natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Най-общо профилът на нежеланите реакции при деца и юноши е сходен с наблюдавания при възрастни, макар да е съществувал и специфичният за педиатричната популация проблем със забавяне на растежа.
In general, the adverse reactions profile in children and adolescents was similar to that observed in adults, although there is a paediatric-specific concern regarding growth inhibition.
Най-общо се препоръчва доза от 0,025 - 0,035 mg/kg телесно тегло дневно или 0,7 - 1,0 mg/m2 телесна повърхност дневно.
Generally a dose of 0.025 - 0.035 mg/kg body weight per day or 0.7 - 1.0 mg/m2 body surface area per day is recommended.
Най-общо фармакокинетиката на емтрицитабин при пациенти, инфектирани с HBV, е сходна с тази при здрави и при инфектирани с HIV.
In general, emtricitabine pharmacokinetics in HBV infected patients were similar to those in healthy subjects and in HIV infected patients.
Най-общо фармакокинетиката на емтрицитабин при участници, инфектирани с HBV, е сходна с тази при здрави доброволци и при инфектирани с HIV пациенти.
In general, emtricitabine pharmacokinetics in HBV infected subjects were similar to those in healthy subjects and in HIV infected patients.
Най-общо, Xadago може да се използва със селективни инхибитори на обратното захващане на серотонина (selective serotonin re-uptake inhibitors, SSRI) в най-ниската ефективна доза, като се внимава за серотонинергични симптоми.
In general, Xadago may be used with selective serotonin re-uptake inhibitors (SSRIs) at the lowest effective dose, with caution for serotoninergic symptoms.
Най-общо, Вашето лечение трябва да продължи най-малко 14 дни след последния ден, в който е открита Candida в кръвта Ви.
In general, your treatment should continue for at least 14 days after the last day Candida was found in your blood.
Най-общо, всички пациенти лекувани с коагулационен фактор VІІІ трябва внимателно да се следят за развитието на инхибитори, посредством подходящо клинично наблюдение и лабораторни тестове.
In general, all patients treated with coagulation factor VIII should be carefully monitored for the development of inhibitors by appropriate clinical observations and laboratory tests.
Най-общо, жени с HIV, не трябва да кърмят, за да се избегне предаването на HIV на детето чрез кърмата.
In general, women with HIV should not breast-feed in order to avoid passing HIV to their infant through the milk.
Най-общо, профилът на нежеланите реакции в ограничената популация деца, която беше проучена, беше сходен с този при възрастни, макар да съществува и специфичен за деца проблем – по време на лечението е наблюдавано инхибиране на растежа, изразено в намаление на ръста (средно понижение на темпа на растеж с 9 %) и на теглото (средно понижение на темпа на наддаване на тегло с 13 %) (вж. точка 4.4).
In general, the adverse event profile in the limited paediatric population studied was similar to that observed in adults, although there is a paediatric specific concern regarding growth inhibition as decrease in height (mean percentile decrease of growth velocity of 9 %) and weight (mean percentile decrease of 13 %)
Най-общо, профилът на нежеланите реакции в ограничената популация деца, която беше проучена, беше сходен с този при възрастни, макар да съществува и специфичен за деца проблем – по време на лечението е наблюдавано инхибиране на растежа, изразено в намаление на ръста (средно понижение на темпа на растеж с 9 %) и на теглото (средно понижение на темпа на наддаване на тегло с 13 %) (вж. точка 4.4).
In general, the adverse event profile in the limited paediatric population studied was similar to that observed in adults, although there is a paediatric specific concern regarding growth inhibition as decrease in height (mean percentile decrease of growth velocity of 9 %) and weight (mean percentile decrease of 13 %) percentile were observed during treatment (see section 4.4).
Най-общо, ще трябва да обърнете специално внимание, за да избегнете ефекти на ниското кръвно налягане, като например припадък и замайване:
In general, you will need to take special care to try and avoid effects of low blood pressure, such as fainting and dizziness:
Най-подходящите места да си поставите сам инжекция са показани тук: горната част на бедрата и корема , с изключение на областта около пъпа.
The most suitable places to inject yourself are shown here: the top of your thighs and the abdomen, except for the area around the navel.
Най-подходящите места за инжектиране са предната част на бедрата, мишниците или предната част на талията (корема).
The best places to inject are the front of your thighs, upper arms or the front of your waist (abdomen).
Най-подходящите места за инжектиране са предната част на талията (корема), мишниците или предната част на бедрата.
The best places to inject are the front of your waist (abdomen), upper arms or the front of your thighs.
Най-подходящите места за инжектиране са: предната част на бедрата, мишниците или предната част на талията (корема).
The best places to inject are the front of your thighs, upper arms or the front of your waist (abdomen).
Най-подходящите места за инжектиране са: предната част на бедрата, предната част на талията (корема) или мишниците.
The best places to give yourself an injection are: the front of your thighs, the front of your waist (abdomen), or the upper arm.
Най-подходящите места за инжектиране са: предната част на талията (корема) мишниците или предната част на бедрата.
The best places to give yourself an injection are: the front of your waist (abdomen), the upper arm or the front of your thighs.
Най-подходящите места за инжектиране са: предната част на талията (корема), мишниците или предната част на бедрата.
The best places to give yourself an injection are: the front of your waist (abdomen), the upper arm or the front of your thighs.
Най-подходящите места за инжектиране са: предната част на талията (корема); седалището; или предната част на бедрата или мишниците.
The best places to give yourself an injection are: the front of your waist (abdomen); your buttocks; the front of your thighs or upper arms.
Най-подходящите места за поставяне на инжекции са там, където кожата е отпусната и мека и далеч от стави, нерви и кости, напр. на корема, мишницата, ханша или бедрата.
The best places for injections are where the skin is loose and soft, and away from joints, nerves, bones, for example the abdomen, arm, thigh or buttocks.
Най-подходящите места за самоинжектиране са: горната част на бедрата Ви, корема (вижте сивите зони на фигура 3) като избягвате кожата непосредствено около пъпа.
the top of your thighs, the abdomen (see grey areas in picture 3) avoiding the skin directly surrounding the navel.
Най-подходящите места за самоинжектиране са: горната част на бедрата Ви, корема (вижте сивите зони на фигура 4), като избягвате кожата непосредствено около пъпа.
the top of your thighs, the abdomen (see grey areas in picture 4) avoiding the skin directly surrounding the navel.
Най-подходящите места за самостоятелно инжектиране са:
The most suitable places to inject yourself are:
Най-подходящите стратегии за мониториране на употребата на продукта по неразрешено показание на територията на страната.
The most appropriate strategies to monitor the off label use within national territories
Най-подчертано увеличение се наблюдава при пациенти с ниско телесно тегло (<30 kg).
The most pronounced increases were observed in patients of low body weight (<30 kg).
Най-притесняващият симптом (MBS) е оценен при базовото ниво, в седмици 4 и 12 със скор за тежест както следва: Липсва=0, Лек=1, Умерен=2, Тежък=3.
The most bothersome symptom (MBS) was assessed at baseline, 4 and 12 weeks with the severity scored as follows: None=0, Mild=1, Moderate=2, Severe=3.
Най-първата инжекция на това лекарство трябва да се постави само в присъствието на лекар или медицинска сестра.
The very first injection of this medicine should only be given in the presence of a doctor or nurse.
Най-разпространените метаболити на дексмедетомидин в циркулацията са два изомерни N-глюкуронида.
The most abundant circulating dexmedetomidine metabolites are two isomeric N- glucuronides.
Най-разпространеният метаболит е бил M1, който съдържал 21% от свързаната с лекарството радиоактивност (AUC) в кръвотока след единична доза; формира се чрез окислително метаболизиране, предимно от CYP2C8.
The most abundant plasma metabolite was M1, which represented 21% of drug-related radioactivity (AUC) in circulation following single dose; it’s formed via oxidative metabolism predominantly by CYP2C8.
Най-сериозната НЛР, свързана с приложението на силтуксимаб е анафилактична реакция.
The most serious ADR associated with the use of siltuximab was anaphylactic reaction.
Най-сериозната нежелана лекарствена реакция е анафилактична реакция (тежка алергична реакция).
The most serious side effect is anaphylactic reaction (a severe allergic reaction).
Най-сериозната нежелана реакция е удължаване на QT-интервала (промяна на електрическата активност на сърцето, което може да доведе до животозастрашаваща аномалия на сърдечния ритъм).
The most serious side effect is QT prolongation (an alteration of the electrical activity of the heart which can cause a life-threatening abnormality of heart rhythm).
Най-сериозната нежелана реакция е хепатотоксичност, предимно проявяваща се като остра хепатоцелуларна токсичност, но може да доведе до холестатично увреждане или токсичност от смесен тип.
The most serious adverse reaction is hepatotoxicity, primarily as acute hepatocellular toxicity but may also result in cholestatic injury or a mixed pattern of toxicity.
Най-сериозната нежелана реакция, докладван в клинични проучвания с деферипрон е агранулоцитоза (неутрофили <0,5x109/l), с честота от 1,1% (0,6 случая на 100 пациентогодини лечение) (вж. точка 4.4).
The most serious adverse reaction reported in clinical trials with deferiprone is agranulocytosis (neutrophils <0.5x109/l), with an incidence of 1.1% (0.6 cases per 100 patient-years of treatment) (see section 4.4).
Най-сериознато клинично нежелано събитие, съобщено след многократни перорални дози от  200 mg, е било хипотония, която е преминала след перорално или интравенозно въвеждане на течности.
The most clinically serious adverse event reported following multiple oral doses of  200 mg was hypotension which resolved following oral or intravenous fluid administration.
Най-сериозните НЛР, свързани с употребата на TNF-блокери, за които има съобщения при лечение с инфликсимаб, включват реактивация на вируса на хепатит B (HVB), застойна сърдечна недостатъчност (ЗСН), сериозни инфекции (включително сепсис, опортюнистични инфекции и туберкулоза), серумна болест (реакции на забавена свръхчувствителност), хематологични реакции, системен лупус еритематозус/лупус-подобен синдром, нарушения, свързани с демиелинизация, хепатобилиарни нарушения, лимфом, HSTLC, левкемия, Меркел-клетъчен карцином, меланом, злокачествени заболявания в педиатричната популация, саркоидоза/саркоид-подобна реакция, интестинален или перианален абсцес (при болест на Crohn) и сериозни реакции, свързани с инфузията (вж. точка 4.4).
The most serious ADRs associated with the use of TNF blockers that have been reported for infliximab include HBV reactivation, CHF, serious infections (including sepsis, opportunistic infections and TB), serum sickness (delayed hypersensitivity reactions), haematologic reactions, systemic lupus erythematosus/lupus-like syndrome, demyelinating disorders, hepatobiliary events, lymphoma, HSTCL, leukaemia, Merkel cell carcinoma, melanoma, paediatric malignancy, sarcoidosis/sarcoid-like reaction, intestinal or perianal abscess (in Crohn’s disease), and serious infusion reactions (see section 4.4).
Най-сериозните НЛР, съобщени за голимумаб, включват сериозни инфекции (включително сепсис, пневмония, ТВ, инвазивни гъбични и опортюнистични инфекции), дeмиелинизиращи нарушения, реактивация на HBV, ЗСН, автоимунни процеси (лупус-подобен синдром), хематологични реакции, сериозна системна свръхчувствителност (включително анафилактична реакция), васкулит, лимфом и левкемия (вж. точка 4.4).
The most serious ADRs that have been reported for golimumab include serious infections (including sepsis, pneumonia, TB, invasive fungal and opportunistic infections), demyelinating disorders, HBV reactivation, CHF, autoimmune processes (lupus-like syndrome), haematologic reactions, serious systemic hypersensitivity (including anaphylactic reaction), vasculitis, lymphoma and leukaemia (see section 4.4).
Най-сериозните нежелани лекарствени реакции (които е възможно да засегнат повече от 1 на 20 души) са тромбоцитопения, анемия, диария и обрив, както и неутропения (ниски нива на неутрофилите, тип бели кръвни клетки) и повишени нива на чернодробни и храносмилателните ензими.
The most serious side effects (which may affect more than 1 in 20 people) are thrombocytopenia, anaemia, diarrhoea and rash as well as neutropenia (low levels of neutrophils, a type of white blood cell) and increased levels of liver and digestive enzymes.
Най-сериозните нежелани лекарствени реакции (при самостоятелен прием на Cyramza или в комбинация с други лекарства против рак) включват стомашно-чревна перфорация (дупка, която се развива в стомашната стена), тежко стомашно-чревно кървене (кръвотечение от стомаха) и артериални тромбоемболични събития (проблеми, причинени от кръвосъсиреци и блокиране на артериите).
The most serious adverse effects reported (either of Cyramza alone or in combination with other cancer medicines) included gastrointestinal perforation (a hole that develops in the wall of the gut), severe gastrointestinal haemorrhage (bleeding from the gut) and arterial thromboembolic events (problems caused by blood clots and blockage of the arteries).
Най-сериозните нежелани лекарствени реакции включват чернодробно увреждане и чернодробна токсичност.
The most serious adverse reactions include hepatic impairment and liver toxicity.
Най-сериозните нежелани лекарствени реакции при пациенти, получаващи Zevalin след предхождащо лечение с ритуксимаб са:
The most serious adverse drug reactions in patients receiving Zevalin after pretreatment with rituximab are:
Най-сериозните нежелани лекарствени реакции при пациенти, приемащи Stivarga, са тежко увреждане на черния дроб, хеморагия и перфорация на стомашно-чревния тракт.
The most serious adverse drug reactions in patients receiving Stivarga are severe liver injury, haemorrhage and gastrointestinal perforation.
Най-сериозните нежелани лекарствени реакции са гастро-интестинални перфорации (дупки в червата), кръвоизлив и артериален тромбоемболизъм (съсирек в артериите).
The most serious side effects are gastrointestinal perforation (hole in the gut), haemorrhage (bleeding) and arterial thromboembolism (blood clots in the arteries).
Най-сериозните нежелани лекарствени реакции са обрив, диабет, реакции на свръхчувствителност (алергични реакции), повръщане и „синдром на имунна реконституция“.
The most serious side effects were rash, diabetes, hypersensitivity (allergic) reactions, vomiting, and ‘immune reconstitution syndrome’.
Най-сериозните нежелани лекарствени реакции са потискане на костния мозък (когато костният мозък произвежда по-малко кръвни клетки от нормалното) и стомашно-чревна токсичност (нараняване на лигавицата на червата, като например язва).
The most serious side effects are bone marrow suppression (when the bone marrow produces less blood cells than normal) and gastrointestinal toxicity (injury to the lining of the gut such as ulcers).
Най-сериозните нежелани лекарствени реакции са тежко чернодробно увреждане, кървене и стомашно-чревна перфорация (развитие на дупка в стената на червата).
The most serious side effects are severe liver injury, bleeding and gastrointestinal perforation (development of a hole in the wall of the gut).
Най-сериозните нежелани лекарствени реакции са токсичност за черния дроб, пневмонит (възпаление на белия дроб), неутропения (ниски кръвни нива на неутрофилите, вид бели кръвни клетки) и удължен QT интервал (проблем с електрическата активност на сърцето).
The most serious side effects are liver toxicity, pneumonitis (lung inflammation), neutropenia (low blood levels of neutrophils, a type of white blood cell) and prolonged QT interval (a problem with the electrical activity of the heart).
Най-сериозните нежелани реакции включват леки промени в броя на кръвните клетки (червени и бели кръвни клетки, тромбоцити), неврологични нарушения (нарушения, които засягат нервната система като хемипареза [частична парализа на една страна на тялото]) и тромбоемболия (кръвни съсиреци, които могат да запушат кръвоносни съдове).
Most serious side effects include mild alterations of blood cell counts (red and white cells, platelets), neurological disorders (disorders that affect the nervous system like hemiparesis [partial paralysis of one side of the body] and thromboembolism (blood clots that may obstruct blood vessels).
Най-сериозните нежелани реакции при пациенти, приемащи Xofigo са
The most serious side effects in patients receiving Xofigo are
Най-сериозните нежелани реакции са повърхностно дишане, ниско артериално налягане и шок.
The most serious side effects are shallow breathing, low blood pressure and shock.
Най-сериозните нежелани реакции са тромбоцитопения и неутропения (вж. точка 4.4 и "Описание на избрани нежелани лекарствени реакции" по-долу).
The most serious adverse reactions were thrombocytopenia and neutropenia (see section 4.4 and ‘Description of selected adverse reactions’ below).
Най-сериозните нежелани реакции са тромбоцитопения и неутропения (ниски нива на неутрофили, вид бели кръвни клетки, които се борят с инфекциите).
The most serious effects were thrombocytopenia and neutropenia (low levels of neutrophils, a type of white blood cell that fights infection).
Най-сериозните нежелани реакции, които могат да се появят по време на лечението с Kyprolis включват: сърдечна токсичност, белодробна токсичност, белодробна хипертония, диспнея, хипертония, включително хипертонични кризи, остра бъбречна недостатъчност, синдром на туморен лизис, инфузионни реакции, тромбоцитопения, чернодробна токсичност, PRES и ТТП/ХУС.
The most serious adverse reactions that may occur during Kyprolis treatment include: cardiac toxicity, pulmonary toxicities, pulmonary hypertension, dyspnoea, hypertension including hypertensive crises, acute renal failure, tumour lysis syndrome, infusion reactions, thrombocytopenia, hepatic toxicity, PRES and TTP/HUS.
Най-сериозните нежелани реакции, при които е наблюдаван фатален изход, са:
The most serious side effects, for which a fatal outcome has been observed, are:
Най-сериозните нежелани реакции, свързани със сунитиниб, някои от които фатални, са бъбречна недостатъчност, сърдечна недостатъчност, белодробен емболизъм, гастроинтестинална перфорация и хеморагии (напр. на дихателните пътища, гастроинтестинални, туморни, на пикочните пътища и мозъчни хеморагии).
The most serious adverse reactions associated with sunitinib, some fatal, are renal failure, heart failure, pulmonary embolism, gastrointestinal perforation, and haemorrhages (e.g. respiratory tract, gastrointestinal, tumour, urinary tract, and brain haemorrhages).
Най-сериозните реакции, наблюдавани при Torisel при клиничните проучвания, са реакции на свръхчувствителност/реакции, свързани с инфузията (включително някои животозастрашаващи и редки реакции с фатален изход), хипергликемия/глюкозна непоносимост, инфекции, интерстициална белодробна болест (пневмонит), хиперлипемия, вътречерепен кръвоизлив, бъбречна недостатъчност, чревна перфорация , усложнения при заздравяването на раните, тромбоцитопения, неутропения (включително фебрилна неутропения), белодробна емболия.
The most serious reactions observed with Torisel in clinical trials are hypersensitivity/infusion reactions (including some life-threatening and rare fatal reactions), hyperglycaemia/glucose intolerance, infections, interstitial lung disease (pneumonitis), hyperlipaemia, intracranial haemorrhage, renal failure, intestinal perforation, wound healing complication, thrombocytopenia, neutropenia (including febrile neutropenia), pulmonary embolism.
Най-сериозните съобщавани нежелани реакции, наблюдавани при клинични изпитвания, са кръвоизлив и постпроцедурен кръвоизлив.
The most serious reported adverse reactions observed in clinical trials are haemorrhage and post procedural haemorrhage.
Най-сериозните съобщени нежелани реакции са анафилактична реакция/шок, атипични фрактури на бедрената кост, остеонекроза на челюстта и очно възпаление (вж. подточка
The most serious reported adverse reactions are anaphylactic reaction/shock, atypical fractures of the femur, osteonecrosis for the jaw and ocular inflammation (see paragraph “description of selected adverse reactions”and section 4.4).
Най-силна е реакцията е на 7-ия ден след въвеждането на продукта, като средният размер на мястото на реакция е 13 x 7 cm.
The largest reactions were seen around 7 days post administration when the maximum size was 13 x 7 cm.
Най-скорошна доза при възникване на първо съдово оклузивно събитие
Most Recent Dose at Onset of First Vascular Occlusive Event
Най-тежките нежелани лекарствени реакции включват тежки инфекции, например сепсис (инфекция на кръвта), пневмония (инфекция на белите дробове), туберкулоза и инфекции, причинени от гъбички или дрожди, демиелиниращи заболявания (заболявания, свързани с разрушаване на защитната обвивка около нервите, напр. промени в зрението и слаби ръце или крака), повторна поява на хепатит Б (чернодробно заболяване), бучкоподобен синдром, реакции на кръвта, тежки алергични реакции, васкулит (възпаление на кръвоносните съдове) и лимфом и левкемия (видове рак на белите кръвни клетки).
The most serious side effects include serious infections, such as sepsis (blood infection), pneumonia (lung infection), tuberculosis and infections due to fungi or yeasts, demyelinating disorders (disorders suggesting damage to the protective sheath around nerves, such as changes to vision and weak arms or legs), re-activation of hepatitis B (a liver disease), congestive heart failure (a heart disease), lupus-like syndrome, blood reactions, severe allergic reactions, vasculitis (inflammation of the blood vessels), and lymphoma and leukaemia (types of cancer of the white blood cells).
Най-тежките нежелани лекарствени реакции включват токсични ефекти върху сърцето, белите дробове и черния дроб, хипертония (високо кръвно налягане), белодробна хипертония (високо кръвно налягане в кръвоносните съдове на белите дробове), диспнея, остра бъбречна недостатъчност, синдром на туморния разпад (усложнение, което настъпва в резултат на разпадането на раковите клетки), реакции при инфузия, тромбоцитопения, PRES (мозъчно нарушение, което с времето може да се подобри) и ТТП/ХУС (заболявания, които се характеризират с проблеми в системата за съсирване на кръвта).
The most serious side effects include toxic effects on the heart, lungs and liver, hypertension (high blood pressure), pulmonary hypertension (high blood pressure in the blood vessels in the lungs), dyspnoea, acute kidney failure, tumour lysis syndrome (a complication due to the breakdown of cancer cells), infusion reactions, thrombocytopenia, PRES (a brain disorder which may improve over time) and TTP/HUS (diseases characterised by problems with the blood clotting system).
Най-тежките нежелани лекарствени реакции са инфекции, оток на макулата (подуване в макулата, централната част на ретината в задната част на окото) и преходен атриовентрикуларен блок (вид нарушение на сърдечния ритъм) в началото на лечението.
The most serious side effects are infections, macular oedema (swelling in the macula, the central part of the retina at the back of the eye) and transient atrioventricular block (a type of heart rhythm disorder) at the start of treatment.
Най-тежките нежелани лекарствени реакции са тежки инфекции, усложнения на дивертикулит (заболяване, засягащо червата) и реакции на свръхчувствителност (алергични реакции).
The most serious side effects are serious infections, complications of diverticulitis (inflammation of the gut) and hypersensitivity (allergic) reactions.
Най-тежките нежелани реакции са описани по-долу:
The most severe side effects are described below: