natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Пациентите с редки наследствени проблеми като непоносимост към галактоза, Lapp лактазен дефицит или глюкозо- галактозна малабсорбция не трябва да приемат това лекарство.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption should not take this medicine.
Пациентите с редки наследствени проблеми като непоносимост към галактоза, Lapp лактазен дефицит или глюкозо-галактозна малабсорбция не трябва да приемат това лекарство.
Patients with rare hereditary problems of galactase intolerance, Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption should not take this medicine.
Пациентите с редки наследствени проблеми като непоносимост към галактоза, Lapp лактазен дефицит или глюкозо-галактозна малабсорбция не трябва да приемат този лекарствен продукт.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption should not take this medicinal product.
Пациентите с редки наследствени проблеми като непоносимост към галактоза, Lapp лактазен дефицит или на глюкозо-галактозна малабсорбция не трябва да приемат това лекарство.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose- galactose malabsorption should not take this medicine.
Пациентите с редки наследствени проблеми като непоносимост към галактоза, Lapp лактазна недостатъчност или глюкозо-галактозна малабсорбция не трябва да приемат този лекарствен продукт.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency, or glucose-galactose malabsorption should not take this medicinal product.
Пациентите с редки наследствени проблеми като фруктозна непоносимост, глюкозо-галактозна малабсорбция или сукраза-изомалтазна недостатъчност не трябва да приемат този лекарствен продукт.
Patients with rare hereditary problems of fructose intolerance, glucose-galactose malabsorption or sucrase-isomaltase insufficiency should not take this medicinal product.
Пациентите с редки наследствени проблеми на галактозна непоносимост, Lapp лактазен дефицит или глюкозно-галактозна малабсорбция не трябва да приемат Efient.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose- galactose malabsorption should not take Efient.
Пациентите с редки наследствени проблеми на галактозна непоносимост, Lapp лактазен дефицит или глюкозо-галактозна малабсорбция, не трябва да приемат това лекарство.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption, should not take this medicine.
Пациентите с редки наследствени проблеми на галактозна непоносимост, Lapp лактазна недостатъчност или глюкозо-галактозна малабсорбция не трябва да приемат това лекарство.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption should not take this medicine.
Пациентите с редки наследствени проблеми на непоносимост към галактоза, Lapp лактазен дефицит или глюкозо-галактозна малабсорбция не трябва да приемат този лекарствен продукт.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption should not take this medicine.
Пациентите с редки наследствени проблеми на непоносимост към фруктоза, глюкозо-галактозна малабсорбция или захаразо- изомалтазна недостатъчност не трябва да приемат този лекарствен продукт.
Patients with rare hereditary problems of fructose intolerance, glucose-galactose malabsorption or sucrose-isomaltase insufficiency should not take this medicine.
Пациентите с редки наследствени проблеми на непоносимост към фруктозата не трябва да приемат този лекарствен продукт.
Patients with rare hereditary problems of fructose intolerance should not take this medicinal product .
Пациентите с редки наследствени проблеми на непоносимост към фруктозата не трябва да приемат този лекарствен проодукт.
Patients with rare hereditary problems of fructose intolerance should not take this medicinal product .
Пациентите с редки наследствени проблеми с непоносимост към галактоза, Lapp лактазен дефицит или малабсорбция на глюкоза-галактоза не трябва да приемат този лекарствен продукт.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption should not take this medicinal product.
Пациентите с редки наследствени проблеми, като галактозна непоносимост, Lapp лактазен дефицит или глюкозо-галактозна малабсорбция, не трябва да приемат това лекарство.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption should not take this medicine.
Пациентите с редки наследствени проблеми, като непоносимост към фруктоза, глюкозо- галактозна малабсорбция или захаразо-изомалтазна недостатъчност не трябва да приемат този лекарствен продукт.
Patients with rare hereditary problems of fructose intolerance, glucose-galactose malabsorption or sucrose- isomaltase insufficiency should not take this medicine.
Пациентите с редки наследствени проблеми, като непоносимост към фруктоза, глюкозо- галактозна малабсорбция или захаразо-изомалтазна недостатъчност, не трябва да приемат този лекарствен продукт.
Patients with rare hereditary problems of fructose intolerance, glucose-galactose malabsorption or sucrose- isomaltase insufficiency should not take this medicine.
Пациентите с редки наследствени проблеми, като непоносимост към фруктоза, глюкозо-галактозна малабсорбция или захаразо-изомалтазна недостатъчност, не трябва да приемат този лекарствен продукт.
Patients with rare hereditary problems of fructose intolerance, glucose-galactose malabsorption or sucrose-isomaltase insufficiency should not take this medicine.
Пациентите с редки наследствени проблеми, като непоносимост към фруктоза, глюкозо-галактозна малабсорбция или захарозо-изомалтазна недостатъчност, не трябва да приемат този лекарствен продукт.
Patients with rare hereditary problems of fructose intolerance, glucose-galactose malabsorption or sucrose-isomaltase insufficiency should not take this medicine.
Пациентите с редки наследствени състояния на непоносимост към галактоза, Lapp лактазен дефицит или глюкозо-галактозна малабсорбция не трябва да приемат това лекарство.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose- galactose malabsorption should not take this medicine.
Пациентите с редки наследствени състояния на непоносимост към галактоза, Lapp лактазен дефицит или глюкозо-галактозна малабсорбция не трябва да приемат този лекарствен продукт.
Patients with rare hereditary conditions of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption should not take this medicinal product.
Пациентите с риск от бъбречно увреждане (като пациенти с рискови фактори по отношение на бъбреците на изходно ниво, напреднало HIV заболяване или пациенти, получаващи едновременно нефротоксични лекарства) са с повишен риск да не получат пълно възстановяване на бъбречната функция, въпреки прекратяването на терапията с тенофовир дизопроксил фумарат (вж. точка 4.4).
Patients at risk of renal impairment (such as patients with baseline renal risk factors, advanced HIV disease, or patients receiving concomitant nephrotoxic medications) are at increased risk of experiencing incomplete recovery of renal function despite tenofovir disoproxil fumarate discontinuation (see section 4.4).
Пациентите с риск от бъбречно увреждане (като пациенти с рискови фактори по отношение на бъбреците на изходно ниво, напреднало HIV заболяване или пациенти, получаващи едновременно нефротоксични лекарства) са с повишен риск от непълно възстановяване на бъбречната функция, въпреки прекратяването на терапията с тенофовир дизопроксил (вж. точка 4.4).
Patients at risk of renal impairment (such as patients with baseline renal risk factors, advanced HIV disease, or patients receiving concomitant nephrotoxic medications) are at increased risk of experiencing incomplete recovery of renal function despite tenofovir disoproxil discontinuation (see section 4.4).
Пациентите с рискови фактори трябва да бъдат стриктно наблюдавани за дихателни симптоми преди и по време на лечението с ONIVYDE.
Patients with risk factors should be closely monitored for respiratory symptoms before and during ONIVYDE therapy.
Пациентите с рядка наследствена обремененост за галактозна непоносимост, Lapp лактазен дефицит или глюкозо-галактозна малабсорбция не трябва да приемат това лекарство.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption should not take this medicine.
Пациентите с рядката форма на глюкозо-галактозна малабсорбция не трябва да приемат лекарството, тъй като тази форма съдържа глюкоза.
Patients with rare glucose-galactose malabsorption should not take this medicine, as the formulation contains glucose.
Пациентите с тегло < 60 kg трябва да получават редуцирана поддържаща доза от 5 mg
Patients weighing < 60 kg should have a reduced maintenance dose of 5mg
Пациентите с тежка диария или повръщане трябва да бъдат стриктно наблюдавани за пробив на гъбични инфекции.
Patients who have severe diarrhoea or vomiting should be monitored closely for breakthrough fungal infections.
Пациентите с тежка диария трябва да бъдат внимателно мониторирани и да се провежда водно- електролитна субституираща терапия при обезводняване.
Patients with severe diarrhoea should be carefully monitored and given fluid and electrolyte replacement if they become dehydrated.
Пациентите с тежка персистираща астма, хронична обструктивна белодробна болест (ХОББ) или пушещите много може да са с по-висок риск от развитие на рак при лечение със Simponi.
Patients with severe persistent asthma, chronic obstructive pulmonary disease (COPD), or are heavy smokers may be at increased risk for cancer with Simponi treatment.
Пациентите с тежка чернодробна цироза (Child-Pugh клас С) не са проучвани и следователно прилагането на тадалафил при тези пациенти не се препоръчва.
Patients with severe hepatic cirrhosis (Child-Pugh Class C) have not been studied and therefore dosing of tadalafil in these patients is not recommended .
Пациентите с тежки периферни циркулаторни разстройства/нарушения (напр. тежки форми на болест на Raynaud или синдром на Raynaud) трябва да бъдат лекувани с повишено внимание.
Patients with severe peripheral circulatory disturbance/disorders (i.e. severe forms of Raynaud’s disease or Raynaud’s syndrome) should be treated with caution.
Пациентите с тежко бъбречно заболяване ще натрупат неактивния ацетилов метаболит на пара-аминосалицилова киселина.
Patients with severe renal disease will accumulate the inactive acetyl metabolite of para-aminosalicylic acid.
Пациентите с тежко повръщане (3 или 4 степен) при предишни терапевтични цикли може да се нуждаят от антиеметична терапия.
Patients who have experienced severe (Grade 3 or 4) vomiting in previous treatment cycles may require anti- emetic therapy.
Пациентите с тежък ревматоиден артрит или друго възпалително заболяване с голяма давност може да са с по-висок от средния риск за развитие на лимфом.
Patients with severe rheumatoid arthritis and other inflammatory diseases, who have had the disease for a long time, may be at higher than average risk of developing lymphoma.
Пациентите с терапевтичен отговор при 8/10-седмично лечение в острата фаза с Thymanax 25-50 mg веднъж дневно по протокол на открит опит са били рандомизирани да получават Thymanax 25-50 mg веднъж дневно или плацебо за още 6 месеца.
Patients responding to 8/10-weeks of acute treatment with open-label Thymanax 25-50 mg once daily were randomised to either Thymanax 25-50 mg once daily or placebo for further 6-months.
Пациентите с терапевтичен отговор при 8/10-седмично лечение в острата фаза с Valdoxan 25-50 mg веднъж дневно по протокол на открит опит са били рандомизирани да получават Valdoxan 25-50 mg веднъж дневно или плацебо за още 6 месеца.
Patients responding to 8/10-weeks of acute treatment with open-label Valdoxan 25-50 mg once daily were randomised to either Valdoxan 25-50 mg once daily or placebo for further 6-months.
Пациентите с терминална бъбречна недостатъчност (креатининов клирънс (CLCR< 15 ml/min/1,73 m2)), в зависимост от състоянието им и ограничените налични данни, трябва да се лекуват с повишено внимание и да се проследяват внимателно по време на лечението (вж. точки 4.4 и 5.2).
Patients presenting end stage renal disease (creatinine clearance (CLCR< 15 mL/min/1.73 m2), by their condition and the limited amount of data available should be treated with caution and monitored carefully during treatment (see sections 4.4 and 5.2).
Пациентите с това заболяване имат нужда от строга диета с ниско съдържание на мазнини и са склонни към рецидивиращи епизоди на панкреатит, който представлява тежко и животозастрашаващо усложнение.
Patients with this disease need to be on a strict low-fat diet and are prone to recurring attacks of pancreatitis, which is a severe and life-threatening complication.
Пациентите с трансплантиран алографт, поддържани с капсули Prograf два пъти дневно, при които се изисква преминаване на Advagraf веднъж дневно, трябва да бъдат прехвърлени на база обща дневна доза 1:1 (mg:mg).
Allograft transplant patients maintained on twice daily Prograf capsules dosing requiring conversion to once daily Advagraf should be converted on a 1:1 (mg:mg) total daily dose basis.
Пациентите с тумори на централната нервна система (ЦНС) (първични ЦНС тумори или метастази) и/или на антикоагулационна терапия може да са изложени на повишен риск от развитие на вътремозъчен кръвоизлив (включително фатален изход), по време на терапия с темсиролимус.
Patients with central nervous system (CNS) tumours (primary CNS tumours or metastases) and/or receiving anticoagulation therapy may be at an increased risk of developing intracerebral bleeding (including fatal outcomes) while receiving therapy with temsirolimus.
Пациентите с умерена анемия (хематокрит 33 до 39 %), изискващи депониране на  4 единици кръв, трябва да бъдат лекувани с Abseamed 600 IU/kg интравенозно, 2 пъти седмично, в продължение на 3 седмици преди операцията.
Mildly anaemic patients (haematocrit of 33 to 39 %) requiring predeposit of  4 units of blood should be treated with Abseamed 600 IU/kg intravenously, 2 times per week for 3 weeks prior to surgery.
Пациентите с умерена анемия (хематокрит 33 до 39 %), изискващи депониране на  4 единици кръв, трябва да бъдат лекувани с Binocrit 600 IU/kg интравенозно, 2 пъти седмично, в продължение на 3 седмици преди операцията.
Mildly anaemic patients (haematocrit of 33 to 39 %) requiring predeposit of  4 units of blood should be treated with Binocrit 600 IU/kg intravenously, 2 times per week for 3 weeks prior to surgery.
Пациентите с умерена анемия (хематокрит 33 до 39 %), изискващи депониране на  4 единици кръв, трябва да бъдат лекувани с Epoetin alfa HEXAL 600 IU/kg интравенозно, 2 пъти седмично, в продължение на 3 седмици преди операцията.
Mildly anaemic patients (haematocrit of 33 to 39 %) requiring predeposit of  4 units of blood should be treated with Epoetin alfa HEXAL 600 IU/kg intravenously, 2 times per week for 3 weeks prior to surgery.
Пациентите с умерена степен на бъбречна недостатъчност е трябвало да получат по-ниска начална доза леналидомид 10 mg дневно по същия график.
Patients with moderate renal insufficiency were to receive a lower starting dose of lenalidomide 10 mg daily on the same schedule.
Пациентите с умерена степен на чернодробно увреждане трябва да се оценяват преди започване и по време на лечението.
Patients with moderate hepatic impairment should be evaluated prior to initiation and during treatment.
Пациентите с умерено бъбречно увреждане (CrCL между 30 и 50 ml/min) сса имали средно 2.29 пъти и 1.81 пъти по-висока пред- и пост- дозова плазмена концентрация на дабигатран, съответно, в сравнение с пациенти без бъбречно увреждане (CrCL ≥ 80 ml/min).
Patients with moderate renal impairment (CrCL between 30 and 50 mL/min) had on average 2.29-fold and 1.81-fold higher pre- and post-dose dabigatran plasma concentrations, respectively, when compared with patients without renal impairment (CrCL ≥ 80 mL/min).
Пациентите с умерено бъбречно увреждане (n=8; eGFR 30-59 ml/min/1,73 m², съгласно формулата Модифициране на диетата при бъбречни заболявания (Modification of Diet in Renal Disease - MDRD) са имали експозиция от 101% (Cmax) и 122% (AUC0-tz) в сравнение с техните здрави контроли.
Subjects with moderate renal impairment (n=8; eGFR 30-59 mL/min/1.73m², according to the Modification of Diet in Renal Disease [MDRD] formula) had an exposure of 101% (Cmax) and 122% (AUC0-tz) in comparison to their healthy controls.
Пациентите с умерено бъбречно увреждане (креатининов клирънс < 50 - 30 ml/min) показват по-висока експозиция на това лекарство (вж. точка 5.2).
Patients with moderate renal impairment (creatinine clearance <50 - 30 mL/min) showed a higher exposure to this medicine (see section 5.2).
Пациентите с умерено бъбречно увреждане трябва да бъдат наблюдавани по-често за проява на хематологична токсичност.
Patients with moderate renal impairment should be more frequently monitored for haematological toxicities.
Пациентите с умерено или тежко бъбречно увреждане са били изключени от проучванията с комбинацията Kyprolis-леналидомид.
Patients with moderate or severe renal impairment were excluded from Kyprolis-lenalidomide combination studies.
Пациентите с функционален статус 2 по ECOG на изходно ниво са имали по-висока честота на тежки инфекции, в сравнение с пациентите с функционален статус < 2 по ECOG.
Patients with ECOG performance status at baseline of 2 experienced a higher incidence of serious infections compared to patients with ECOG performance status of < 2.
Пациентите с хемоглобин под 10,0 g/dl при започване на лечението са изложени на по-висок риск от спадане на хемоглобина под 8,0 g/dl по време на лечението спрямо пациентите с по- висок изходен хемоглобин (79,3% спрямо 30,1%).
Patients with a haemoglobin level below 10.0 g/dl at the beginning of the treatment have a higher risk of developing a haemoglobin level below 8.0 g/dl during treatment compared to patients with a higher baseline haemoglobin level (79.3% versus 30.1%).
Пациентите с хемофилия A могат да развият неутрализиращи антитела (инхибитори) към фактор VIII.
Patients with haemophilia A may develop neutralising antibodies (inhibitors) to factor VIII.
Пациентите с хемофилия А нямат достатъчни нива на фактор VІІІ в кръвта, а тези с болестта на фон Вилебранд — на фактора на фон Вилебранд.
Patients with haemophilia A do not have sufficient blood levels of factor VIII and patients with von Willebrand disease do not have sufficient levels of von Willebrand factor.
Пациентите с хемофилия В могат да развият антитела (инхибитори) към фактор IX.
Haemophilia B patients may develop antibodies (inhibitors) to factor IX.
Пациентите с хемофилия В могат да развият неутрализиращи антитела (инхибитори) срещу фактор IX.
Patients with haemophilia B may develop neutralising antibodies (inhibitors) to factor IX.
Пациентите с хипофосфатазия нямат достатъчно нормално функционираща ALP, което води до слаби кости.
Patients with hypophosphatasia do not have enough normally functioning ALP, which leads to weak bones.
Пациентите с хистологично потвърден МКРК и прогресия на заболяването са рандомизирани 1:1 до 3 месеца след преустановяване на първата линия на лечение с бевацизумаб за получаване на химиотерапия, базирана на флуоропиримидин/оксалиплатин или флуоропиримидин/иринотекан (смяната на химиотерапията е в зависимост от първата линия на химиотерапия) със или без бевацизумаб.
Patients with histologically confirmed mCRC and disease progression were randomised 1:1 within 3 months after discontinuation of bevacizumab first-line therapy to receive fluoropyrimidine/oxaliplatin- or fluoropyrimidine/irinotecan-based chemotherapy (chemotherapy switched depending on first-line chemotherapy) with or without bevacizumab.
Пациентите с хомоцистинурия не могат да превръщат хомоцистеина в цистеин, поради което хомоцистеинът се натрупва в кръвта и урината.
Patients with homocystinuria cannot convert homocysteine into cysteine, so homocysteine builds up in the blood and urine.
Пациентите с хроничен хепатит B или C и лекувани с антиретровирусна терапия са с повишен риск за тежки и потенциално фатални чернодробни нежелани реакции.
Patients with chronic hepatitis B or C and treated with antiretroviral therapy are at an increased risk for severe and potentially fatal hepatic adverse reactions.
Пациентите с хроничен хепатит B или C и лекувани с комбинирана антиретровирусна терапия (КАРТ) имат повишен риск от тежки и потенциално фатални нежелани реакции.
Patients with chronic hepatitis B or C and treated with CART are at an increased risk for severe and potentially fatal hepatic adverse reactions.
Пациентите с хроничен хепатит В или С и лекувани с комбинирана антиретровирусна терапия, са с повишен риск от тежки и потенциално фатални нежелани реакции от страна на черния дроб.
Patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at an increased risk of severe and potentially fatal hepatic adverse reactions.
Пациентите с хроничен хепатит В или С, и лекувани с комбинирана антиретровирусна терапия са с повишен риск от тежки и потенциално фатални чернодробни нежелани реакции.
Patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at an increased risk for severe and potentially fatal hepatic adverse reactions.
Пациентите с хроничен хепатит В или С, лекувани с антиретровирусни средства, са изложени на повишен риск от тежки и потенциално фатални чернодробни нежелани реакции и може да се нуждаят от кръвни изследвания за контрол на функцията на черния дроб.
Patients with chronic hepatitis B or C and treated with antiretroviral agents are at increased risk for severe and potentially fatal liver side effects and may require blood tests for control of liver function.
Пациентите с хроничен хепатит В или С, лекувани с комбинирана антиретровирусна терапия, са изложени на повишен риск от тежки и потенциално фатални чернодробни нежелани събития.
Patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at an increased risk for severe and potentially fatal hepatic adverse events.
Пациентите с хроничен хепатит В или С, лекувани с комбинирана антиретровирусна терапия, са с повишен риск от тежки и потенциално фатални чернодробни нежелани реакции.
Patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at an increased risk for severe and potentially fatal hepatic adverse reactions.
Пациентите с хроничен хепатит С с цироза може да са изложени на риск от чернодробна декомпенсация, докато са на лечение с алфа-интерферон.
Chronic HCV patients with cirrhosis may be at risk of hepatic decompensation when receiving alfa interferon therapy.
Пациентите с хронична инфекция с вируса на хепатит B или C, лекувани с АРТ, имат повишен риск за развитие на тежки и потенциално фатални чернодробни нежелани реакции.
Patients with chronic hepatitis B or C treated with ART are at an increased risk for severe and potentially fatal hepatic adverse reactions.
Пациентите с хронично бъбречно заболяване са предразположени към развитие на метаболитна ацидоза.
Patients with chronic kidney disease are predisposed to developing metabolic acidosis.