natgillin/translations-raw huggingface dataset:
При рандомизирано, плацебо-контролирано изпитване при пациенти с МДС, лечението с ромиплостим е прекратено преждевременно поради числено повишаване на случаите на прогресия на МДС до ОМЛ и преходни повишавания на броя на бластните клетки при пациенти, лекувани с ромиплостим в сравнение с плацебо.
In a randomized placebo-controlled trial in MDS subjects treatment with romiplostim was prematurely stopped due to a numerical increase in cases of MDS disease progression to AML and transient increases in blast cell counts in patients treated with romiplostim compared to placebo.
При рандомизираното активно контролирано изпитване, преживяемостта без прогресия на 6 ия месец е значително по-висока в групата с TMZ, в сравнение с групата с прокарбазин (21% срещу 8%, съответно хи квадрат p = 0,008) с медиана на преживяемостта без прогресия съответно 2,89 и 1,88 месеца (log-rank p = 0,0063).
In the randomised active-controlled trial, the PFS at 6 months was significantly greater for TMZ than for procarbazine (21 % vs 8 %, respectively – chi-square p = 0.008) with median PFS of 2.89 and
При рандомизираното активно контролирано изпитване, преживяемостта без прогресия на 6-ия месец е значително по-висока в групата с TMZ, в сравнение с групата с прокарбазин (21 % срещу 8 %, съответно хи квадрат p = 0,008) при средна продължителност на свободната от прогресия преживяемост съответно 2,89 и 1,88 месеца (log-rank p = 0,0063).
In the randomised active-controlled trial, the PFS at 6 months was significantly greater for TMZ than for procarbazine (21 % vs 8 %, respectively – chi-square p = 0.008) with median PFS of 2.89 and
При рандомизираното активно контролирано изпитване, преживяемостта без прогресия на 6-ия месец е значително по-висока в групата с TMZ, в сравнение с групата с прокарбазин (21% срещу 8%, съответно хи квадрат p = 0,008) при средна продължителност на свободната от прогресия преживяемост съответно 2,89 и 1,88 месеца (log-rank p = 0,0063).
In the randomised active-controlled trial, the PFS at 6 months was significantly greater for TMZ than for procarbazine (21 % vs 8 %, respectively – chi-square p=0.008) with median PFS of 2.89 and 1.88 months respectively (log rank p=0.0063).
При рандомизираното активно контролирано изпитване, преживяемостта без прогресия на 6-ия месец е значително по-висока в групата с TMZ, в сравнение с групата с прокарбазин (21% срещу 8%, съответно хи квадрат p = 0,008) с медиана на преживяемостта без прогресия съответно 2,89 и 1,88 месеца (log-rank p = 0,0063).
In the randomised active-controlled trial, the PFS at 6 months was significantly greater for TMZ than for procarbazine (21 % vs 8 %, respectively – chi-square p = 0.008) with median PFS of 2.89 and
При рандомизираното активно контролирано изпитване, преживяемостта без прогресия на 6-ия месец е значително по-висока в групата с TMZ, в сравнение с групата с прокарбазин (21% срещу 8%, съответно хи квадрат p = 0,008) с медиана напреживяемостта без прогресия съответно 2,89 и 1,88 месеца (log-rank p = 0,0063).
In the randomised active-controlled trial, the PFS at 6 months was significantly greater for TMZ than for procarbazine (21 % vs 8 %, respectively – chi-square p = 0.008) with median PFS of 2.89 and
При рандомизираното активно контролирано изпитване, преживяемостта без прогресия на 6-ия месец е значително по-висока в групата с TMZ, в сравнение с групата с прокарбазин (21% срещу 8%, съответно хи-квадрат р = 0,008) при средна продължителност на свободната от прогресия преживяемост съответно 2,89 и 1,88 месеца (log-rank р = 0,0063).
In the randomised active-controlled trial, the PFS at 6 months was significantly greater for TMZ than for procarbazine (21 % vs 8 %, respectively – chi-square p = 0.008) with median PFS of 2.89 and
При рандомизираното активно контролирано изпитване, преживяемостта без прогресия на 6ия месец е значително по-висока в групата с TMZ, в сравнение с групата с прокарбазин (21% срещу 8%, съответно хи квадрат p = 0,008) с медиана на преживяемостта без прогресия съответно 2,89 и 1,88 месеца (log-rank p = 0,0063).
In the randomised active-controlled trial, the PFS at 6 months was significantly greater for TMZ than for procarbazine (21 % vs 8 %, respectively – chi-square p = 0.008) with median PFS of 2.89 and
При ранна и напреднала болест на Parkinson ефикасността на прамипексол при контролираните клинични проучвания се поддържа за период от около шест месеца.
In early and advanced Parkinson’s disease, efficacy of pramipexole in the controlled clinical trials was maintained for approximately six months.
При реагиралите, този отговор е поддържан в продължение на 48 седмици (вж. точка 4.2).
In responders, this response was maintained during 48 weeks. (see section 4.2).
При ревматоиден артрит (РА) Kineret се използва за лечение на признаците и симптомите на болестта при възрастни (на възраст 18 и повече години) в комбинация с друго лекарство, наречено метотрексат.
For Rheumatoid Arthritis (RA), Kineret is used to treat the signs and symptoms of the disease in adults (age 18 years and over) in combination with another medicine called methotrexate.
При ревматоиден артрит (РА) Kineret се използва за лечение на признаците и симптомите на болестта при възрастни (на възраст 18 и повече години) в комбинация с друго лекарство, наречено метотрексат.
Kineret is used to treat the signs and symptoms of Rheumatoid Arthritis (RA) in adults (age 18 years and over) in combination with another medicine called methotrexate.
При ревматоиден артрит Cimzia с метотрексат е по-ефективен от плацебо с метотрексат.
In rheumatoid arthritis, Cimzia with methotrexate was more effective than placebo with methotrexate.
При ревматоиден артрит Orencia е по-ефективен от плацебо за подобряване на симптомите във всички проучвания.
In rheumatoid arthritis, Orencia was more effective than placebo in improving symptoms in all of the studies.
При ревматоиден артрит Remsima обикновено се прилага в доза от 3 mg на килограм телесно тегло, но при необходимост дозата може да бъде увеличена.
Remsima is usually given as 3 mg per kilogram body weight in rheumatoid arthritis, although the dose can be increased if necessary.
При ревматоиден артрит RoActemra може да се прилага като интравенозна инфузия или като подкожна инжекция.
In rheumatoid arthritis, RoActemra can be given as an infusion into a vein or as an injection under the skin.
При ревматоиден артрит Вашето тяло произвежда твърде много от цитокина, наречен интерлевкин-1.
In rheumatoid arthritis, your body produces too much of a cytokine called interleukin-1.
При ревматоиден артрит и CAPS Вашият организъм произвежда твърде много от цитокина, наречен интерлевкин-1.
In Rheumatoid Arthritis and in CAPS, your body produces too much of a cytokine called interleukin-1.
При ревматоиден артрит и псориатичен артрит МТХ трябва да се продължи по време на лечението с Cimzia, когато е необходимо.
For rheumatoid arthritis and psoriatic arthritis, MTX should be continued during treatment with Cimzia where appropriate.
При ревматоиден артрит най-значително намаляване на симптомите е отбелязано в проучванията, изследващи Humira като добавка към метотрексат: около две трети от пациентите, добавящи Humira, имат поне 20% намаление на симптомите след шест месеца в сравнение с една четвърт от пациентите, добавящи плацебо.
In rheumatoid arthritis, the greatest reductions in symptoms were seen in the studies examining Humira as an add-on to methotrexate: around two-thirds of the patients adding Humira had at least a 20% reduction in symptoms after six months, compared with a quarter of those adding placebo.
При ревматоиден артрит, преди всяка инфузия на MabThera трябва също да бъде приложена премедикация с глюкокортикоиди, за да се намали честотата и тежестта на IRRs (вж. точка 4.2 и точка 4.8).
In rheumatoid arthritis premedication with glucocorticoids should also be administered before each infusion of MabThera in order to reduce the frequency and severity of IRRs (see section 4.2 and section 4.8).
При ревматоиден артрит, приложението на метотрексат продължава по време на лечението с Humira.
In rheumatoid arthritis, methotrexate is continued while using Humira.
При ревматоиден артрит: лечението с лефлуномид обикновено започва с натоварваща доза от 100 mg веднъж дневно в продължение на 3 дни.
In rheumatoid arthritis: leflunomide therapy is usually started with a loading dose of 100 mg once daily for 3 days.
При ревматоиден артрит: лечението с лефлуномид обикновено започва с натоварваща доза от 100 mg един път дневно в продължение на 3 дни.
In rheumatoid arthritis: leflunomide therapy is usually started with a loading dose of 100 mg once daily for 3 days.
При ревматоиден артрит: терапията с лефлуномид обикновено започва с натоварваща доза от 100 mg един път дневно в продължение на 3 дни.
In rheumatoid arthritis: leflunomide therapy is usually started with a loading dose of 100 mg once daily for 3 days.
При редица дози, изчислената пикова плазмена концентрация и AUC се увеличават по пропорционален или приблизително пропорционален на дозата начин.
Across the range of doses evaluated peak plasma concentration and AUC increased in a dose- proportional, or approximately dose proportional, manner.
При редовен прием максимума в понижаването на артериалното налягане с всяка доза, като цяло, се постига в рамките на 2-4 седмици и се поддържа в хода на продължителна терапия.
During repeated administration, the maximum reduction in blood pressure with any dose is generally attained within 2–4 weeks and is sustained during long-term therapy.
При редовен прием максимума в редукцията на артериалното налягане с всяка доза, като цяло, се постига в рамките на 2-4 седмици и се поддържа в хода на дълготрайна терапия.
During repeated administration, the maximum reduction in blood pressure with any dose is generally attained within 2–4 weeks and is sustained during long-term therapy.
При резистентните към тилозин щамове обикновено се забелязва редуцирана податливост към тилвалозин.
Reduced susceptibility for tylvalosin was generally noted in tylosin resistant strains.
При резус- маймуната фармакокинетичните проучвания след интравенозно инжектиране на тазонермин показват неспецифична екскреция, недостигаща ниво на насищане чрез гломерулна филтрация в бъбрека.
In the Rhesus monkey, pharmacokinetic studies following intravenous injection of tasonermin indicated a non-specific, non-saturable excretion via glomerular filtration in the kidney.
При реконституция както е указано, 1 ml от получената дисперсия съдържа 8 микролитра серен хексафлуорид в микромехурчетата, еквивалентни на 45 микрограма.
On reconstitution as directed, 1 ml of the resulting dispersion contains 8 µl sulphur hexafluoride in the microbubbles, equivalent to 45 microgrammes.
При рентгенографски документирана прогресия изследователят може да прекрати “заслепяването” на пациентите: тези, рандомизирани на плацебо, след това могат да започнат открито да получават еверолимус
After documented radiological progression, patients could be unblinded by the investigator: those randomised to placebo were then able to receive open-label everolimus
При репликон на генотип 1a стойностите на IC50 и IC90 за боцепревир са съответно 900 nM и 1 400 nM.
In a genotype 1a replicon, the IC50 and IC90 values for boceprevir were 900 nM and 1,400 nM, respectively.
При репродуктивни проучвания при плъхове при интравенозно приложение, ибандроновата киселина намалява броя на сперматозоидите при дози от 0,3 и mg/kg дневно и намалява фертилитета при мъжките при 1 mg/kg дневно, а при женските - при 1,2 mg/kg дневно.
In reproductive studies in rats by the intravenous route, ibandronic acid decreased sperm counts at doses of 0.3 and 1 mg/kg/day and decreased fertility in males at 1 mg/kg/day and in females at 1.2 mg/kg/day.
При репродуктивни проучвния при плъхове при перорално приложение ефектите върху фертилитета се състоят в повишение на предимплантационните загуби при дозови нива от 1 mg/kg дневно и по-високи.
In reproductive studies in rats by the oral route, effects on fertility consisted of increased preimplantation losses at dose levels of 1 mg/kg/day and higher.
При респондерите, този отговор е поддържан в продължение на 48 седмици (вж. точка 4.2).
In responders, this response was maintained during 48 weeks. (see section 4.2).
При ретроспективен преглед на венооклузивна болест на черния дроб (ВОБ) при пациенти, претърпели миелоаблативна трансплантация на стволови клетки с използване на циклофосфамид и общо облъчване на тялото, се наблюдава увеличена честота на ВОБ на черния дроб при пациенти, лекувани с Rapamune, особено при едновременна употреба на метотрексат.
In a retrospective review of hepatic veno-occlusive disease (VOD) in patients who underwent myeloablative stem cell transplantation using cyclosphophamide and total body irradiation, an increased incidence of hepatic VOD was observed in patients treated with Rapamune, especially with concomitant use of methotrexate.
При ретроспективни съобщения, има шест случая на находки, съответстващи на дефекти на невралната тръба, включително менингомиелоцеле, всички при майки с експозиция на ефавиренц-съдържащи схеми, през първия триместър.
Efavirenz: There have been seven retrospective reports of findings consistent with neural tube defects, including meningomyelocele, all in mothers exposed to efavirenz-containing regimens (excluding any efavirenz-containing fixed-dose combination tablets) in the first trimester.
При ретроспективно проучване, проведено в няколко центъра във Франция, 200 пациенти с болестта на Кушинг са били проследявани в периода между 1995 г. и 2012 г.
In a retrospective study conducted in several French centres, 200 patients with Cushing’s disease were followed between 1995 and 2012.
При ретроспективно фармакогенетично проучване „случай-контрола“, HLA-A*33:03 и HLA- B*58:01 алелите са били идентифицирани като потенциално рискови генетични фактори за свързаните със стронциев ранелат SJS/TEN при пациенти от Хан китайски произход.
HLA-A*33:03 and HLA-B*58:01 alleles have been identified as potential genetic risk factors for strontium ranelate-associated SJS/TEN in Han Chinese patients from a retrospective, case-control, pharmacogenetic study.
При ретроспективно, фармакогенетично проучване „случай-контрола“, HLA-A*33:03 и HLA- B*58:01 алелите са били идентифицирани като потенциално рискови генетични фактори за свързаните със стронциев ранелат SJS/TEN при пациенти от Хан китайски произход.
HLA-A*33:03 and HLA-B*58:01 alleles have been identified as potential genetic risk factors for strontium ranelate-associated SJS/TEN in Han Chinese patients from a retrospective, case-control, pharmacogenetic study.
При рецидив на токсичната реакция повторното започване на лечението с Tyverb трябва да е с по-ниска доза (750 mg/ден, когато се прилага с трастузумаб, 1 000 mg/ден, когато се прилага с капецитабин, или
If the toxicity recurs, then Tyverb should be restarted at a lower dose (750 mg/day when administered with trastuzumab, 1000 mg/day when administered with capecitabine or
При рецидив след намаляване на дозата на иринотекан и 5-FU, трябва да се обмисли намаляване на дозата на ZALTRAP до 2 mg/kg.
If recurrence after irinotecan and 5-FU dose reductions, reduction of ZALTRAP dose to 2 mg/kg could be considered.
При рецидив, болус дозата и инфузионната доза на 5-FU трябва допълнително да се намалят с 20% в следващите цикли.
If recurrence, 5-FU bolus and infusion doses should additionally be reduced by 20% in subsequent cycles.
При рецидив, лечението трябва да се прекрати до
If recurrence, the treatment should be suspended until
При решението да се прилага долутегравир при наличието на резистентност към класа интегразни инхибитори, трябва да се има предвид, че активността на долутегравир значително се компрометира за вирусни щамове с Q148+2 вторични мутации от G140A/C/S, E138A/K/T, L74I (вж. точка 5.1).
The decision to use dolutegravir in the presence of integrase class resistance should take into account that the activity of dolutegravir is considerably compromised for viral strains harbouring Q148+2 secondary mutations from G140A/C/S, E138A/K/T, L74I (see section 5.1).
При решението за провеждане на лечение при пациенти с костни метастази, за предотвратяване на скелетно свързани събития, трябва да се има предвид, че ефектът от лечението настъпва след 2-3 месеца.
The decision to treat patients with bone metastases for the prevention of skeletal related events should consider that the onset of treatment effect is 2-3 months.
При рибавирин са доказани големи фармакокинетични вариации след еднократна перорална доза както между отделните индивиди, така и при един и същи индивид (приблизително 30 % вариации на AUC и Cmax при един и същи индивид), което може да се дължи на интензивен метаболизъм при първо преминаване и на преминаването както в, така и извън кръвния компартмент.
Ribavirin has been shown to produce high inter- and intra-subject pharmacokinetic variability following single oral doses (intrasubject variability of approximately 30 % for both AUC and Cmax), which may be due to extensive first pass metabolism and transfer within and beyond the blood compartment.
При риби, третирани с аzagly-nafarelin се наблюдава влошаване на заплодяемостта и качеството на яйцата и спад в оцеляването им до достигане етапа на личинка.
Reductions in fecundity, egg quality and survival to the eyed-egg stage have been observed in fish treated with azagly-nafarelin.
При рискови пациенти се препоръчва внимателно мониториране на серумния калий (вж. точка 4.5).
Close monitoring of serum potassium in at risk patients is recommended (see section 4.5).
При рискови пациенти трябва да се има предвид временно проследяване на нивата на серумния креатинин.
Monitoring of serum creatinine should be considered in at-risk patients.
При рискови пациенти трябва да се има предвид проследяване на нивата на серумния креатинин.
Monitoring of serum creatinine should be considered in at-risk patients.
При рутинното лабораторно проследяване е установено, че приблизително 24 % от пациентите, получаващи RoActemra по време на клиничните проучвания, са получили продължително повишение на общия холестерол ≥ 6,2 mmol/ l, като 15 % са получили продължително увеличение на LDL до ≥ 4,1 mmol/ l.
With routine laboratory monitoring it was seen that approximately 24% of patients receiving RoActemra in clinical trials experienced sustained elevations in total cholesterol ≥ 6.2 mmol/ l, with 15% experiencing a sustained increase in LDL to ≥ 4.1 mmol/ l.
При рутинното лабораторно проследяване е установено, че приблизително 24% от пациентите, получаващи RoActemra по време на клиничните проучвания, са получили продължително повишение на общия холестерол ≥ 6,2 mmol/ l, като 15% са получили продължително увеличение на LDL до ≥ 4,1 mmol/ l.
With routine laboratory monitoring it was seen that approximately 24% of patients receiving RoActemra in clinical trials experienced sustained elevations in total cholesterol ≥ 6.2 mmol/ l, with 15% experiencing a sustained increase in LDL to ≥ 4.1 mmol/ l.
При самостоятелна употреба или в комбинация с други противодиабетни лекарства Vipidia намалява нивата на HbA1c с 0,48-0,61% повече, отколкото плацебо.
When used alone or in combination with other anti-diabetes medicines, Vipidia reduced HbA1c levels by 0.48–0.61% more than placebo.
При самостоятелно приложение в доза 10 mg намалява нивата на HbA1c с 0,66% повече от плацебо след 24 седмици.
When used on its own at a dose of 10 mg, it decreased HbA1c levels by 0.66% more than placebo after 24 weeks.
При самостоятелно приложение на пеметрексед или при приложение на пеметрексед в комбинация с други химиотерапевтични средства нечесто се съобщават случаи на остра бъбречна недостатъчност (вж. точка 4.4).
Uncommon cases of acute renal failure have been reported with pemetrexed alone or in association with other chemotherapeutic agents (see section 4.4).
При сборен анализ на данните от пациенти (N = 721) с изходна стойност на eGFR от
In a pooled analysis of patients (N = 721) with a baseline eGFR 45 mL/min/1.73 m2 to
При сборен анализ от 353 пациенти по-високата плазмена Cmax на SN-38 е свързана с повишена вероятност от развитие на неутропения, а по-високата плазмена Cmax на общ иринотекан – с повишена вероятност от развитие на диария.
In a pooled analysis from 353 patients, higher plasma SN-38 Cmax was associated with increased likelihood of experiencing neutropenia, and higher plasma total irinotecan Cmax was associated with increased likelihood of experiencing diarrhoea.
При сборни рандомизирани плацебо-контролирани проучвания на пациенти с постменопаузална остеопороза най-често срещаните нежелани реакции са гадене и диария, които обикновено са съобщавани в началото на лечението без видима разлика в групите по- нататък.
In a pooled analysis of randomised placebo-controlled studies in post-menopausal osteoporotic patients , the most common adverse reactions consisted of nausea and diarrhoea, which were generally reported at the beginning of treatment with no noticeable difference between groups afterwards.
При сборни рандомизирани плацебо-контролирани проучвания на пациенти с постменопаузална остеопороза най-често срещаните нежелани реакции са гадене и диария, които обикновено са съобщавани в началото на лечението без видима разлика в групите по- нататък.
In a pooled analysis of randomised placebo-controlled studies in post-menopausal osteoporotic patients, the most common adverse reactions consisted of nausea and diarrhoea, which were generally reported at the beginning of treatment with no noticeable difference between groups afterwards.
При сборния анализ на 100 деца с БАХ от неконтролираните педиатрични проучвания FUTURE 1/2 и FUTURE 3/Продължение, е съобщено понижаване на концентрацията на хемоглобина на изходно ниво до под 10 g/dl при 10,0% oт пациентите.
In the pooled analysis of 100 PAH children from uncontrolled paediatric studies FUTURE 1/2 and FUTURE 3/Extension, a decrease in haemoglobin concentration from baseline to below 10 g/dL was reported in 10.0% of patients.
При сборния анализ на 100 пациенти с БАХ от неконтролираните педиатрични проучвания FUTURE 1/2 и FUTURE 3/Продължение са наблюдавани повишени чернодробни аминотрансферази ≥ 3  ГГН при 2% oт пациентите.
In the pooled analysis of 100 PAH patients from uncontrolled paediatric studies FUTURE 1/2 and FUTURE 3/Extension, elevations in liver aminotransferases ≥ 3  ULN were observed in 2% of patients.
При сборния анализ на провеждали лечение пациенти, честотата на преустановяване на лечението поради нежелани реакции е 3,9 % при пациентите на ISENTRESS + OОT и 4,6 % при пациентите на плацебо + OОT.
In the pooled analysis of treatment-experienced patients, the rates of discontinuation of therapy due to adverse reactions were 3.9 % in patients receiving ISENTRESS + OBT and 4.6 % in patients receiving placebo + OBT.
При сборния анализ от изпитванията INPULSIS, по-нисък в цифрово отношение риск от първа екзацербация е наблюдаван при пациентите на нинтеданиб в сравнение с тези на плацебо.
In the pooled analysis of the INPULSIS trials, a numerically lower risk of first acute exacerbation was observed in patients receiving nintedanib compared to placebo.
При сваляне на IONSYS от кожата на пациента и при изхвърляне трябва да се носят ръкавици.
Gloves must be worn when removing IONSYS from the patient’s skin and during disposal.
При свине Contacera се използва за намаляване на симптомите на куцота и възпаление при незаразни двигателни смущения (заболявания, засягащи двигателната способност) и за поддържаща терапия с подходяща антибиотична терапия при лечение на заболявания, настъпващи след опрасване (раждане) като следродилна септицемия и токсемия (синдром на
In pigs, Contacera is used to reduce the symptoms of lameness and inflammation in non-infectious locomotor disorders (diseases that affect the ability to move) and for supportive therapy together with appropriate antibiotic therapy in the treatment of diseases that occur after farrowing (giving birth) such as puerperal septicaemia and toxaemia (mastitis-metritis-agalactia syndrome).