natgillin/translations-raw huggingface dataset:
При пациентите, прилагащи съпътстващо антитромботично лечение, хеморагични нежелани събития се съобщават при малко по-голям процент от пациентите, инжектирани с OZURDEX (до 29%) в сравнение с групата на плацебо (до 23%), независимо от показанията или броя на леченията.
For patients using concomitant and anti-platelet medication, haemorrhagic adverse events were reported in a slightly higher proportion of patients injected with OZURDEX (up to 29%) compared with the sham group (up to 23%), irrespective of indication or number of treatments.
При пациентите, развили нова сериозна инфекция или сепсис, приложението на Simponi трябва да бъде прекратено и да се проведе подходящо противомикробно или противогъбично лечение, докато инфекцията не бъде овладяна.
Administration of Simponi should be discontinued if a patient develops a new serious infection or sepsis, and appropriate antimicrobial or antifungal therapy should be initiated until the infection is controlled.
При пациентите, рандомизирани в поддържащата фаза на клиничното изпитване, медианата на времето за наблюдение е 28 месеца от рандомизирането за поддържане.
For patients randomized to the maintenance phase of the trial, the median observation time was 28 months from maintenance randomisation.
При пациентите, рандомизирани на Cosentyx, се прилагат 75 mg, 150 mg или 300 mg подкожно на седмица 0, 1, 2 и 3, последвани от същата доза всеки месец, като се започне от седмица 4.
Patients randomised to Cosentyx received 75 mg, 150 mg or 300 mg subcutaneously at Weeks 0, 1, 2, and 3, followed by the same dose every month starting at Week 4.
При пациентите, рандомизирани на линаглиптин, по-често се установява панкреатит (5 случая на 4 302 пациенти приемащи линаглиптин, спрямо 1 случай на 2 364 пациенти, приемащи плацебо).
Pancreatitis was reported more often in patients randomized to linagliptin (5 events in 4,302 patients receiving linagliptin versus 1 event in 2,364 patients receiving placebo).
При пациентите, рандомизирани на поддържащо лечение, се изисква да имат ECOG функционално състояние 0 или 1.
All patients included in this study had an ECOG performance status 0 or 1.
При пациентите, рандомизирани на „стандартна доза нефракциониран хепарин” или на „ниска доза нефракциониран хепарин” средната доза нефракциониран хепарин е била съответно 85 U/kg и 50 U/kg.
In subjects randomized to the “standard dose UFH” or the “low dose UFH” regimen the median dose of UFH was 85 U/kg and 50 U/kg, respectively.
При пациентите, чието заболяване е лекувано, е показано, че Imbruvica е ефективен и в комбинация с бендамустин и ритуксимаб.
In the previously treated patients, Imbruvica was also shown to be effective when combined with bendamustine and rituximab.
При пациентите, чието кръвно налягане не се контролира задоволително със самостоятелен прием на алискирен или хидрохлоротиазид, преминаването към комбинацията води до по-голям спад на кръвното налягане, отколкото продължаване на лечението само с едното вещество.
In patients whose blood pressure was not adequately controlled on either aliskiren or hydrochlorothiazide alone, switching to the combination resulted in greater falls in blood pressure than remaining on one active substance alone.
При пациентите, чиито съдов тонус и бъбречна функция са в зависимост най-вече от дейността на ренин-ангиотензин-алдостеронната система (напр. пациенти с тежка конгестивна сърдечна недостатъчност или основно бъбречно заболяване, включително реноартериална стеноза), лечението с лекарствени продукти, повлияващи тази система, се свързва с остра хипотония, хиперазотемия, олигурия, или рядко с остра бъбречна недостатъчност (вж. точка 4.8).
In patients whose vascular tone and renal function depend predominantly on the activity of the renin-angiotensin-aldosterone system (e.g. patients with severe congestive heart failure or underlying renal disease, including renal artery stenosis), treatment with medicinal products that affect this system has been associated with acute hypotension, hyperazotaemia, oliguria, or rarely acute renal failure (see section 4.8).
При пациентите, чиито съдов тонус и бъбречна функция са в зависимост най-вече от дейността на ренин-ангиотензин-алдостеронната система (напр. пациенти с тежка конгестивна сърдечна недостатъчност или основно бъбречно заболяване, включително стеноза на бъбречните артерии), лечението с лекарствени продукти, повлияващи тази система, се свързва с остра хипотония, хиперазотемия, олигурия, или рядко с тежко бъбречно увреждане (вж. точка 4.8).
In patients whose vascular tone and renal function depend predominantly on the activity of the renin-angiotensin-aldosterone system (e.g. patients with severe congestive heart failure or underlying renal disease, including renal artery stenosis), treatment with medicinal products that affect this system has been associated with acute hypotension, hyperazotaemia, oliguria, or rarely acute renal failure (see section 4.8).
При пациентите, чийто съдов тонус и бъбречна функция зависят предимно от активността на ренин-ангиотензин-алдостероновата система (напр. пациенти с тежка конгестивна сърдечна недостатъчност или скрито бъбречно заболяване, включително бъбречна аортна стеноза), лечението с инхибитори на ангиотензин конвертиращия ензим или ангиотензин II рецепторни антагонисти, повлияващи тази система, са свързани с остра хипотония, азотемия, олигурия или рядко остра бъбречна недостатъчност (вж. точка 4.5).
In patients whose vascular tone and renal function depend predominantly on the activity of the renin- angiotensin-aldosterone system (e.g. patients with severe congestive heart failure or underlying renal disease, including renal artery stenosis), treatment with angiotensin converting enzyme inhibitors or angiotensin-II receptor antagonists that affect this system has been associated with acute hypotension, azotaemia, oliguria, or rarely acute renal failure (see section 4.5).
При пациентите, чийто съдов тонус и бъбречна функция зависят предимно от активността на системата ренин-ангиотензин-алдостерон (напр. пациенти с тежка конгестивна сърдечна недостатъчност или подлежащо бъбречно заболяване, включително стеноза на бъбречната артерия), лечението с инхибитори на ангиотензин конвертиращия ензим или ангиотензин-II рецепторни антагонисти, повлияващи тази система са свързани с остра хипотония, азотемия, олигурия или рядко остра бъбречна недостатъчност (вж. точка 4.5).
In patients whose vascular tone and renal function depend predominantly on the activity of the renin- angiotensin-aldosterone system (e.g. patients with severe congestive heart failure or underlying renal disease, including renal artery stenosis), treatment with angiotensin converting enzyme inhibitors or angiotensin-II receptor antagonists that affect this system has been associated with acute hypotension, azotaemia, oliguria, or rarely acute renal failure (see section 4.5).
При пациентите, чийто съдов тонус и бъбречна функция зависят предимно от активността на системата ренин-ангиотензин-алдостерон (напр. пациенти с тежка конгестивна сърдечна недостатъчност или подлежащо бъбречно заболяване, включително стеноза на бъбречната артерия), лечението с инхибитори на ангиотензин конвертиращия ензим или ангиотензин-II рецепторни антагонисти, повлияващи тази система са свързани с остра хипотония, азотемия, олигурия или рядко остра бъбречна недостатъчност (вж. точка 4.5).
In patients whose vascular tone and renal function depend predominantly on the activity of the renin-angiotensin-aldosterone system (e.g. patients with severe congestive heart failure or underlying renal disease, including renal artery stenosis), treatment with angiotensin converting enzyme inhibitors or angiotensin-II receptor antagonists that affect this system has been associated with acute hypotension, azotemia, oliguria, or rarely acute renal failure (see section 4.5).
При пациентите, чийто съдов тонус и бъбречна функция зависят предимно от активността на системата ренин-ангиотензин-алдостерон (напр. пациенти с тежка конгестивна сърдечна недостатъчност или подлежащо бъбречно заболяване, включително стеноза на бъбречната артерия), лечението с инхибитори на ангиотензин конвертиращия ензим или ангиотензин-II рецепторни антагонисти, повлияващи тази система са свързани с остра хипотония, азотемия, олигурия или рядко остра бъбречна недостатъчност (вж. точка 4.5).
In patients whose vascular tone and renal function depend predominantly on the activity of the renin-angiotensin-aldosterone system (e.g. patients with severe congestive heart failure or underlying renal disease, including renal artery stenosis), treatment with angiotensin converting enzyme inhibitors or angiotensin-II receptor antagonists that affect this system has been associated with acute hypotension, azotemia, oliguria, or rarely acute renal failure (see section 4.5)..
При пациентки лекувани с доцетаксел в комбинация с доксорубицин и циклофосфамид (ТАС), фебрилната неутропения и/или неутропеничната инфекция се появяват по-рядко когато пациентките получават първична профилактика с G-CSF.
In patients treated with docetaxel in combination with doxorubicin and cyclophosphamide (TAC), febrile neutropena and/or neutropenic infection occurred at lower rates when patients received primary G-CSF prophylaxis.
При пациентки развили стоматит 3-та или 4-та степен, дозата трябва да се намали до 60 mg/m².
Patients who experience Grade 3 or 4 stomatitis should have their dose decreased to 60 mg/m2.
При пациентки с диабет, които кърмят може да се изисква корекция на дозата на инсулина, диетата или и на двете.
Patients with diabetes who are breast-feeding may require adjustments in insulin dose, diet or both.
При пациентки с диабет, които кърмят, може да се изисква корекция на дозата на инсулина, диетата или и на двете.
Patients with diabetes who are breast-feeding may require adjustments in insulin dose, diet or both.
При пациентки с диабет, които кърмят, може да се изисква корекция на дозата на инсулина, диетата или и на двете.
Patients with diabetes who are breast-feeding may require adjustments in insulin dose, diet, or both.
При пациентки с мутации (промени) в определени гени, наречени BRCA (ген на рака на гърдата), които са изложени на риск от развитие на някои форми на рак, инхибиторите на PARP могат да предизвикат смъртта на раковите клетки като блокират ензим, който помага за възстановяването на ДНК.
In patients with mutations (changes) in certain genes called BRCA (breast cancer gene), who are at risk of developing some forms of cancer, PARP inhibitors are able to trigger the death of cancer cells by blocking an enzyme that helps repair DNA.
При пациентки с честа поява на рецидиви преди започване на лечението трябва да се оцени рискът от тежък рецидив след преустановяване на лечението с Rebif, в случай на забременяване, спрямо възможния повишен риск от спонтанен аборт.
In patients with a high relapse rate before treatment has started, the risk of a severe relapse following discontinuation of Rebif in the event of pregnancy should be weighed against a possible increased risk of spontaneous abortion.
При пациентки с честа поява на рецидиви преди започване на лечението, трябва да се оцени рискът от тежък рецидив след преустановяване на лечението с Rebif, в случай на забременяване, спрямо възможния повишен риск от спонтанен аборт.
In patients with a high relapse rate before treatment has started, the risk of a severe relapse following discontinuation of Rebif in the event of pregnancy should be weighed against a possible increased risk of spontaneous abortion.
При пациентки с чести пристъпи преди започване на лечението, трябва да се прецени рискът от тежък пристъп след преустановяване на Extavia поради бременност, спрямо възможното увеличение на риска от спонтанен аборт.
In patients with a high relapse rate before initiation of treatment, the risk of a severe relapse following discontinuation of Extavia in the event of pregnancy should be weighed against a possible increased risk of spontaneous abortion.
При пациентки с чести пристъпи преди започването на терапията, трябва да се прецени риска от тежък пристъп при преустановяване на Betaferon поради бременност, спрямо възможното увеличение на риска от спонтанен аборт.
In patients with a high relapse rate before initiation of treatment, the risk of a severe relapse following discontinuation of Betaferon in the event of pregnancy should be weighed against a possible increased risk of spontaneous abortion.
При пациентки със състояния,
exercised in patients with
При пациентки със съществуващи фрактури броят на тези, които трябва да бъдат лекувани за получаване на клиничен резултат (number needed to treat – NNT), е 21 пациентки.
For patients with pre-existing fractures, number needed to treat (NNT) is 21 patients.
При пациентки, ко-инфектирани с хепатит, които са на лечение с DUTREBIS и впоследствие забременеят, трябва да се има предвид възможността за рецидив на хепатита при спиране на приема на DUTREBIS.
For patients co-infected with hepatitis who are being treated with DUTREBIS and subsequently become pregnant, consideration should be given to the possibility of a recurrence of hepatitis on discontinuation of DUTREBIS.
При пациентки, които са развили фебрилна неутропения и/или неутропенична инфекция, дозата на доцетаксел трябва да се намали до 60 mg/m2 във всички последващи цикли (вж. точки 4.4 и 4.8).
Patients who experience febrile netutropeania and/or neutropenic infection should have their docetaxel dose reduced to 60 mg/m2 in all subsequent cycles (see sections 4.4 and 4.8).
При пациентки, които са се лекували с ламивудин и след това са забременели, трябва да се има предвид възможността от повторна поява на хепатит при прекратяване на приема на ламивудин.
For patients who are being treated with lamivudine and subsequently become pregnant consideration should be given to the possibility of a recurrence of hepatitis on discontinuation of lamivudine.
При пациентки, подложени на овариална стимулация има повишен риск от развитие на ОХСС, дължащ се на развитието на множество фоликули.
Patients undergoing ovarian stimulation are at an increased risk of developing OHSS due to multiple follicular development.
При пациентките неповлияли се от антрациклин, доцетаксел е сравнен с комбинацията mitomycin С и vinblastine (12 mg/m2 на всеки 6 седмици и 6 mg/m2 на всеки 3 седмици).
In anthracycline-failure patients, docetaxel was compared to the combination of mitomycin C and vinblastine (12 mg/m² every 6 weeks and 6 mg/m² every 3 weeks).
При пациентките неповлияли се от антрациклин, доцетаксел е сравнен с комбинацията митомицин C и винбластин (12 mg/m² на всеки 6 седмици и 6 mg/m² на всеки 3 седмици).
In anthracycline-failure patients, docetaxel was compared to the combination of mitomycin C and vinblastine (12 mg/m² every 6 weeks and 6 mg/m² every 3 weeks).
При пациентките от терапевтичната група с Preotact има 61% относително намаление на риска от нови вертебрални фрактури в месец 18 в сравнение с пациентките от плацебо групата.
Patients in the Preotact treatment group had a 61 relative risk reduction of a new vertebral fracture at month 18 compared to the patients in the placebo group.
При пациентките развиваващи фебрилна неутропения и/или неутропенична инфекция дозата им доцетаксел трябва да се намали на 60 mg/m² във всички последващи цикли (вж. точки 4.4 и 4.8).
Patients who experience febrile neutropenia and/or neutropenic infection should have their docetaxel dose reduced to 60 mg/m2in all subsequent cycles (see sections 4.4 and 4.8).
При пациентките с BRCA мутация (n=136) се отбелязва статистически значимо подобрение на ПБП, ВППТ и ВВПТ.
In BRCA-mutated patients (n=136) there was a statistically significant improvement in PFS, TFST, and TSST.
При пациентките, лекувани с Ибандронова киселина , е наблюдавано значимо понижение на маркерите на костна резорбция в урината (пиридинолин и дезоксипиридинолин), което е било статистически значимо в сравнение с плацебо.
There was a marked depression of urinary markers of bone resorption (pyridinoline and deoxypyridinoline) in patients treated with ibandronic acid that was statistically significant compared to placebo.
При пациентките, лекувани с олапариб, медианата на подобрение на ПБП е с 6,9 месеца повече от плацебо (HR 0,18; 95% CI 0,10-0,31; p<0,00001; медиана 11,2 месеца спрямо 4,3 месеца).
The median PFS improvement was 6.9 months over placebo for olaparib treated patients (HR 0.18; 95% CI 0.10-0.31; p<0.00001; median 11.2 months versus 4.3 months).
При пациентките, лекувани със золедронова киселина не се установява остеомалация, костномозъчна фиброза или деформация на костите.
In patients treated with zoledronic acid, no osteomalacia, marrow fibrosis or woven bone formation was detected.
При пациентките, неповлияли се от алкилиращия агент, доцетаксел е сравнен с доксорубицин (75 mg/m2 на всеки 3 седмици).
In alkylating-failure patients, docetaxel was compared to doxorubicin (75 mg/m2 every 3 weeks).
При пациентките, неповлияли се от алкилиращия агент, доцетаксел е сравнен с доксорубицин (75 mg/m² на всеки 3 седмици).
In alkylating-failure patients, docetaxel was compared to doxorubicin (75 mg/m² every 3 weeks).
При пациентките, неповлияли се от антрациклин, доцетаксел е сравнен с комбинацията митомицин C и винбластин (12 mg/m2 на всеки 6 седмици и 6 mg/m2 на всеки 3 седмици).
In anthracycline-failure patients, docetaxel was compared to the combination of mitomycin C and vinblastine (12 mg/m2 every 6 weeks and 6 mg/m2 every 3 weeks).
При пациентките, приемали плацебо през втората година, средното повишение е 4,1% в сравнение с изходните стойности, но е леко понижено в сравнение с резултатите в края на 12-месечното лечение с Preotact.
For the patients who received placebo during the second year, the mean percent increase was 4.1 compared to baseline, but had decreased slightly compared to the end of 12 months of Preotact treatment.
При пациентките, развиваващи фебрилна неутропения и/или неутропенична инфекция дозата на доцетаксел трябва да се намали на 60 mg/m2 във всички последващи цикли (вж. точки 4.4 и 4.8).
Patients who experience febrile neutropenia and/or neutropenic infection should have their docetaxel dose reduced to 60 mg/m2 in all subsequent cycles (see sections 4.4 and 4.8).
При пациентките, развиващи фебрилна неутропения и/или неутропенична инфекция, дозата на доцетаксел трябва да се намали на 60 mg/m² във всички последващи цикли (вж. точки 4.4 и 4.8).
Patients who experience febrile neutropenia and/or neutropenic infection should have their docetaxel dose reduced to 60 mg/m² in all subsequent cycles (see sections 4.4 and 4.8).
При педиатрична популация за режима BuMel е съобщено, че приложението на мелфалан по- малко от 24 часа след последното перорално приложение на бусулфан може да повлияе развитието на токсичности.
In paediatric population, for the BuMel regimen it has been reported that the administration of melphalan less than 24 hours after the last oral busulfan administration may influence the development of toxicities.
При педиатричната биполярна популация (10-17 години) при експозиция до 30 седмици, честотата на ниски нива на пролактин в серума при индивиди от женски пол (< 3 ng/ml) и индивиди от мъжки пол (< 2 ng/ml) е била съответно 28,0 % и 53,3 %.
In the paediatric bipolar population (10-17 years) with exposure up to 30 weeks, incidence of low serum prolactin levels in females (< 3 ng/ml) and males (< 2 ng/ml) was 28.0% and 53.3%, respectively.
При педиатричната популация (проучени участници на възраст от 4 до 17 години) e наблюдавано нарастване на средния Z-скор за височина през 60-те месеца на лечение в общата нелекувана до момента популация, което предполага полезен терапевтичен ефект на велаглуцераза алфа върху линейния растеж.
In the paediatric population (ages 4 to 17 years studied), increases in the mean height Z-score were seen through 60 months of treatment in the overall treatment-naïve population, suggesting a beneficial treatment effect with velaglucerase alfa on linear growth.
При педиатричната популация няма съответно приложение на ензалутамид при показанието за лечение на възрастни мъже с метастазирал, резистентен на кастрация карцином на простатата.
There is no relevant use of enzalutamide in the paediatric population in the indication of treatment of adult men with metastatic castration-resistant prostate cancer.
При педиатрични пациенти (на възраст 6 и повече години) ефикасността на зонизамид е доказана в едно двойносляпо, плацебо-контролирано проучване, включващо 207 пациенти, с продължителност на лечението до 24 седмици.
In paediatric patients (aged 6 years and above), efficacy has been demonstrated with zonisamide in a double-blind, placebo-controlled study, which included 207 subjects and had a treatment duration of up to 24 weeks.
При педиатрични пациенти (от 4 до 16-годишна възраст) ефикасността на леветирацетам е била доказана в двойно сляпо, плацебо контролирано проучване, включващо 198 пациенти и с продължителност на лечението 14 седмици.
In paediatric patients (4 to 16 years of age), levetiracetam efficacy was established in a double-blind, placebo-controlled study, which included 198 patients and had a treatment duration of 14 weeks.
При педиатрични пациенти на възраст 1-18 години, клиничните данни при педиатрични пациенти показват, че пациенти получаващи r-HuEPO два или три пъти седмично могат да
For pediatric patients 1-18 years of age, clinical data in paediatric patients has demonstrated that patients receiving r-HuEPO two or three times weekly may be converted to once weekly Nespo, and those receiving r-HuEPO once weekly may be converted to once every other week Nespo.
При педиатрични пациенти препоръчителният диапазон на концентрациите на хемоглобина е между 9,5 g/dl до 11 g/dl (5,9 до 6,8 mmol/l).
In paediatric patients the recommended haemoglobin concentration range is between 9.5 g/dl to 11 g/dl (5.9 to 6.8 mmol/l).
При педиатрични пациенти с ПНХ и аХУС с телесно тегло под 40 kg схемата на приложение на Soliris се състои от:
In paediatric PNH and aHUS patients with body weight below 40 kg, the Soliris dosing regimen consists of:
При педиатрични пациенти с бъбречна дисфункция, които са подложени на диализа, се препоръчва след всяка диализна сесия пациентите да приемат допълнителна доза Viramune перорална суспенсия или таблетки с незабавно освобождаване, представляваща 50% от препоръчителната дневна доза Viramune перорална суспенсия или таблетки с незабавно освобождаване, което ще подпомогне компенсирането на ефекта на диализата върху клирънса на невирапин.
In paediatric patients with renal dysfunction who are undergoing dialysis it is recommended following each dialysis treatment patients receive an additional dose of Viramune oral suspension or immediate-release tablets representing 50 % of the recommended daily dose of Viramune oral suspension or immediate-release tablets, which would help offset the effects of dialysis on nevirapine clearance.
При педиатрични пациенти с бъбречна дисфункция, които са подложени на диализа, се препоръчва след всяка диализна сесия пациентите да приемат допълнителна доза Viramunе перорална суспенсия или таблетки с незабавно освобождаване, представляваща 50% от препоръчителната дневна доза Viramune перорална суспенсия или таблетки с незабавно освобождаване, което ще подпомогне компенсирането на ефекта на диализата върху клирънса на невирапин.
In paediatric patients with renal dysfunction who are undergoing dialysis it is recommended following each dialysis treatment patients receive an additional dose of Viramune oral suspension or immediate-release tablets representing 50 % of the recommended daily dose of Viramune oral suspension or immediate-release tablets, which would help offset the effects of dialysis on nevirapine clearance.
При педиатрични пациенти с по-кратка продължителност на текущата тежка клинична проява на тромботична микроангиопатия (TMA) преди екулизумаб има контрол на TMA и подобрение на бъбречната функция при лечението с екулизумаб (Таблица 10).
In paediatric patients with shorter duration of current severe clinical thrombotic microangiopathy (TMA) manifestation prior to eculizumab, there was TMA control and improvement of renal function with eculizumab treatment (Table 10).