1, 8, 15, 22; methylprednisolone 40 mg intrathecal, days 1, 8, 15, 22
Консолидация (de novo Ph+ ОЛЛ)
Consolidation (de novo Ph+ ALL) Study ADE04
Ara- C 1, 000 mg/ m2/ 12 часа i. v. (3 часа), дни 1- 4; митоксантрон 10 mg/ m2 i. v. дни 3- 5; MTX 15 mg интратекално, ден 1; метилпреднизолон 40 mg интратекално, day 1
Ara-C 1,000 mg/ m2/ 12 h i. v. (3 h), days 1-4; mitoxantrone 10 mg/ m2 i. v. days 3-5; MTX 15 mg intrathecal, day 1; methylprednisolone 40 mg intrathecal, day 1
Study ADE04
Prephase
20
DEX 10 mg/ m2 oral, days 1-5; CP 200 mg/ m2 i. v., days 3-5; MTX 15 mg intrathecal, day 1
Префаза
Induction therapy I
DEX 10 mg/ m2 перорално, дни 1- 5; CP 200 mg/ m2 i. v., дни 3- 5; MTX 15 mg интратекално ден 1
DEX 10 mg/ m2 oral, days 1-5; VCR 2 mg i. v., days 6, 13, 20; daunorubicin 45 mg/ m2 i. v., days 6-7, 13-14
Индукционна терапия I Индукционна терапия II Консолидационна терапия Проучване AJP01
Induction therapy II
DEX 10 mg/ m2 перорално, дни 1- 5; VCR 2 mg i. v., дни 6, 13, 20; даунорубицин 45 mg/ m2 i. v., дни 6- 7, 13- 14 CP 1 g/ m2 i. v.
(1 h), days 26, 46; Ara-C 75 mg/ m2 i. v.
(1 час), дни 26, 46; Ara- C 75 mg/ m2 i. v.
(1 h), days 28-31, 35-38, 42-45; 6-MP 60 mg/ m2 oral, days 26-46
(1 час), дни 28 - 31, 35- 38, 42- 45; 6- MP 60 mg/ m2 перорално, дни 26- 46 DEX 10 mg/ m2 перорално, дни 1- 5; виндезин 3 mg/ m2 i. v., ден 1; MTX 1, 5 g/ m2 i. v.
DEX 10 mg/ m2 oral, days 1-5; vindesine 3 mg/ m2 i. v., day 1; MTX 1.5 g/ m2 i. v.
(24 часа), ден 1; етопозид 250 mg/ m2 i. v.
(24 h), day 1; etoposide 250 mg/ m2 i. v.
(1 час) дни 4- 5; Ara- C 2x 2 g/ m2 i. v.
(1 h) days 4-5; Ara- C 2x 2 g/ m2 i. v.
(3 часа, q 12 часа), ден 5
(3 h, q 12 h), day 5
CP 1, 2 g/ m2 i. v.
CP 1.2 g/ m2 i. v.
(3 часа), ден 1; даунорубицин 60 mg/ m2 i. v.
(3 h), day 1; daunorubicin 60 mg/ m2 i. v.
(1 час), дни 1- 3; винкристин 1, 3 mg/ m2 i. v., дни 1, 8, 15, 21; преднизолон 60 mg/ m2/ ден перорално
(1 h), days 1-3; vincristine 1.3 mg/ m2 i. v., days 1, 8, 15, 21; prednisolone 60 mg/ m2/ day oral
Алтерниращ химиотерапевтичен курс: високо- дозова химиотерапия с MTX 1 g/ m2 i. v.
Alternating chemotherapy course: high dose chemotherapy with MTX 1 g/ m2 i. v.
(24 часа), ден 1, и Ara- C 2 g/ m2 i. v.
(24 h), day 1, and Ara-C 2 g/ m2 i. v.
(q 12 часа), дни 2- 3, за 4 цикъла
(q 12 h), days 2-3, for 4 cycles
Поддържане Проучване AUS01
Maintenance Study AUS01
VCR 1, 3 g/ m2 i. v., ден 1; преднизолон 60 mg/ m2 перорално, дни 1- 5
VCR 1.3 g/ m2 i. v., day 1; prednisolone 60 mg/ m2 oral, days 1-5
Индукционно - консолидационна терапия
Induction- consolidation therapy
Хипер- CVAD режим:
Hyper-CVAD regimen:
CP 300 mg/ m2 i. v.
CP 300 mg/ m2 i. v.
(3 часа, q 12 часа), дни 1- 3; винкристин 2 mg i. v., дни 4, 11; доксорубицин 50 mg/ m2 i. v.
(3 h, q 12 h), days 1-3; vincristine 2 mg i. v., days 4, 11; doxorubicine 50 mg/ m2 i. v.
(24 часа), ден 4; DEX 40 mg/ ден в дни 1- 4 и 11- 14, алтернирана с MTX 1 g/ m2 i. v.
(24 h), day 4; DEX 40 mg/ day on days 1-4 and 11-14, alternated with MTX 1 g/ m2 i. v.
(24 часа), ден 1, Ara- C 1 g/ m2 i. v.
(24 h), day 1, Ara-C 1 g/ m2 i. v.
(2 часа, q 12 часа), дни 2- 3 (общо 8 курса)
(2 h, q 12 h), days 2-3 (total of 8 courses)
VCR 2 mg i. v. месечно за 13 месеца; преднизолон 200 mg перорално, 5 дена в месеца за 13 месеца
VCR 2 mg i. v. monthly for 13 months; prednisolone 200 mg oral, 5 days per month for 13 months
Ara- C: цитозин арабинозид; CP: циклофосфамид; DEX: дексаметазон; MTX: метотрексат; 6- MP:
Ara-C: cytosine arabinoside; CP: cyclophosphamide; DEX: dexamethasone; MTX: methotrexate; 6-MP:
6- меркаптопурин VM26:
6-mercaptopurine VM26:
Тенипозид; VCR: винкристин; IDA: идарубицин; i. v.: интравенозно
Teniposide; VCR: vincristine; IDA: idarubicine; i. v.: intravenous
Рецидив/ рефрактерна Ph+ ОЛЛ:
Relapsed/ refractory Ph+ ALL:
Употребата на иматиниб като самостоятелно средство при пациенти с рецидив/ рефрактерна Ph+ ОЛЛ води, при 53 от 411 оценявани за отговор пациенти, до честота на хематологичен отговор от 30% (9% пълен) и честота на голям цитогенетичен отговор от 23%.
When imatinib was used as single agent in patients with relapsed/ refractory Ph+ ALL, it resulted, in the 53 out of 411 patients evaluable for response, in a haematological response rate of 30% (9% complete) and a major cytogenetic response rate of 23%.
(Трябва да се отбележи, че от 411 пациенти, 353 са лекувани в програма за разширен достъп без събрани данни за първичен отговор).
(Of note, out of the 411 patients, 353 were treated in an expanded access program without primary response data collected.) The median time to progression in the overall population of 411 patients with relapsed/ refractory Ph+ ALL ranged from 2.6 to 3.1 months, and median overall survival in the 401 evaluable patients ranged from 4.9 to 9 months.
Клинични проучвания при МДС/ МПЗ Опитът с Glivec при това показание е много ограничен и се базира на степента на повлияване на хематологичния и цитогенетичен отговор.
Clinical studies in MDS/ MPD Experience with Glivec in this indication is very limited and is based on haematological and cytogenetic response rates.
Едно отворено, мултицентрово, фаза II клинично проучване (проучване B2225) е било проведено за изпитване на Glivec при различни популации пациенти страдащи от живото- застрашаващи заболявания, свързани с Abl, Kit или PDGFR протеин тирозин кинази.
One open label, multicentre, phase II clinical trial (study B2225) was conducted testing Glivec in diverse populations of patients suffering from life-threatening diseases associated with Abl, Kit or PDGFR protein tyrosine kinases.
Проучването е включвало 7 пациента с МДС/ МПЗ които са били лекувани с Glivec 400 mg дневно.
This study included 7 patients with MDS/ MPD who were treated with Glivec 400 mg daily.
21 пациента
In addition a further 24 patients with MDS/ MPD were reported in 13 publications.
21 са били лекувани с Glivec 400 mg дневно, докато другите 3 пациента са получавали по- ниски дози.
21 patients were treated with Glivec 400 mg daily, while the other 3 patients received lower doses.
В скорошна публикация осъвременени данни за 6 от тези 11 пациента разкриват, че всички тези пациенти са в цитогенетична ремисия (варираща между 32- 38 месеца).
In a recent publication updated information from 6 of these 11 patients revealed that all these patients remained in cytogenetic remission (range 32-38 months).
Същата публикация докладва данни от дългосрочно проследяване на 12 МДС/ МПЗ пациента с PDGFR генни изменения (5 пациента от проучване B2225).
The same publication reported long term follow-up data from 12 MDS/ MPD patients with PDGFR gene rearrangements (5 patients from study B2225).
Тези пациенти са приемали Glivec средно за 47 месеца (от 24 дни – 60 месеца).
These patients received Glivec for a median of 47 months (range 24 days – 60 months).
Единадесет пациента са достигнали бърз CHR; при десет се наблюдава пълно отзвучаване на цитогенетичните аномалии и намаляване или изчезване на измерените с RT- PCR фузионни последователности.
Eleven patients achieved rapid CHR; ten had complete resolution of cytogenetic abnormalities and a decrease
Хематологичния и цитогенетичен отговор са били поддържани средно за 49 месеца (варират 19- 60) и 47 месеца (варират 16- 59), съответно.
Haematological and cytogenetic responses have been sustained for a median of 49 months (range 19-60) and 47 months (range 16-59), respectively.
Общата преживяемост е 65 месеца от диагностицирането (варира 25- 234).
The overall survival is 65 months since diagnosis (range 25-234).
Прилагането на Glivec без генетична транслокация като цяло не води до подобрение.
Glivec administration to patients without the genetic translocation generally results in no improvement.
Клинични проучвания при ХЕС/ ХЕЛ Отворено, мултицентрово, фаза II клинично проучване (проучване B2225) е било проведено за изпитване на Glivec при различни популации пациенти, страдащи от животозастрашаващи заболявания свързани с Abl, Kit или PDGFR протеин тирозин кинази.
Clinical studies in HES/ CEL One open-label, multicentre, phase II clinical trial (study B2225) was conducted testing Glivec in diverse populations of patients suffering from life-threatening diseases associated with Abl, Kit or PDGFR protein tyrosine kinases.
При това проучване, 14 пациента с ХЕС/ ХЕЛ са били лекувани с от 100 mg до 1 000 mg Glivec дневно.
In this study, 14 patients with HES/ CEL were treated with 100 mg to 1,000 mg of Glivec daily.
Други 162 пациента с ХЕС/ ХЕЛ, докладвани в 35 публикувани клинични случая и серии от случаи са приемали Glivec в дози от 75 mg до 800 mg дневно.
A further 162 patients with HES/ CEL, reported in 35 published case reports and case series received Glivec at doses from 75 mg to 800 mg daily.
При 61 от тези 117 пациента е идентифицирана FIP1L1- PDGFRα фузионна киназа.
In 61 of these 117 patients FIP1L1-PDGFRα fusion kinase was identified.
Освен това, четири HES пациента са диагностицирани като FIP1L1- PDGFRα- позитивни в 3 други публикувани доклада.
An additional four HES patients were found to be FIP1L1-PDGFRα - positive in other 3 published reports.
Всички 65 FIP1L1- PDGFRα фузионна киназа- позитивни пациенти са постигнали CHR подържан в продължение на месеци (варира от 1+ до 44+ месеца измерени към датата на докладване).
All 65 FIP1L1-PDGFRα fusion kinase positive patients achieved a CHR sustained for months (range from 1+ to 44+ months censored at the time of the reporting).
Както се докладва в скорошна публикация, 21 от тези 65 пациента също са постигнали пълна молекулярна ремисия при средно проследяване от 28 месеца (варира 13- 67 месеца).
As reported in a recent publication 21 of these 65 patients also achieved complete molecular remission with a median follow-up of 28 months (range 13-67 months).
Подобрения се докладват в сърдечносъдовата, нервната, кожа/ подкожни тъкани, дихателна/ торакална/ медиастинална, скелетно- мускулна/ съединителнотъкънна/ съдова и стомашно- чревна органни системи.
Improvements were reported in cardiac, nervous, skin/ subcutaneous tissue, respiratory/ thoracic/ mediastinal, musculoskeletal/ connective tissue/ vascular, and gastrointestinal organ systems.
Клинични проучвания при ГИСТ Проведено е едно фаза ІІ, отворено, рандомизирано, неконтролирано многонационално проучване при пациенти с неподлежащи на резекция или метастатични злокачествени гастро - интестинални стромални тумори (ГИСТ).
Clinical studies in GIST One phase II, open-label, randomised, uncontrolled multinational study was conducted in patients with unresectable or metastatic malignant gastrointestinal stromal tumours (GIST).
Възрастта на тези пациенти е от 18 до 83 години и са с патохистологична диагноза за положителен за Kit злокачествен ГИСТ, който не подлежи на хирургично отстраняване и/ или е метастатичен.
These patients ranged in age from 18 to 83 years old and had a pathologic diagnosis of Kit-positive malignant GIST that was unresectable and/ or metastatic.
Извършено е рутинно имунохистохимично изследване с антитяло за Kit (A- 4502, заешки поликлонален антисерум, 1: 100; DAKO Corporation, Carpinteria, CA) в съответствие с анализа по авидин- биотин- пероксидазен метод след антигенно възстановяване.
Immunohistochemistry was routinely performed with Kit antibody (A-4502, rabbit polyclonal antiserum, 1:100; DAKO Corporation, Carpinteria, CA) according to analysis by an avidin-biotin-peroxidase complex method after antigen retrieval.
22 Таблица 6 Най– добър отговор от срана на тумора при проучване STIB2222 (ГИСТ)
Best tumour response in trial STIB2222 (GIST)
Всички дози (n=147) 400 mg (n=73) 600 mg (n=74) Най- добър отговор Пълен отговор
All doses (n=147) 400 mg (n=73) 600 mg (n=74)
n (%) 1 (0, 7)
n (%) 1 (0.7)
Частичен отговор Стабилно заболяване Прогресиращо заболяване Не може да бъде оценен Неизвестен
Partial response Stable disease Progressive disease Not evaluable Unknown
98 (66, 7) 23 (15, 6) 18 (12, 2) 5 (3, 4) 2 (1, 4)
98 (66.7) 23 (15.6) 18 (12.2) 5 (3.4) 2 (1.4)
Значителен брой от пациенти, които са със стабилно заболяване по време на междинния анализ постигат частичен отговор с по— продължително лечение (средно проследяване 31 месеца).
patients who had stable disease at the time of the interim analysis achieved a partial response with longer treatment (median follow-up 31 months).
Средното време за отговор е 13 седмици (95% ДИ 12- 23).
12– 23).
Средното време за неуспех от лечението при отговорилите е 122 седмици (95% ДИ 71- 109).
Median time to treatment failure in responders was 122 weeks (95% C. I 106– 147), while in the overall study population it was 84 weeks (95% C. I 71– 109).
Оценката по Kaplan- Mеier за преживяемостта след 36 месечно проследяване е 68%.
The Kaplan-Meier estimate for survival after 36-month follow-up is 68%.
При две клинични проучвания (проучване B2222 и междугруповото проучване S0033) дневната доза на Glivec е повишена на 800 mg при пациенти с прогресия на заболяването при ниски дневни дози от 400 mg или 600 mg.
20 In two clinical studies (study B2222 and an intergroup study S0033) the daily dose of Glivec was escalated to 800 mg in patients progressing at the lower daily doses of 400 mg or 600 mg.
Клинични проучвания при ДФСП Проведено е едно фаза II, отворено, мултицентрово клинични проучване (проучване B2225) включващо 12 пациента с ДФСП, лекувани с Glivec 800 mg дневно.
Clinical studies in DFSP One phase II, open label, multicentre clinical trial (study B2225) was conducted including 12 patients with DFSP treated with Glivec 800 mg daily.
Възрастта на пациентите с ДФСП варира от 23 до 75 години; ДФСП е метастатична, локално рекурентна след първоначална резекционна хирургия и не се счита за поддаваща се на по- нататъшна резекционна хирургия по време на включване в проучването.
The age of the DFSP patients ranged from 23 to 75 years; DFSP was metastatic, locally recurrent following initial resective surgery and not considered amenable to further resective surgery at the time of study entry.
Средната продължителност на лечението в проучването B2225 е 6, 2 месеца, с максимална продължителност от 24, 3 месеца.
The median duration of therapy in study B2225 was 6.2 months, with a maximum duration of 24.3 months.
Пациентите в детска възраст получават 400 mg/ m2/ дневно, впоследствие увеличени до 520 mg/ m2/ дневно.
The paediatric patient received 400 mg/ m2/ daily, subsequently increased to 520 mg/ m2/ daily.
Транслокацията t( 17: 22) [(q22: q13)], или нейния генен продукт се наблюдава при почти всички отговорили на лечението с Glivec.
The translocation t(17:22)[(q22: q13)], or its gene product, was present in nearly all responders to Glivec treatment.
Фармакокинетика на Glivec Фармакокинетичните свойства на Glivec са оценени при дози вариращи от 25 до 1 000 mg.
Pharmacokinetics of Glivec The pharmacokinetics of Glivec have been evaluated over a dosage range of 25 to 1,000 mg.
Плaзмените фармакокинетични профили са анализирани на 1- ви ден и след това или на 7- ми или на 28- ми ден, когато са достигнати стационарни концентрации.
Plasma pharmacokinetic profiles were analysed on day 1 and on either day 7 or day 28, by which time plasma concentrations had reached steady state.
23 Абсорбция Средната абсолютна бионаличност за капсулите е 98%.
Absorption Mean absolute bioavailability for the capsule formulation is 98%.
При приемането му с храна с високо съдържание на мазнини, степента на абсорбция на иматиниб намалява минимално (11% понижение на Cmax и удължаване на Tmax с 1, 5h) с леко понижение на AUC (7, 4%) в сравнение с прием на гладно.
When given with a high-fat meal, the rate of absorption of imatinib was minimally reduced (11% decrease in Cmax and prolongation of tmax by 1.5 h), with a small reduction in AUC (7.4%) compared to fasting conditions.
Не е изследван ефектът на предхождаща стомашно - чревна операция върху абсорбцията на лекарството.
The effect of prior gastrointestinal surgery on drug absorption has not been investigated.
Разпределение По данни от in vitro експерименти при клинично значими концентрации на иматиниб, свързването му с плазмените белтъци е около 95% предимно с албумина и с алфа- киселия гликопротеин и малка степен с липопротеини.
Distribution At clinically relevant concentrations of imatinib, binding to plasma proteins was approximately 95% on the basis of in vitro experiments, mostly to albumin and alpha-acid-glycoprotein, with little binding to lipoprotein.
Метаболизъм Основният метаболит в кръвообращението при хора е N- деметилирано пиперазиново производно, което показва in vitro активност близка до тази на изходното вещество.
Metabolism The main circulating metabolite in humans is the N-demethylated piperazine derivative, which shows similar in vitro potency to the parent.
Заедно N- деметилираният метаболит и иматиниб представляват около 65% от радиоактивността в кръвообръщението (AUC( 0- 48h)).
Imatinib and the N-demethyl metabolite together accounted for about 65% of the circulating radioactivity (AUC(0-48h)).
Доказано е, че иматиниб в in vitro условия е конкурентен инхибитор на маркиращи субстрати за CYP2C9, CYP2D6 и CYP3A4/ 5.
21 Imatinib was shown in vitro to be a competitive inhibitor of marker substrates for CYP2C9, CYP2D6 and CYP3A4/ 5.
Стойностите на Ki в човешките чернодробни микрозоми са съответно 27, 7, 5 и 7, 9 µmol/ l.
Ki values in human liver microsomes were 27, 7.5 and 7.9 µmol/ l, respectively.
Максималните плазмени концентрации на иматиниб при пациентите са 2- 4 µmol/ l.
Maximal plasma concentrations of imatinib in patients are 2– 4 µmol/ l, consequently an inhibition of CYP2D6 and/ or CYP3A4/ 5-mediated metabolism of co-administered drugs is possible.
Иматиниб не повлиява биотрансформацията на 5- флуорурацил, но инхибира метаболизма на паклитаксел в резултат на конкурентното инхибиране на CYP2C8 (Ki=34, 7 µM).
Imatinib did not interfere with the biotransformation of 5-fluorouracil, but it inhibited paclitaxel metabolism as a result of competitive inhibition of CYP2C8 (Ki = 34.7 µM).
Тази стойност на Ki е далеч по- висока от очакваните плазмени нива на иматиниб при пациенти, така че не се очаква никакво взаимодействие при съвместното му приложение с 5- флуороурацил или паклитаксел.
This Ki value is far higher than the expected plasma levels of imatinib in patients, consequently no interaction is expected upon co- administration of either 5-fluorouracil or paclitaxel and imatinib.
Елиминиране Въз основава на данните за отделяне на съединението( а) след перорален прием на доза белязан с 14C иматиниб, приблизително 81% от дозата в рамките на 7 дни се отделя във фецеса (68% от дозата) и урината (13% от дозата).
Elimination Based on the recovery of compound(s) after an oral 14C-labelled dose of imatinib, approximately 81% of the dose was recovered within 7 days in faeces (68% of dose) and urine (13% of dose).
Плазмена фармакокинетика Проследяването след перорално приложение при здрави доброволци показва, че t½ e приблизително 18h и това предполага, че приемането му веднъж дневно е правилно.
Plasma pharmacokinetics Following oral administration in healthy volunteers, the t½ was approximately 18 h, suggesting that once-daily dosing is appropriate.
Повишаването в средния AUC с увеличаване на дозата е линейно и пропорционално в интервала 25- 1 000 mg след перорално приложение. Няма никаква промяна в кинетиката на иматиниб при многократно приложение, като кумулирането му е 1, 5- 2, 5 по- стабилно при прием веднъж дневно.
There was no change in the kinetics of imatinib on repeated dosing, and accumulation was 1.5– 2.5-fold at steady state when dosed once daily.
24 Фармакокинетика при пациенти с ГИСТ При пациенти с ГИСТ стационарната плазмена концентрация е 1, 5 пъти по висока в сравнение с наблюдаваната при пациенти с ХМЛ със същата дозировка (400 mg дневно).
Pharmacokinetics in GIST patients In patients with GIST steady-state exposure was 1.5-fold higher than that observed for CML patients for the same dosage (400 mg daily).
Намалените стойности на албумина предизвикват понижение на клирънса (CL/ f), а по- високите нива на ЛБ водят до понижение на CL/ f.
Decreased values of albumin caused a reduced clearance (CL/ f); and higher levels of WBC led to a reduction of CL/ f.
Популационна фармакокинетика Данните от популациония фармакокинетичен анализ при пациенти с ХМЛ показват, че възрастта оказва малък ефект върху обема на разпределение (12% повишение при пациенти > 65 години).
Population pharmacokinetics Based on population pharmacokinetic analysis in CML patients, there was a small effect of age on the volume of distribution (12% increase in patients > 65 years old).
Ефектът на телесното тегло върху клирънса на иматиниб е такъв, че за пациенти с тегло 50 kg средния клирънс се очаква да бъде 8, 5 l/ час, докато при пациенти, тежащи 100 kg се очаква да се повиши до 11, 8 l/ час.
The effect of bodyweight on the clearance of imatinib is such that for a patient weighing 50 kg the mean clearance is expected to be 8.5 l/ h, while for a patient weighing 100 kg the clearance will rise to 11.8 l/ h.
Тези промени не се смятат за достатъчно основание, за да доведе до коригиране на дозата в зависимост от телесното тегло.
There is no effect of gender on the kinetics of imatinib.
Фармакокинетика при деца Както и при възрастни пациенти, така и при деца иматиниб се абсорбира бързо след перорален прием при проучвания от фаза I и фаза II.
Pharmacokinetics in children As in adult patients, imatinib was rapidly absorbed after oral administration in paediatric patients in both phase I and phase II studies.
Дозите при деца от 260 и 340 mg/ m²/ ден водят до същата експозиция като съответно дозите от 400 mg и 600 mg при възрастни пациенти.
Dosing in children at 260 and 340 mg/ m2/ day achieved the same exposure, respectively, as doses of 400 mg and 600 mg in adult patients.
Сравняването на AUC( 0- 24) на 8- ия и 1- ия ден при дози от 340 mg/ m²/ ден показва 1, 7 пъти по - високо натрупване на лекарството след повторно еднократно дневно приложение.
The comparison of AUC(0-24) on day 8 and day 1 at the 340 mg/ m2/ day dose level revealed a 1.7-fold drug accumulation after repeated once-daily dosing.
Нарушена органна функция Иматиниб и неговите метаболити не се отделят в значителна степен през бъбреците.
Organ function impairment Imatinib and its metabolites are not excreted via the kidney to a significant extent.
Пациентите с леко до умерено нарушение на бъбречната функция показват по- висока плазмена експозиция от колкото при пациентите с нормална бъбречна функция.
Patients with mild and moderate impairment of renal function appear to have a higher plasma exposure than patients with normal renal function.
Повишението е приблизително 1, 5 - до 2- пъти, съответстващо на 1, 5- кратно увеличение на плазмения AGP, към който иматиниб се свързва в голяма степен.
The increase is approximately 1.5- to 2-fold, corresponding to a 1.5-fold elevation of plasma AGP, to which imatinib binds strongly.
Клирънсът на свободния иматиниб е вероятно подобен при пациентите с бъбречно нарушение и тези с нормална бъбречна функция, тъй като бъбречната екскреция представлява само малък път на елиминиране на иматиниб (вж. точка 4. 2 и 4. 4).
The free drug clearance of imatinib is probably similar between patients with renal impairment and those with normal renal function, since renal excretion represents only a minor elimination pathway for imatinib (see sections 4.2 and 4.4).