natgillin/translations-raw huggingface dataset:
При пациентите, лекувани с кризотиниб, могат да се проявят тежки, животозастрашаващи или фатални случаи на интерстициална белодробна болест (ИББ)/пневмонит.
Severe, life-threatening, or fatal interstitial lung disease (ILD)/pneumonitis can occur in patients treated with crizotinib.
При пациентите, лекувани с ленватиниб, се съобщава по-висока честота на удължаване на QT/QTc интервала, отколкото при пациентите, лекувани с плацебо (вж. точка 4.8 Описание на подбрани нежелани реакции).
QT/QTc interval prolongation has been reported at a higher incidence in patients treated with lenvatinib than in patients treated with placebo (see section 4.8, Description of selected adverse reactions).
При пациентите, лекувани с ленватиниб, се съобщава хипотиреоидизъм (вж. точка 4.8, Описание на подбрани нежелани реакции).
Hypothyroidism has been reported in patients treated with lenvatinib (see section 4.8, Description of selected adverse reactions).
При пациентите, лекувани с лефлуномид, е съобщено за колит, включително микроскопичен колит.
Colit is, including microscopic colit is has been reported in patients treated with leflunomide.
При пациентите, лекувани с ниволумаб в комбинация с ипилимумаб в CA209067, 151/313 (48%) имат първа поява на нежелана реакция степен 3 или 4 по време на първоначалната фаза на комбиниране.
Among the patients treated with nivolumab in combination with ipilimumab in CA209067, 151/313 (48%) had the first onset of Grade 3 or 4 adverse reactions during the initial combination phase.
При пациентите, лекувани с рибавирин в комбинация с ПЕГ-интерферон алфа-2b, се понижават както METAVIR скора, така и степента по Ishak.
Both the Metavir score and Ishak grade decreased among subjects treated with ribavirin in combination with peginterferon alfa-2b.
При пациентите, лекувани с тазимелтеон, има цялостно подобрение на клиничното общо функциониране (CGI-C = 2,6) в сравнение с пациентите, лекувани с плацебо, за които не е показано подобрение (CGI-C = 3,4) на тежестта на Non-24 спрямо изходно ниво (средна разлика по метода на най-малките квадрати = -0,8; p=0,0093) (Таблица 4).
Patients treated with tasimelteon experienced an overall improvement in clinical global functioning (CGI- C = 2.6) as compared to patients treated with placebo who showed no improvement status (CGI-C = 3.4) compared to the severity of Non-24 at baseline (LS mean difference = -0.8; p=0.0093) (Table 4).
При пациентите, лекувани със саксаглиптин 5 mg, прекратяването на терапията заради нежелани събития се случва по-често, отколкото при пациентите, получавали плацебо (3,3% срещу 1,8%).
Discontinuation of therapy due to AEs was higher in patients who received saxagliptin 5 mg as compared to placebo (3.3% as compared to 1.8%).
При пациентите, лекувани със саксаглиптин mg, спирането на терапията заради нежелани реакции е по-често, отколкото при плацебо (3,3% срещу 1,8%).
Discontinuation of therapy due to adverse events was higher in patients who received saxagliptin 5 mg as compared to placebo (3.3% as compared to 1.8%).
При пациентите, на които не е даван едновременно метотрексат, честотата е 13,6% (3/22), в сравнение с 8,3% (2/24), когато адалимумаб е използван като добавка към метотрексат.
In patients not given concomitant methotrexate, the incidence was 13.6% (3/22), compared to 8.3% (2/24) when adalimumab was used as add-on to methotrexate.
При пациентите, на които се прилагат едновременно нелипозомен иринотекан и кетоконазол – инхибитор на CYP3A4 и UGT1A1, експозицията на SN-38 е повишена със 109%.
Patients receiving concomitant non-liposomal irinotecan and ketoconazole, a CYP3A4 and UGT1A1 inhibitor, have increased SN-38 exposure by 109%.
При пациентите, получавали VIRACEPT два пъти дневно (n = 10), са постигнати Cmax на нелфинавир от 4,0 0,8 g/ml и минимални концентрации сутрин и вечер от 2,2 1,3 g/ml и 0,7 0,4 g/ml съответно.
Patients receiving VIRACEPT BID (n=10) achieved nelfinavir Cmax of 4.0  0.8 µg/ml and morning and evening trough concentrations of 2.2  1.3 µg/ml and 0.7  0.4 µg/ml, respectively.
При пациентите, получавали VIRACEPT два пъти дневно (n = 10), са постигнати Cmax на нелфинавир от 4,0 0.8 g/ml и минимални концентрации сутрин и вечер от 2,2 1.3 g/ml и 0,7 0,4 g/ml съответно.
Patients receiving VIRACEPT BID (n=10) achieved nelfinavir Cmax of 4.0  0.8 µg/ml and morning and evening trough concentrations of 2.2  1.3 µg/ml and 0.7  0.4 µg/ml, respectively.
При пациентите, получавали варфарин, средния процент на времето на терапевтичен обхват (TTR) (INR 2-3) е бил 64.4 % (средно TTR 67 %).
For patients randomized to warfarin, the mean percentage within time in therapeutic range (TTR) (INR 2-3) was 64.4 % (median TTR 67 %).
При пациентите, получавали плацебо (средно на изходното ниво 114 mmHg систолно и 69 mmHg диастолно), максималното увеличение от изходното ниво на средното систолно и диастолно кръвно налягане е съответно 0,9 mmHg и 0,9 mmHg.
In patients who received placebo (mean baseline 114 mmHg systolic and 69 mmHg diastolic), the maximum increase from baseline in mean systolic and diastolic blood pressure was 0.9 mmHg and 0.9 mmHg, respectively.
При пациентите, получаващи Cosentyx могат да се прилагат инактивирани или убити ваксини.
Patients receiving Cosentyx may receive concurrent inactivated or non-live vaccinations.
При пациентите, получаващи G+B, честотата на РСИ е най-висока на Ден 1 (38%) и постепенно намалява на Дни 2, 8 и 15 (съответно 25%, 7% и 4%).
In patients receiving G+B, the incidence of IRRs was highest on Day 1 (38%) and gradually decreased on Days 2, 8 and 15 (25%, 7% and 4%, respectively).
При пациентите, получаващи Revestive, поддържашото парентерално вливане на течности трябва да бъде внимателно намалено, като не трябва да се спира рязко.
In patients receiving Revestive, parenteral support should be reduced carefully and should not be discontinued abruptly.
При пациентите, получаващи Мyocet, се наблюдава по-малка вероятност от сърдечни проблеми, отколкото при пациентите, получаващи стандартен доксорубицин.
Patients receiving Myocet were less likely to experience heart problems than those receiving standard doxorubicin.
При пациентите, получаващи иматиниб, редовно трябва да се проследява чернодробната функция (трансаминази, билирубин, алкална фосфатаза).
Liver function (transaminases, bilirubin, alkaline phosphatase) should be monitored regularly in patients receiving imatinib.
При пациентите, получаващи имуносупресивна терапия, има повишен риск от развитие на злокачествени образувания.
Patients receiving immunosuppressive therapy are at increased risk of developing malignancies.
При пациентите, получили втора ваксина от 3 седмици до 5 години след ваксинация с Pandemic influenza vaccine H5N1 MedImmune, антителата нарастват четири пъти при 73% (8 от 11) от лицата в сравнение с 10% от лицата, които не са били ваксинирани предварително с Pandemic influenza vaccine H5N1 MedImmune.
In those who received the second vaccine 3 weeks to 5 years after vaccination with Pandemic influenza vaccine H5N1 MedImmune, antibodies increased 4-fold in 73% (8 out of 11) of the individuals compared with 10% of the individuals who had not been previously vaccinated with Pandemic influenza vaccine H5N1 MedImmune.
При пациентите, постигнали имунна реконституция, се съобщава за смъртност без рецидив (non-relapse mortality, NRM) 17%, като при 35% от тези пациенти не се наблюдава заболяване след 5 години, а 34% са живи след 10 години.
For the patients who achieved immune reconstitution, a non- relapse mortality (NRM) of 17% was reported, with 35% of these patients being disease free at 5 years and 34% alive at 10 years.
При пациентите, преминали повече от шест цикъла на лечение, 91 % приключват изпитването съгласно плана или са лекувани докато заболяването прогресира, а само 3 % прекратяват лечението поради нежеланите реакции.
For patients administered more than 6 cycles of therapy, 91 % completed the study as planned or were treated until disease progression with only 3 % withdrawn for adverse events.
При пациентите, при които е прилагана комбинацията дабрафениб с траметиниб, събитията са наблюдавани по-късно, с медиана на времето на поява 22 седмици.
In patients who received the combination dose of dabrafenib in combination with trametinib, events occurred later with the median time to onset of 22 weeks.
При пациентите, при които е установена експресия на EGFR протеин (посочената популация пациенти), общата преживяемост е статистически значимо подобрена в рамото, получаващо Portrazza+GC, в сравнение с рамото, получаващо GC, с изчислено намаление на риска от смърт 21% (коефициент на риск [HR] = 0,79 [0,69, 0,92]; p = 0,002) и средна OS 11,7 месеца в рамото, получаващо Portrazza+GC, и 10,0 месеца в рамото, получаващо GC.
In patients with detectable EGFR protein expression (indicated patient population), overall survival was statistically significantly improved in the Portrazza+GC Arm as compared to the GC Arm with an estimated reduction in risk of death of 21% (hazard ratio [HR] = 0.79 [0.69, 0.92]; p = 0.002) and a median OS of 11.7 months in the Portrazza+GC Arm and 10.0 months in the GC Arm.
При пациентите, при които изследването на туморите е показало голямо наличие на PD-L1, общата преживяемост е по-дълга след лечението с Keytruda (около 15 месеца) в сравнение с лечението с доцетаксел, друго лекарство срещу рак (около 8 месеца).
In patients whose tumours tested strongly for PD-L1, overall survival was higher after Keytruda treatment (around 15 months) than after treatment with another cancer medicine docetaxel (around 8 months).
При пациентите, при които нивата на серумния феритин са достигнали прицелните стойности (обикновено между 500 и 1 000 µg/l) трябва да се обмисли стъпаловидно намаляване на дозата с 3,5 до 7 mg/kg с цел запазване на нивата на серумния феритин в рамките на прицелния диапазон.
In patients whose serum ferritin level has reached the target (usually between 500 and 1,000 µg/l), dose reductions in steps of 3.5 to 7 mg/kg should be considered to maintain serum ferritin levels within the target range.
При пациентите, при които нивата на серумния феритин са достигнали прицелните стойности (обикновено между 500 и 1 000 µg/l) трябва да се обмисли стъпаловидно намаляване на дозата с 5 до 10 mg/kg с цел запазване на нивата на серумния феритин в рамките на прицелния диапазон.
In patients whose serum ferritin level has reached the target (usually between 500 and 1,000 µg/l), dose reductions in steps of 5 to 10 mg/kg should be considered to maintain serum ferritin levels within the target range.
При пациентите, при които се прави подмяна на плазмата (отстраняване, лечение и връщане на кръвна плазма в кръвообращението) или инфузия на плазма, са необходими допълнителни дози Soliris.
In patients who receive plasma exchange (the removal, treatment, and return of blood plasma from their blood circulation) or infusion of plasma, additional doses of Soliris are required.
При пациентите, при които се прилага Regranex, зарастват 47% от язвите с размер, по-малък от 5 cm2.
In the patients who used Regranex, 47% of the ulcers that were less than 5 cm2 in size healed.
При пациентите, при които се развиват антитела срещу инфликсимаб, е по-голяма вероятността (приблизително 2-3 пъти) за възникване на инфузионни реакции.
Patientswho developed antibodies to infliximab were more likely (approximately 2-3 fold) to develop infusion-related reactions.
При пациентите, при които се развие реактивация на НВV, лечението с Inflectra трябва да се спре и да се започне ефективно противовирусно лечение и подходяща поддържаща терапия.
In patients who develop HBV reactivation, Inflectra should be stopped and effective antiviral therapy with appropriate supportive treatment should be initiated.
При пациентите, при които се развие реактивация на НВV, лечението с Remsima трябва да се спре и да се започне ефективно противовирусно лечение и подходяща поддържаща терапия.
In patients who develop HBV reactivation, Remsima should be stopped and effective antiviral therapy with appropriate supportive treatment should be initiated.
При пациентите, при които синусовият ритъм не е възстановен, честотата на случаите на развитие на брадикардия през първите 2 часа след приложението е сходна в групите на плацебо и вернакалант (съответно 4,0% и 3,8%).
Of the patients who did not convert to sinus rhythm, the incidence of bradycardia events in the first 2 hours post-dose was similar in placebo and vernakalant treated groups (4.0% and 3.8%, respectively).
При пациентите, при които трябва да се използва същата система, тя (включително и Y- образна система) трябва да се промие щателно с 0,9 % натриев хлорид или 5 % разтвор на декстроза преди и след инжектирането на Rapilysin (вж. точка 4.2. Дозировка и начин на приложение).
In those patients where the same line has to be used, this line (including Y-line) must be flushed thoroughly with a 0.9 % sodium chloride or 5 % glucose solution prior to and following the Rapilysin injection (see section 4.2 Posology and method of administration).
При пациентите, при които трябва да се използва същата система, тя (включително и Y- образна система) трябва да се промие щателно с 0,9 % разтвор на натриев хлорид или 5 % разтвор на глюкоза преди и след инжектирането на Rapilysin.
In those patients where the same line has to be used, this line (including Y-line) must be flushed thoroughly with a 0.9 % sodium chloride or 5 % glucose solution prior to and following the Rapilysin injection.
При пациентите, приели повече от необходимото количество Olanzapine Apotex се наблюдават следните симптоми: учестена сърдечна дейност, възбуда/агресивност, проблеми с говора, необичайни движения (особено на лицето или езика) и различна степен на нарушение на съзнанието.
Patients who have taken more Olanzapine Apotex than they should have experienced the following symptoms: rapid beating of the heart, agitation/aggressiveness, problems with speech, unusual movements (especially of the face or tongue) and reduced level of consciousness.
При пациентите, приели повече от необходимото количество OLANZAPINE CIPLA се наблюдават следните симптоми: учестена сърдечна дейност, възбуда/агресивност, проблеми с говора, необичайни движения (особено на лицето или езика) и различна степен на нарушение на съзнанието.
Patients who have taken more OLANZAPINE CIPLA than they should have experienced the following symptoms: rapid beating of the heart, agitation/aggressiveness, problems with speech, unusual movements (especially of the face or tongue) and reduced level of consciousness.
При пациентите, приели повече от необходимото количество Olanzapine Glenmark Europe се наблюдават следните симптоми: учестена сърдечна дейност, възбуда/агресивност, проблеми с говора, необичайни движения (особено на лицето или езика) и различна степен на нарушение на съзнанието.
Patients who have taken more Olanzapine Glenmark Europe than they should, have experienced the following symptoms: rapid beating of the heart, agitation/aggressiveness, problems with speech, unusual movements (especially of the face or tongue) and reduced level of consciousness.
При пациентите, приели повече от необходимото количество Olanzapine Glenmark се наблюдават следните симптоми: учестена сърдечна дейност, възбуда/агресивност, проблеми с говора, необичайни движения (особено на лицето или езика) и различна степен на нарушение на съзнанието.
Patients who have taken more Olanzapine Glenmark than they should have experienced the following symptoms: rapid beating of the heart, agitation/aggressiveness, problems with speech, unusual movements (especially of the face or tongue) and reduced level of consciousness.
При пациентите, приели повече от необходимото количество Olazax Disperzi се наблюдават следните симптоми: учестена сърдечна дейност, възбуда/агресивност, проблеми с говора, необичайни движения (особено на лицето или езика) и различна степен на нарушение на съзнанието.
Patients who have taken more Olazax Disperzi than they should, have experienced the following symptoms: rapid beating of the heart, agitation/aggressiveness, problems with speech, unusual movements (especially of the face or tongue) and reduced level of consciousness.
При пациентите, приели повече от необходимото количество Zalasta се наблюдават следните симптоми: учестена сърдечна дейност, възбуда/агресивност, проблеми с говора, необичайни движения (особено на лицето или езика) и различна степен на нарушение на съзнанието.
Patients who have taken more Zalasta than they should have experienced the following symptoms: rapid beating of the heart, agitation/aggressiveness, problems with speech, unusual movements (especially of the face or tongue) and reduced level of consciousness.
При пациентите, приели повече от необходимото количество Zalasta, се наблюдават следните симптоми: учестена сърдечна дейност, възбуда/агресивност, проблеми с говора, необичайни движения (особено на лицето или езика) и различна степен на нарушение на съзнанието.
Patients who have taken more Zalasta than they should have experienced the following symptoms: rapid beating of the heart, agitation/aggressiveness, problems with speech, unusual movements (especially of the face or tongue) and reduced level of consciousness.
При пациентите, приели повече от необходимото количество ZYPREXA VELOTAB се наблюдават следните симптоми: учестена сърдечна дейност, възбуда/агресивност, проблеми с говора, необичайни движения (особено на лицето или езика) и различна степен на нарушение на съзнанието.
Patients who have taken more ZYPREXA VELOTAB than they should have experienced the following symptoms: rapid beating of the heart, agitation/aggressiveness, problems with speech, unusual movements (especially of the face or tongue) and reduced level of consciousness.
При пациентите, приели повече от необходимото количество ZYPREXA се наблюдават следните симптоми: учестена сърдечна дейност, възбуда/агресивност, проблеми с говора, необичайни движения (особено на лицето или езика) и различна степен на нарушение (намаление) на съзнанието.
Patients who have been given more ZYPREXA than they should, have experienced the following symptoms: rapid beating of the heart, agitation/aggressiveness, problems with speech, unusual movements (especially of the face or tongue) and reduced level of consciousness.
При пациентите, приели повече от необходимото количество ZYPREXA се наблюдават следните симптоми: учестена сърдечна дейност, възбуда/агресивност, проблеми с говора, необичайни движения (особено на лицето или езика) и различна степен на нарушение на съзнанието.
Patients who have taken more ZYPREXA than they should have experienced the following symptoms: rapid beating of the heart, agitation/aggressiveness, problems with speech, unusual movements (especially of the face or tongue) and reduced level of consciousness.
При пациентите, приемали няколко антихипертензивни продукта, амбулаторните промени в артериалното налягане изглеждат свързани със степента на контрол на артериалното налягане.
In subjects taking multiple antihypertensives, the ambulatory-blood-pressure changes appeared to relate to the degree of blood-pressure control.
При пациентите, приемали рандомизирано 110 mg два пъти дневно дабигатран етексилат съществувал значително по-нисък риск от големи хеморагии в сравнение с варфарин (рисково съотношение 0,81 [p=0,0027]).
Subjects randomized to dabigatran etexilate 110 mg twice daily had a significantly lower risk for major bleeds compared with warfarin (hazard ratio 0.81 [p=0.0027]).
При пациентите, приемащи 25 mg веднъж дневно, дозата трябва да се повиши на 50 mg дневно, преди да започнете да повишавате дозата с 50 mg.
For patients taking 25 mg once daily, the dose should be increased to 50 mg daily before increasing the dose amount by 50 mg.
При пациентите, приемащи Esbriet, трябва да се проверяват чернодробните показатели преди и редовно по време на лечението.
Patients receiving Esbriet should have their liver function checked before and regularly during treatment.
При пациентите, приемащи Forxiga, се наблюдават малък брой случаи на рак на пикочния мехур, гърдата и простатата, като броят им е по-висок спрямо този при пациентите, приемащи плацебо.
A small but higher number of bladder, breast and prostate cancer cases were seen in patients who took Forxiga compared with patients who took placebo.
При пациентите, приемащи Ilaris, болката намалява от 74 на 25 единици, а при пациентите, приемащи сравнителното лекарство, болката намалява от 74 на 35 единици.
In patients taking Ilaris the pain was reduced from 74 to 25 units, whereas in patients taking the comparator the pain was reduced from 74 to 35 units.
При пациентите, приемащи Ilaris, са наблюдавани сериозни инфекции.
Serious infections have been observed in patients taking Ilaris.
При пациентите, приемащи Inovelon, е регистрирано намаление от 35,8% на общата честота на гърчовете, като спадът е от средно 290 гърча през четириседмичния период преди започване на лечението с Inovelon.
Patients taking Inovelon had a 35.8% reduction in the total number of seizures, falling from an average of 290 seizures in the four- week period before Inovelon was started.
При пациентите, приемащи Izba, средното очно налягане (измерено в 8 ч. сутринта) е 19,4, 19,3 и 19,2 mmHg съответно след 2 седмици, 6 седмици и 3 месеца на лечение, като тези резултати са сходни с налягането, измерено след подобни времеви интервали при пациентите, приемащи Travatan (19,5, 19,3 и 19,3 mmHg).
In patients taking Izba, the average eye pressure (measured at 8 am in the morning) was 19.4, 19.3 and 19.2 mmHg following 2 weeks, 6 weeks and 3 months of treatment, respectively, which matched the pressure seen at similar time points in patients taking Travatan (19.5, 19.3 and 19.3 mmHg).
При пациентите, приемащи Januvia самостоятелно, нивата на HbA1c се понижават от около 8,0% в началото на проучванията с 0,48 % след 18 седмици и с 0,61% след 24 седмици.
In patients taking Januvia on its own, HbA1c levels fell from around 8.0% at the start of the studies by 0.48% after 18 weeks and 0.61% after 24 weeks.
При пациентите, приемащи Tasmar, се наблюдава съкращаване с около 20 до 30 % на периода на неподвижно състояние.
There was a reduction of about 20 to 30% in ‘off’ time in patients taking Tasmar.
При пациентите, приемащи Volibris, нивата на хемоглобина и/или хематокрита трябва да се проследяват редовно.
Patients taking Volibris should have their haemoglobin and/or haematocrit levels measured regularly.
При пациентите, приемащи Ziagen, се наблюдава също увеличен брой на CD4 клетки.
Patients receiving Ziagen also had increases in their CD4 cell counts.
При пациентите, приемащи вандетаниб за лечение на МКЩЖ, нарушенията от страна на очите, като замъглено виждане, са чести.
Ocular events such as blurred vision are common in patients who received vandetanib for MTC.
При пациентите, приемащи дабрафениб в комбинация с траметиниб, получили пирексия, приблизително половината от случаите на първа изява на пирексия са се случили в рамките на първия месец от терапията и приблизително една-трета от пациентите са имали 3 или повече случаи на изява.
For patients who received dabrafenib in combination with trametinib and developed pyrexia, approximately half of the first occurrences of pyrexia happened within the first month of therapy and approximately one-third of the patients had 3 or more events.
При пациентите, приемащи плацебо, общият размер на бъбреците се увеличава с 18,8%, докато при пациентите, приемащи Jinarc, увеличението е 9,6%.
In patients taking placebo, the total size of the kidneys increased by 18.8% whereas in those taking Jinarc the increase was 9.6%.
При пациентите, приемащи сунитиниб за MRCC нелекуван до момента, при 39% е имало случаи на кървене, в сравнение с 11% от пациентите, приемащи IFN-.
In patients receiving sunitinib for treatment-naïve MRCC, 39% had bleeding events compared to 11% of patients receiving IFN-α.