natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Пациентите, включени в това проучване, са имали активно заболяване (определено като BASDAI ≥ 4 и по визуална аналогова скала (VAS) за обща болка в гръба ≥ 4, всеки по скала 0-10 cm), въпреки настоящо или предишно лечение с НСПВС и не са лекувани с биологични продукти, включително с TNF-антагонисти.
Patients enrolled in this study had active disease despite current or previous NSAID or DMARD therapy and had not previously been treated with anti-TNF therapy.
Пациентите, достигнали абсолютна стойност на QT интервала > 500 msec трябва да бъдат преоценени и трябва да се предприемат незабавни мерки за корекция на съпътстващите рискови фактори, ако има такива, като се прецени съотношението риск/полза за продължаване спрямо спиране на терапията с TRISENOX.
Patients who reach an absolute QT interval value > 500 msec must be reassessed and immediate action must be taken to correct concomitant risk factors, if any, while the risk/benefit of continuing versus suspending TRISENOX therapy must be considered.
Пациентите, забравили доза се съветват да я приложат при установяване на пропуска и след това да възстановят обичайната си схема на прилагане веднъж дневно.
Patients who forget a dose, are advised to take it upon discovery and then resume their usual once- daily dosing schedule.
Пациентите, започващи двойно- сляпата фаза, са лекувани за максимум 10 епизода на ПБ с PecFent (7 епизода) или с плацебо (3 епизода) в произволен порядък.
The patients entering the double-blind phase treated up to 10 episodes of BTP with either PecFent (7 episodes) or placebo (3 episodes) in a random order.
Пациентите, започващи лечение с Invirase, подсилен с ритонавир, трябва да са предупредени за аритмогенния риск, свързан с удължаването на QT и PR, и да им е казано да съобщават за всеки признак или симптом, подозрителни за сърдечна аритмия (напр. сърцебиене, синкоп, пресинкоп) на своя лекар.
Patients initiating therapy with ritonavir boosted Invirase should be warned of the arrhythmogenic risk associated with QT and PR prolongation and told to report any sign or symptom suspicious of cardiac arrhythmia (e.g., chest palpitations, syncope, presyncope) to their physician.
Пациентите, заразени с вирус, който има „YMDD мутация” (промяна в ДНК на вируса на хепатит В, която често се получава след лечение с ламивудин), следва да приемат Lamivudine Teva в комбинация с друго лекарство против хепатит B. За повече информация – вижте кратката характеристика на продукта (също част от EPAR).
Patients infected with a virus that has the ‘YMDD mutation’ (a change in the virus’s DNA that is often found after treatment with lamivudine) should take Lamivudine Teva in combination with another medicine against hepatitis B. For more information, please see the Summary of Product Characteristics (also part of the EPAR).
Пациентите, изпълнили изискванията за стабилизиране с перорално лекарство във фазата за стабилизиране с перорално лекарство , са разпределени да получават в условията на единичносляп опит Abilify Maintena и са започнали фаза на стабилизиране с Abilify Maintena за минимум 12 седмици и максимум 36 седмици.
Patients fulfilling the oral stabilisation requirement in the Oral Stabilisation Phase were assigned to receive, in a single-blind fashion, Abilify Maintena and began an Abilify Maintena Stabilisation Phase for a minimum of 12 weeks and a maximum of 36 weeks.
Пациентите, инфектирани и с вируса на хепатит С и лекувани с алфа-интерферон и рибавирин, представляват особен риск.
Patients co-infected with hepatitis C and treated with alpha interferon and ribavirin may constitute a special risk.
Пациентите, инфектирани с HIV-1 с хронична инфекция с хепатит B или C, лекувани с антиретровирусна терапия, имат повишен риск за развитие на тежки и потенциално фатални нежелани чернодробни реакции.
HIV-1 infected patients with chronic hepatitis B or C treated with antiretroviral therapy are at an increased risk for severe and potentially fatal hepatic adverse reactions.
Пациентите, инфектирани с ХИВ, които имат и чернодробно заболяване (включително хроничен хепатит В или С), лекувани с антиретровирусна терапия, са изложени на повишен риск от тежки и потенциално смъртоносни чернодробни усложнения.
Patients infected with HIV who also have liver disease (including chronic hepatitis B or C), who are treated with antiretrovirals, have a higher risk of severe and potentially fatal liver complications.
Пациентите, коинфектирани с хепатит С и лекувани с алфа интерферон и рибавирин, могат да представляват група със специфичен риск.
Patients co-infected with hepatitis C and treated with alpha interferon and ribavirin may constitute a special risk.
Пациентите, коинфектирани с хепатит С и лекувани с алфа-интерфeрон и рибавирин, може да са изложени на особен риск.
Patients co-infected with hepatitis C and treated with alpha interferon and ribivirin may constitute a special risk.
Пациентите, които
administered with
Пациентите, които
Patients
Пациентите, които вече приемат така наречените „нискомолекулни DMARD“, например лекарството метотрексат, продължават това лечение по време на проучването.
Patients who were already taking other so-called ‘small-molecule DMARDs’ such as the medicine methotrexate continued this treatment during the study.
Пациентите, които вече са на лечение с таблетки с незабавно освобождаване или перорална суспенсия могат да преминат на таблетки с удължено освобождаване без въвеждащ период.
Patients who are already on immediate-release tablets or oral suspension can switch to prolonged- release tablets without lead-in period.
Пациентите, които вече са на лечение с таблетки с незабавно освобождаване или перорална суспенсия, могат да преминат на таблетки с удължено освобождаване без въвеждащ период.
Patients who are already on immediate-release tablets or oral suspension can switch to prolonged- release tablets without lead-in period.
Пациентите, които достигат HBV ДНК нива < 3 log10 копия/ml до 24-та седмица са имали оптимален терапевтичен отговор; обратно, пациентите с HBV ДНК нива > 4 log10 копия/ml до
Patients who achieve HBV DNA levels < 3 log10 copies/ml by week 24 had optimal responses to treatment; conversely patients with HBV DNA levels > 4 log10 copies/ml at
Пациентите, които достигат HBV ДНК нива < 3 log10 копия/ml до 24–та седмица са имали оптимален терапевтичен отговор; обратно, пациентите с HBV ДНК нива > 4 log10 копия/ml до
Patients who achieve HBV DNA levels < 3 log10 copies/ml by week 24 had optimal responses to treatment; conversely patients with HBV DNA levels > 4 log10 copies/ml at
Пациентите, които завършат 9 цикъла или които не са в състояние да завършат 9 цикъла поради непоносимост, преминават на поддържаща монотерапия, започвайки с леналидомид 10 mg перорално на 1-ви –21-и ден от повтарящите се 28-дневни цикли до прогресия на заболяването.
Patients who completed 9 cycles or who were unable to complete 9 cycles due to intolerance proceeded to maintenance monotherapy starting with lenalidomide 10 mg orally on days 1-21 of repeated 28-day cycles until disease progression.
Пациентите, които завършат 9 цикъла или които не са в състояние да завършат комбинираната терапия поради непоносимост, са лекувани само с леналидомид 10 mg/ден перорално на 1-ви – 21-ви ден от повтарящите се 28-дневни цикли до прогресия на заболяването.
Patients who complete 9 cycles or who are unable to complete the combination therapy due to intolerance are treated with lenalidomide alone, 10 mg/day orally on days 1-21 of repeated 28-day cycles given until disease progression.
Пациентите, които започват лечение с парентерална форма, могат да преминат към перорална, когато е клинично показано.
Patients who commence treatment on the parenteral formulation may be switched to the oral presentation when clinically indicated.
Пациентите, които започват лечение с парентералната форма, могат да преминат към пероралната, когато е клинично показано.
Patients who commence treatment on the parenteral formulation may be switched to the oral one when clinically indicated.
Пациентите, които имат гените HLA-A*33:03 и/или HLA-B*58:01 имат по-голяма вероятност да развият сериозни кожни реакции от тези, които ги нямат.
Patients who have the HLA-A*33:03 and/or the HLA-B*58:01 genes are more likely to develop a serious skin reaction than those who do not have the genes.
Пациентите, които имат замаяност, умора, зрителни нарушения или други нежелани реакции с възможно влияние върху способността за шофиране или безопасна работа с машини, трябва да се въздържат от извършване на тези дейности, докато са на лице тези нежелани реакции (вж. точка 4.8).
Patients experiencing dizziness, fatigue, visual impairment or other undesirable effects with a potential impact on the ability to drive or use machines safely should refrain from these activities as long as the undesirable effects persist (see section 4.8).
Пациентите, които имат свързана с бортезомиб невропатична болка и/или периферна невропатия, следва да бъдат третирани, както е показано в Таблица 1 (вж. точка 4.4).
Patients who experience bortezomib-related neuropathic pain and/or peripheral neuropathy are to be managed as presented in Table 1 (see section 4.4).
Пациентите, които не могат да поглъщат таблетките, могат да ги разтрошат и добавят към малки количества храна или течност непосредствено преди поглъщането.
Patients who cannot swallow tablets may crush the tablets and add them to a small amount of food or drink immediately before swallowing it.
Пациентите, които не могат да преглътнат таблетките Intelence цели, могат да ги разтворят в чаша с вода, като ги разбъркат до получаване на подобен на мляко разтвор.
For patients who are unable to swallow the tablets, Intelence tablets can
Пациентите, които не отговарят на глюкагона трябва да получат интравенозно глюкозен разтвор .
Patients who fail to respond to glucagon must be given glucose solution intravenously.
Пациентите, които не показват намаляване на болката от 30% в рамките на 60 дни лечение е малко вероятно да достигнат това ниво при по-нататъшно лечение.
Patients not demonstrating a pain reduction of 30% within 60 days of treatment were unlikely to reach this level during further treatment.
Пациентите, които не постигат определения PASI отговор до седмица 32, или които първоначално са рандомизирани на плацебо, остават на апремиласт до седмица 52.
Patients who did not achieve the designated PASI response by Week 32, or who were initially randomized to placebo, remained on apremilast until Week 52.
Пациентите, които не са отговорили на лечението с infliximab на седмица 8 (n = 15), не са получавали повече лекарство и са останали за проследяване на безопасността.
Patients who did not respond to infliximab at week 8 (n = 15) received no further drug and returned for safety follow-up.
Пациентите, които не са отговорили на лечението с infliximab на седмица 8 (n = 15), не са получавали повече лекарство и са останали за проследяване на безопасността.
Patients who did not respond to infliximab at week 8 (n=15) received no further drug and returned for safety follow-up.
Пациентите, които не са отговорили на лечението с инфликсимаб на седмица 8 (n = 15), не са получавали повече лекарствен продукт и са останали за проследяване на безопасността.
Patients who did not respond to infliximab at week 8 (n=15) received no further medicinal product and returned for safety follow- up.
Пациентите, които не се повлияват от глюкагон, трябва да получат интравенозно глюкозен разтвор.
Patients who fail to respond to glucagon must be given glucose solution intravenously.
Пациентите, които не се повлияят от първоначално приложеното лечение, не трябва да бъдат повторно лекувани с Ilaris.
Patients who do not respond to initial treatment should not be re-treated with Ilaris.
Пациентите, които не успяват да достигнат това ниво на отговор в рамките на описания едномесечен пробен период, трябва да се смятат за неповлияващи се от лечението и не трябва да бъдат лекувани с Kuvan.
Patients who fail to achieve this level of response within the described one month test period should be considered non-responsive and should not receive treatment with Kuvan.
Пациентите, които никога не са пушили, са получили много по-голяма полза от лечението с ерлотиниб (HR на преживяемост = 0,42, 95% CI 0,28-0,64) в сравнение с настоящи или бивши пушачи (HR = 0,87,
Patients who never smoked had a much greater benefit from erlotinib (survival HR = 0.42, 95% CI 0.28-0.64) compared with current or ex-smokers (HR = 0.87, 95% CI 0.71-1.05).
Пациентите, които образуват антитела към екзенатид, са склонни да имат повече реакции на мястото на инжектиране (напр., зачервяване на кожата и сърбеж), но иначе имат сходна честота и видове нежелани събития като онези без анти-екзенатид антитела.
Patients who develop antibodies to exenatide tend to have more injection site reactions (for example: redness of skin and itching), but otherwise similar rates and types of adverse events as those with no anti- exenatide antibodies.
Пациентите, които от самото начало са рандомизирани да получават Taltz, и които са респондери към 12-та седмица (т.е., sPGA скор 0,1) в проучване UNCOVER-1 и проучване UNCOVER-2, са рандомизирани отново за още 48 седмици на една от следващите терапевтични схеми: плацебо или Taltz (80 mg на четири или дванадесет седмици [Q4W или Q12W]).
Patients originally randomised to Taltz and who were responders at Week 12 (i.e., sPGA score of 0,1) in UNCOVER-1 and UNCOVER-2 were re-randomised to an additional 48 weeks of one of the following treatment regimens: placebo, or Taltz (80 mg every four or twelve weeks [Q4W or Q12W]).
Пациентите, които отговарят на индукционното лечение (т.е. първоначалните 6 цикъла на лечение) с Gazyvaro в комбинация с бендамустин или имат стабилно заболяване, трябва да продължат да получават Gazyvaro 1 000 mg като поддържаща монотерапия веднъж на всеки 2 месеца в продължение на две години или до прогресия на заболяването (което настъпи първо).
Patients who respond to induction treatment (i.e. the initial 6 treatment cycles) with Gazyvaro in combination with bendamustine or have stable disease should continue to receive Gazyvaro 1,000 mg as single agent maintenance therapy once every 2 months for two years or until disease progression (whichever occurs first).
Пациентите, които показват признаци на алергия след една доза от Gardasil 9 (или от неговите прекурсорни ваксини Gardasil или Silgard), трябва да прекратят курса на ваксинация или Gardasil 9 изобщо да не им се прилага.
Patients who show signs of an allergy after a dose of Gardasil 9 (or of its precursor vaccines Gardasil or Silgard) should stop the vaccination course or should not receive Gardasil 9 at all.
Пациентите, които получават Afinitor и най-добри поддържащи лечения, се сравняват с пациентите, които получават плацебо (сляпо лечение) и най-добри поддържащи лечения за облекчаване на симптомите на заболяването.
Patients who received Afinitor and best supportive treatments were compared with patients who received placebo (a dummy treatment) and best supportive treatments to relieve disease symptoms.
Пациентите, които получават асфотаза алфа, преминават в скорове +2 и +3 през първите 6 месеца на експозиция и това се поддържа с продължаващо лечение.
Patients who received asfotase alfa moved to scores of +2 and +3 over the first 6 months of exposure and this was sustained with on-going treatment.
Пациентите, които получават имуносупресивна терапия, включваща меркаптопурин, са изложени на повишен риск от развитие на лимфопролиферативни заболявания и други злокачествени заболявания, особено кожни карциноми (меланомни и немеланомни), саркоми (сарком на Капоши и други) и in situ карцином на шийката на матката.
Patients receiving immunosuppressive therapy, including mercaptopurine, are at an increased risk of developing lymphoproliferative disorders and other malignancies, notably skin cancers (melanoma and non-melanoma), sarcomas (Kaposi's and non-Kaposi's) and uterine cervical cancer in situ.
Пациентите, които получават някакъв вид на терапевтична антикоагулация и/или хронично лечение с нестероидни противовъзпалителни средства или с антиагреганти, са изключени от клиничното проучване REVEL за НДРБД.
Patients receiving any kind of therapeutic anticoagulation and/or chronic therapy with non-steroidal anti-inflammatory drugs or anti-platelet agents were excluded from the REVEL NSCLC clinical trial.
Пациентите, които получат повишени нива на трансаминазите, трябва да се проследяват стриктно, докато отклоненията отзвучат.
Patients who develop increased transaminase levels should be monitored closely until the abnormalities resolve.
Пациентите, които понастоящем са на лечение с метотрексат (стабилни за ≥ 2 месеца), могат да продължат на стабилна доза от ≤ 25 mg/седмица метотрексат.
Patients currently on methotrexate therapy (stable for  2 months) could continue at a stable dose of  25 mg/week methotrexate.
Пациентите, които преди започване на лечението със Samsca са получили друго лечение за хипонатриемия или лекарствени продукти, повишаващи концентрацията на серумния натрий, трябва да се лекуват с повишено внимание.
Patients who received other treatment for hyponatraemia or medicinal products which increase serum sodium concentration (see section 4.5) prior to initiation of treatment with Samsca should be managed very cautiously.
Пациентите, които преди това са получавали адювантна химиотерапия на базата на антрациклини, са лекувани с паклитаксел (175 mg/m2 в инфузия с продължителност 3 часа) със или без Herceptin.
Patients who had previously received anthracycline-based adjuvant chemotherapy were treated with paclitaxel (175 mg/m2 infused over 3 hours) with or without Herceptin.
Пациентите, които преди това са приемали други фосфат-свързващи препарати и преминават на Fexeric, трябва да започнат приема с 3 до 6 g (3 до 6 таблетки) дневно.
Patients previously on other phosphate binders who are switched to Fexeric should start taking 3 to 6 g (3 to 6 tablets) per day.
Пациентите, които прекъсват лечението поради нежелани лекарствени реакции, са 7%, както за пациентите на лечение с Benlysta, така и за тези на лечение с плацебо.
The proportion of patients who discontinued treatment due to adverse reactions was 7% for both Benlysta-treated and placebo-treated patients.
Пациентите, които преминават от базален или предварително смесен инсулин веднъж дневно, могат да се прехвърлят единица към единица на Ryzodeg веднъж дневно на същата обща инсулинова доза, както общата доза инсулин на предишния инсулин на пациентите.
Patients switching from once-daily basal or premix insulin therapy can be converted unit-to-unit to once-daily Ryzodeg at the same total insulin dose as the patient’s previous total daily insulin dose.
Пациентите, които преминават от базален или предварително смесен инсулин повече от веднъж дневно, могат да се прехвърлят единица към единица на Ryzodeg два пъти дневно на същата обща инсулинова доза, както общата доза инсулин на предишния на пациентите.
Patients switching from more than once-daily basal or premix insulin therapy can be converted unit- to-unit to twice-daily Ryzodeg at the same total insulin dose as the patient’s previous total daily insulin dose.
Пациентите, които преминават от екзенатид с незабавно освобождаване (Byetta) към екзенатид с удължено освобождаване (Bydureon), може да получат преходно повишение на концентрациите на глюкоза в кръвта, което в повечето случаи се подобрява в рамките на първите две седмици след започване на лечението.
Patients switching from immediate-release (Byetta) to prolonged-release (Bydureon) exenatide, may experience transient elevations in blood glucose concentrations, which generally improve within the first two weeks after initiation of therapy.
Пациентите, които преминават от екзенатид с незабавно освобождаване (Byetta) към екзенатид с удължено освобождаване (Bydureon), може да получат преходно повишение на концентрациите на глюкоза в кръвта, което в повечето случаи се подобрява в рамките на първите две седмици след започване на лечението.
Patients switching from immediate-release (Byetta) to prolonged-release exenatide may experience transient elevations in blood glucose concentrations, which generally improve within the first two weeks after initiation of therapy.
Пациентите, които приемат Lysodren, трябва да получат „Пациентски картон за Lysodren“, който трябва да носят със себе си и който при спешен случай да информира здравните специалисти (напр. лекари и медицински сестри), че пациентът приема лекарството.
Patients who take Lysodren should receive the ‘Lysodren patient card’ that they should carry with them in case of emergency, to inform healthcare professionals (such as doctors and nurses) that they are taking the medicine.
Пациентите, които приемат Orencia, получават специална сигнална карта, в която се обяснява, че Orencia не трябва да се използва при пациенти с определени инфекции, и която ги инструктира да се свържат незабавно със своя лекар, ако развият инфекция по време на лечението.
Patients who receive Orencia are given a special alert card explaining that Orencia must not be used in patients with certain infections and instructing patients to contact their doctor immediately if they develop an infection during a course of treatment.
Пациентите, които приемат Stayveer, трябва да получат специална карта за напомняне, в която е обобщена информацията относно безопасността на лекарството.
Patients who take Stayveer must be given the special reminder card that summarises the safety information about the medicine.
Пациентите, които приемат Tracleer, трябва да получат специална „карта с бележки“, в която е обобщена информацията относно безопасността на лекарството.
Patients who take Tracleer must be given the special reminder card that summarises the safety information about the medicine.
Пациентите, които приемат Zinbryta 150 mg на всеки 4 седмици, имат средно по 0,21 пристъпа на година в сравнение с 0,46 при тези, които приемат плацебо.
Patients receiving Zinbryta 150 mg every 4 weeks had on average 0.21 relapses over a year compared with 0.46 in those receiving placebo.
Пациентите, които приемат Капецитабин SUN, трябва да прилагат ефективни контрацептивни мерки.
Effective contraceptive precautions must be taken by patients who are taking Capecitabine SUN.
Пациентите, които приемат антикоагуланти, производни на кумарина, едновременно с капецитабин, трябва да се наблюдават редовно за изменения в показателите за кръвосъсирване (PT или INR) и дозата на антикоагуланта трябва да се коригира съответно.
Patients taking coumarin- derivative anticoagulants concomitantly with capecitabine should be monitored regularly for alterations in their coagulation parameters (PT or INR) and the anti-coagulant dose adjusted accordingly.
Пациентите, които приемат антикоагуланти, производни на кумарина, едновременно с капецитабин, трябва да се наблюдават редовно за изменения в показателите за кръвосъсирване (PT или INR) и дозата на антикоагуланта трябва да се коригира съответно.
Patients taking coumarin-derivative anticoagulants concomitantly with capecitabine should be monitored regularly for alterations in their coagulation parameters (PT or INR) and the anti-coagulant dose adjusted accordingly.
Пациентите, които приемат едновременно верапамил
Patients who receive concomitant verapamil
Пациентите, които приемат едновременно лекарствени продукти, които скъсяват полуживота на перампанел (вж. точка 4.5), трябва да бъдат титрирани на интервали не по- чести от 1 седмица.
Patients who are taking concomitant medicinal products that shorten the half- life of perampanel (see section 4.5) should be titrated no more frequently than at 1-week intervals.
Пациентите, които приемат едновременно лекарствени продукти, които скъсяват полуживота на перампанел (вж. точка 4.5), трябва да бъдат титрирани на интервали не по-чести от 1 седмица.
Patients who are taking concomitant medicinal products that shorten the half-life of perampanel (see section 4.5) should be titrated no more frequently than at 1- week intervals.