natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В проучване сред здрави доброволци едновременното прилагане на деферазирокс, като умерен CYP2C8 инхибитор (30 mg/ kg/ ден), и репаглинид – CYP2C8 субстрат, прилаган в еднократна доза от 0, 5 mg, повишава AUC и Сmax на репаглинид съответно с около 2, 3 пъти (90% CI [2, 03- 2, 63]) и 1, 6 пъти (90% CI [1, 42- 1, 84]).
In a healthy volunteer study, the concomitant administration of deferasirox as a moderate CYP2C8 inhibitor (30 mg/ kg daily), with repaglinide, a CYP2C8 substrate, given as a single dose of 0.5 mg, increased repaglinide AUC and C max about 2.3-fold (90% CI [2.03-2.63]) and 1.6-fold (90% CI
Тъй като лекарственото взаимодействие при доза по- висока от 0, 5 mg репаглинид не е установено, едновременната употреба на деферазирокс и репаглинид трябва да се избягва.
Since the interaction has not been established with dosages higher than 0.5 mg for repaglinide, the concomitant use of deferasirox with repaglinide should be avoided.
Ако комбинацията е наложителна, трябва да се провежда внимателно клинично наблюдение и проследяване на кръвната захар (вж. точка 4. 4).
If the combination appears necessary, careful clinical and blood glucose monitoring should be performed
Не може да се изключи взаимодействие между деферазирокс и други субстрати на CYP2C8 като паклитаксел (вж. точка 4. 4)..
An interaction between deferasirox and other CYP2C8 substrates like paclitaxel cannot be excluded (see section 4.4).
Едновременното приложение на EXJADE и витамин C не е изследвано насочено.
The concomitant administration of EXJADE and vitamin C has not been formally studied.
Дозите на витамин C до 200 mg на ден не са свързани с нежелани последствия.
Doses of vitamin C up to 200 mg per day have not been associated with adverse consequences.
Едновременното прилагане на EXJADE с вещества с познат улцерогенен потенциал, като НСПВС (включително ацетилсалицилова киселина във високи дози), кортикостероиди или перорални бифосфонати може да повиши риска от гастроинтестинална токсичност (вж. точка 4. 4).
The concomitant administration of EXJADE with substances that have known ulcerogenic potential, such as NSAIDs (including acetylsalicylic acid at high dosage), corticosteroids or oral bisphosphonates may increase the risk of gastrointestinal toxicity (see section 4.4).
Едновременното прилагане на EXJADE с антикоагуланти може също така да повиши риска от гастроинтестинален кръвоизлив.
The concomitant administration of EXJADE with anticoagulants may also increase the risk of gastrointestinal haemorrhage.
Бременност За деферазирокс няма клинични данни за експозирани бременности.
No clinical data on exposed pregnancies are available for deferasirox.
Експерименталните проучвания при животни показват репродуктивна токсичност при токсични за майката дози (вж. точка 5. 3).
Studies in animals have shown some reproductive toxicity at maternally toxic doses (see section 5.3).
Като предпазна мярка се препоръчва EXJADE да не се използва по време на бременност, освен в случай на категорична необходимост.
As a precaution, it is recommended that EXJADE not be used during pregnancy unless clearly necessary.
7 Кърмене При проучванията върху животни е доказано, че деферазирокс се екскретира бързо и в значителна степен в кърмата на майката.
In animal studies, deferasirox was found to be rapidly and extensively secreted into maternal milk.
Не се препоръчва кърмене докато се приема EXJADE.
Breast- feeding while taking EXJADE is not recommended.
Фертилитет Липсват данни за фертилитета при хора.
No fertility data is available for humans.
При животни не се откриват нежелани реакции върху фертилитета на мъжките и женските индивиди (вж. точка 5. 3).
In animals, no adverse effects on male or female fertility were found (see section 5.3).
Не са провеждани проучвания за ефектите на EXJADE върху способността за шофиране и работа с машини.
No studies on the effects of EXJADE on the ability to drive and use machines have been performed.
Пациентите, имащи нечестата нежелана реакция на замаяност трябва да подхождат предпазливо при шофиране и работа с машини (вж. точка 4. 8).
Patients experiencing the uncommon adverse reaction of dizziness should exercise caution when driving or operating machinery (see section 4.8).
Най- честите реакции, съобщавани по време на хронично лечение с EXJADE при възрастни пациенти и деца, включват стомашно- чревни нарушения при около 26% от пациентите (главно гадене, повръщане, диария или коремни болки) и кожен обрив при около 7% от пациентите.
The most frequent reactions reported during chronic treatment with EXJADE in adult and paediatric patients include gastrointestinal disturbances in about 26% of patients (mainly nausea, vomiting, diarrhoea or abdominal pain) and skin rash in about 7% of patients.
Диарията се съобщава по- често при деца на възраст от 2 до 5 години отколкото при по - възрастни пациенти.
Diarrhoea is reported more commonly in paediatric patients aged 2 to 5 years than in older patients.
Тези реакции са дозозависими, предимно леки до умерено тежки, по правило преходни и повечето отзвучават дори, ако лечението се продължи.
These reactions are dose- dependent, mostly mild to moderate, generally transient and mostly resolve even if treatment is continued.
По време на клиничните проучвания повишения на серумния креатинин от > 33% на ≥2 последователни измервания, понякога над горната референтна граница, възникват при около 36% от пациентите.
During clinical trials, increases in serum creatinine of > 33% on ≥ 2 consecutive occasions, sometimes above the upper limit of the normal range, occurred in about 36% of patients.
Те са дозозависими.
These were dose- dependent.
Около две трети от пациентите, показващи повишение на серумния креатнин се връщат под нивото от 33% без промяна на дозата.
About two-thirds of the patients showing serum creatinine increase returned below the 33% level without dose adjustment.
При оставащата трета повишението на серумния креатинин не винаги отговаря на понижението или спирането на дозата.
In the remaining third the serum creatinine increase did not always respond to a dose reduction or a dose interruption.
Всъщност, в някои случаи, се наблюдава само стабилизиране на стойностите на серумния креатинин след понижаване на дозата (вж. точка 4. 4).
Indeed, in some cases, only a stabilisation of the serum creatinine values has been observed after dose reduction (see section 4.4).
Жлъчни камъни и свързани билиарни нарушения се съобщават при около 2% от пациентите.
7 Gallstones and related biliary disorders were reported in about 2% of patients.
Повишенията на трансаминазите повече от 10 пъти над горната референтна граница, които предполагат хепатит, не са чести (0, 3%).
Elevations of transaminases greater than 10 times the upper limit of the normal range, suggestive of hepatitis, were uncommon (0.3%).
По време на постмаркетинговия опит с EXJADE се съобщава за случаи на чернодробна недостатъчност, особено при пациенти с предшестваща чернодробна цироза (вж. точка 4. 4).
During postmarketing experience, hepatic failure, sometimes fatal, has been reported with EXJADE, especially in patients with pre-existing liver cirrhosis (see section 4.4).
Както при останалите видове хелираща терапия за желязо, загуба на слух за високите честоти и помътняване на лещата (ранна катаракта) се наблюдават нечесто при пациентите, лекувани с EXJADE (вж. точка 4. 4).
As with other iron chelator treatment, high-frequency hearing loss and lenticular opacities (early cataracts) have been uncommonly observed in patients treated with EXJADE (see section 4.4).
Нежеланите реакции са подредени по- долу съобразно следния принцип: много чести (≥1/ 10); чести (≥1/ 100, < 1/ 10); нечести (≥1/ 1 000, < 1/ 100); редки (≥1/ 10 000, < 1/ 1 000); много редки (< 1/ 10 000), с неизвестна честота (от наличните данни не може да бъде направена оценка).
Adverse reactions are ranked below using the following convention: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100, < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000, < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000, < 1/ 1,000); very rare (< 1/ 10,000); not known (cannot be estimated form the available data).
8 Таблица 1.
U Table 1
Панцитопения1, тромбоцитопения1
Pancytopenia 1, thrombocytopenia 1 P P P
Ранна катаракта, макулопатия
Early cataract, maculopathy
Фаринго- ларингеална болка
Pharyngolaryngeal pain
Редки:
Renal
Много чести:
Rare: and urinary disorders Very common:
Остра бъбречна недостатъчност1
Oesophagitis Blood creatinine increased Proteinuria Renal tubulopathy (acquired Fanconi’ s syndrome), glycosuria Acute renal failure 1 P P
Обрив, сърбеж Нарушена пигментация Левкоцитокластичен васкулит1, уртикария1
Rash, pruritus Pigmentation disorder Leukocytoclastic vasculitis 1, urticaria 1 P P P
Реакции на свръхчувствителност (включващи анафилаксия и ангиоедем)
Hypersensitivity reactions (including anaphylaxis and angioedema) 1 P
Повишени трансаминази Хепатит, холелитиаза Чернодробна недостатъчност1
Transaminases increased Hepatitis, cholelithiasis Hepatic failure 1 P P
Психични нарушения 1
Psychiatric disorders
Тревожност, нарушение на съня
Anxiety, sleep disorder
Нежелани реакции, съобщени по време на постмаркетинговия опит.
P P Adverse reactions reported during postmarketing experience.
Те са обобщени от спонтанни съобщения, за които не винаги е възможно надеждно да се установи честотата или причинно- следствената връзка с експозицията на лекарствения продукт.
These are derived from spontaneous reports for which it is not always possible to reliably establish frequency or a causal relationship to exposure to the medicinal product.
Съобщени са случаи на предозиране (2- 3 пъти над предписаната доза за няколко седмици).
Cases of overdose (2-3 times the prescribed dose for several weeks) have been reported.
Единичните дози 80 mg/ kg при пациенти с таласемия и свръхобременяване с желязо причиняват леки гадене и диария.
Single doses of 80 mg/ kg in iron-overloaded thalassaemic patients caused mild nausea and diarrhoea.
9 Острите признаци на предозиране може да включват гадене, повръщане, главоболие и диария.
Acute signs of overdose may include nausea, vomiting, headache and diarrhoea.
Желязо хелиращ лекарствен продукт, ATC код:
Iron chelating agent, ATC code:
V03AC03
V03AC03
Той е тризъб лиганд, който свърза желязото с висок афинитет в отношение 2: 1.
It is a tridentate ligand that binds iron with high affinity in a 2:1 ratio.
При едно метаболитно проучване на желязното равновесие на възрастни пациенти с таласемия със свръхобременяване с желязо EXJADE в дневни дози от 10, 20 и 40 mg/ kg индуцира средна нетна екскреция съответно на 0, 119, 0, 329 и 0, 445 mg Fe/ kg телесно тегло/ ден.
In an iron-balance metabolic study in iron-overloaded adult thalassaemic patients, EXJADE at daily doses of 10, 20 and 40 mg/ kg induced the mean net excretion of 0.119, 0.329 and 0.445 mg Fe/ kg body weight/ day, respectively.
EXJADE е изследван при 411 възрастни (на възраст ≥16 години) и 292 деца (на възраст от 2 до < 16 години) с хронично свръхобременяване с желязо поради кръвопреливания.
EXJADE has been investigated in 411 adult (age ≥ 16 years) and 292 paediatric patients (aged 2 to < 16 years) with chronic iron overload due to blood transfusions.
Основните заболявания, налагащи преливане, включват бета - таласемия, сърповидно- клетъчна анемия и други наследствени и придобити анемии (миелодиспластични синдроми, синдром на Diamond- Blackfan, апластична анемия и други много редки анемии).
The underlying conditions requiring transfusion included beta-thalassaemia, sickle cell disease and other congenital and acquired anaemias (myelodysplastic syndromes, Diamond- Blackfan syndrome, aplastic anaemia and other very rare anaemias).
Ежедневното лечение в дози от 20 и 30 mg/ kg за една година при често трансфузирани възрастни пациенти и деца с бета- таласемия води до понижение на показателите за желязото в организма.
Daily treatment at doses of 20 and 30 mg/ kg for one year in frequently transfused adult and paediatric patients with beta-thalassaemia led to reductions in indicators of total body iron; liver iron concentration was reduced by about -0.4 and -8.9 mg Fe/ g liver (biopsy dry weight (dw)) on average, respectively, and serum ferritin was reduced by about -36 and -926 µg/ l on average, respectively.
В същите дози отношенията на екскрецията на желязо: приемът на желязо е съответно 1, 02 (показващо нетния железен баланс) и 1, 67 (показващо нетното отделяне на желязо).
At these same doses the ratios of iron excretion: iron intake were 1.02 (indicating net iron balance) and 1.67 (indicating net iron removal), respectively.
EXJADE индуцира сходни отговори при пациентите със свръхобременяване с желязо с други видове анемия.
EXJADE induced similar responses in iron- overloaded patients with other anaemias.
Дневните дози от 10 mg/ kg за една година може да поддържат нивата на чернодробното желязо и серумния феритин и индуцират нетен железен баланс при пациентите, получаващи редки преливания или обменни преливания.
Daily doses of 10 mg/ kg for one year could maintain liver iron and serum ferritin levels and induce net iron balance in patients receiving infrequent transfusions or exchange transfusions.
Ограничените клинични данни (29 пациенти с нормална сърдечна функция в началото) с MRI показват, че лечението с EXJADE 10- 30 mg/ kg/ ден за 1 година може също да понижи нивата на желязото в сърцето (средно MRI T2* повишение от 18, 3 до 23, 0 милисекунди).
Limited clinical data (29 patients with normal cardiac function at baseline) using MRI indicate that treatment with EXJADE 10-30 mg/ kg/ day for 1 year may also reduce levels of iron in the heart (on average, MRI T2* increased from 18.3 to 23.0 milliseconds).
Главният анализ на основното сравнително проучване при 586 пациенти, страдащи от бета - таласемия и свръхобременяване с желязо поради преливане не показва не - инфериорност на EXJADE спрямо дефероксамин в анализа на общата група пациенти.
The principal analysis of the pivotal comparative study in 586 patients suffering from beta- thalassaemia and transfusional iron overload did not demonstrate non-inferiority of EXJADE to deferoxamine in the analysis of the total patient population.
От post- hoc анализа на това проучване изглежда, че в подгрупата на пациентите с чернодробни концентрации на желязото ≥7 mg Fe/ g ст, лекувани с EXJADE (20 и 30 mg/ kg) или дефероксамин (35 до ≥50 mg/ kg), са постигнати критериите за не - инфериорност -.
It appeared from a post-hoc analysis of this study that, in the subgroup of patients with liver iron concentration ≥ 7 mg Fe/ g dw treated with EXJADE (20 and 30 mg/ kg) or deferoxamine (35 to ≥ 50 mg/ kg), the non-inferiority criteria were achieved.
Въпреки това при пациентите с чернодробна концентрация на желязо < 7 mg Fe/ g ст, лекувани с EXJADE (5 и 10 mg/ kg) или дефероксамин (20 до ≥35 mg/ kg), не - инфериорност не е установена поради нееквивалентност в дозирането на двата хелатора.
However, in patients with liver iron concentration < 7 mg Fe/ g dw treated with EXJADE (5 and 10 mg/ kg) or deferoxamine (20 to 35 mg/ kg), non-inferiority was not established due to imbalance in the dosing of the two chelators.
Тази нееквивалентност възниква, тъй като на пациентите на дефероксамин е било позволено да останат на своята доза от преди проучването, дори ако тя е била по- висока от определената от протокола доза.
This imbalance occurred because patients on deferoxamine were allowed to remain on their pre-study dose even if it was higher than the protocol specified dose.
В това пилотно проучване са участвали петдесет и шест пациенти на възраст под 6 години като 28 са получавали EXJADE.
Fifty- six patients under the age of 6 years participated in this pivotal study, 28 of them receiving EXJADE.
10 От предклиничните и клиничните проучвания изглежда, че EXJADE може да е толкова активен, колкото дефероксамин, когато се използва в дозово съотношение 2: 1 (т. е. доза на EXJADE, която числено е на половина от дозата на дефероксамин).
9 It appeared from preclinical and clinical studies that EXJADE could be as active as deferoxamine when used in a dose ratio of 2:1 (i. e. a dose of EXJADE that is numerically half of the deferoxamine dose).
Въпреки това тези препоръки за дозиране не са оценени проспективно при клинични проучвания.
However, this dosing recommendation was not prospectively assessed in the clinical trials.
Освен това при пациентите с чернодробна концентрация на желязото ≥7 mg Fe/ g ст с различни видове редки анемии или сърповидно- клетъчна анемия EXJADE в доза до 20 и 30 mg/ kg води до понижение на чернодробната концентрация на желязото и на серумния феритин, които са сравними с получените при пациенти с бета таласемия.
In addition, in patients with liver iron concentration ≥ 7 mg Fe/ g dw with various rare anaemias or sickle cell disease, EXJADE up to 20 and 30 mg/ kg produced a decrease in liver iron concentration and serum ferritin comparable to that obtained in patients with beta-thalassaemia.
Абсорбция Деферазирокс се абсорбира след перорално приложение със средно време до максималната плазмена концентрация (tmax) от около 1, 5 до 4 часа.
The absolute bioavailability (AUC) of deferasirox from
Абсолютната бионаличност (AUC) на деферазирокс от EXJADE таблетки е около 70% в сравнение с интравенозната доза.
EXJADE tablets is about 70% compared to an intravenous dose.
Общата експозиция (AUC) е приблизително удвоена, ако се приема заедно с богата на мазнини закуска (> 50% съдържание на мазнини).
Total exposure (AUC) was approximately doubled when taken along with a high-fat breakfast (fat content > 50% of calories) and by about 50% when taken along with a standard breakfast.
Бионаличността (AUC) на деферазирокс е умерено (приблизително 13- 25%) повишена, когато се приема 30 минути преди хранене с нормално или високо съдържание на мазнини.
13– 25%) elevated when taken 30 minutes before meals with normal or high fat content.
Разпределение Деферазирокс се свързва във висока степен (99%) с плазмените белтъци, почти изцяло със серумния албумин, и има малък обем на разпределение от приблизително 14 литра при възрастни.
Deferasirox is highly (99%) protein bound to plasma proteins, almost exclusively serum albumin, and has a small volume of distribution of approximately 14 litres in adults.
Биотрансформация Глюкуронирането е главният метаболитен път за деферазирокс с последваща билиарна екскреция.
Glucuronidation is the main metabolic pathway for deferasirox, with subsequent biliary excretion.
Вероятно е съществуването на деконюгиране на глюкуронидите в червата и последваща реабсорбция (ентерохепатален цикъл).
Deconjugation of glucuronidates in the intestine and subsequent reabsorption (enterohepatic recycling) is likely to occur.
Деферазирокс се глюкуронира главно от UGT1A1 и в по- малка степен от UT1A3.
Deferasirox is mainly glucuronidated by UGT1A1 and to a lesser extent UGT1A3.
Елиминиране Деферазирокс и метаболитите му се екскретират основно във фецеса (84% от дозата).
Deferasirox and its metabolites are primarily excreted in the faeces (84% of the dose).
Средният елиминационен полуживот (t1/ 2) варира от 8 до 16 часа.
The mean elimination half-life (t 1/ 2)
Линейност/ нелинейност Cmax и AUC0- 24h на деферазирокс се повишават приблизително линейно с дозата при условия на стационарно състояние.
The C max and AUC 0-24h of deferasirox increase approximately linearly with dose under steady-state
При многократно дозиране експозицията нараства с фактор на акумулиране от 1, 3 до 2, 3.
Characteristics in patients U
Характеристики на пациентите Деца Общата експозиция на юношите (12 до ≤17 години) и деца (2 до < 12 години) на деферазирокс след еднократни и многократни дози е по- ниска от тази при възрастни пациенти.
Paediatric patients The overall exposure of adolescents (12 to ≤ 17 years) and children (2 to < 12 years) to deferasirox after single and multiple doses was lower than that in adult patients.
При деца под 6 годишна възраст експозицията е около 50% по- ниска отколкото при възрастни.
In children younger than 6 years old exposure was about 50% lower than in adults.
11 Пол Жените имат средно по- нисък привиден клирънс (с 17, 5%) за деферазирокс в сравнение с мъжете.
Gender Females have a moderately lower apparent clearance (by 17.5%) for deferasirox compared to males.
Пациенти в напреднала възраст Фармакокинетиката на деферазирокс не е проучвана при пациенти в напреднала възраст (на възраст на и над 65 години).
Elderly patients The pharmacokinetics of deferasirox have not been studied in elderly patients (aged 65 or older).
Бъбречно и чернодробно увреждане Фармакокинетиката на деферазирокс не е проучвана при пациенти с бъбречно и чернодробно увреждане.
10 Renal or hepatic impairment The pharmacokinetics of deferasirox have not been studied in patients with renal or hepatic impairment.
Предклиничните данни не показват особен риск за пациентите със свръхобременяване с желязо на база на конвенционалните фармакологични изпитвания за безопасност, токсичност при многократно прилагане, генотоксичност или карциногенен потенциал.
Preclinical data reveal no special hazard for patients with iron overload, based on conventional studies of safety pharmacology, repeated dose toxicity, genotoxicity or carcinogenic potential.
Счита се, че бъбречната токсичност е основно поради отнемане на желязото при животни, които преди това не са били свръхобременени с желязо.
The kidney toxicity is considered mainly due to iron deprivation in animals that were not previously overloaded with iron.
Тестовете за генотоксичност in vitro са или отрицателни (тест на Ames, тест за хромозомни аберации) или положителни (V79 скрийн).
Tests of genotoxicity in vitro were either negative (Ames test, chromosomal aberration test) or positive (V79 screen).
Деферазирокс предизвиква образуване на микроядра in vivo в костния мозък, но не и в черния дроб, на необременени с желязо плъхове в летални дози.
Deferasirox caused formation of micronuclei in vivo in the bone marrow, but not liver, of non-iron-loaded rats at lethal doses.
Такива ефекти не се наблюдават при предварително обременени с желязо плъхове.
No such effects were observed in iron-preloaded rats.
Деферазирокс не се е оказал канцерогенен, при приложение на плъхове при едно 2- годишно проучване и трансгенни p53+ / - хетерозиготни мишки при едно 6- месечно проучване.
Deferasirox was not carcinogenic when administered to rats in a 2-year study and transgenic p53+/ - heterozygous mice in a 6-month study.
Деферазирокс не се е оказал тератогенен, но е причинил повишена честота на промени в скелета и мъртвородени при плъхове във високи дози, които са с тежка токсичност за несвръхобременените с желязо майки.
Deferasirox was not teratogenic, but caused increased frequency of skeletal variations and stillborn pups in rats at high doses that were severely toxic to the non-iron-overloaded mother.
Деферазирокс не причинява други ефекти върху фертилитета или репродуктивните възможности.
Deferasirox did not cause other effects on fertility or reproduction.
Лактозa монохидрат Кросповидон тип A Целулоза, микрокристална Повидон Натриев лаурилсулфат Силициев диоксид, колоиден, безводен Магнезиев стеарат
Lactose monohydrate Crospovidone type A Cellulose, microcrystalline Povidone Sodium lauryl sulphate Silica, colloidal anhydrous Magnesium stearate
Не се препоръчва диспергиране в газирани напитки или мляко съответно поради запенване и бавно диспергиране.
Dispersion in carbonated drinks or milk is not recommended due to foaming and slow dispersion, respectively.
12 6. 3 Срок на годност
6.3 Shelf life
PVC/ PE/ PVDC/ алуминиеви блистери
PVC/ PE/ PVDC/ Aluminium blisters.
Не всички видове опаковки могат да бъдат пуснати в продажба.
11 Not all pack sizes may be marketed.
EU/ 1/ 06/ 356/ 001 EU/ 1/ 06/ 356/ 002 EU/ 1/ 06/ 356/ 007
EU/ 1/ 06/ 356/ 001 EU/ 1/ 06/ 356/ 002 EU/ 1/ 06/ 356/ 007
28. 08. 2006
28.08.2006
Почти бели, кръгли, плоски таблетки със скосени ръбове и отпечатани (NVR от едната страна и J 250 от другата).
Off-white, round, flat tablets with bevelled edges and imprints (NVR on one face and J 250 on the other).