natgillin/translations-raw huggingface dataset:
При 2 от 14 пациенти, които са имали остра HIV инфекция при включването в проучването, K65R мутацията е била открита в HIV на 1 от 5 пациенти в групата на лечение с тенофовир дизопроксил 245 mg (като фумарат), а M184V мутацията (свързана с резистентност към емтрицитабин) е била открита в HIV на 1 от 3 пациенти в групата на лечение с Truvada.
In 2 of 14 subjects who had acute HIV infection at study enrollment, the K65R mutation was detected in the HIV of 1 of 5 subjects in the tenofovir disoproxil 245 mg (as fumarate) group and the M184V mutation (associated with resistance to emtricitabine) was detected in the HIV of 1 of 3 subjects in the Truvada group.
При 2 от 30 третирани с продукта кучета по време на клинични изпитвания не е постигнато безплодие до 12 седмици след първоначалното третиране, но в повечето случаи тези животни не са били способни успешно да създадат потомство.
In 2 out of 30 dogs in the clinical trial infertility was not achieved until approximately 12 weeks after initial treatment, but in most cases these animals are not capable of successfully siring offspring.
При 2 от 8 пациенти, обаче (в групите с бъбречно увреждане в умерена и тежка степен, но не и в групата с бъбречна недостатъчност в краен стадий), се наблюдава до 10-кратно увеличение на експозицията на налоксегол.
However, in 2 out of 8 patients (in both the moderate and severe renal impairment groups but not in the end stage renal failure group) up to 10-fold increases in the exposure of naloxegol were observed.
При 2 от тези случаи е налице възобновяване на тромбоцитопенията след повторен прием на лекарството, а при 9 от случаите е налице изчезване на тромбоцитопенията след спиране приема на лекарството.
2 of these cases presented positive re-challenge and a positive de-challenge was noted in 9 cases.
При 2 рандомизирани, двойно-слепи проучвания с общо 1 094 възрастни пациенти на химиотерапия включваща цисплатин ≥ 70 mg/m2, апрепитант в комбинация със схема на ондансетрон/дексаметазон (вж. точка 4.2) се сравнява със стандартна схема (плацебо плюс ондансетрон 32 mg интравенозно прилаган в Ден 1 плюс дексаметазон 20 mg перорално в Ден 1 и 8 mg перорално два пъти дневно в Дни 2 и 4).
In 2 randomised, double-blind studies encompassing a total of 1,094 adult patients receiving chemotherapy that included cisplatin  70 mg/m2, aprepitant in combination with an ondansetron/dexamethasone regimen (see section 4.2) was compared with a standard regimen (placebo plus ondansetron 32 mg intravenously administered on Day 1 plus dexamethasone 20 mg orally on Day 1 and 8 mg orally twice daily on Days 2 to 4).
При 2 рандомизирани, двойнослепи проучвания с общо 1 094 възрастни пациенти на химиотерапия включваща цисплатин ≥ 70 mg/m2, апрепитант в комбинация със схема на ондансетрон/дексаметазон (вж. точка 4.2) се сравнява със стандартна схема (плацебо плюс ондансетрон 32 mg интравенозно прилаган в Ден 1 плюс дексаметазон 20 mg перорално в Ден 1 и 8 mg перорално два пъти дневно в Дни 2 и 4).
In 2 randomised, double-blind studies encompassing a total of 1,094 adult patients receiving chemotherapy that included cisplatin  70 mg/m2, aprepitant in combination with an ondansetron/dexamethasone regimen (see section 4.2) was compared with a standard regimen (placebo plus ondansetron 32 mg intravenously administered on Day 1 plus dexamethasone 20 mg orally on Day 1 and 8 mg orally twice daily on Days 2 to 4).
При 2-годишни перорални проучвания за карциногенност най-високата доза дронедарон, прилагана за 24 месеца е 70 mg/kg/дневно при плъхове и 300 mg/kg/дневно при мишки.
In 2-year oral carcinogenicity studies, the highest dronedarone dose administered for 24 months was 70 mg/kg/day in rats and 300 mg/kg/day in mice.
При 2-годишни проучвания за карциногенност при подкожно приложение са наблюдавани нелетални C-клетъчни тиреоидни тумори при плъхове и мишки, които се счита че са причинени от не-генотоксичен GLP-1 рецепторно-медииран механизъм, към който гризачите са особено чувствителни.
In 2-year subcutaneous carcinogenicity studies, non-lethal C-cell thyroid tumors were seen in rats and mice and are considered to be caused by a non-genotoxic GLP-1 receptor-mediated mechanism to which rodents are particularly sensitive.
При 2-годишно проучване за карциногенност при плъхове, главният таргетен орган за не- неопластични лезии е била матката (дилатация, съдова ектазия, хиперплазия на ендотелните клетки, възпаление и/или епителна хиперплазия).
In the 2-year rat carcinogenicity study, the major target organ for non-neoplastic lesions was the uterus (dilatation, vascular ectasia, endothelial cell hyperplasia, inflammation and/or epithelial hyperplasia).
При 2-минутна интравенозна инжекция времето на съхранение на приготвения разтвор във флакона (вж. точка 6.6) при 25°С не трябва да надвишава 12 часа (или 48 часа при 2°C – 8°C).
For the 2-minute intravenous injection, the storage time of the reconstituted solution in the vial (see section 6.6) at 25°C must not exceed 12 hours (or 48 at 2°C – 8°C).
При 20 до 25 % от пациентите с МДС с по-нисък риск с делеция 5q има мутация на гена TP53, която се свързва с по-висок риск от прогресия до остра миелоидна левкемия (ОМЛ).
A TP53 mutation is present in 20 to 25% of lower-risk MDS Del 5q patients and is associated with a higher risk of progression to acute myeloid leukaemia (AML).
При 20 от случаите, времето до поява е кратко (от 1 ден до няколко седмици), при 11 от случаите е дълго (от няколко месеца до 8 години), а при останалите 45 случаи е неизвестно.
Time to onset was short (1 day to a few weeks) in 20 cases, long (from a few months to 8 years) in 11 cases and unknown in the rest of 45 cases.
При 20-те лица, които не са носители на тези рискови фактори, не се наблюдава развитие на инхибитор.
In the 20 subjects who had none of these risk factors there was no inhibitor development.
При 20-те обединени плацебо контролирани проучвания, повишаването на чернодробните аминотрансферази ≥ 3 пъти горната граница на нормата (ГГН) е наблюдавано при 11,2% от приемащите бозентан пациенти, в сравнение с 2,4% от приемащите плацебо пациенти.
In the 20 integrated placebo-controlled studies, elevations in liver aminotransferases  3 times the upper limit of normal (ULN) were observed in 11.2% of the bosentan-treated patients as compared to 2.4% of the placebo-treated patients.
При 21 здрави възрастни индивиди мифамуртид се очиства бързо от серума (в рамките на минути) с полуживот 2,05 ± 0,40 часа, което води до много ниска серумна концентрация на общия (липозомен и несвързан) мифамуртид.
In 21 healthy adult subjects mifamurtide was cleared rapidly from serum (minutes) with a half-life of 2.05 ± 0.40 hours, resulting in a very low serum concentration of total (liposomal and free) mifamurtide.
При 21,7% от пациентите е имало бъбречно увреждане в лека степен (CrCl > 50 - <80 ml/min) и при 4,5 % от тях – бъбречно увреждане в умерене степен (CrCl между 30 и 50 ml/min).
21.7 % of patients had mild renal impairment (CrCL > 50 - < 80 mL/min) and 4.5% of patients had a moderate renal impairment (CrCL between 30 and 50 mL/min).
При 21,7% от пациентите е имало бъбречно увреждане в лека степен (CrCl > 50 - <80 ml/min) и при 4,5 % от тях –бъбречно увреждане в умерена степен (CrCl между 30 и 50 ml/min).
21.7 % of patients had mild renal impairment (CrCL > 50 - < 80 mL/min) and 4.5% of patients had a moderate renal impairment (CrCL between 30 and 50 mL/min).
При 22 пациенти на възраст под 2 години, които са получавали вориконазол в програми за милосърдна употреба, са съобщавани следните нежелани лекарствени реакции (за които връзка с вориконазол не може да бъде изключена): реакция на фоточувствителност (1), аритмия (1), панкреатит (1), повишен билирубин в кръвта (1), повишени чернодробни ензими (1), обрив (1) и папиларен едем (1).
In the 22 patients less than 2 years old who received voriconazole in a compassionate use programme, the following adverse reactions (for which a relationship to voriconazole could not be excluded) were reported: photosensitivity reaction (1), arrhythmia (1), pancreatitis (1), blood bilirubin increased (1), hepatic enzymes increased (1), rash (1) and papilloedema (1).
При 22,9% и 22,5% от пациентите стойностите на CrCl са >50 и <80 ml/min, a при 4,8% от тях CrCl е между 30 и 50 ml/min в проучванията RE-MEDY и RE-SONATE.
22.9 % and 22.5 % of the patients had a CrCL > 50-< 80 mL/min, and 4.1 % and 4.8 % had a CrCL between 30 and 50 mL/min in in the RE-MEDY and RE-SONATE studies.
При 22,9% и 22,5% от пациентите, стойностите на CrCl са >50 и <80 ml/min, a при 4,8% от тях CrCl е между 30 и 50 ml/min в проучванията RE-MEDY и RE-SONATE.
22.9 % and 22.5 % of the patients had a CrCL > 50-< 80 mL/min, and 4.1 % and 4.8 % had a CrCL between 30 and 50 mL/min in in the RE-MEDY and RE-SONATE studies.
При 22-ма пациенти в ХФ, оценени за ефикасност, Tasigna индуцира 32% степен на MCyR и 50% степен на ПХО.
In 22 CP patients evaluated for efficacy Tasigna induced a 32% MCyR rate and a 50% CHR rate.
При 23 здрави индивиди, концентрацията на дезипрамин, който е субстрат на CYP2D6, не се променя при съвместно прилагане на 25 mg темсиролимус.
In 23 healthy subjects the concentration of desipramine, a CYP2D6 substrate, was unaffected when 25 mg of temsirolimus was co-administered.
При 24- часово наблюдение върху ефекта не е било отчетено твърде голямо понижение на на кръвното налягане при пиковата концентрация и е било поддържано безопасно и ефективно понижение на кръвното налягане при еднократен дневен прием.
These 24-hour effects were observed without excessive blood pressure lowering at peak and are consistent with safe and effective blood-pressure lowering over the once-daily dosing interval.
При 24-седмично плацебо контролирано факторално проучване на начално лечение, ситаглиптин 50 mg два пъти дневно в комбинация с метформин (500 mg или 1 000 mg два пъти дневно) се постига значително подобрение на гликемичните параметри в сравнение с всяка монотерапия.
In a 24-week placebo-controlled factorial study of initial therapy, sitagliptin 50 mg twice daily in combination with metformin (500 mg or 1,000 mg twice daily) provided significant improvements in glycaemic parameters compared with either monotherapy.
При 24-седмично плацебо-контролирано клинично проучване за оценка на ефикасността и безопасността при добавяне на ситаглиптин 100 mg веднъж дневно към съществуващо лечение с метформин, ситаглиптин осигурява значително подобрение на гликемичните параметри в сравнение с плацебо.
In a 24-week, placebo-controlled clinical study to evaluate the efficacy and safety of the addition of sitagliptin 100 mg once daily to ongoing metformin, sitagliptin provided significant improvements in glycaemic parameters compared with placebo.
При 250 mg/kg/ден малформациите на фетуса включват аномалии на крайниците (сгънати и/или ротирани предни и/или задни крайници, несвързан или липсващ пръст) и свързани с това скелетни малформации (липса на осификация на метакарпалната кост, разминаване на фалангата и метакарпалната кост, липсващ пръст, липса на осификация на фалангата и къса, неосифицирана или огъната тибия); умерена дилатация на латералното мозъчно стомахче; аномалия в положението на дясната субклавиална артерия; липсващ среден лоб на белия дроб; нископоставен бъбрек; променена морфология на черния дроб; непълно или изобщо невкостен таз; увеличен среден брой допълнителни ребра в торакса и намален среден брой вкостени глезенни кости.
At 250 mg/kg/day, fetal malformations included limb anomalies (flexed and/or rotated fore- and/or hindlimbs, unattached or absent digit) and associated skeletal malformations (not ossified metacarpal, misaligned phalanx and metacarpal, absent digit, not ossified phalanx, and short not ossified or bent tibia); moderate dilation of the lateral ventricle in the brain; abnormal placement of the right subclavian artery; absent intermediate lobe in the lungs; low- set kidney; altered liver morphology; incompletely or not ossified pelvis; an increased average for supernumerary thoracic ribs and a reduced average for ossified tarsals.
При 26-седмично клинично проучване фаза ІІІ, сравняващо инсулин глулизин с инсулин лиспро, и двата инжектирани подкожно непосредствено (0-15 минути) преди хранене при пациенти със захарен диабет тип 1, използващи инсулин гларжин като базален инсулин, инсулин глулизин е сравним с инсулин лиспро по отношение на гликемичен контрол, както се установява от промените в гликирания хемоглобин (изразен като HbA1c еквивалент) от изходния момент до крайната точка.
In a 26-week phase III clinical study comparing insulin glulisine with insulin lispro both injected subcutaneously shortly (0-15 minutes) before a meal in patients with type 1 diabetes mellitus using insulin glargine as basal insulin, insulin glulisine was comparable to insulin lispro for glycemic control as reflected by changes in glycated haemoglobin (expressed as HbA1c equivalent) from baseline to endpoint.
При 26-седмично проучване за токсичност при мишки със сурогатно антитяло, насочено срещу миши С5, третирането не влияе върху нито един от изследваните параметри за токсичност.
In a 26 week toxicity study performed in mice with a surrogate antibody directed against murine C5, treatment did not affect any of the toxicity parameters examined.
При 26-седмично, плацебо-контролирано проучване при възрастни стабилизирани пациенти с хронична шизофрения, перорален арипипразол е показал значително по-голямо редуциране честотата на пристъпите, 34 % при групата на перорален арипипразол и 57 % при плацебо.
In a 26-week, placebo-controlled trial in adult stabilised patients with chronic schizophrenia, oral aripiprazole had significantly greater reduction in relapse rate, 34 % in oral aripiprazole group and 57 % in placebo.
При 26-седмичното проучване за токсичност при плъхове обаче е наблюдаван пиломатриком (доброкачествена кожна неоплазма).
However, pilomatricoma (a benign cutaneous neoplasm) was observed in the 26 week rat toxicity study.
При 27% от пациентите, получавали Rapiscan при клинични проучвания, има съобщения за главоболие.
Headache was reported by 27% of subjects who received Rapiscan in clinical trials.
При 3 600 mg/kg/ден в само едно от 2 ЕФР проучвания е имало слабо намаление в теглото на зародиша свързано с гранично повишение на промени в скелета/малки аномалии.
At 3600 mg/kg/day, in only one of the 2 EFD studies, there was a slight decrease in fetal weight associated with a marginal increase in skeletal variations/minor anomalies.
При 3 600 mg/kg/ден в само едно от 2 ЕФР проучвания е имало слабо намаление в теглото на зародиша, свързано с гранично повишение на промени в скелета/малки аномалии.
At 3600 mg/kg/day, in only one of the 2 EFD studies, there was a slight decrease in foetal weight associated with a marginal increase in skeletal variations/minor anomalies.
При 3 пациенти дневната доза на цистеамина е надвишавала препоръчителната максимална доза от 1,95 g/m(2)/ден.
In 3 patients, the daily cysteamine dose exceeded the recommended maximum of 1.95 g/m(2)/day.
При 3 педиатрични фармакокинетични проучвания са оценени многократни интравенозни дози от 3, 4, 6, 7 и 8 mg/kg два пъти дневно и многократни перорални дози (като е прилаган праха за перорална суспензия) от 4 mg/kg, 6 mg/kg и 200 mg два пъти дневно.
Multiple intravenous doses of 3, 4,6, 7 and 8 mg/kg twice daily and multiple oral doses (using the powder for oral suspension) of 4 mg/kg, 6 mg/kg, and 200 mg twice daily were evaluated in 3 paediatric pharmacokinetic studies.
При 3,3% от пациентите, приемащи акситиниб, се съобщава за нежелани реакции артериална емболия и тромбоза степен 3/4.
Grade 3/4 arterial embolic and thrombotic adverse reactions were reported in 3.3% of patients receiving axitinib.
При 3,5 -годишното проучване PROactive, 44/870 (5,1%) от лекуваните с пиоглитазон пациентки получават фрактури спрямо 23/905 (2,5%) от пациентките, лекувани със сравнителен продукт.
In the 3.5 year PROactive study, 44/870 (5.1%) of pioglitazone-treated female patients experienced fractures compared to 23/905 (2.5%) of female patients treated with comparator.
При 3,5-годишното проучване на сърдечно-съдовия риск PROactive 44 от 870 (5,1%; 1,0 фрактури на 100 пациентогодини) лекувани с пиоглитазон пациентки претърпяват фрактури, спрямо 23 от 905 (2,5%; 0,5 фрактури на 100 пациентогодини) пациентки, лекувани със сравнителен продукт.
In the 3.5 year cardiovascular risk PROactive study, 44/870 (5.1%; 1.0 fractures per 100 patient years) of pioglitazone-treated female patients experienced fractures compared to 23/905 (2.5%; 0.5 fractures per 100 patient years) of female patients treated with comparator.
При 3,8% от пациентите в рамките на 24 часа след инфузията на катумаксомаб са наблюдавани симптоми на SIRS.
In 3.8% of the patients symptoms of SIRS were observed within 24 hours after catumaxomab infusion.
При 3-годишното основно проучване честотата за 1 000 пациентогодини на исхемични инсулти е подобна между групите с базедоксифен 20 mg (1,98) и плацебо (2,2) и по-висока при групата с 40 mg базедоксифен (2,72).
In the 3 year core study the rate per 1,000 women-years for ischaemic strokes was similar between the 20 mg bazedoxifene (1.98) and placebo (2.2) groups and higher in the 40 mg bazedoxifene (2.72) group.
При 3-месечни проучвания на плъхове и маймуни с дози 4- до 6-кратно по-големи от предвижданата терапевтична експозиция, са наблюдавани данни за чернодробна токсичност, включително повишени ензими и морфологични промени.
In 3 month studies, evidence of liver toxicity, including elevated enzymes and morphologic alterations, was observed in both rats and monkeys at doses 4- to 6-fold higher than the anticipated clinical therapeutic exposure.
При 3-месечно проучване, въздействието е 2 пъти по-голямо на 29-ия ден, но на ден 56 и 87 стойностите са същите като стойностите от 1–вия ден.
In a 3-month study, exposures were 2 times higher at Day 29 but returned to Day 1 values at days 56 and 87.
При 30 % от пациентите (13 % от курсовете) са направени трансфузии на еритроцитна маса.
Red blood cell transfusions were given in 30 % of patients (13 % of courses).
При 30 % от пациентите лекувани с рибавирин и ПЕГ-интерферон алфа-2b и 37 % от пациентите, лекувани с рибавирин и интерферон алфа-2b е наблюдавано понижение на хемоглобина с > 4 g/l.
A reduction in haemoglobin concentrations by > 4 g/dl was observed in 30 % of patients treated with ribavirin and peginterferon alfa-2b and 37 % of patients treated with ribavirin and interferon alfa-2b.
При 30 % от пациентите лекувани с рибавирин и ПЕГ-интерферон алфа-2b, и 37 % от пациентите лекувани с рибавирин и интерферон алфа-2b, е наблюдавано понижение на хемоглобина с > 4 g/l.
A reduction in haemoglobin concentrations by > 4 g/dl was observed in 30 % of patients treated with ribavirin and peginterferon alfa-2b and 37 % of patients treated with ribavirin and interferon alfa-2b.
При 30-минутна интравенозна инфузия комбинираното време за съхранение (приготвен разтвор във флакон и разреден разтвор в инфузионен сак; вж. точка 6.6) при 25°C не трябва да надвишава 12 часа (или 24 при 2°C – 8°C).
For the 30-minute intravenous infusion, the combined storage time (reconstituted solution in vial and diluted solution in infusion bag; see section 6.6) at 25°C must not exceed 12 hours (or 24 at 2°C – 8°C).
При 30-седмични плацебо контролирани клинични проучвания едновременното приложение на екзенатид с незабавно освобождаване и HMG CoA редуктазни инхибитори не се свързва с последващи промени в липидните профили (вж. точка 5.1).
placebo-controlled clinical trials, concomitant use of immediate-release exenatide and HMG CoA reductase inhibitors was not associated with consistent changes in lipid profiles (see section 5.1).
При 30-седмични плацебо-контролирани клинични проучвания с екзенатид с незабавно освобождаване, едновременното приложение на екзенатид и инхибитори на HMG CoA редуктазата не се свързва с последващи промени в липидните профили (вж. точка 5.1).
In 30-week placebo-controlled clinical trials with immediate-release exenatide, concomitant use of exenatide and HMG CoA reductase inhibitors was not associated with consistent changes in lipid profiles (see section 5.1).
При 30-седмично контролирано проучване честотата на прекъсване, поради нежелани събития, е 6% при пациентите, лекувани с екзенатид с удължено освобождаване, 5% при пациентите на лечение с екзенатид с незабавно освобождаване.
The incidence of withdrawal due to adverse events during the 30-week controlled trial was 6 % for prolonged-release exenatide treated patients, 5 % for immediate-release exenatide treated patients.
При 30-седмично проучване към инсулин гларжин (със или без метформин, пиоглитазон или и двете) е добавян или екзенатид с незабавно освобождаване (5 µg два пъти дневно за 4 седмици, последвано от 10 µg два пъти дневно), или плацебо.
In a 30-week study, either immediate-release exenatide (5 mcg BID for 4 weeks, followed by 10 mcg BID) or a placebo was added to insulin glargine (with or without metformin, pioglitazone or both).
При 30-седмично проучване, приблизително 3% (n=4/148) от пациентите, лекувани с екзенатид с удължено освобождаване, претърпяват поне един времеви период на бърза загуба на тегло (регистрирана загуба на телесно тегло между две последователни посещения по време на проучването повече от 1,5 kg/седмица).
In a 30-week study, approximately 3 % (n=4/148) of prolonged-release exenatide treated patients experienced at least one time period of rapid weight loss (recorded body weight loss between two consecutive study visits of greater than 1.5 kg/week).
При 31-те нелекувани до момента възрастни пациенти, приемащи велаглуцераза алфа, средният Z-скор за КМП на лумбалния отдел на гръбначния стълб на изходното ниво е -1,820 (95% ДИ: -2,21, -1,43) и нараства с 0,62 (95% ДИ: 0,39, 0,84) от изходното ниво след 24 месеца лечение с велаглуцераза алфа.
Among 31 treatment-naïve adult patients treated with velaglucerase alfa, the mean lumbar spine BMD Z-score at baseline was -1.820 (95% CI: -2.21, -1.43) and increased by 0.62 (95% CI: 0.39, 0.84) from baseline following 24 months of treatment with velaglucerase alfa.
При 3189 пациенти, лекувани с MabThera, 1 135 (36%) са получили поне една IRR, а 733/3 189 (23%) от пациентите са получили IRR след първата инфузия на първата експозиция на MabThera.
Among the 3189 patients treated with MabThera, 1135 (36%) experienced at least one IRR with 733/3189 (23%) of patients experiencing an IRR following first infusion of the first exposure to MabThera.
При 3189 пациенти, лекувани с MabThera, 1135 (36%) са получили поне една IRR, а 733/3 189 (23%) от пациентите са получили IRR след първата инфузия на първата експозиция на MabThera.
Among the 3189 patients treated with MabThera, 1135 (36%) experienced at least one IRR with 733/3189 (23%) of patients experiencing an IRR following first infusion of the first exposure to MabThera.
При 32 от случаите се счита, че има оскъдна информация относно анамнеза за подлежащо заболяване и съпътстващи лекарства, при поне пет от тях има хронологично съответствие; причинно-следствена връзка при тези случаи не може да бъде изключена.
32 cases were considered to have scarce information regarding underlying history and concomitant drugs, at least five of them have compatible chronology; but a causal association cannot be excluded in these cases.
При 34 % от курсовете с тежка неутропения продължителността е била > 7 дни.
In 34 % of courses with severe neutropenia, the duration was > 7 days.
При 34% от пациентите, получаващи 0,6 mg Signifor, и 41% от пациентите, получаващи 0,9 mg Signifor, нивата на кортизол в урината намаляват с най-малко 50% до шест месеца.
In 34% of patients receiving 0.6 mg Signifor and 41% of patients receiving 0.9 mg Signifor, urine cortisol levels decreased by at least 50% within six months.
При 35 пациенти, лекувани с ефавиренц 600 mg еднократно дневно, Cmax в стационарно състояние е 12,9 ± 3,7 DM (29 %) [средно±стандартно отклонение (% C.V.)], Cmin в стационарно състояние е 5,6 ± 3,2 DM (57 %), а площта под кривата AUC е 184 ± 73 DM.h (40 %).
In 35 patients receiving efavirenz 600 mg once daily, steady state Cmax was 12.9 ± 3.7 M (29 %) [mean ± S.D. (% C.V.)], steady state Cmin was 5.6 ± 3.2 M (57 %), and AUC was 184 ± 73 M·h (40 %).