natgillin/translations-raw huggingface dataset:
При доброволци с нормална бъбречна функция общият клирънс (Cltot) достига до
In volunteers with normal kidney function, total clearance (Cltot) amounts to
При доброволци с нормална бъбречна функция общият клирънс (Cltot) достига до 170 ml/min/1,73 m² и част от общия бъбречен клирънс се реализира чрез тубуларна секреция.
In volunteers with normal kidney function, total clearance (Cltot) amounts to 170 ml/min/1.73 m2 and part of total renal clearance is achieved by tubular secretion.
При доброволци с тежко бъбречно увреждане (eGFR- MDRD 15 до 29 ml/min/1,73 m2), средните стойности на Cmax и AUC са 92% и 118% по-високи.
In volunteers with severe renal impairment (eGFR-MDRD 15 to 29 mL/min/1.73 m2), mean Cmax and AUC values were 92% and 118% higher.
При доброволци с тежко бъбречно увреждане (креатининов клирънс <30 ml/min) клирънсът на силденафил се е понижил, което е довело до средно нарастване на AUC и Cmax, съответно със 100% и 88%, спрямо съответна по възраст група доброволци без бъбречно увреждане.
In volunteers with severe renal impairment (creatinine clearance < 30 ml/min), sildenafil clearance was reduced, resulting in mean increases in AUC and Cmax of 100 % and 88 % respectively compared to age-matched volunteers with no renal impairment.
При доброволци с тежко бъбречно увреждане (креатининов клирънс <30 ml/min) стойността на AUC е повишена с 21% и стойността на Cmax е понижена с 23% в сравнение с доброволците без бъбречно увреждане.
In volunteers with severe renal impairment (creatinine clearance <30 ml/min) the mean AUC was increased by 21% and the mean Cmax decreased by 23%, compared to volunteers with no renal impairment.
При доброволци с тежко увреждане на бъбречната функция (креатининов клирънс <30 ml/min) клирънсът на силденафил е бил намален, което е довело до средно нарастване на AUC и Cmax със съответно 100% и 88% в сравнение със съответни по възраст доброволци без бъбречно увреждане.
In volunteers with severe renal impairment (creatinine clearance <30 mL/min), sildenafil clearance was reduced, resulting in mean increases in AUC and Cmax of 100% and 88% respectively compared to age-matched volunteers with no renal impairment.
При доброволци с умерено бъбречно увреждане (eGFR-MDRD 30 до 59 ml/min/1,73 m2), Cmax и AUC се увеличават съответно с 23% и 66%.
In volunteers with moderate renal impairment (eGFR-MDRD 30 to 59 mL/min/1.73 m2), Cmax and AUC were increased by 23% and 66%, respectively.
При доброволци с умерено чернодробно увреждане (Child Pugh B), експозицията e била съответно 7,6 пъти по-висока, въз основа на Cmax (90% ДИ 4,4 – 13,2) и 8,7 пъти по-висока (90 % CI 5,7 – 13,1), въз основа на AUC, в сравнение със здрави доброволци.
In volunteers with moderate hepatic impairment (Child Pugh B), exposure was 7.6-fold higher based on Cmax (90% CI 4.4 – 13.2) and 8.7-fold higher (90% CI 5.7 – 13.1) based on AUC, respectively, compared to healthy volunteers.
При доброволци с умерено чернодробно увреждане (Child Pugh B), експозицията в била съответно 7,6 пъти по-висока, въз основа на Cmax (90% ДИ 4,4 – 13,2) и 8,7 пъти по-висока (90 % CI 5,7 – 13,1), въз основа на AUC, в сравнение със здрави доброволци.
In volunteers with moderate hepatic impairment (Child Pugh B), exposure was 7.6-fold higher based on Cmax (90% CI 4.4 – 13.2) and 8.7-fold higher (90% CI 5.7 – 13.1) based on AUC, respectively, compared to healthy volunteers.
При доза 100 mg/ден 71% от пациентите развиват РМИ в сравнение с 28% от пациентите лекувани с плацебо.
At a dose of 100 mg/day, 71% of patients developed an ISR compared to 28% of the placebo treated patients.
При доза 100 mg/ден 71% от пациентите с РА развиват РМИ в сравнение с 28% от пациентите лекувани с плацебо.
At a dose of 100 mg/day, 71% of RA patients developed an ISR compared to 28% of the placebo treated patients.
При доза 1250 mg/m2, приемана след хранене на ден 14, максималните плазмени концентрации (Cmax в µg/ml) за капецитабин, 5’- DFCR, 5’-DFUR, 5-FU и FBAL са били съответно 4,67, 3,05, 12,1, 0,95 и 5,46.
At the dose of 1250 mg/m2 on day 14 with administration after food intake, the peak plasma concentrations (Cmax in µg/ml) for capecitabine, 5'-DFCR, 5'-DFUR, 5-FU and FBAL were 4.67, 3.05, 12.1, 0.95 and 5.46 respectively.
При доза 1250 mg/m2, приемана след хранене на ден 14, максималните плазмени концентрации (Cmax в μg/ml) за капецитабин, 5’- DFCR, 5’-DFUR, 5-FU и FBAL са били съответно 4,67, 3,05, 12,1, 0,95 и 5,46.
At the dose of 1250 mg/m2 on day 14 with administration after food intake, the peak plasma concentrations (Cmax in μg/ml) for capecitabine, 5'-DFCR, 5'-DFUR, 5-FU and FBAL were 4.67, 3.05, 12.1, 0.95 and 5.46 respectively.
При доза 1250 mg/m2, приемана след хранене на ден 14, максималните плазмени концентрации (Cmax в μg/ml) за капецитабин, 5’-DFCR, 5’-DFUR, 5-FU и FBAL са били съответно 4,67, 3,05, 12,1, 0,95 и 5,46.
At the dose of 1250 mg/m2 on day 14 with administration after food intake, the peak plasma concentrations (Cmax in μg/ml) for capecitabine, 5'-DFCR, 5'-DFUR, 5-FU and FBAL were 4.67, 3.05, 12.1, 0.95 and 5.46 respectively.
При доза 2,7 пъти по-висока от максималната препоръчителна доза, иделалисиб не е удължил QT/QTc интервала (т.е. < 10 ms).
At a dose 2.7 times the maximum recommended dose, idelalisib did not prolong the QT/QTc interval (i.e.,< 10 ms).
При доза 20 mg мемантин дневно концентрациите в цереброспиналната течност отговарят на стойността ki (ki = константа на инхибиране) на мемантин, която е 0,5 μmol в кората на фронталния дял при човека.
At a dose of memantine of 20 mg per day the CSF levels match the ki-value (ki = inhibition constant) of memantine, which is 0.5 μmol in human frontal cortex.
При доза 20 mg мемантин дневно стойностите в цереброспиналната течност съответстват на ki стойността (ki = константа на инхибиране) на мемантин, която е 0,5 µmol в кората на фронталния дял при човека.
At a dose of memantine of 20 mg per day the CSF levels match the ki-value (ki = inhibition constant) of memantine, which is 0.5 μmol in human frontal cortex.
При доза 3 до 5 пъти по-голяма от препоръчаната, не се наблюдават локални или системни неблагоприятни реакции с изключение на някои кучета с еритема и папули в ушния канал.
At 3 and 5 times the recommended dose, no local or general adverse reactions were observed with the exception of some dogs showing erythema and papulae in the ear canal.
При доза 5 mg два пъти дневно след прием на храна средногеометричните най-високи плазмени концентрации и 24-часовата AUC са съответно 27,8 ng/ml и 265 ng.h/ml при пациенти с напреднал БКК.
At the 5 mg twice daily dose in the fed state, the geometric mean peak plasma concentration and 24-hour AUC were 27.8 ng/mL and 265 ng.h/mL, respectively, in patients with advanced RCC.
При доза : 30 mg/kg и повече, пeоралното приложение на tepoxalin е свързано с пръстеновидно обезцветяване на фекалиите на места (бели до жълти пръстени), което е резултат от наличие на не- абсорбирани части от продукта.
At doses of 30 mg/kg and above, oral administration of tepoxalin is associated with discoloured faeces ranging in colour from white to yellow, which is the result of unabsorbed drug.
При доза мирабегрон 200 mg, QTcI интералът не надвишава 10 msec във всяка времева точка при мъже, докато при жените горната граница на 95%-ния доверителен интервал надвишава 10 msec между 0,5–6-я час, с максимална разлика от плацебо на 5-ия час, когато средният ефект е 10,42 msec (горна граница на едностранния 95%- ен CI 13,44 msec).
At a mirabegron dose of 200 mg, the QTcI interval did not exceed 10 msec at any time point in males, while in females the upper bound of the one-sided 95% confidence interval did exceed 10 msec between 0.5–6 hours, with a maximum difference from placebo at 5 hours where the mean effect was 10.42 msec (upper bound of the one-sided 95% CI 13.44 msec).
При доза от 1 mg/kg/ седмично ефализумаб, приложен подкожно, нивата на лимфоцитите се връщат до 10% от изходните до 8 седмици след последната доза.
At a dose of 1.0 mg/kg/wk subcutaneous efalizumab, lymphocyte levels returned to within 10% of baseline by 8 weeks post last dose.
При доза от 20 mg Levitra филмирани таблетки пациентите в старческа възраст (≥ 65 години) имат по-висока честота на главоболие (16,2% спрямо 11,8%) и замайване (3,7% спрямо 0,7%) в сравнение с по-младите пациенти (<65 години).
At a dose of 20 mg Levitra film-coated tablets, elderly ( 65 years old) patients had higher frequencies of headaches (16.2% versus 11.8%) and dizziness (3.7% versus 0.7%) than younger patients (<65 years old).
При доза от 20 mg Levitra филмирани таблетки пациентите в старческа възраст (≥65 годишна възраст) имат по-висока честота на главоболие (16,2% спрямо 11,8%) и замайване (3,7% спрямо 0,7%) в сравнение с по-младите пациенти (<65 годишна възраст).
At the 20 mg dose Levitra film-coated tablets, elderly (≥ 65 years old) patients had higher frequencies of headaches (16.2% versus 11.8%) and dizziness (3.7% versus 0.7%) than younger patients (<65 years old).
При доза от 20 mg Vivanza филмирани таблетки пациентите в старческа възраст (≥ 65 години) имат по-висока честота на главоболие (16,2% спрямо 11,8%) и замайване (3,7% спрямо 0,7%) в сравнение с по-младите пациенти (<65 години).
At the 20 mg dose Vivanza film-coated tablets, elderly ( 65 years old) patients had higher frequencies of headaches (16.2% versus 11.8%) and dizziness (3.7% versus 0.7%) than younger patients (<65 years old).
При доза от 20 mg Vivanza филмирани таблетки пациентите в старческа възраст (≥65-годишна възраст) имат по-висока честота на главоболие (16,2% спрямо 11,8%) и замайване (3,7% спрямо 0,7%) в сравнение с по-младите пациенти (<65-годишна възраст).
At the 20 mg dose Vivanza film-coated tablets, elderly (≥ 65 years old) patients had higher frequencies of headaches (16.2% versus 11.8%) and dizziness (3.7% versus 0.7%) than younger patients (<65 years old).
При доза от 20 mg/дневно, средната плазмена концентрация на А771726 в стационарно състояние е приблизително 35 g/ml.
At a dose level of 20 mg/day, average plasma concentration of A771726 at steady state is approximately 35 µg/ml.
При доза от 60 mg/kg женските плъхове имат значителна постимплатационна фетална загуба и намаление на броя на живите плодове.
At a dose of 60 mg/kg, female rats had significant post- implantation foetal loss and a reduced number of live foetuses.
При доза от 60 mg/kg при женските плъхове се наблюдава значителна постимплатационна фетална загуба и намаление на броя на живите плодове.
At a dose of 60 mg/kg, female rats had significant post- implantation foetal loss and a reduced number of live foetuses.
При доза ≥60 mg/kg/дневно са наблюдавани намалено фетално тегло и незначителни скелетни вариации.
≥60 mg/kg/day there were decreased foetal body weights, and minor skeletal variations.
При доза, по-висока от препоръчителната доза за възрастни пациенти, е наблюдаван случай на сърдечна недостатъчност с летален изход при животозастрашаващ синдром на освобождаване на цитокини (CRS) и синдром на туморен разпад (TLS), вижте точка 4.4.
At a dose higher than the recommended dose for adult patients, a case of fatal cardiac failure occurred in the setting of life-threatening cytokine release syndrome (CRS) and tumour lysis syndrome (TLS), see section 4.4.
При дозата 0,1 mg/kg, системните експозиции въз основа на Cmax и кумулативно AUC за свободен афлиберцепт са съответно около 17 и 10 пъти по-високи в сравнение със съответните стойности, наблюдавани при хора след интравитреално приложение на доза 2 mg.
At the 0.1 mg/kg dose, the systemic exposures based on Cmax and cumulative AUC for free aflibercept were approximately 17- and 10-fold higher, respectively, when compared to corresponding values observed in humans after an intravitreal dose of 2 mg.
При дози 30 до 60 mg спинозад и 0,5 до 1 mg милбемицин оксим на килограм телесна маса често се наблюдават летаргия, анорексия / намален апетит, диария, сърбеж, дерматит и зачервяване на кожата и ушната мида.
At doses of 30 to 60 mg spinosad and 0.5 to 1 mg milbemycin oxime per kg bodyweight, lethargy, anorexia/decreased appetite, diarrhoea, pruritus, dermatitis and reddening of the skin and pinna were commonly seen.
При дози 30 до 60 mg спинозад и 0,5 до 1 mg милбемицин оксим на килограм телесна маса често се наблюдават летаргия, анорексия/намален апетит, диария, сърбеж, дерматит и зачервяване на кожата и ушната мида.
At doses of 30 to 60 mg spinosad and 0.5 to 1 mg milbemycin oxime per kg bodyweight, lethargy, anorexia/decreased appetite, diarrhoea, pruritus, dermatitis and reddening of the skin and pinna were commonly seen.
При дози в рамките на 200 до 1 000 mg, прилагани и на доброволци, и на инфектирани с HIV-1 пациенти, наличността на индинавир в урината се е повишавала малко повече, отколкото е съответствало на нарастването на дозите.
Over the 200–1,000–mg dose range administered in both volunteers and HIV infected patients, there was a slightly greater than dose–proportional increase in urinary recovery of indinavir.
При дози между 120 mg и 300 mg, се наблюдава по-голямо от пропорционално на дозата увеличение на AUC на фебуксостат.
For doses between 120 mg and 300 mg, a greater than dose proportional increase in AUC is observed for febuxostat.
При дози над 2,5 до 20 mg експозицията (AUC) се увеличава пропорционално с дозата.
Over a dose range of 2.5 to 20 mg, exposure (AUC) increases proportionally with dose.
При дози от 5 до 25 mg/ден плазменият полуживот е приблизително 3 часа при здрави доброволци и варира от 3 до 5 часа при пациенти с мултиплен миелом, миелодиспластични синдроми или мантелноклетъчен лимфом.
At doses of 5 to 25 mg/day, half-life in plasma is approximately 3 hours in healthy volunteers and ranges from 3 to 5 hours in patients with multiple myeloma, myelodysplastic syndromes or mantle cell lymphoma.
При дози от 5 до 25 mg/ден плазменият полуживот е приблизително 3 часа при здрави доброволци и варира от 3 до 5 часа при пациенти с мултиплен миелом, миелодиспластични синдроми или мантелноклетъчен лимфом.
At doses of 5 to 25 mg/day, half-life in plasma is approximately 3 hours in healthy volunteers and ranges from 3 to 5 hours in patients with multiple myeloma, myelodysplastic syndromes or mantle cell lymphoma..
При дози под 100 mg или дози между 100 mg съдържанието на цялото саше трябва да се смеси с течност и след това да се дозира до подходящия обем в ml с помощта на спринцовката за перорално дозиране, както Ви е казал Вашият лекар.
For doses less than 100 mg amounts or doses between 100 mg amounts, the content of the entire sachet is to be mixed with a liquid and then dosed by the appropriate mL volume as told to you by your doctor using the oral dosing syringe.
При дози равни на или по-високи от 30 mg, плазмените стационарни най-ниски концентрации на понатиниб обичайно надвишават 21 ng/ml (40 nM).
At doses of 30 mg or greater plasma steady state trough concentrations of ponatinib typically exceed 21 ng/mL (40 nM).
При дози с недобра поносимост при плъхове и кучета (> 10 или 7 пъти клиничната експозиция при хора, при възрастни или педиатрични пациенти с ИТП при доза 75 mg дневно и > 4 пъти клиничната експозиция при хора, при пациенти с HCV при доза 100 mg дневно, основана на AUC) в краткосрочни проучвания, са наблюдавани намаляване на броя на ретикулоцитите и регенеративна костно-мозъчна еритроидна хиперплазия (само при плъхове).
At poorly tolerated doses in rats and dogs (> 10 or 7 times the human clinical exposure in adult or paediatric ITP patients at 75 mg/day and> 4 times the human clinical exposure in HCV patients at 100 mg/day, based on AUC), decreased reticulocyte counts and regenerative bone marrow erythroid hyperplasia (rats only) were observed in short term studies.
При дози ≥ 25 mg апиксабан показва ограничена от разтварянето резорбция с намалена бионаличност.
At doses  25 mg apixaban displays dissolution limited absorption with decreased bioavailability.
При дози, които не се понасят от млади плъхове, преди да бъдат отбити, приложени от 4 до 32 ден (равняващи се приблизително на тези при 2-годишно дете в края на периода на приложение), помътняване на окото се наблюдава (не е провеждано хистологично изследване) при 9 пъти максималната клинична експозиция при хора, при педиатрични пациенти с ИТП при доза 75 mg/ден, основана на AUC.
At non-tolerated doses in pre-weaning juvenile rats dosed from days 4-32 (approximately equating to a 2-year old human at the end of the dosing period), ocular opacities were observed (histology not performed) at 9 times the maximum human clinical exposure in paediatric ITP patients at 75 mg/day, based on AUC.
При дози, които не се понасят от млади плъхове, преди да бъдат отбити, приложени от 4 до 32 ден (равняващи се приблизително на тези при 2-годишно дете в края на периода на приложение), помътняване на окото се наблюдава (не е провеждано хистологично изследване) при 9 пъти максималната клинична експозиция при хора, при педиатрични пациенти с ИТП при доза 75 mg/ден, основана на AUC.
At non-tolerated doses in pre-weaning juvenile rats dosed from Days 4-32 (approximately equating to a 2-year old human at the end of the dosing period), ocular opacities were observed (histology not performed) at 9 times the maximum human clinical exposure in pediatric ITP patients at 75 mg/day, based on AUC.
При дози, надвишаващи терапевтичната (75 и 300 mg веднъж дневно), употребата на рилпивирин се свързва с удължаване на QTc интервала на електрокардиограмата (ЕКГ) (вж. точки 4.5, 4.8 и 5.2).
At supra-therapeutic doses (75 and 300 mg once daily), rilpivirine has been associated with prolongation of the QTc interval of the electrocardiogram (ECG) (see sections 4.5, 4.8 and 5.2).
При дози, по-високи от 8 mg/24 h, може да се използват няколко пластира за достигане на крайната доза, напр.
For doses higher than 8 mg/24 h multiple patches may be used to achieve the final dose e.g.
При дози, по-големи от 2 mg/kg, клирънсът на свободния афлиберсепт е приблизително 1,0 l/ден с терминален полуживот от 6 дни.
At doses greater than 2 mg/kg, free aflibercept clearance was approximately 1.0 L/day with a terminal half-life of 6 days.
При дозиране в комбинация с мощния индуктор на CYP3A карбамазепин, средният t1/2 е 25 часа.
When dosed in combination with the strong CYP3A inducer carbamazepine, the average t1/2 was 25 hours.
При дозиране два пъти дневно, фармакокинетичното стационарно състояние се постига бързо, приблизително през първите 2 дни от прилагането.
With twice-daily dosing, pharmacokinetic steady state is achieved rapidly, within approximately the first 2 days of dosing.
При дозиране на ABILIFY перорален разтвор трябва да се използва разграфената мерителна чашка или капкомерът, калибриран за 2 ml, поставени в картонената опаковка.
The dose of ABILIFY oral solution must be measured using the calibrated cup or the 2 ml calibrated dropper supplied in the carton.
При дозите, използвани за профилактика на венозна тромбоемболия, натриев еноксапарин не влияе на времето на кървене и на общите параметри на кръвосъсирване, нито влияе на агрегацията или свързването на фибриноген с тромбоцитите.
At doses used for prophylaxis of venous thromboembolism, enoxaparin sodium does not influence bleeding time and general blood clotting parameters, nor does it affect platelet aggregation or binding of fibrinogen to platelets.
При дозите, използвани за профилактика на венозна тромбоемболия, натриевият еноксапарин не влияе на времето на кървене и на общите параметри на кръвосъсирване, нито влияе на агрегацията или свързването на фибриноген с тромбоцитите.
At doses used for prophylaxis of venous thromboembolism, enoxaparin sodium does not influence bleeding time and general blood clotting parameters, nor does it affect platelet aggregation or binding of fibrinogen to platelets.
При дозите, препоръчвани за употреба при лечението на есенциална тромбоцитемия, анагрелид може да усили действието на други лекарствени продукти, които инхибират или модифицират тромбоцитната функция, напр. ацетилсалицилова киселина.
At the doses recommended for use in the treatment of essential thrombocythaemia, anagrelide may potentiate the effects of other medicinal products that inhibit or modify platelet function e.g. acetylsalicylic acid.
При дозово ниво от 20 mg дневно, средната плазмена концентрация на А771726 в стационарно състояние е приблизително
At a dose level of 20 mg/day, average plasma concentration of A771726 at steady state is approximately
При доказване на бременност лечението с ангиотензин ІІ рецепторни антагонисти трябва да бъде незабавно прекратено и ако е подходящо да се премине на алтернативна терапия.
When pregnancy is diagnosed, treatment with angiotensin II receptor antagonists should be stopped immediately, and, if appropriate, alternative therapy should be started.
При доказване на бременност лечението с ангиотензин ІІ рецепторни антагонисти трябва да бъде незабавно преустановено и ако е подходящо да се премине на алтернативна терапия.
When pregnancy is diagnosed, treatment with angiotensin II receptor antagonists should be stopped immediately, and, if appropriate, alternative therapy should be started.
При доказване на бременност, лечението с ангиотензин ІІ рецепторни антагонисти трябва да бъде незабавно преустановено и ако е подходящо да се премине на алтернативна терапия.
When pregnancy is diagnosed, treatment with angiotensin II receptor antagonists should be stopped immediately, and, if appropriate, alternative therapy should be started.
При донори е наблюдавана левкоцитоза и тромбоцитопения след приложение на филграстим, и левкофереза също е наблюдавана при донори.
Leukocytosis was observed in donors andthrombocytopenia following filgrastim and leukapheresis was also observed in donors.
При донори е наблюдавана левкоцитоза, както и тромбоцитопения след приложение на на филграстим, и левкoфереза.
Leukocytosis was observed in donors and thrombocytopenia following filgrastim and leukapheresis was also observed in donors.
При донори е наблюдавана левкоцитоза.Наблюдавана е и тромбоцитопения след прилагане на филграстим и левкафереза при донори.
Leukocytosis was observed in donors and thrombocytopenia following filgrastim and leukapheresis was also observed in donors.
При допълнителен анализ, повече от лекуваните с дазатиниб пациенти (84%) са получили ранен молекулярен отговор (определен като BCR-ABL нива  10% на 3-тия месец), в сравнение с пациентите лекувани с иматиниб (64%).
In an additional analysis, more dasatinib-treated patients (84%) achieved early molecular response (defined as BCR-ABL levels  10% at 3 months) compared with imatinib-treated patients (64%).
При допълнителния(ите) курс(ове) LEMTRADA е прилагана в доза 12 mg/ден през 3 последователни дни (обща доза от 36 mg) най-малко 12 месеца след предшестващия курс от лечение.
The additional course(s) of LEMTRADA were administered at 12 mg/day for 3 consecutive days (36 mg total dose) at least 12 months after the prior treatment course.
При допълнително клинично изпитване бяха включени 21 пациенти от мъжки пол за проследяване на очистването на GL3 в бъбречна и кожна тъкан при алтернативена схема на приложение.
In an additional study, 21 male patients were enrolled to follow GL3 clearance in kidney and skin tissues at an alternative dosing regimen.
При допълнително, активно контролирано клинично проучване при 1 169 пациенти, получаващи апрепитант и СЕХ, профилът на нежеланите реакции като цяло е сходен с този наблюдаван при другите изпитвания с апрепитант и СЕХ.
In an additional active-controlled clinical study in 1,169 patients receiving aprepitant and HEC, the adverse reactions profile was generally similar to that seen in the other HEC studies with aprepitant.
При достигане на 24-тата седмица средната промяна на плазмените нива на HIV-1 РНК (log10) спрямо изходно ниво (DAVG24), е била -0,03 log10 копия/ml и -0,61 log10 копия/ml за пациентите от групите на плацебо и на тенофовир дизопроксил 245 mg (като фумарат) (p<0,0001).
At week 24 the time-weighted average change from baseline in log10 plasma HIV-1 RNA levels (DAVG24) was -0.03 log10 copies/ml and -0.61 log10 copies/ml for the placebo and tenofovir disoproxil 245 mg (as fumarate) recipients (p < 0.0001).