natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Проведено е изпитване за оценяване на ефекта на циклоспорин, мощен инхибитор на p- гликопротеин, върху фармакокинетиката на ситаглиптин.
A study was conducted to assess the effect of cyclosporine, a potent inhibitor of p-glycoprotein, on the pharmacokinetics of sitagliptin.
Едновременното приложение на еднократна перорална доза 100 mg ситаглиптин и еднократна перорална доза 600 mg циклоспорин повишават AUC и Cmax на ситаглиптин приблизително с 29% и съответно с 68%.
Co-administration of a single 100 mg oral dose of sitagliptin and a single 600 mg oral dose of cyclosporine increased the AUC and Cmax of sitagliptin by approximately 29% and 68%, respectively.
Следователно, не се очакват значими взаимодействия с други инхибитори на p- гликопротеин.
Therefore, meaningful interactions would not be expected with other p-glycoprotein inhibitors.
In vitro изпитвания показват, че основния ензим отговорен за ограниченото метаболизиране на ситаглиптин е CYP3A4, с участие на CYP2C8.
5 In vitro studies indicated that the primary enzyme responsible for the limited metabolism of sitagliptin is CYP3A4, with contribution from CYP2C8.
При пациенти с нормална бъбречна функция, метаболизирането, включително и чрез CYP3A4, играе само малка роля в клирънса на ситаглиптин.
In patients with normal renal function, metabolism, including via CYP3A4, plays only a small role in the clearance of sitagliptin.
Метаболизирането може да играе по- важна роля при елиминирането на ситаглиптин в условия на остра бъбречна недостатъчност или ESRD.
Metabolism may play a more significant role in the elimination of sitagliptin in the setting of severe renal insufficiency or ESRD.
Поради тази причина е възможно мощни инхибитори на CYP3A4 (напр. кетоконазол, итраконазол, ритонавир, кларитромицин) да променят фармакокинетиката на ситаглиптин при пациенти с тежка бъбречна недостатъчност или ESRD.
For this reason, it is possible that potent CYP3A4 inhibitors (i. e., ketoconazole, itraconazole, ritonavir, clarithromycin) could alter the phamacokinetics of sitagliptin in patients with severe renal insufficiency or ESRD.
Ефектите на мощните CYP3A4 инхибитори в условия на бъбречна недостатъчност не са оценавани при клинично изпитване.
The effects of potent CYP3A4 inhibitors in the setting of renal insufficiency has not been assessed in a clinical study.
In vitro изпитвания за транспорта показват, че ситаглиптин е субстрат на p- гликопротеин и OAT3.
In vitro transport studies showed that sitagliptin is a substrate for p-glycoprotein and OAT3.
OAT3 медиирания транспорт на ситаглиптин се инхибира in vitro от пробеницид, въпреки че рискът от клинично значими взаимодействия се смята за нисък.
OAT3 mediated transport of sitagliptin was inhibited in vitro by probenecid, although the risk of clinically meaningful interactions is considered to be low.
Ефекти на ситаглиптин върху други лекарствени продукти In vitro данните показват, че ситаглиптин не потиска и не индуцира CYP450 изоензимите.
Effects of sitagliptin on other medicinal products In vitro data suggest that sitagliptin does not inhibit nor induce CYP450 isoenzymes.
При клинични изпитвания ситаглиптин не променя значимо фармакокинетиката на метформин, глибурид, симвастатин, розиглитазон, варфарин или перорални контрацептиви, давайки in vivo данни за малка вероятност от предизвикване на взаимодействия със субстрати на CYP3A4, CYP2C8, CYP2C9 и транспортери на органични катиони (OCT).
In clinical studies, sitagliptin did not meaningfully alter the pharmacokinetics of metformin, glyburide, simvastatin, rosiglitazone, warfarin, or oral contraceptives, providing in vivo evidence of a low propensity for causing interactions with substrates of CYP3A4, CYP2C8, CYP2C9, and organic cationic transporter (OCT).
Ситаглиптин има слаб ефект върху плазмените концентрации на дигоксин и най- вероятно е слаб инхибитор на p - гликопротеин in vivo.
Sitagliptin had a small effect on plasma digoxin concentrations, and may be a mild inhibitor of p-glycoprotein in vivo.
Ситаглиптин има слаб ефект върху плазмената концентрация на дигоксин.
Sitagliptin had a small effect on plasma digoxin concentrations.
След прилагането на 0, 25 mg дигоксин едновременно със 100 mg ситаглиптин дневно в продължение на 10 дни, плазмената AUC на дигоксин нараства средно с 11%, а плазмената Cmax средно с 18%.
Following administration of 0.25 mg digoxin concomitantly with 100 mg of sitagliptin daily for 10 days, the plasma AUC of digoxin was increased on average by 11%, and the plasma Cmax on average by 18%.
Изпитвания при животни показват репродуктивна токсичност при високи дози ситаглиптин (вж. точка 5. 3).
Studies in animals have shown reproductive toxicity at high doses of sitagliptin (see section 5.3).
Изпитванията с метформин при животни не показват вредни ефекти във връзка с бременността, ембрионалното и феталното развитие, раждането или постнаталното развитие (вж. също точка 5. 3).
Animal studies with metformin do not indicate harmful effects with respect to pregnancy, embryonic or foetal development, parturition or postnatal development (see also section 5.3).
Ако пациентката иска да забременее или ако настъпи бременност, лечението с Efficib трябва да се прекрати и да се премине на лечение с инсулин възможно най- скоро.
If a patient wishes to become pregnant or if a pregnancy occurs, treatment with Efficib should be discontinued and switched to insulin treatment as soon as possible.
6 Не са провеждани изпитвания при кърмещи животни с комбинираните активни вещества на Efficib.
No studies in lactating animals have been conducted with the combined active substances of Efficib.
При изпитвания провеждани с отделните активни вещества и ситаглиптин, и метформин се екскретират в млякото на лактиращи плъхове.
In studies performed with the individual active substances, both sitagliptin and metformin are excreted in the milk of lactating rats.
Следователно Efficib не трябва да се използва при жени, които кърмят (вж. точка 4. 3).
Efficib must therefore not be used in women who are breast-feeding (see section 4.3).
Няма проучвания с Efficib за ефектите върху способността за шофиране и работа с машини.
No studies on the effects on the ability to drive and use machines have been performed with Efficib.
В същото време при шофиране или работа с машини, трябва да се има предвид, че при ситаглиптин са докладвани случаи на замайване и сънливост.
However, when driving or operating machines, it should be taken into account that dizziness and somnolence have been reported with sitagliptin.
Освен това, пациентите трябва да се предупреждават за риска от хипогликемия, когато Efficib се използва в комбинация с други сулфанилурейни средства.
In addition, patients should be alerted to the risk of hypoglycaemia when Efficib is used in combination with other sulfonylurea agents.
4. 8 Нежелани лекарствени реакции
6 4.8 Undesirable effects
Няма проведени терапевтични клинични изпитвания с Efficib таблетки, но биоеквивалентността на Efficib е доказана при едновременното приложение на ситаглиптин и метформин (вж. точка 5. 2).
There have been no therapeutic clinical trials conducted with Efficib tablets however bioequivalence of Efficib with co-administered sitagliptin and metformin has been demonstrated (see section 5.2).
Ситаглиптин и метформин Нежеланите реакции, считани като свързани с лекарството и съобщавани с честота по- висока от (> 0, 2% и разлика > 1 пациент) от тази при плацебо и при пациенти, получаващи ситаглиптин в комбинация с метформин в двойно- слепи изпитвания, са изброени по- долу с препоръчваните от MedDRA термини според системо- органна класификация и абсолютна честота (Таблица 1).
Sitagliptin and metformin Adverse reactions considered as drug related reported in excess (> 0.2% and difference > 1 patient) of placebo and in patients receiving sitagliptin in combination with metformin in double-blind studies are listed below as MedDRA preferred term by system organ class and absolute frequency (Table 1).
По честота се определят като: много чести (≥1/ 10), чести (≥1/ 100, < 1/ 10), нечести (≥1/ 1 000, < 1/ 100), редки (≥1/ 10 000, < 1/ 1 000), и много редки (< 1/ 10 000).
Frequencies are defined as: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000); very rare (< 1/ 10,000).
Честота на нежеланите реакции установени по време на плацебо - контролирани клинични изпитвания
The frequency of adverse reactions identified from placebo-controlled clinical studies
Честота на нежеланата реакция според лечебния режим
Frequency of adverse reaction by treatment regimen
Ситаглиптин с метформин1
Sitagliptin with Metformin1
Ситаглиптин с метформин и сулфанилурея2
Sitagliptin with Metformin and a Sulphonylurea2
Изследвания понижена глюкоза в Нечести кръвта
Investigations
Нарушения на нервната система сънливост
blood glucose decreased
Нечести Чести Нечести
Nervous system disorders somnolence
Нежелана реакция
Gastrointestinal disorders
Честота на нежеланата реакция според лечебния режим
diarrhoea nausea constipation upper abdominal pain
Ситаглиптин с метформин1
Uncommon Common Uncommon
Ситаглиптин с метформин и сулфанилурея2
Common
Нарушения на метаболизма и храненето хипогликемия * *
Metabolism and nutrition disorders hypoglycaemia* *
При клинични изпитвания със ситаглиптин като монотерапия и ситаглиптин като част от комбинирано лечение с метформин, честотата на хипогликемия съобщена при ситаглиптин е подобн на честотата при пациенти, приемащи плацебо.
In clinical trials of sitagliptin as monotherapy and sitagliptin as part of combination therapy with metformin, rates of hypoglycaemia reported with sitagliptin were similar to rates in patients taking placebo.
1 При това плацебо контролирано 24- седмично изпитване на ситаглиптин 100 mg веднъж дневно в комбинация с метформин, честотата на нежеланите реакции, считани за свързани с лекарството, при пациенти лекувани със ситаглиптин като допълнение към съществуващо лечение с метформин в сравнение с тази при прилагане на плацебо като допълнение към съществуващо лечение с метформин е съответно 9, 3% и 10, 1%.
1 In this placebo-controlled 24-week study of sitagliptin 100 mg once daily added to ongoing metformin, the incidence of adverse reactions considered as drug-related in patients treated with sitagliptin added to ongoing metformin compared to treatment with placebo added to ongoing metformin was 9.3% and 10.1%, respectively.
При допълнително 1- годишно проучване на ситаглиптин 100 mg веднъж дневно в комбинация с метформин, честотата на нежеланите реакции, считани за свързани с лекарството при пациенти лекувани със ситаглиптин като допълнение към съществуващо лечение с метформин в сравнение с лекувани със сулфанилурея като допълнение към съществуващо лечение с метформин е съответно 14, 5% и 30, 3%.
In an additional 1-year study of sitagliptin 100 mg once daily added to ongoing metformin, the incidence of adverse reactions considered as drug-related in patients treated with sitagliptin added to ongoing metformin compared to sulphonylurea added to ongoing metformin was 14.5% and 30.3%, respectively.
При сборни проучвания с продължителност 1 година, сравняващи ситаглиптин като допълнение към съществуващо лечение с метформин със сулфанилуреен продукт като допълнение към съществуващо лечение с метформин, нежеланите реакции, считани за свързани с лекарството при пациенти, третирани със ситаглиптин 100 mg и с честота по - висока (> 0, 2% и разлика > 1 пациент) от тази при пациентите получаващи сулфанилуреен продукт са следните: анорексия (Нарушения на метаболизма и храненето; честота нечести) и намаление на теглото (Изследвания; честота нечести) 2 При това 24- седмично плацебо- контролирано изпитване със ситаглиптин 100 mg веднъж дневно като допълнение към съществуващо комбинирано лечение с глимепирид и метформин, общата честота на нежеланите реакции, считани за свързани с лекарството, при пациенти, лекувани със ситаглиптин като допълнение към съществуващо лечение с глимепирид и метформин е 18, 1% в сравнение с прилагане на плацебо като допълнение към съществуващо лечение с глимепирид и метформин, което е 7, 1%
2 In this 24-week placebo-controlled study of sitagliptin 100 mg once daily added to ongoing combination treatment with glimepiride and metformin, the overall incidence of adverse reactions considered as drug-related in patients treated with the addition of sitagliptin to the ongoing treatment
При 24- седмично изпитване на начално комбинирано лечение със ситаглиптин и метформин прилагани два пъти дневно (ситаглиптин/ метформин 50 mg/ 500 mg или 50 mg/ 1 000 mg), общата честота на нежелани реакции, считани за свързани с лекарството при пациентите лекувани с комбинация от ситаглиптин и метформин в сравнение с пациентите, на които е прилагано плацебо е съответно 14, 0% и 9, 7%.
In a 24-week study of initial combination therapy with sitagliptin and metformin administered twice daily (sitagliptin/ metformin 50 mg/ 500 mg or 50 mg/ 1,000 mg), the overall incidence of adverse reactions considered as drug-related in patients treated with the combination of sitagliptin and metformin compared to patients treated with placebo was 14.0% and 9.7%, respectively.
Общата честота на нежелани реакции считани за свързани с лекарството, при пациентите лекувани с комбинация от ситаглиптин и метформин е сравнима с тази при монотерапия с метформин (14, 0% всяка) и по- висока от тази при монотерапия със ситаглиптин (6, 7%), като различията спрямо монотерапия със ситаглиптин се дължат предимно на стомашно- чревни нежелани реакции.
The overall incidence of adverse reactions considered as drug-related in patients treated with the combination of sitagliptin and metformin was comparable to metformin alone (14.0% each) and greater than sitagliptin alone (6.7%), with the differences relative to sitagliptin alone primarily due to gastrointestinal adverse reactions.
Допълнителна информация за отделните активни вещества във фиксираната дозова комбинация Ситаглиптин В допълнение, при проучвания върху монотерапия с продължителност до 24 седмици със ситаглиптин 100 mg веднъж дневно самостоятелно в сравнение с плацебо, честотата на нежеланите реакции, считани за свързани с лекарството при пациенти, лекувани със ситаглиптин и с честота по- висока (> 0, 2% и разлика > 1 пациент) от тази при пациентите, получаващи плацебо са главоболие, хипогликемия, запек и замайване.
Additional information on the individual active substances of the fixed dose combination Sitagliptin In addition, in monotherapy studies of up to 24 weeks in duration of sitagliptin 100 mg once daily alone compared to placebo, adverse reactions considered as drug-related reported in patients treated with sitagliptin in excess (> 0.2% and difference > 1 patient) of that in patients receiving placebo are headache, hypoglycaemia, constipation, and dizziness.
8 Освен описаните по- горе и свързани с лекарството нежелани лекарствени реакции, са наблюдавани нежелани събития (съобщавани, независимо от причинно- следствена връзка с лекарствения продукт) и с честота най- малко 5% и повече, при пациенти лекувани със ситаглиптин, като инфекции на горните дихателни пътища и назофарингит.
In addition to the drug related adverse reactions described above, adverse events (reported regardless of causal relationship to medicinal product) occurring in at least 5% and more commonly in patients treated with sitagliptin included upper respiratory tract infection and nasopharyngitis.
Други нежелани събития, които са възниквали по- често при пациенти, лекувани със ситаглиптни (без да достигат нива от 5%, но възникващи с честота > 0, 5% по- висока при ситаглиптин, отколкото тази в контролната група) включват остеоартрит и болка в крайниците.
Additional adverse events that occurred more frequently in patients treated with sitagliptin (not reaching the 5% level, but occurring with an incidence of > 0.5% higher with sitagliptin than that in the control group) included osteoarthritis and pain in extremity.
При клиничните изпитвания се наблюдава леко повишение на белите кръвни клетки (WBC) (приблизително 200 клетки/ микролитър разлика при WBC в сравнение с плацебо; средна изходна стойност на WBC приблизително 6 600 клетки/ микролитър), поради повишение на неутрофилите.
Across clinical studies, a small increase in white blood cell (WBC) count (approximately 200 cells/ microl difference in WBC vs placebo; mean baseline WBC approximately 6,600 cells/ microl) was observed due to an increase in neutrophils.
Това наблюдение е характерно за повечето, но не и за всички изпитвания.
This observation was seen in most but not all studies.
Тази промяна в лабораторния показател не се счита за клинично значима.
This change in laboratory parameters is not considered to be clinically relevant.
При лечение със ситаглиптин не са наблюдавани клинично значими промени в жизнените показатели или ЕКГ (включително в QTc интервала).
No clinically meaningful changes in vital signs or in ECG (including in QTc interval) were observed with sitagliptin treatment.
Пост- маркетингови данни:
Post-marketing data
По време на пост- маркетинговия опит с Efficib или ситаглиптин, едно от активните вещества на Efficib, са съобщавани следните допълнителни нежелани реакции (честотата не е известна): реакции на свръхчувствителност, включително анафилаксия, ангиоедем, обрив, уртикария и ексфолиативни състояния на кожата, включително синдром на Stevens- Johnson (вж. точка 4. 4).
During post-marketing experience of Efficib or sitagliptin, one of the active substances of Efficib, the following additional adverse reactions have been reported (frequency not known): hypersensitivity reactions including anaphylaxis, angioedema, rash, urticaria, and exfoliative skin conditions including Stevens-Johnson syndrome (see section 4.4).
Данни от клинични изпитвания и пост- маркетингови данни
Clinical Trial Data and Post-marketing data
Таблица 2 представя нежелани лекарствени реакции според системо- органна класификация и категории по честота.
Table 2 presents adverse reactions by system organ class and by frequency category.
Честота на нежеланите реакции от метформин установени по време на клинични изпитвания и пост- маркетингови данни
The frequency of metformin adverse reactions identified from clinical trial and postmarketing data
Стомашно- чревни нарушения стомашно- чревни симптомиa
8 Adverse reaction
Много чести
Frequency
уртикария, еритема, сърбеж
Skin and subcutaneous disorders urticaria, erythema, pruritis
Много рядки
Very rare
Нарушения на метаболизма и храненето лактатна ацидоза дефицит на витамин B12б
lactic acidosis vitamin B12 deficiencyb
Много рядки Много рядки
Very rare Very rare
Хепато- билиарни нарушения
Hepatobiliary disorders liver function disorders, hepatitis a
9 Нежелана реакция нарушения на чернодробната функция, хепатит a
Gastrointestinal symptoms such as nausea, vomiting, diarrhoea, abdominal pain occur most frequently during initiation of therapy and resolve spontaneously in b
Честота Много рядко
and loss of appetite most cases.
Стомашно- чревните симптоми като гадене, повръщане, диария, болка в корема и загуба на апетит се появяват по- често при започване на лечението и в повечето случаи и преминават спонтанно. б Дългосрочното лечение с метформин се свързва с намаляване на абсорбцията на витамин B12, което много рядко може да доведе до клиничен значим дефицит на витамин B12 (т. е., мегалобластна анемия).
Long-term treatment with metformin has been associated with a decrease in vitamin B12 absorption which may very rarely result in clinically significant vitamin B12 deficiency (e. g., megaloblastic anaemia).
Няма налични данни относно предозиране с Efficib.
No data are available with regard to overdose of Efficib.
При контролирани клинични изпитвания със здрави индивиди, еднократни дози до 800 mg ситаглиптин се понасят по принцип добре.
During controlled clinical trials in healthy subjects, single doses of up to 800 mg sitagliptin were generally well tolerated.
При изпитвания Фаза І с многократно прилагане, няма свързани с дозата клинични нежелани лекарствени реакции, наблюдавани при ситаглиптин с дози до 600 mg дневно за 10 дни и 400 mg дневно за период до 28 дни.
In Phase I multiple-dose studies, there were no dose-related clinical adverse reactions observed with sitagliptin with doses of up to 600 mg per day for 10 days and 400 mg per day for periods of up to 28 days.
Голямопредозиране с метформин (или едновременно съществуващ риск от лактатна ацидоза) може да доведе до лактатна ацидоза, която е спешен медицински случай и трябва да се лекува в болница.
A large overdose of metformin (or co-existing risks of lactic acidosis) may lead to lactic acidosis which is a medical emergency and must be treated in hospital.
Най- ефективният метод за отстраняване на лактата и метформина е хемодиализата.
The most effective method to remove lactate and metformin is haemodialysis.
Ситаглиптин е умерено диализируем.
Sitagliptin is modestly dialyzable.
При клинични изпитвания приблизително 13, 5% от дозата се отстранява при продължаваща 3 - до 4 часа хемодиализна сесия.
In clinical studies, approximately 13.5% of the dose was removed over a 3- to 4-hour haemodialysis session.
При преценка за клинична необходимост може да се предприеме по- продължителна диализа.
Prolonged haemodialysis may be considered if clinically appropriate.
Не е известно дали ситаглиптин се диализира при перитонеална диализа.
It is not known if sitagliptin is dialyzable by peritoneal dialysis.
В случай на предозиране е подходящо да се предприемат обикновените поддържащи мерки, като отстраняване на неабсорбирания материал от стомашно- чревния тракт, клинично наблюдение (включително и електрокардиограма) и при нужда започване на поддържащо лечение.
In the event of an overdose, it is reasonable to employ the usual supportive measures, e. g., remove unabsorbed material from the gastrointestinal tract, employ clinical monitoring (including obtaining an electrocardiogram), and institute supportive therapy if required.
Комбинации от перорални лекарства за намаляване на кръвната захар, ATC код:
Combinations of oral blood glucose lowering drugs, ATC code:
A10BD07
A10BD07
Efficib комбинира две антихипергликемични вещества с допълващ се механизъм на действие за подобряване на гликемичния контрол при пациенти с диабет тип 2: ситаглиптин фосфат, дипептидил пептидаза 4 (DPP- 4) инхибитор и метформин хидрохлорид, представител на класа на бигванидините.
Efficib combines two antihyperglycaemic agents with complementary mechanisms of action to improve glycaemic control in patients with type 2 diabetes: sitagliptin phosphate, a dipeptidyl peptidase 4 (DPP-4) inhibitor, and metformin hydrochloride, a member of the biguanide class.
Ситаглиптин Ситаглиптин фосфат е перорално активен, мощен и високоселективен инхибитор на ензима дипептидил пептидаза 4 (DPP- 4) за лечение на диабет тип 2.
9 Sitagliptin Sitagliptin phosphate is an orally-active, potent, and highly selective inhibitor of the dipeptidyl peptidase 4 (DPP-4) enzyme for the treatment of type 2 diabetes.
Инхибиторите на DPP- 4 са клас вещества, които действат като енхансери на инкретин.
The DPP-4 inhibitors are a class of agents that act as incretin enhancers.
Чрез инхибиране на ензима DPP- 4, ситаглиптин повишава нивата на два известни активни инкретин хормона, глюкагон- подобния пептид- 1 (GLP- 1) и глюкоза- зависимия инсулинотропен полипептид (GIP).
By inhibiting the DPP-4 enzyme, sitagliptin increases the levels of two known active incretin hormones, glucagon-like peptide-1 (GLP-1) and glucose-dependent insulinotropic polypeptide (GIP).
Когато концентрациите на кръвната захар са нормални или повишени, GLP- 1 и GIP засилват синтеза и освобождаването на инсулин от панкреатичните бета- клетки.
When blood glucose concentrations are normal or elevated, GLP-1 and GIP increase insulin synthesis and release from pancreatic beta cells.
Освен това, GLP- 1 намалява секрецията на глюкагон от панкреатичните алфа клетки, водейки до намалено
GLP-1 also lowers glucagon secretion from pancreatic alpha cells, leading to reduced hepatic glucose production.
10 производство на чернодробна глюкоза.
When blood glucose levels are low, insulin release is not enhanced and glucagon secretion is not suppressed.