natgillin/translations-raw huggingface dataset:
На седмица 24 делът на пациентите, които остават без белодробни обостряния, е значително по-висок при пациентите, лекувани с лумакафтор/ивакафтор, в сравнение с плацебо.
At week 24, the proportion of patients who remained free from pulmonary exacerbations was significantly higher for patients treated with lumacaftor/ivacaftor compared with placebo.
На седмица 24 пациентите, лекувани с Cosentyx, провеждащи съпътстващо лечение с MTX, имат по-висок процент на постигнат терапевтичен отговор според критериите на ACR 20 (44,7%, 47,7% и 54,4% съответно при 75 mg, 150 mg и 300 mg, спрямо плацебо 20,0%) и ACR 50 (27,7%,
At Week 24, Cosentyx-treated patients with concomitant MTX use had a higher ACR 20 response (44.7%, 47.7% and 54.4% for 75 mg, 150 mg and 300 mg, respectively, compared to placebo 20.0%) and ACR 50 response (27.7%, 31.8% and
На седмица 48 2,7 0,0001 2,8 0,0002 (1,3 4,1) (1,3; 4,2)
At week 48 2.7 0.0001 2.8 (1.3, 4.1) (1.3, 4.2)
На седмица 48 53,5% от всички педиатрични пациенти са имали потвърден неустановим вирусен товар < 50 HIV-1 РНК копия/ml съгласно алгоритъма TLOVR.
At week 48, 53.5% of all paediatric patients had a confirmed undetectable viral load < 50 HIV-1 RNA copies/ml according to the TLOVR algorithm.
На седмица 48 53,5% от всички педиатрични пациенти са имали потвърден неустановим вирусен товар < 50 HIV-1 РНК копия/ml, съгласно алгоритъма TLOVR.
At week 48, 53.5% of all paediatric patients had a confirmed undetectable viral load < 50 HIV-1 RNA copies/ml according to the TLOVR algorithm.
На седмица 48 вирусологичния отговор, дефиниран като процент от пациентите с доказан плазмен вирусен товар < 50 HIV-1 РНК копия/ml, е бил оценен при 16 педиатрични пациенти с тегло от 15 kg до < 20 kg и
At week 48, the virologic response, defined as the percentage of patients with confirmed plasma viral load < 50 HIV-1 RNA copies/ml, was evaluated in 16 paediatric patients 15 kg to < 20 kg and 5 paediatric patients 10 kg to < 15 kg receiving
На седмица 48 и 96, средните промени от изходно ниво на Z-скоровете за тегло и индекс на телесната маса (BMI) са показали тенденция към намаляване при пациентите, лекувани с aдефoвир дипивoкcил.
At week 48 and 96, mean changes from baseline in weight and BMI Z scores tended to decrease in adefovir dipivoxil-treated patients.
На седмица 48 приблизително 75 % от пациентите, лекувани с нелфинавир 750 mg три пъти дневно плюс зидовудин и ламивудин, остават под границата на чувствителност на диагностичния метод (< 400 копия/ml); в тази група на седмица 48 средното увеличение на броя на CD4 клетките е 198 клетки/mm3.
At 48 weeks, approximately 75 % of the patients treated with nelfinavir 750 mg TID plus zidovudine and lamivudine remained below the level of detection of the assay (< 400 copies/ml); mean increase in CD4 cell counts was 198 cells/mm3 at 48 weeks in this group.
На седмица 48 средното увеличение на броя на CD4 + клетките спрямо изходно ниво е 201,2 х 106 клетки/l.
At week 48, the mean increase in CD4+ cell count from baseline was 201.2 x 106 cells/l.
На седмица 48, 53% и 55% от децата, включени съответно в групата на Simponi + MTX и групата на плацебо + MTX, са отговорили по ACR Ped 30, и съответно 40% и 28% от децата в групата на Simponi + MTX и групата на плацебо + MTX, са с неактивно заболяване.
At week 48, 53% and 55% of children in the Simponi + MTX group and placebo + MTX group, respectively, were ACR Ped 30 responders, and 40% and 28% of children in the Simponi + MTX group and placebo + MTX group, respectively, achieved inactive disease.
На седмица 48, 94% (46/49) от пациентите остават супресирани и 4% (2/49) се приемат за вирусологични неуспехи (HIV-1 РНК ≥ 50 копия/ml), а 1 пациент (2%) няма данни в прозореца през седмица 48 поради нарушаване на протокола с последно налично ниво на HIV-1 РНК < 50 копия/ml.
At Week 48, 94% (46/49) of patients remained suppressed, and 4% (2/49) were considered virologic failures (HIV-1 RNA ≥ 50 copies/mL), and 1 patient (2%) had no data in the Week 48 window due to protocol violation with the last available HIV-1 RNA < 50 copies/mL.
На седмица 48, средната промяна от изходно ниво базовата стойност на CD4 клетките е съотвенто 184 клетки/mm2 за групите, получаващи Viramune с незабавно освобождаване и 197 клетки/mm2 за групите на Viramune с удължено освобождаване.
At week 48, mean change from baseline in CD4 cell count was 184 cells/mm3 and 197 cells/mm3 for the groups receiving Viramune immediate-release and Viramune prolonged-release respectively.
На седмица 48, средната промяна от изходно ниво на CD4 клетките е съотвенто 184 клетки/mm2 за групите, получаващи Viramune с незабавно освобождаване и 197 клетки/mm2 за групите на Viramune с удължено освобождаване.
At week 48, mean change from baseline in CD4 cell count was 184 cells/mm3 and 197 cells/mm3 for the groups receiving Viramune immediate-release and Viramune prolonged-release respectively.
На седмица 52 и седмица 104 едновременните първични крайни точки са предотвратяване на увреждането на ставите и подобрението на физическата функция.
At week 52 and week 104 the co-primary endpoints were prevention of joint damage and improvement in physical function.
На седмица 52 намалението на HbA1c с 25 mg алоглиптин плюс метформин (-0,76%, Таблица 4) е подобно на полученото с глипизид (средна доза = 5,2 mg) плюс терапия с метформинов хидрохлорид (средна доза = 1 824 mg, -0,73%).
At Week 52, the HbA1c reduction by 25 mg alogliptin plus metformin (-0.76%, Table 4) was similar to that produced by glipizide (mean dose = 5.2 mg) plus metformin hydrochloride therapy (mean dose = 1,824 mg, -0.73%).
На седмица 52 средната промяна на HAQ-DI е -0,58 в групата с тоцилизумаб 8 mg/kg плюс MTX, в сравнение с -0,39 в групата с плацебо + MTX.
At Week 52, the mean change in HAQ-DI was -0.58 in the tocilizumab 8 mg/kg plus MTX group compared with -0.39 in the placebo + MTX group.
На седмица 52, средната промяна на HAQ-DI е -0,58 в групата с тоцилизумаб 8 mg/kg плюс MTX, в сравнение с -0,39 в групата с плацебо + MTX.
At Week 52, the mean change in HAQ-DI was -0.58 in the tocilizumab 8 mg/kg plus MTX group compared with -0.39 in the placebo + MTX group.
На седмица 54 44,9% от пациентите в групите на лечение с инфликсимаб са отговаряли на критериите за клиничен отговор, докато в плацебо-групата – 19,8% (p < 0,001).
At 54 weeks, 44.9% of patients in the combined infliximab treatment group were in clinical response compared to 19.8% in the placebo treatment group (p < 0.001).
На седмица 54 от лечението с инфликсимаб + метотрексат е отчетено статистически значимо по- голямо подобрение на признаците и симптомите в сравнение с монотерапията с метотрексат, като оценката е направена въз основа на процента пациенти, при които е постигнат ACR 20, 50 и 70.
After 54 weeks of treatment, both doses of infliximab + methotrexate resulted in statistically significantly greater improvement in signs and symptoms compared to methotrexate alone as measured by the proportion of patients achieving ACR20, 50 and 70 responses.
На седмица 72 е наблюдавано влошаване при форсиран витален капацитет от ≥10 % при 23 % от пациентите, приемащи Esbriet , и 27 % от приемащите плацебо (Таблица 3).
At Week 72, a decline in FVC of ≥10% was seen in 23% of patients receiving Esbriet and 27% receiving placebo (Table 3).
На седмица 76 промяната в концентрацията на HbA1c при прием на саксаглиптин 5 mg (n=56) в сравнение с прием на глибенкламид в повишаващо титриране на дозата плюс плацебо (n=27) е -0,7%.
The HbA1c change for saxagliptin 5 mg (n=56) compared to uptitrated glibenclamide plus placebo (n=27) was -0.7% at Week 76.
На седмица 76 промяната в концентрацията на HbA1c при прием на саксаглиптин 5 mg (n=82) в сравнение с прием на TZD плюс плацебо (n=53) е -0,9%.
The HbA1c change for saxagliptin 5 mg (n=82) compared to TZD plus placebo (n=53) was -0.9% at Week 76.
На седмици 16 и 24 се наблюдават подобрения в параметрите на периферната активност, характерни за псориатичен артрит (напр. брой подути стави, брой болезнени/чувствителни стави, дактилит и ентезит) и на кожните прояви на псориазиса, при лекуваните с апремиласт пациенти.
At Weeks 16 and 24 improvements in parameters of peripheral activity characteristic of psoriatic arthritis (e.g. number of swollen joints, number of painful/tender joints, dactylitis and enthesitis) and in the skin manifestations of psoriasis were seen in the apremilast-treated patients.
На седмици 24 и 104 се съобщават епизоди на незначителна хипогликемия, съответно при 40,3% и 53,1% от лицата, получаващи 10 mg дапаглифлозин плюс инсулин, и при 34,0% и 41,6% от лицата, получаващи плацебо плюс инсулин.
At Weeks 24 and 104, minor episodes of hypoglycaemia were reported, respectively, in 40.3% and 53.1% of subjects who received dapagliflozin 10 mg plus insulin and in 34.0% and 41.6% of the subjects who received placebo plus insulin.
На седмици 30 и 54 в групата пациенти на поддържащо лечение с инфликсимаб е установено подобрение по отношение на показателите за качество на живот, на свързаните със заболяването хоспитализации и на прилагането на кортикостероиди в сравнение с групата пациенти, получавали плацебо.
Improvements in quality of life measures, a reduction in disease-related hospitalizations and corticosteroid use were seen in the infliximab maintenance groups compared with the placebo maintenance group at weeks 30 and 54.
На седмици 48 и 104, дозата на инсулина остава стабилна в сравнение с изходното ниво при лицата, лекувани с 10 mg дапаглифлозин, при средна доза от 76 IU/ден.
At Weeks 48 and 104, the insulin dose remained stable compared to baseline in subjects treated with dapagliflozin 10 mg at an average dose of 76 IU/day.
На седмици 52, 104 и 208, значително по-нисък процент от пациентите в групата на лечение с Edistride (съответно 3,5%; 4,3% и 5,0%) са получили поне един случай на развитие на хипогликемия, в сравнение с пациентите на глипизид (съответно 40,8%; 47,0% и 50,0%).
At 52, 104 and 208 weeks, a significantly lower proportion of subjects in the group treated with dapagliflozin (3.5%, 4.3% and 5.0%, respectively) experienced at least one event of hypoglycaemia compared to the group treated with glipizide (40.8%, 47.0% and 50.0%, respectively).
На семица 48, разликата при дапаглифлозин като допълнение към метформин плюс ситаглиптин, в сравнение с плацебо, е -2.07 kg.
At 48 weeks, the difference for dapagliflozin as add-on to metformin plus sitagliptin compared with placebo was -2.07 kg.
На семици 52, 104 и 208 значително по-нисък процент от пациентите в групата на лечение с Forxiga (съответно 3,5%; 4,3% и 5,0%) са получили поне един случай на развитие на хипогликемия в сравнение с пациентите на глипизид (съответно 40,8% ; 47,0% и 50,0%).
At 52, 104 and 208 weeks, a significantly lower proportion of subjects in the group treated with dapagliflozin (3.5%, 4.3% and 5.0%, respectively) experienced at least one event of hypoglycaemia compared to the group treated with glipizide (40.8%, 47.0% and 50.0%, respectively).
На семици 52, 104 и 208, значително по-нисък процент от пациентите в групата на лечение с Edistride (съответно 3,5%; 4,3% и 5,0%), са получили поне един случай на развитие на хипогликемия в сравнение с пациентите на глипизид (съответно 40,8% ; 47,0% и 50,0%).
At 52, 104 and 208 weeks, a significantly lower proportion of subjects in the group treated with dapagliflozin (3.5%, 4.3% and 5.0%, respectively) experienced at least one event of hypoglycaemia compared to the group treated with glipizide (40.8%, 47.0% and 50.0%, respectively).
На скалата на бутона се вижда нагласената доза (вижте Диаграма N).
The push button scale will show you the dose set (see Diagram N below).
На следващата таблица са обобщени нежеланите лекарствени реакции, съобщени при клинични проучвания и/или от постмаркетинговия опит.
The following table summarises the adverse reactions reported in clinical studies and/or from post- marketing experience.
На средните експозиции като самостоятелно средство отговарят:
Average exposures as single agent accounted for:
На срещата на CVMP на 18 Февруари, 2016 реши, че е необходим един допълнителен петгодишен срок с оглед на изключителни данни за фармакологична бдителност, които са били подложени на оценка по време на процедурата за подновяване и за да се гарантира, че системата за фармакологична бдителност на притежателя на лиценза за употреба е достатъчна, за да се даде възможност за събиране и оценка на неблагоприятни лекарствени реакции в съответствие с изискванията.
The CVMP at their meeting on 18 February 2016 decided that one additional five-year renewal was required in view of the outstanding pharmacovigilance data that were undergoing evaluation at the time of the renewal procedure and to ensure that the MAH's pharmacovigilance system is adequate to enable collection and evaluation of adverse events in line with the requirements.
На стимулирането на AT1 рецептора се дължат патологични ефекти на ангиотензин II в бъбрека и други органи, свързани с ангиотензин II, като вазоконстрикция, задържане на натрий и вода, повишен синтез на алдостерон и органно ремоделиране.
Stimulation of the AT1 receptor is responsible for pathologic effects of angiotensin II in the kidney and other organs associated with angiotensin II such as vasoconstriction, retention of sodium and water, increased aldosterone synthesis and organ remodeling.
На стомаха
Gastric
На таблицата по-долу са представени нежеланите лекарствени реакции по системо-органни класове по MedDRA и анатомично местоположение.
The table below presents adverse reactions by MedDRA system organ class and anatomical location.
На тези лица е била приложена еднократна доза от 20 mg базедоксифен.
A single 20 mg dose of bazedoxifene was administered to these subjects.
На теория Prevenar може да предотврати ОВСУ от около 60-80% от причиняващите го серотипове пневмококи.
Theoretically, Prevenar could prevent about 60- 80% of serotypes causing pneumococcal AOM.
На това лекарство е дадено “разрешаване под условие”.
This medicine has been given “conditional approval”.
На това се основа ефектът на кофеина при апнея при недоносени, за който са предложени няколко механизма на действие, включващи: (1) стимулиране на респираторния център, (2) повишена минутна вентилация, (3) понижен праг на хиперкапния, (4) повишен отговор на хиперкапния, (5) повишен тонус на скелетната мускулатура, (6) понижена диафрагмална умора, (7) ускорена обмяна и (8) повишена консумация на кислород.
This is the basis of caffeine’s effect in apnoea of prematurity, for which several mechanisms have been proposed for its actions including: (1) respiratory centre stimulation, (2) increased minute ventilation, (3) decreased threshold to hypercapnia, (4) increased response to hypercapnia, (5) increased skeletal muscle tone, (6) decreased diaphragmatic fatigue, (7) increased metabolic rate, and (8) increased oxygen consumption.
На този етап ефектите на комбинацията с фиксирани дози телмисартан/хидрохлорoтиазид върху смъртността и сърдечно-съдовата заболеваемост не са известни.
The effects of fixed dose combination of telmisartan/HCTZ on mortality and cardiovascular morbidity are currently unknown.
На този етап не е необходима игла.
A needle is not needed at this stage.
На този етап не трябва да се отстранява капачката на луер конектора.
The filter luer connector cap should not be removed at this time.
На третия месец средните геометрични титри (GMT) са били съответно 223,0 mIU/ml и 50,1 mIU/ml за групата на Fendrix и контролната група, като съответно 41,0% и 15,9% от участниците са имали титри на антителата срещу повърхностния антиген на вируса на хепатит В (anti-HBs) 100 mIU/ml.
At month 3, Geometric Mean Titres (GMT) were 223.0 mIU/ml and 50.1 mIU/ml in the Fendrix and control groups respectively, with 41.0% and 15.9% of subjects with anti-HBs antibody titres 100 mIU/ml respectively.
На участниците е било позволено да намалят или спрат терапията за ИТП на изходно ниво само по време на откритата фаза на проучването и 53% (8/15) от участниците са били в състояние да намалят (n=1) или спрат (n=7) терапията за ИТП на изходно ниво, предимно кортикостероиди, без да се е налагала животоспасяваща терапия.
Subjects were permitted to reduce or discontinue baseline ITP therapy only during the open-label phase of the study and 53% (8/15) of subjects were able to reduce (n=1) or discontinue (n=7) baseline ITP therapy, mainly corticosteroids, without needing rescue therapy.
На участниците се прилагат две инжекции Foclivia, съдържащи 7,5 или
The participants received two injections of Foclivia, containing either 7.5 or
На фона на ежедневно приложение на ASA, тикагрелор 90 mg два пъти дневно демонстрира превъзходство спрямо 75 mg дневно клопидогрел по отношение на превенция на съставната крайна точка за СС смърт, МИ или инсулт, с разлика, произлизаща от СС смърт и МИ.
On a background of daily ASA, ticagrelor 90 mg twice daily showed superiority to 75 mg daily clopidogrel in preventing the composite endpoint of CV death, MI, or stroke, with the difference driven by CV death and MI.
На хормоналните контрацептиви,
ketoconazole,
На хормоналните контрацептиви, включително прилаганите перорално, като инжекция, трансдермално и като импланти, не трябва да се разчита като на ефективен метод за контрацепция, когато се прилагат едновременно с Orkambi (вж. точка 4.5).
Hormonal contraceptives, including oral, injectable, transdermal, and implantable, should not be relied upon as an effective method of contraception when co-administered with Orkambi (see section 4.5).
На цвят може да варира от безцветен до бледожълт.
Its colour may vary from colourless to slightly yellow.
На цвят може да варира от безцветна до бледожълта.
Its colour may vary from colourless to slightly yellow.
На четвъртата седмица след ваксинирането, VZV-специфичните имунни отговори след едновременно прилагане не са подобни на VZV-специфичните имунни отговори след самостоятелно прилагане.
At four weeks postvaccination, the VZV- specific immune responses following concomitant use were not similar to the VZV-specific immune responses following nonconcomitant administration.
На-честата нежелана реакция при NovoMix (наблюдавана при повече от 1 на 10 пациенти) е хипогликемия (ниски нива на кръвната захар).
The most common side effect with NovoMix (seen in more than 1 patient in 10) is hypoglycaemia (low blood glucose levels).
Набавете необходимите Ви неща
Gather together the necessary items
Наберете 2 единици, като завъртите селектора на дозата по посока на часовниковата стрелка.
Dial 2 units by turning the dose selector clockwise.
Наберете необходимия брой единици, като завъртите селектора на дозата по посока на часовниковата стрелка (картинка 2).
Dial the number of units required by turning the dose selector clockwise (picture 2).
Набиране на дозата
Select your dose
Наблодения при пациенти с болест на Parkinson
Observed in patients with Parkinson’s disease
Наблюдава са влошаване, когато Fortacin се използва с женски и мъжки презервативи на полиуретанова основа.
Deterioriation was observed when Fortacin was used with polyurethane-based female and male condoms.
Наблюдава се адитивна активност или слаб синергизъм с амикацин и левофлоксацин за Pseudomonas aeruginosa и за грам-положителни бактерии с даптомицин, линезолид, левофлоксацин и ванкомицин.
Additive activity or weak synergy with amikacin and levofloxacin has been seen for Pseudomonas aeruginosa and for gram-positive bacteria with daptomycin, linezolid, levofloxacin, and vancomycin.
Наблюдава се влошаване с времето в изчислената скорост на гломерулна филтрация (eGFR) при пациенти, лекувани с босутиниб в клиничните проучвания.
A decline over time in estimated glomerular filtration rate (eGFR) has been observed in patients treated with bosutinib in clinical studies.
Наблюдава се влошаване, когато Fortacin се използва с женски и мъжки презервативи на полиуретанова основа (вж. точка 4.4).
Deterioriation was observed when Fortacin was used with polyurethane-based female and male condoms (see section 4.4).
Наблюдава се временно повишение на телесната температура с 0.2 до 1.7 ºC 24 часа след поставяне на инжекцията, като температурата спада до нормалната след два дни.
A transient increase in body temperature of 0.2 to 1.7 °C was observed during the 24 hours after administration, returning to normal after two days.
Наблюдава се връзка между плазмената експозицията на пиксантрон и общия брой неутрофили.
A relationship between plasma exposure to pixantrone and neutrophil count has been observed.
Наблюдава се връзка с кръвотеченията от горните отдели на стомашно-чревния тракт и улцерации в тънкото черво със стеноза, перфорация и обструкция.
An association with upper GI bleeding and small bowel ulceration, stenosis, perforation, and obstruction has been observed.
Наблюдава се един (1) допълнителен de novo инхибитор с нисък титър.
One (1) additional low-titre de novo inhibitor was observed.
Наблюдава се ембриотоксичност при зайци при доза бриварацетам, която е токсична за майката, при ниво на експозиция 8 пъти над клиничната AUC при максималната при максималната препоръчителна доза.
Embryotoxicity was observed in rabbits at a maternal toxic dose of brivaracetam with an exposure level 8-fold the clinical AUC exposure at the maximum recommended dose.
Наблюдава се ефект върху напредването на инвалидността, но само при пациентите, които са имали релапси през последните две години преди началото на проучването.
Some effect on progression of disability could be seen, but only in the patients who had relapses in the two years before the start of the study.
Наблюдава се значимо понижаване на плазмените концентрации на атазанавир и забележимо покачване на концентрациите на типранавир и ритонавир, когато Aptivus, съчетан с ниска доза ритонавир се прилага едновременно с атазанавир (вж. точка 4.5).
A significant decrease in plasma concentrations of atazanavir and a marked increase of tipranavir and ritonavir concentrations was observed when Aptivus, associated with low dose ritonavir, was co- administered with atazanavir (see section 4.5).
Наблюдава се значимо понижаване на плазмените концентрации на атазанавир и забелижимо покачване на концентрациите на типранавир и ритонавир, когато Aptivus, съчетан с ниска доза ритонавир се прилага едновременно с атазанавир (вж. точка 4.5).
A significant decrease in plasma concentrations of atazanavir and a marked increase of tipranavir and ritonavir concentrations was observed when Aptivus, associated with low dose ritonavir, was co- administered with atazanavir (see section 4.5).
Наблюдава се значително по–висока честота на туморния отговор от 14,4% (95%CI: 9,6-19,3) при пациентите в рамото на JEVTANA, в сравнение с 4,4% (95%CI: 1,6-7,2) за пациентите в рамото на митоксантрон, p=0,0005.
There was a significant higher rate of tumour response of 14.4% (95%CI: 9.6-19.3) in patients in the JEVTANA arm compared to 4.4% (95%CI: 1.6-7.2) for patients in the mitoxantrone arm, p=0.0005.
Наблюдава се и окислително разцепване на имидазолиновия пръстен на 5-бромо-6- гуанидинохиноксалин.
Oxidative cleavage of the imidazoline ring to 5-bromo-6-guanidinoquinoxaline is also observed.
Наблюдава се леко повишение в честотата на случаите със свръхбройни ребра при малките на женски плъхове, в зависимост от стойностите на AUC0-24 hr, при експозиция с ралтегравир приблизително 4,4 пъти по-висока от тази при хора – 400 mg два пъти дневно.
A slight increase in incidence of supernumerary ribs was observed in rat pups of dams exposed to raltegravir at approximately 4.4-fold human exposure at 400 mg twice daily based on AUC0-24 hr.
Наблюдава се леко повишение на кръвната глюкоза на гладно и на общия холестерол при пациентите, лекувани с дулоксетин, докато тези лабораторни изследвания показват леко намаление в групата на рутинна терапия.
There was also a small increase in fasting blood glucose and in total cholesterol in duloxetine-treated patients while those laboratory tests showed a slight decrease in the routine care group.