natgillin/translations-raw huggingface dataset:
При пациенти с гастроинтестинално кървено или менструация, може да са необходими по-кратки дозови интервали или по-високи дози.
In patients with gastrointestinal bleeds or menorrhagia, shorter dose intervals or higher doses may be necessary.
При пациенти с генерализирана инфекция не трябва да се започва лечение със Zydelig.
Zydelig should not be started in patients with any generalised infection.
При пациенти с гигантоклетъчен тумор на костта, които са получавали 120 mg на всеки 4 седмици с натоварваща доза на 8-ми и 15-ти ден, стационарни нива са достигнати в рамките на първия месец от лечението.
In subjects with giant cell tumour of bone who received 120 mg every 4 weeks with a loading dose on days 8 and 15, steady- state levels were achieved within the first month of treatment.
При пациенти с гноен хидраденит дозата от 160 mg Humira в седмица 0, последвана от 80 mg в седмица 2, постига минимални концентрации на адалимумаб в серума от приблизително 7-8 μg/ml в седмица 2 и седмица 4.
In patients with hidradenitis suppurativa, a dose of 160 mg Humira on Week 0 followed by 80 mg on Week 2 achieved serum adalimumab trough concentrations of approximately 7 to 8 μg/mL at Week 2 and Week 4.
При пациенти с грануломатоза и полиангиит или с микроскопски полиангиит, броят на В-клетките в периферна кръв намалява от <10 клетки/μl след двуседмични инфузии на ритуксимаб 375 mg/m2 и остава на същото ниво при по-голямата част от пациентите до 6-ия месец.
In patients with granulomatosis with polyangiitis or microscopic polyangiitis, the number of peripheral blood B cells decreased to <10 cells/μL after two weekly infusions of rituximab 375 mg/m2, and remained at that level in most patients up to the 6 month timepoint.
При пациенти с грануломатоза с полиангиит (на Wegener) или микроскопски полиангиит се препоръчва приложение на метилпреднизолон интравенозно в продължение на 1 до 3 дни в доза 1000 mg дневно преди първата инфузия на MabThera (последната доза на метилпреднизолон може да се приложи в деня на първата инфузия на MabThera).
In patients with granulomatosis with polyangiitis (Wegener’s) or microscopic polyangiitis, methylprednisolone given intravenously for 1 to 3 days at a dose of 1000 mg per day is recommended prior to the first infusion of MabThera (the last dose of methylprednisolone may be given on the same day as the first infusion of MabThera).
При пациенти с данни за CMV виремия и клинични признаци за CMV инфекция, трябва да се обмисли евентуално иделалисиб да се прекъсне, докато инфекцията бъде овладяна.
For patients with evidence of CMV viraemia and clinical signs of CMV infection, consideration should be given to interrupting idelalisib until the infection has resolved.
При пациенти с данни за настояща хепатит В инфекция (положителни за HBsAg) не трябва да се започва лечение с Arzerra, докато инфекцията не е адекватно лекувана.
Arzerra treatment should not be initiated in patients with evidence of current hepatitis B infection (HBsAg positive) until the infection has been adequately treated.
При пациенти с декомпенсирано чернодробно заболяване Zeffix намалява нивата на ДНК на вируса на хепатит В и на ALT.
In patients with decompensated liver disease, Zeffix also reduced levels of hepatitis B virus DNA and ALT.
При пациенти с декомпенсирано чернодробно заболяване или цироза и при трансплантиран черен дроб не се препоръчва спиране на лечението (вж. точка 5.1).
In patients with decompensated liver disease or cirrhosis and in liver transplant recipients, treatment cessation is not recommended (see section 5.1).
При пациенти с декомпенсирано чернодробно заболяване плацебо контролираните проучвания са приети за неподходящи и не са провеждани.
Placebo controlled studies have been regarded as inappropriate in patients with decompensated liver disease, and have not been undertaken.
При пациенти с деменция на Алцхаймер или деменция, дължаща се на болестта на Паркинсон, умират някои нервни клетки в мозъка, което води до ниски нива на невротрансмитера ацетилхолин (вещество, което позволява на нервните клетки да комуникират помежду си).
In patients with Alzheimer’s dementia or dementia due to Parkinson’s disease, certain nerve cells die in the brain, resulting in low levels of the neurotransmitter acetylcholine (a substance that allows nerve cells to communicate with each other).
При пациенти с деменция свързана с болестта на Alzheimer, лекувани с ривастигмин, са били документирани нежелани лекарствени реакции, описани в по-долу, в таблица 1.
The following adverse reactions, listed below in Table 1, have been accumulated in patients with Alzheimer's dementia treated with rivastigmine.
При пациенти с деменция свързана с болестта на Parkinson са наблюдавани влошаване (включително брадикинезия, дискинезия, аномалии в походката) и повишаване на честотата или тежестта на тремора (вж. точка 4.8).
Worsening (including bradykinesia, dyskinesia, gait abnormality) and an increased incidence or severity of tremor have been observed in patients with dementia associated with Parkinson's disease (see section 4.8).
При пациенти с деменция, свързана с болестта на Alzheimer, лекувани с ривастигмин, са били документирани нежелани лекарствени реакции, описани в по-долу, в таблица 1.
The following adverse reactions, listed below in Table 1, have been accumulated in patients with Alzheimer's dementia treated with rivastigmine.
При пациенти с деменция, свързана с болестта на Parkinson, са наблюдавани влошаване (включително брадикинезия, дискинезия, аномалии в походката) и повишаване на честотата или тежестта на тремора (вж. точка 4.8).
Worsening (including bradykinesia, dyskinesia, gait abnormality) and an increased incidence or severity of tremor have been observed in patients with dementia associated with Parkinson's disease (see section 4.8).
При пациенти с дефицит на фактор VІІ, при които препоръчваната доза е 15-30 µg/kg rFVІІа, един случай на предозиране е свързан с тромботичен инцидент (окципитален инсулт) при пациент в старческа възраст (> 80 годишен) от мъжки пол, лекуван с 10−20 пъти по-висока от препоръчаната доза.
In patients with factor VII deficiency, where the recommended dose is 15 – 30 µg/kg rFVIIa, one episode of overdose has been associated with a thrombotic event (occipital stroke) in an elderly (> 80 year) male patient treated with 10 – 20 times the recommended dose.
При пациенти с диабет е наблюдавано медианно повишение на HbA1c от 0,2 % (където е позволена промяна в хипогликемичното лечение).
In diabetic patients a median increase in HbA1c of
При пациенти с диабет може да се постигне добър метаболитен контрол за 24 часа с еднократна дневна доза.
In diabetic patients, good metabolic control over 24 hours can be achieved with a single daily dose.
При пациенти с диабет тип 1 нелекуваната хипергликемия в крайна сметка води до диабетна кетоацидоза, която е потенциално животозастрашаващо състояние.
In type 1 diabetes, untreated hyperglycaemic events eventually lead to diabetic ketoacidosis, which is potentially lethal.
При пациенти с диабет тип 1, нелекуваната хипергликемия може да доведе до диабетна кетоацидоза, която е потенциално животозастрашаващо състояние.
In type 1 diabetes, untreated hyperglycaemic events eventually lead to diabetic ketoacidosis, which is potentially lethal.
При пациенти с диабет тип 2 на максимална доза сулфонилурейни продукти, проучванията показват, че добавянето на инсулин лиспро значително намалява HbA1c, сравнен със сулфонилурейни продукти самостоятелно.
In patients with type 2 diabetes on maximum doses of sulphonyl urea agents, studies have shown that the addition of insulin lispro significantly reduces HbA1c compared to sulphonyl urea alone.
При пациенти с диабет тип 2 на максимални дози сулфонилурейни продукти проучванията показват, че добавянето на инсулин лиспро значително намалява HbA1c, сравнен със сулфонилурейни продукти самостоятелно.
In patients with type 2 diabetes on maximum doses of sulphonyl urea agents, studies have shown that the addition of insulin lispro significantly reduces HbA1c compared to sulphonyl urea alone.
При пациенти с диабет тип 2 на максимални дози сулфонилурейни продукти, проучванията показват, че добавянето на инсулин лиспро значително намалява HbA1c, сравнен със сулфонилурейни продукти самостоятелно.
In patients with type 2 diabetes on maximum doses of sulphonyl urea agents, studies have shown that the addition of insulin lispro significantly reduces HbA1c compared to sulphonyl urea alone.
При пациенти с диабет тип 2 при един широк обхват на бъбречната функция фармакокинетичните разлики между инсулин лиспро и разтворимия човешки инсулин в повечето случаи са били поддържани и явно са независими от бъбречната функция.
In patients with type 2 diabetes over a wide range of renal function the pharmacokinetic differences between insulin lispro and soluble human insulin were generally maintained and shown to be independent of renal function.
При пациенти с диабет тип 2 при един широк обхват на бъбречната функция, фармакокинетичните разлики между инсулин лиспро и разтворимия човешки инсулин са били поддържани и явно са независими от бъбречната функция.
In patients with type 2 diabetes over a wide range of renal function the pharmacokinetic differences between insulin lispro and soluble human insulin were generally maintained and shown to be independent of renal function.
При пациенти с диабет тип 2 при широк диапазон на бъбречната функция, фармакокинетичните разлики между инсулин лиспро и разтворимия човешки инсулин са поддържани и явно са независими от бъбречната функция.
In patients with type 2 diabetes over a wide range of renal function the pharmacokinetic differences between insulin lispro and soluble human insulin were generally maintained and shown to be independent of renal function.
При пациенти с диабет тип 2, лекувани с максимални дози сулфонилурейни продукти, проучванията показват, че добавянето на инсулин лиспро значително намалява HbA1c, в сравнение с лечението със сулфонилурейни продукти самостоятелно.
In patients with type 2 diabetes on maximum doses of sulphonyl urea agents, studies have shown that the addition of insulin lispro significantly reduces HbA1c compared to sulphonyl urea alone.
При пациенти с диабет трябва да се имат предвид допълнителен контрол на кръвната захар. β2-адреноцепторни агонисти
Additional blood glucose controls should be considered in diabetic patients. β2 adrenoreceptor agonists
При пациенти с диабет, с повишена концентрация на глюкозата (напр. над 300 mg/dl), може да се прояви псевдохипонатриемия.
Diabetic patients with an elevated glucose concentration (e.g. in excess of 300 mg/dl) may present with pseudohyponatraemia.
При пациенти с диабетна едема на макулата средният брой букви, които пациентите прочитат в тест на зрението е около 59-60; при получавалите ежемесечно Eylea пациенти резултатът се подобрява с около 12 букви, а при пациентите, на които Eylea е прилагана на всеки два месеца — с около 11 букви.
In patients with diabetic macular oedema, the average number of letters they could read in an eye test before treatment was about 59 to 60; in patients given Eylea monthly this improved by around 12 letters, and in those given Eylea every other month by around 11 letters.
При пациенти с диагностицирана ТБ по време е на терапия с ведолизумаб, терапията с ведолизумаб трябва да се прекрати, докато ТБ инфекцията бъде овладяна.
In patients diagnosed with TB whilst receiving vedolizumab therapy, then vedolizumab therapy should be discontinued until the TB infection has been resolved.
При пациенти с диагностицирани инфекции, инфилтриращи костния мозък, или злокачествени заболявания трябва да се обмисли назначаването на подходяща терапия за повлияване на подлежащото заболяване в допълнение към прилагането на филграстим за лечение на неутропенията.
In patients with known bone marrow-infiltrating infections or malignancy, consider appropriate therapy for treatment of the underlying condition in addition to administration of filgrastim for treatment of neutropenia.
При пациенти с дигитални язви най-честите нежелани лекарствени реакции (които е възможно да засегнат повече от 1 на 10 пациенти) са абнормна чернодробна функция, оток (подуване) и задържане на течности.
In patients with digital ulcers, the most common side effects (which may affect more than 1 patient in 10) are abnormal liver tests, oedema (swelling) and fluid retention.
При пациенти с дългосрочна експозиция (поне 48 седмици) е много често наддаване ≥ 7 %, ≥ 15 % и ≥ 25 % от изходното им телесно тегло (съответно 64,4 %, 31,7 % и 12,3 %).
Patients gaining ≥7%, ≥15% and ≥25% of their baseline body weight with long-term- exposure (at least 48 weeks) were very common (64.4 %, 31.7 % and 12.3 % respectively).
При пациенти с дългосрочна експозиция (поне 48 седмици) е много често наддаване ≥ 7 %, ≥ 15 % и ≥ 25 % от изходното им телесно тегло (съответно, 64,4 %, 31,7 % и 12,3 %).
Patients gaining ≥7%, ≥15% and ≥25% of their baseline body weight with long-term- exposure (at least 48 weeks) were very common (64.4 %, 31.7 % and 12.3 % respectively).
При пациенти с един особен вид заболяване на белите дробове, известно като хронична обструктивна белодробна болест, лекувани с друг блокер на TNF, са наблюдавани случаи на други видове рак, различни от лимфом.
There have been cases of cancers other than lymphoma in patients with a specific type of lung disease called Chronic Obstructive Pulmonary Disease (COPD) treated with another TNF
При пациенти с един особен вид заболяване на белите дробове, известно като хронична обструктивна белодробна болест, лекувани с друг блокер на TNF, са наблюдавани случаи на други видове рак, различни от лимфом.
There have been cases of cancers other than lymphoma in patients with a specific type of lung disease called Chronic Obstructive Pulmonary Disease (COPD) treated with another TNF blocker.
При пациенти с един особен вид заболяване на белите дробове, известно като хронична обструктивна белодробна болест, лекувани с друг блокер на TNF, са наблюдавани случаи на други видове рак, различни от лимфом.
There have been cases of cancers, other than lymphoma in patients with a specific type of lung disease called Chronic Obstructive Pulmonary Disease (COPD) treated with another TNF blocker.
При пациенти с един особен вид заболяване на белите дробове, известно като хронична обструктивна белодробна болест, лекувани с друг блокер на TNF, са наблюдавани случаи на други видове рак, различни от лимфом.
There have been cases of cancers, other than lymphoma, have been reported in patients with a specific type of lung disease called Chronic Obstructive Pulmonary Disease (COPD) treated with another TNF blocker.
При пациенти с един особен вид заболяване на белите дробове, хронична обструктивна белодробна болест, лекувани с друг блокер на TNF, са наблюдавани други видове рак, освен лимфоми.
Cancers, other than lymphoma, have been reported in patients with a specific type of lung disease called Chronic Obstructive Pulmonary Disease (COPD) treated with another TNF blocker.
При пациенти с единичен клиничен епизод, показателен за множествена склероза прогресията до клинично изявена множествена склероза е значително забавена за период от пет години.
In patients with a single clinical event suggestive of multiple sclerosis, the progression to clinically definite multiple sclerosis was significantly delayed over a period of five years.
При пациенти с единичен клиничен епизод, показателен за множествена склероза, ефективността е доказана за период от три години.
In patients with a single clinical event suggestive of multiple sclerosis, efficacy has been demonstrated over a period of three years.
При пациенти с екстензивна резистентност към лекарства, при които за постигане на излекуване е необходимо лечение със SIRTURO повече от 24 седмици, може да се обмисли по-продължително лечение само за всеки конкретен случай поотделно и под строго наблюдение на безопасността (вж. точки 4.4 и 4.8).
In patients with extensive drug resistance, where SIRTURO is considered necessary beyond 24 weeks to obtain a curative treatment, a longer duration of therapy may be considered only on a case by case basis and under close safety surveillance (see sections 4.4 and 4.8).
При пациенти с екстрамедуларно заболяване извън ЦНС/извън тестисите (определено като най- малко 1 лезия ≥ 1,5 см) при скрининга (N = 8/189), степента на клиничен отговор (25% [95% CI: 3,2-65,1] е била по-ниска, в сравнение с пациентите без данни за екстрамедуларно заболяване (N = 181, 43,6% [95% CI: 36,3–51,2]) (вж. фигура 1).
In patients with non-CNS/non-testes extramedullary disease (defined as at least 1 lesion ≥ 1.5 cm) at screening (N = 8/189) clinical response rates (25% [95% CI: 3.2-65.1] were lower compared with patients with no evidence of extramedullary disease (N = 181, 43.6% [95% CI: 36.3 - 51.2]) (see figure 1).
При пациенти с ендокринопатия степен 3 или степен 4, която се подобрява до степен 2 или по-нискa степен и се контролира с хормоно- заместителна терапия, ако е показано, лечението с пембролизумаб може да продължи, ако е необходимо, след плавно намаляване на дозата кортикостероид.
For patients with Grade 3 or Grade 4 endocrinopathy that improved to Grade 2 or lower and is controlled with hormone replacement, if indicated, continuation of pembrolizumab may be considered after corticosteroid taper, if needed.
При пациенти с известна недостатъчност на дихидропиримидин дехидрогеназа (DPD) (вж. точка 4.4),
In patients with known dihydropyrimidine dehydrogenase (DPD) deficiency (see section 4.4).
При пациенти с известна пълна липса на активност на дихидропиримидин дехидрогеназата (DPD) (вж. точка 4.4).
In patients with known complete absence of dihydropyrimidine dehydrogenase (DPD) activity (see section 4.4),
При пациенти с известна пълна липса на активност на дихидропириминид дехидрогеназата (DPD) (вж. точка 4.4),
In patients with known complete absence of dihydropyrimidine dehydrogenase (DPD) activity (see section 4.4),
При пациенти с изолиран недостиг на растежен хормон от детска възраст (без данни за хипоталамо- хипофизарно заболяване или краниално облъчване) се препоръчва провеждането на два динамични теста с изключение на тези от тях, с ниско ниво на инсулиноподобния растежен фактор 1 (IGF-1) (стойност на стандартното отклонение < 2 (SDS)), при които се провежда един тест.
In patients with childhood-onset isolated growth hormone deficiency (no evidence of hypothalamic-pituitary disease or cranial irradiation), two dynamic tests should be recommended, except for those having low insulin-like growth factor-1 (IGF-1) concentrations (< 2 standard deviation score (SDS)), who may be considered for one test.
При пациенти с изразена лекарствена зависимост началното приложение на бупренорфин може да причини синдром на лекарствена абстиненция, подобна на свързаната с налоксон (вж. точка 4.2 и 4.4).
In patients presenting with marked drug dependence, initial administration of buprenorphine can produce a drug withdrawal syndrome similar to that associated with naloxone (see sections 4.2 and 4.4).
При пациенти с изразена хиповолемия и/или изчерпване на солите (напр. при пациенти с повръщане, диария или приемащи високи дози диуретици) може да настъпи симптоматична хипотония след започване на лечение с Edarbi.
In patients with marked volume- and/or salt-depletion (e.g. patients with vomiting, diarrhoea or taking high doses of diuretics) symptomatic hypotension could occur after initiation of treatment with Edarbi.
При пациенти с изразена хиповолемия и/или изчерпване на солите (напр. при пациенти с повръщане, диария или приемащи високи дози диуретици) може да настъпи симптоматична хипотония след започване на лечение с Ipreziv.
In patients with marked volume- and/or salt-depletion (e.g. patients with vomiting, diarrhoea or taking high doses of diuretics) symptomatic hypotension could occur after initiation of treatment with Ipreziv.
При пациенти с източноазиатски произход (като китайци, японци, тайванци, корейци или тайландци), прилагането на елтромбопаг трябва да се започне с намалена доза от 25 mg веднъж дневно (вж. точка 5.2).
For patients of East Asian ancestry (such as Chinese, Japanese, Taiwanese, Korean or Thai), eltrombopag should be initiated at a reduced dose of 25 mg once daily (see section 5.2).
При пациенти с източноазиатски произход (като китайци, японци, тайванци, тайландци или корейци), включително тези с чернодробно увреждане, лечението с елтромбопаг трябва да започне с намалена доза 25 mg веднъж дневно (вж. точка 5.2).
For patients of East Asian ancestry (such as Chinese, Japanese, Taiwanese, Korean or Thai), including those with hepatic impairment, eltrombopag should be initiated at a dose of 25 mg once daily (see section 5.2).
При пациенти с източноазиатски произход лечението с елтромбопаг трябва да започне с намалена доза 25 mg веднъж дневно (вж. точка 5.2).
For patients of East Asian ancestry, eltrombopag should be initiated at a reduced dose of 25 mg once daily (see section 5.2).
При пациенти с изходен QT интервал < 450 msec трябва да се извършва ЕКГ по време на лечението.
For patients with a baseline QT interval < 450 msec, an on-treatment ECG should be performed.
При пациенти с изходен хемоглобин > 13 g/dl, не може да се изключи възможността, лечението с Retacrit да е свързано с повишен риск от постоперативни тромботични/съдови събития.
In patients with a baseline haemoglobin of > 13 g/dl, the possibility that Retacrit treatment may be associated with an increased risk of postoperative thrombotic/vascular events cannot be excluded.
При пациенти с изходна eGFR от 30 ml/min/1,73 m2 до <60 ml/min/1,73 m2 или CrCl от 30 до < 60 ml/min случаите са 4,8% при канаглифлозин 100 mg веднъж дневно и 8,1% при канаглифлозин 300 mg веднъж дневно в сравнение с 2,6% в контролната група.
For patients with a baseline eGFR 30 mL/min/1.73 m2 to < 60 mL/min/1.73 m2 or CrCl 30 to < 60 mL/min, the incidences were 4.8% on canagliflozin 100 mg once daily and 8.1% on canagliflozin 300 mg once daily compared to 2.6% in the control group.
При пациенти с изходна eGFR ≥ 30 и < 60 ml/min/1,73 m2 тези събития са съобщени при 18,5% и 9,3% от пациентите на дапаглифлозин 10 mg или плацебо.
In patients with baseline eGFR ≥ 30 and < 60 ml/min/1.73m2 these events were reported in 18.5 % and 9.3 % of patients with dapagliflozin 10 mg or placebo.
При пациенти с изходни нива на HCV РНК > 800 000 IU/ml и/или наличие на специфични NS5A полиморфизми, които намаляват най-малко 5 пъти активността на елбасвир, трябва да се обмисли ZEPATIER плюс рибавиринA за 16 седмици, за да се сведе до минимум рискът от неуспех на лечението (вж. точка 5.1).
ZEPATIER for 16 weeks plus ribavirinA should be considered in patients with baseline HCV RNA level >800,000 IU/ml and/or the presence of specific NS5A polymorphisms causing at least a 5-fold reduction in activity of elbasvir to minimise the risk of treatment failure (see section 5.1).
При пациенти с изходни стойности на аланин трансаминаза до 3,7 пъти над горната граница на нормата, изходни стойности на албумин, вариращи от 15 до 58 g/dl и изходни стойности на билирубин, вариращи от 1,7 до 42,8 mg/dl няма значим ефект върху фармакокинетиката на силтуксимаб.
For patients with baseline alanine transaminase up to 3.7 times the upper limit of normal baseline albumin ranging from 15 to 58 g/L, and baseline bilirubin ranging from 1.7 to 42.8 mg/dL there was no meaningful effect on siltuximab PK.
При пациенти с изходни стойности на големината на ИР6МР < 325 m се наблюдава по-голяма ефикасност при по-високи дози (коригирани спрямо плацебо увеличение от 58 метра, 65 метра и 87 метра съответно за дози 20 mg, 40 mg и 80 mg три пъти дневно).
For patients with a low baseline 6 MWD < 325 m improved efficacy was observed with higher doses (placebo- corrected improvements of 58 metres, 65 metres and 87 metres for 20 mg, 40 mg and 80 mg doses TID, respectively).
При пациенти с изходно вирусно натоварване
In patients with BL VL1
При пациенти с изходно изчислен креатининов клирънс 12 ml/min или по-висок, няма значим ефект върху фармакокинетиката на силтуксимаб.
For patients with baseline calculated creatinine clearance of 12 mL/min or greater, there was no meaningful effect on siltuximab PK.