natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Нарушения на имунната система6 алергичен васкулит реакции на свръхчувствителност7
Immune system disorders6 allergic vasculitis hypersensitivity reactions7
Стомашно- чревни нарушения повръщане диария гадене подуване на корема коремна болка коремен дискомфорт
Gastrointestinal disorders vomiting diarrhoea nausea abdominal distension abdominal pain abdominal discomfort
Много редки Много редки Много редки Много редки Много редки Много редки
Very rare Very rare Very rare Very rare Very rare Very rare
Хепато- билиарни нарушения9
Hepatobiliary disorders9
хепатит10 нарушение на чернодробната функция (напр. с холестаза и жълтеница)
hepatitis10 impairment of liver function (e. g. with cholestasis and jaundice)
Нарушения на кожата и подкожната тъкан11 свръхчувствителност на кожата към светлина
Skin and subcutaneous tissue disorders11 hypersensitivity of the skin to light
намаляване на серумните нива на натрия
serum sodium decrease 6
6 Възможна е кръстосана алергия със сулфанилурейни производни, сулфонамиди или свързани с тях вещества.
Cross-allergenicity with sulphonylureas, sulphonamides or related substances 7
7 Леки реакции на свръхчувствителност могат да прерастнат в сериозни реакции с диспнея, спадане на кръвното налягане и понякога шок.
Mild hypersensitivity reactions may develop into serious reactions with dyspnoea, fall in blood pressure and sometimes shock.
12 11 Може да се наблюдават реакции на свръхчувствителност от страна на кожата като сърбеж, обрив и уртикария.
11 11 Hypersensitivity reactions of the skin may occur as itching, rash and urticaria.
В случай на предозиране се препоръчва да се започне с подходящо поддържащо лечение в зависимост от клиничното състояние на пациента.
In the event of an overdose, it is recommended that appropriate supportive treatment should be initiated as dictated by the patient’ s clinical status.
Комбинация от перорални лекарства, понижаващи кръвната захар, ATC код:
Combinations of oral blood glucose lowering drugs, ATC code:
A10BD04
A10BD04.
Тиазолидиндионите действат главно чрез намаляване на инсулиновата резистентност, а сулфанилурейните производни основно чрез стимулиране отделянето на инсулин от функциониращи β- клетки на панкреаса.
Thiazolidinediones act primarily by reducing insulin resistance and sulphonylureas act primarily by stimulating release of insulin from functioning pancreatic β -cells.
Програмата на клиничното изпитване в подкрепа на тази дозафиксирана комбинация е сравнявала само едновременното приложение на розиглитазон и глимепирид с монотерапия с глимепирид, но не и с монотерапия с други сулфанилурейни производнии.
The clinical trial program in support of this fixed dose combination only compared rosiglitazone and glimepiride to glimepiride monotherapy and not to monotherapy with other sulphonylureas.
Розиглитазон Розиглитазон e селективен агонист на PPARγ (peroxisome proliferator activated receptor gamma) нуклеарен рецептор и е в групата на тиазолидиндион антихипергликемични средства.
Rosiglitazone Rosiglitazone is a selective agonist at the PPARγ (peroxisome proliferator activated receptor gamma) nuclear receptor and is a member of the thiazolidinedione class of antihyperglycaemic agents.
В допълнение, розиглитазон съхранява функцията на β- клетките, което проличава от увеличената островна маса и съдържанието на инсулин, и предотвратява развитието на ясно изразена хипергликемия при животински модели с диабет тип 2.
In addition, rosiglitazone preserved ß-cell function as shown by increased pancreatic islet mass and insulin content and prevented the development of overt hyperglycaemia in animal models of type 2 diabetes.
Основният метаболит (парахидроксисулфат) е с голям
The major metabolite (a para-hydroxy-sulphate) with high affinity to the soluble human PPARγ, exhibited relatively high potency in a glucose tolerance assay in obese mice.
Лечението с розиглитазон се свързва с покачване на теглото.
12 Rosiglitazone was associated with increases in weight.
В съответствие с механизма на действие, розиглитазон в комбинация с метформин понижава инсулиновата резистентност и подобрява функцията на β- клетките на панкреаса.
Consistent with the mechanism of action, rosiglitazone reduced insulin resistance and improved pancreatic ß-cell function.
По- изразен ефект на намаляване на глюкозата е наблюдаван при пациенти със затлъстяване.
A more pronounced glucose-lowering effect was observed in obese patients.
На 18- тия месец от продължаващо дългосрочно сравнително изпитване розиглитазон като част от двойна перорална терапия в комбинация с метформин или със сулфанилурейно производно е показал същата ефикасност за намаляване на HbA1c, както и комбинацията от сулфанилурейно производно и метформин.
At 18 months, in an ongoing long term comparator study, rosiglitazone in dual oral therapy with metformin or a sulphonylurea was non-inferior to the combination of sulphonylurea plus metformin for lowering HbA1c.
Не са завършени проучванията, оценяващи дълготрайното повлияване на сърдечната дейност на пациенти, лекувани с розиглитазон в комбинация с метформин.
There are no studies completed assessing long-term cardiovascular outcome in patients receiving rosiglitazone.
Глимепирид Глимепирид е перорално активно хипогликемично вещество, принадлежащо на групата на сулфанилурейните производни.
Glimepiride Glimepiride is an orally active hypoglycaemic substance belonging to the sulphonylurea group.
Сулфанилурейните производни регулират инсулиновата секреция чрез затваряне на АТФ - зависимите калиеви канали в мембраната на бета клетките.
Sulphonylureas regulate insulin secretion by closing the ATP-dependent potassium channels in the beta cell membrane.
Глимепирид се характеризира с висока степен на обратимо свързване с мембранен протеин на бета клетките, който е свързан с АТФ- чувствителния калиев канал, но който се различава от обичайното място за свързване на сулфанилурейните производни.
Glimepiride binds with a high exchange rate to a beta cell membrane protein which is associated with the ATP-sensitive potassium channel but which differs from the usual sulphonylurea binding site.
14 Глимепирид повишава много бързо броя на активните транспортирани глюкозни молекули в плазмените мембрани на мускулните и мастните клетки, което води до стимулиране на преминаването на глюкозата.
Glimepiride very rapidly increases the number of active glucose transport molecules in the plasma membranes of muscle and fat cells, resulting in stimulation of glucose uptake.
Глимепирид повишава активността на глюкозил- фосфатидилинозитол специфичната фосфолипаза C, което може да е свързано с предизвикваните от лекарството липогенеза и глюкогенеза в изолирани мастни и мускулни клетки.
Glimepiride increases the activity of glycosyl-phosphatidylinositol-specific phospholipase C, which may be associated with drug-induced lipogenesis and glycogenesis in isolated fat and muscle cells.
Глимепирид инхибира образуването на глюкоза в черния дроб чрез повишаване на вътреклетъчната концентрация на фруктозо - 2, 6 бифосфат, който от своя страна инхибира глюконеогенезата.
Glimepiride inhibits the hepatic glucose production by increasing the intracellular concentration of fructose-2,6 bisphosphate, which in turn inhibits gluconeogenesis.
Минималната ефективна перорална доза е приблизитено 0, 6 mg.
The minimum effective oral dose is approximately 0.6 mg.
Ефектът на глимепирид е доза - зависим и възпроизводим.
The effect of glimepiride is dose- dependent and reproducible.
5. 2 Фармакокинетични свойства
13 5.2 Pharmacokinetic properties
Не е наблюдавано клинично значимо намаляване на AUC и C max на глимепирид след многократно прилагане на розиглитазон за осем дни при здрави възрастни.
No clinically significant reductions in glimepiride AUC and Cmax were observed after repeat doses of rosiglitazone for eight days in healthy adult subjects.
При изпитване за биоеквивалентност на гладно, AUC и Cmax на розиглитазон и AUC на глимепирид след еднократно приложение на 4 mg/ 4 mg комбинираната таблетка са биоеквивалентни на едновременното приложение на розиглитазон 4 mg и глимепирид 4 mg.
In a bioequivalence study under fasted conditions, the AUC and Cmax of rosiglitazone and the AUC of glimepiride following a single dose of a 4 mg/ 4 mg combination tablet were bioequivalent to concomitant administration of rosiglitazone 4 mg and glimepiride 4 mg.
След хранене степента и скоростта на резорбция на комбинацията розиглитазон- глимепирид 4 mg/ 4 mg са еквивалентни на едновременното приложение на 4 mg розиглитазон и 4 mg глимепирид.
In the fed state, the rate and extent of absorption of the rosiglitazone-glimepiride 4 mg/ 4 mg combination were equivalent to concomitant administration of 4 mg rosiglitazone and 4 mg glimepiride.
Прилагането на комбинацията 4 mg/ 4 mg с храна води до повишаване на експозицията на глимепирид, в сравнение с експозицията, която се наблюдава при приложение на гладно.
Administration of the 4 mg/ 4 mg combination with food led to an increase in glimepiride exposure compared to that observed on administration in the fasted state.
AUC0- t, AUC0- inf и Cmax на глимепирид се повишават средно със съответно 30%, 19% и 55%.
Glimepiride AUC0-t, AUC0-inf and Cmax were increased by 30%, 19% and 55% respectively, on average.
За розиглитазон стойностите на Cmax намаляват с приблизително 32% при приложение с храна.
For rosiglitazone, Cmax values were decreased by approximately 32% with food.
AUC и Cmax на глимепирид се повишават пропорционално на дозата след приложение на розиглитазон- глимепирид 4 mg/ 1 mg, 4 mg/ 2 mg и 4 mg/ 4 mg.
The AUC and Cmax of glimepiride increased in a dose-proportional manner following administration of rosiglitazone-glimepiride 4 mg/ 1 mg, 4 mg/ 2 mg, and 4 mg/ 4 mg.
Посочените по- долу данни се отнасят за фармакокинетичните свойства на отделните компоненти на AVAGLIM.
The following statements reflect the pharmacokinetic properties of the individual components of AVAGLIM.
Розиглитазон Резорбция Абсолютната бионаличност на розиглитазон след перорална доза от 4 mg или 8 mg е около 99%.
Rosiglitazone Absorption Absolute bioavailability of rosiglitazone following both a 4 and an 8 mg oral dose is approximately 99%.
Приемането на розиглитазон с храна не води до промени в общата експозиция (AUC), макар че се наблюдава леко понижаване на Сmax (около 20- 28%) и забавяне на tmax (с приблизително 1, 75 часа), сравнено с дозирането на гладно.
Administration of rosiglitazone with food resulted in no change in overall exposure (AUC), although a small decrease in Cmax (approximately 20-28%) and a delay in tmax (approximately 1.75 h) were observed compared to dosing in the fasted state.
Тези малки промени не са клинично значими и
These small changes are not clinically significant and, therefore, it is not necessary to administer rosiglitazone at any particular time in relation to meals.
Разпределение При здрави доброволци обемът на разпределение на розиглитазон е около 14 литра.
Distribution The volume of distribution of rosiglitazone is approximately 14 l in healthy volunteers.
Свързването на розиглитазон с плазмените протеини е високо (около 99, 8%) и не се влияе от концентрацията или възрастта.
Plasma protein binding of rosiglitazone is high (approximately 99.8%) and is not influenced by concentration or age.
Свързването на основния метаболит (парахидроксисулфат) с протеините е много високо (> 99, 99%).
The protein binding of the major metabolite (a para-hydroxy-sulphate) is very high (> 99.99%).
Метаболизъм Метаболизмът на розиглитазон е продължителен, като не се отделя непроменено изходно съединение.
Metabolism Metabolism of rosiglitazone is extensive with no parent compound being excreted unchanged.
Основните пътища на метаболизъм са N- диметилиране и хидроксилиране, последвано от конюгация със сулфат и глюкуронова киселина.
The major routes of metabolism are N-demethylation and hydroxylation, followed by conjugation with sulphate and glucuronic acid.
Тъй като няма значително in vitro инхибиране на CYP1A2, 2A6, 2C19, 2D6, 2Е1, 3А или 4А с розиглитазон, съществува малка вероятност за значителни взаимодействия на метаболитна основа с лекарства, метаболизирани от тези Р450 ензими.
14 Since there is no significant in vitro inhibition of CYP1A2, 2A6, 2C19, 2D6, 2E1, 3A or 4A with rosiglitazone, there is a low probability of significant metabolism-based interactions with substances metabolised by these P450 enzymes.
In vitro, розиглитазон показва умерено инхибиране на CYP2C8 (IС 50 18 μМ) и слабо инхибиране на CYP2С9 (IС50 50 μМ) (вж. точка 4. 5).
Rosiglitazone showed moderate inhibition of CYP2C8 (IC50 18 µM) and low inhibition of CYP2C9 (IC50 50 µM) in vitro (see section 4.5).
Елиминиране Общият плазмен клирънс на розиглитазон е около 3 l/ h и терминалният елиминационен полуживот на розиглитазон е около 3 до 4 часа.
Elimination Total plasma clearance of rosiglitazone is around 3 l/ h and the terminal elimination half-life of rosiglitazone is approximately 3-4 h.
Основният път на отделяне е чрез урината, като две трети от дозата се отделят по този начин, а отделеното количество чрез фекалиите се изчислява на около 25% от дозата.
The major route of excretion is the urine with approximately two-thirds of the dose being eliminated by this route, whereas faecal elimination accounts for approximately 25% of dose.
Това показва много бавно елиминиране на метаболитите.
Accumulation of the metabolites in plasma is expected upon repeated dosing, especially that of the major metabolite (a para-hydroxy-sulphate) for which an 8-fold accumulation is anticipated.
Глимепирид Резорбция След перорално приложение глимепирид се резорбира изцяло (100%) от гастроинтестиналния тракт.
Glimepiride Absorption After oral administration, glimepiride is completely (100%) absorbed from the gastrointestinal tract.
Изпитвания с еднократно приложени перорални дози при здрави лица и многократно приложени перорални дози при пациенти със захарен диабет тип 2 показват значителна резорбция на глимепирид до 1 час след приложението и достигане на Cmax на приблизително 2, 5 час.
Studies with single oral doses in normal subjects and with multiple oral doses in patients with type 2 diabetes mellitus have shown significant absorption of glimepiride within 1 h after administration and Cmax at approximately 2.5 h.
Разпределение Обемът на разпределение след интравенозно дозиране при здрави индивиди е 8, 8 l (113 ml/ kg), като тоталният телесен клирънс е 47, 8 ml/ min.
Distribution After intravenous dosing in normal subjects, the volume of distribution was 8.8 l (113 ml/ kg), and the total body clearance was 47.8 ml/ min.
Свързването с плазмените протеини e повече от 99, 5%.
Protein binding was greater than 99.5%.
16 Метаболизъм Глимепирид се метаболизира изцяло чрез оксидативна биотрансформация както след интравенозно, така и след перорално приложение.
Metabolism Glimepiride is completely metabolised by oxidative biotransformation after either an intravenous or oral dose.
При животински модел M1, но не и M2, притежава около 1/ 3 от фармакологичната активност на изходното вещество.
M1, but not M2, possesses about 1/ 3 of the pharmacological activity as compared to its parent in an animal model.
Елиминиране Елиминационният полуживот на глимепирид е приблизително 5 до 8 h.
Elimination The elimination half-life of glimepiride is approximately 5 to 8 h.
При перорално приложение на 14C- глимепирид приблизително 60% от общата радиоактивност е възстановена с урината за седем дни, като 80 до 90% е под формата на M1 (главно) и M2.
When 14C-glimepiride was given orally, approximately 60% of the total radioactivity was recovered in the urine in seven days and M1 (predominant) and M2 accounted for 80 to 90% of that recovered in the urine.
Приблизително 40% от общата радиоактивност е възстановена с фекалиите, като около 70% е под формата на M1 и M2 (главно).
Approximately 40% of the total radioactivity was recovered in faeces and M1 and M2 (predominant) accounted for about 70% of that recovered in faeces.
Специални популации Пол:
Special populations Gender:
При сборни популационни фармакокинетични анализи не са отбелязани различия във фармакокинетиката на розиглитазон или глимепирид при мъже и жени.
In the pooled population pharmacokinetic analysis, there were no marked differences in the pharmacokinetics of rosiglitazone or glimepiride between males and females.
При сборни популационни фармакокинетични анализи не е наблюдавано значимо повлияване на фармакокинетиката на розиглитазон или глимепирид, обусловено от възрастта.
In the pooled population pharmacokinetic analysis, age was not found to influence the pharmacokinetics of rosiglitazone or glimepiride to any significant extent.
След лечение с розиглитазон при циротични пациенти с умерена форма (Child- Pugh B) на чернодробно увреждане, стойностите под кривата Cmax и AUC за несвързаната фракция са от 2 до 3 пъти по- високи от тези при здрави лица.
Following rosiglitazone treatment in cirrhotic patients with moderate (Child- Pugh B) hepatic impairment, unbound Cmax and AUC were 2- and 3-fold higher than in normal subjects.
Индивидуалната вариабилност е голяма като тя достига до 7- кратна разлика в стойностите под кривата AUC за несвързаната фракция между пациентите.
The inter-subject variability was large, with a 7-fold difference in unbound AUC between patients.
Поради това AVAGLIM не трябва да се прилага при пациенти с чернодробно увреждане (вж. точка 4. 3)
Therefore AVAGLIM should not be used in patients with hepatic impairment (see section 4.3)
Бъбречна недостатъчност:
15 Renal insufficiency:
Няма клинично значими различия във фармакокинетиката на розиглитазон при пациенти с бъбречно увреждане или при тези в краен стадий на бъбречна недостатъчност, на постоянна хемодиализа.
There are no clinically significant differences in the pharmacokinetics of rosiglitazone in patients with renal impairment or end stage renal disease on chronic dialysis.
Няма данни за приложението на глимепирид при пациенти на бъбречна диализа (вж. точка 4. 3).
There are no data from the use of glimepiride in patients on renal dialysis (see section 4.3).
Многодозово титриращо изпитване на глимепирид, проведено при 16 пациенти със захарен диабет тип 2 и бъбречно увреждане, с дози от 1 до 8 mg дневно за три месеца, показва че всички пациенти с креатининов клирънс под 22 ml/ min постигат адекватен контрол на нивата на глюкозата с режим на дозиране от само 1 mg дневно (вж. точки 4. 2 и 4. 4).
A multiple-dose titration study with glimepiride conducted in 16 patients with type 2 diabetes mellitus with renal impairment using doses ranging from 1 to 8 mg daily for three months showed that all patients with a creatinine clearance less than 22 ml/ min had adequate control of their glucose levels with a dosage regimen of only 1 mg daily (see section 4.2 and 4.4).
Посочените по- долу данни са получени от изпитвания, проведени за розиглитазон и глимепирид, приложени самостоятелно.
The following data are findings in studies performed with rosiglitazone or glimepiride individually.
17 Розиглитазон Наблюдаваните в клиничните изпитвания при животни нежелани реакции, с възможно отношение към клиничното приложение на лекарствения продукт са както следва: увеличаване на плазмения обем, придружено от понижаване на параметрите на червените кръвни клетки и повишаване на теглото на сърцето.
An increase in plasma volume accompanied by decrease in red cell parameters and increase in heart weight.
В допълнение, розиглитазон подтиска синтезата на овариалните естрадиол и прогестерон, и понижава плазмените нива на тези хормони, което води до ефекти върху еструса, менструалния цикъл и фертилността (виж точка 4. 4).
In addition, rosiglitazone inhibited ovarian oestradiol and progesterone synthesis and lowered plasma levels of these hormones resulting in effects on oestrus/ menstrual cycles and fertility (see section 4.4).
При животински модел с фамилна аденоматозна полипоза (FAP), лечението с розиглитазон с доза, 200 пъти по- висока от фармакологично активната, води до повишено туморно мултиплициране в дебелото черво.
In an animal model for familial adenomatous polyposis (FAP), treatment with rosiglitazone at 200 times the pharmacologically active dose increased tumour multiplicity in the colon.
Глимепирид При предклиничните изпитвания ефекти се наблюдават само при експозиции, за които се счита, че са в достатъчна степен по- големи спрямо максималната експозиция при хора, показали малка релевантност към клиничната употреба, или са причинени от фармакодинамичния ефект (хипогликемия) на веществото.
Glimepiride Preclinical effects were observed only at exposures considered sufficiently in excess of the maximum human exposure indicating little relevance to clinical use or were caused by the pharmacodynamic effect (hypoglycaemia) of the substance.
При изпитвания върху ембрио - феталното и пре - и постнаталното развитие са наблюдавани малфомации на очите, скелетни аномалии, аборти и повишаване на смъртността на плода.
Studies on embryofoetal development and pre-and postnatal development revealed eye malformations, skeletal anomalies, abortions, and an increased foetal death rate.
Високи дози, прилагани при плъхове майки, водят до хипогликемия при кърмените плъхчета (вж. точка 4. 6).
High doses given to mother rats cause hypoglycaemia in suckling young rats (see section 4.6).
4/ 4 Ядро на таблетката:
4/ 4 Tablet core:
Натриев нишестен гликолат тип A Хипромелоза (E464) Микрокристална целулоза (E460) Лактоза монохидрат Магнезиев стеарат.
Sodium starch glycolate Type A Hypromellose (E464) Microcrystalline cellulose (E460) Lactose monohydrate Magnesium stearate.
Филмово покритие:
16 Film coat:
Хипромелоза (E464) Титанов диоксид (E171) Макрогол 400 Железен оксид, черен (E172) Железен оксид, червен (E172).
Hypromellose (E464) Titanium dioxide (E171) Macrogol 400 Iron oxide black (E172) Iron oxide red (E172).
18 6. 2 Несъвместимости
6.2 Incompatibilities
Матови блистери (PVC/ PVDC/ алуминий).
Opaque blisters (PVC/ PVDC/ aluminium).
SmithKline Beecham plc, 980 Great West Road, Brentford, Middlesex, TW8 9GS Великобритания.
SmithKline Beecham plc, 980 Great West Road, Brentford, Middlesex, TW8 9GS, United Kingdom.
EU/ 1/ 06/ 349/ 001- 004 EU/ 1/ 06/ 349/ 009
EU/ 1/ 06/ 349/ 001-004 EU/ 1/ 06/ 349/ 009
Подробна информация за този лекарствен продукт е предоставена на уеб сайта на Европейската агенция по лекарствата http: // www. emea. europa. eu /.
Detailed information on this medicinal product is available on the website of the European Medicines Agency (EMEA) http: / /www. emea. europa. eu/
19 1.
17 1.
AVAGLIM 8 mg/ 4 mg филмирани таблетки.
AVAGLIM 8 mg/ 4 mg film-coated tablets.
- съдържа лактоза (приблизително 235 mg)
- contains lactose (approximately 235 mg)
Червена, двойно- изпъкнала, триъгълна таблетка със заоблени ръбове, с вдлъбнато релефно означение “ gsk ” от едната страна и с “ 8/ 4 ” от другата страна.
Red, biconvex, rounded triangular tablet with “ gsk” debossed on one side and “ 8/ 4” on the other side
20 AVAGLIM може да се използва за заместване на едновременното приложение на сулфанилурейно производно и розиглитазон под формата на установено двойно перорално лечение, при положение че пациентът е достигнал най- малко половинатa от максималната доза на сулфанилурейния продукт.
AVAGLIM may be used to substitute concomitant sulphonylurea and rosiglitazone in established dual oral therapy providing the patient has achieved at least half-maximum dose of sulphonylurea.
Увеличаване на дозата розиглитазон на 8 mg дневно трябва да се предприеме внимателно, след подходяща клинична оценка, за да се определи рискът за пациента от развитие на нежелани реакции, свързани със задържане на течности (вж. точки 4. 4 и 4. 8).
18 cautiously following appropriate clinical evaluation to assess the patient’ s risk of developing adverse reactions relating to fluid retention (see 4.4 and 4.8).
Пациенти с бъбречно увреждане Леко или умерено бъбречно увреждане (креатининов клирънс 30 до 80 ml/ min):
Patients with renal impairment Mild or moderate renal impairment (creatinine clearance 30 to 80 ml/ min): -Patients changing to AVAGLIM from sulphonylurea therapies other than glimepiride may be at an increased risk of hypoglycaemia (see section 4.4).