natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В 6-месечното изпитване пациентите, които получават Bretaris Genuair 322 µg два пъти дневно, показват клинично значимо подобрение в белодробната функция (измерено с ФЕО1).
In the 6-month study, patients receiving Bretaris Genuair 322 µg twice daily experienced a clinically meaningful improvement in their lung function (as measured by FEV1).
В 6-месечното изпитване пациентите, които получават Eklira Genuair 322 µg два пъти дневно, показват клинично значимо подобрение в белодробната функция (измерено с ФЕО1).
In the 6-month study, patients receiving Eklira Genuair 322 µg twice daily experienced a clinically meaningful improvement in their lung function (as measured by FEV1).
В 6-месечното проучване процентът на пациентите, получили умерена или тежка екзацербация е бил 17,5% за Enurev Breezhaler и 24,2% за плацебо (Коефициент на риска: 0,69, p=0,023), а в 12-месечното проучване е бил 32,8% за Enurev Breezhaler и 40,2% за плацебо (Коефициент на риска: 0,66, p=0,001).
In the 6-month study, the percentage of patients experiencing a moderate or severe exacerbation was 17.5% for Enurev Breezhaler and 24.2% for placebo (Hazard ratio: 0.69, p=0.023), and in the 12-month study it was 32.8% for Enurev Breezhaler and 40.2% for placebo (Hazard ratio: 0.66, p=0.001).
В 6-месечното проучване процентът на пациентите, получили умерена или тежка екзацербация е бил 17,5% за Seebri Breezhaler и 24,2% за плацебо (Коефициент на риска: 0,69, p=0,023), а в 12-месечното проучване е бил 32,8% за Seebri Breezhaler и 40,2% за плацебо (Коефициент на риска: 0,66, p=0,001).
In the 6-month study, the percentage of patients experiencing a moderate or severe exacerbation was 17.5% for Seebri Breezhaler and 24.2% for placebo (Hazard ratio: 0.69, p=0.023), and in the 12-month study it was 32.8% for Seebri Breezhaler and 40.2% for placebo (Hazard ratio: 0.66, p=0.001).
В 6-месечното проучване процентът на пациентите, получили умерена или тежка екзацербация е бил 17,5% за Tovanor Breezhaler и 24,2% за плацебо (Коефициент на риска: 0,69, p=0,023), а в 12-месечното проучване е бил 32,8% за Tovanor Breezhaler и 40,2% за плацебо (Коефициент на риска: 0,66, p=0,001).
In the 6-month study, the percentage of patients experiencing a moderate or severe exacerbation was 17.5% for Tovanor Breezhaler and 24.2% for placebo (Hazard ratio: 0.69, p=0.023), and in the 12-month study it was 32.8% for Tovanor Breezhaler and 40.2% for placebo (Hazard ratio: 0.66, p=0.001).
В 6-седмично плацебо контролирано клинично проучване включващо 302 юноши с шизофрения (13-17 години), с позитивни или негативни симптоми, арипипразол се свързва със статистически значимо подобрение на психотичните симптоми , в сравнение с плацебо.
In a 6-week placebo-controlled trial involving 302 schizophrenic adolescent patients (13-17 years), presenting with positive or negative symptoms, aripiprazole was associated with statistically significantly greater improvements in psychotic symptoms compared to placebo.
В 64-седмичното проучване са включени пациенти, имащи тежка до много тежка ХОББ.
In the 64-week study patients were enrolled who had severe to very severe COPD.
В 80–90% от случаите резултатите от изследването с NeoSpect и от хистологичните изследвания съвпадат.
The result of the NeoSpect scan was in agreement with the result obtained by histology in between 80 and 90% of the cases.
В 9-месечното проучване при маймуни с дози от 0,05, 0,1 и 1 mg/kg/ден се наблюдават заболеваемост и ранно евтаназиране на 6 животни при дозата от 1 mg/kg/ден и се приписват на имуносупресивни ефекти (стафилококова инфекция, намален брой лимфоцити в периферната кръв, хронично възпаление на дебелото черво, хистологично лимфоидно изчерпване и хипоцелуларност на костния мозък) при висока експозиция на помалидомид (15-кратна експозиция спрямо клиничната доза от 4 mg).
In the 9-month study in monkeys with doses of 0.05, 0.1, and 1 mg/kg/day, morbidity and early euthanasia of 6 animals were observed at the dose of 1 mg/kg/day and were attributed to immunosuppressive effects (staphylococcal infection, decreased peripheral blood lymphocytes, chronic inflammation of the large intestine, histologic lymphoid depletion, and hypocellularity of bone marrow) at high exposures of pomalidomide (15-fold exposure ratio relative to a 4 mg clinical dose).
В = бортезомиб; ВDx = бортезомиб, дексаметазон; VDDx = винкристин, доксорубицин, дексаметазон; VGPR = много добър частичен отговор; PR = частичен отговор; OR = съотношение на шансовете;
B=bortezomib; BDx=bortezomib, dexamethasone; VDDx=vincristine, doxorubicin, dexamethasone; VGPR=very good partial response; PR=partial response; OR=odds ratio.
В ACT I и ACT III се проучва ефикасността на BRINAVESS при лечение на пациенти с продължително предсърдно мъждене > 3 часа, но с давност не повече от 45 дни.
ACT I and ACT III studied the effect of BRINAVESS in the treatment of patients with sustained atrial fibrillation > 3 hours but not more than 45 days in duration.
В ACT II и ACT III са включени някои пациенти с типично предсърдно трептене, като не е установено BRINAVESS да е ефикасен по отношение на подтискане на предсърдното трептене.
Some patients with typical atrial flutter were included in ACT II and ACT III and BRINAVESS was not found to be effective in converting atrial flutter.
В ACT II се проучва ефектът на BRINAVESS при лечение на пациенти, развили предсърдно мъждене с давност < 3 дни, скоро след аорто-коронарен байпас (CABG) и/или клапна операция (предсърдно мъждене, развило се над 1 и под 7 дни след операцията).
ACT II examined the effect of BRINAVESS on patients who developed atrial fibrillation of < 3 days duration after recently undergoing coronary artery bypass graft, (CABG) and/or valvular surgery (atrial fibrillation occurred more than 1 day but less than 7 days after surgery).
В AURAex или AURA2 не са съобщени събития на аритмия (вж. точки 4.4 и 5.1).
No arrhythmic events were reported in AURAex or AURA2 (see sections 4.4 and 5.1).
В AURAex или AURA2 не се съобщават случаи на аритмия (вж. точка 4.8).
No arrhythmic events were reported in AURAex or AURA2 (see section 4.8).
В AZARGA се съдържа консервант (бензалкониев хлорид), който може да промени цвета на меките контактни лещи и да предизвика дразнене на очите.
There is a preservative in AZARGA (benzalkonium chloride) that can discolour soft lenses and may cause eye irritation.
В C-EARLY, пациентите лекувани с Cimzia + MTX докладват значителни подобрения, засягащи болката на Седмица 52 в сравнение с плацебо + MTX, както е оценено в оценката на пациента за артритната болка (Patient Assessment of Arthritis Pain, PAAP) - 48,5 срещу - 44,0 (стойност на най-малките квадрати) (р <0,05).
In C-EARLY, Cimzia+MTX-treated patients reported significant improvements at Week 52 compared to placebo+MTX in pain as assessed by the Patient Assessment of Arthritis Pain (PAAP) – 48,5 vs - 44,0 (least square mean) (p<0.05).
В Caelyx той се съдържа като пегилирана липозомална форма (микроскопични мастни сфери, обвити с химикал, наречен полиетиленгликол).
In Caelyx, it is contained in ‘pegylated liposomes’ (tiny fatty spheres that are coated with a chemical called polyethylene glycol).
В CARPIE, при пациенти лекувани с клопидогрел или АСК, общата честота на кървене е била
In CAPRIE, in patients treated with either clopidogrel or ASA, the overall incidence of any bleeding was 9.3%.
В Cayston азтреонам се предлага като „лизинова сол“, което позволява директното вдишване на антибиотика в белите дробове без да се предизвиква раздразнение.
In Cayston, aztreonam is available as a ‘lysine salt’, which makes it possible for the antibiotic to be breathed directly into the lungs without causing irritation.
В CD30-позитивните ракови клетки моноклоналното антитяло освобождава монометил ауристатин E и след навлизането в раковите клетки индуцира спиране на клетъчното делене, и след време раковите клетки умират.
The monoclonal antibody delivers monomethyl auristatin E to the CD30-positive cancer cells, and once inside the cancer cells, it stops them from dividing, and the cancer cells eventually die.
В COMFORT-I (при пациенти с МФ) средното повишение на систолното КН е 0-2 mmHg при Jakavi спрямо понижение от 2-5 mmHg в плацебо рамото.
In COMFORT-I (MF patients) the mean increase from baseline in systolic BP was 0-2 mmHg on Jakavi versus a decrease of 2-5 mmHg in the placebo arm.
В COMFORT-II средните стойности показват малка разлика между пациентите с МФ на лечение с руксолитиниб и тези приемащи контролното лекарство.
In COMFORT-II mean values showed little difference between the ruxolitinib-treated and the control-treated MF patients.
В COMMIT общата честота на кръвоизливите извън централната нервна система и мозъчните кръвоизливи е била ниска и сходна в двете групи (0,6% за групата с клопидогрел + АСК и 0,5% за групата с плацебо + АСК съответно).
In COMMIT, the overall rate of noncerebral major bleeding or cerebral bleeding was low and similar in both groups (0.6% versus 0.5% in the clopidogrel + ASA and the placebo + ASA groups, respectively).
В COMMIT, общата честота на нецеребрално масивно кървене или церебрално кървене е ниска и сходна и при двете групи (0,6 % спрямо 0,5 %, съответно в групите на клопидогрел + АСК и плацебо + АСК).
In COMMIT, the overall rate of noncerebral major bleeding or cerebral bleeding was low and similar in both groups (0.6% versus 0.5% in the Clopidogrel + ASA and the placebo + ASA groups, respectively).
В COMMIT, общата честота на нецеребрално масивно кървене или церебрално кървене е ниска и сходна и при двете групи.
In COMMIT, the overall rate of noncerebral major bleeding or cerebral bleeding was low and similar in both groups
В COMPAS тя е 66,7% (95% CI: 21,8-85,9; 7 срещу 21 случая).
In COMPAS it was 66.7% (95% CI: 21.8-85.9; 7 versus 21 cases).
В COMPAS, 7 214 участника [Обща ваксинирана кохорта, Total Vaccinated cohort (TVC)] са включени в анализа за ефикасност срещу AOM, от които 5 989 участника са в ATP кохортата (Таблица 3).
In COMPAS, 7,214 subjects [Total Vaccinated cohort (TVC)] were included in the AOM efficacy analysis of which 5,989 subjects were in the ATP cohort (Table 3).
В CRYSTAL процентът на участниците с пълно разнасяне (определено като 100% разнасяне на най-малко една таргетна тофа, като нито един тофус не показва прогресия) на ≥ 1 таргетен тофус е по-висок в групата, лекувана със Zurampic 200 mg в комбинация с фебуксостат, в сравнение с плацебо в комбинация с фебуксостат, въпреки че разликата не е статистически значима (26% в сравнение с 21%).
In CRYSTAL, the proportion of subjects who experienced a complete resolution (defined as 100% resolution of at least one target tophus and no single tophus showing progression) of ≥1 target tophus was higher in the group treated with Zurampic 200 mg in combination with febuxostat compared with placebo in combination with febuxostat, although the difference was not statistically different (26% compared with 21%).
В Docetaxel Accord 160 mg/8 ml флакон концентрацията на доцетаксел е 20 mg/ml.
In Docetaxel Accord 160 mg/8 ml vial the concentration of docetaxel is 20 mg/ml.
В Docetaxel Accord 20 mg/1 ml флакон, концентрацията на доцетаксел е 20 mg/ml.
In Docetaxel Accord 20 mg/1 ml vial the concentration of docetaxel is 20 mg/ml.
В Docetaxel Accord 80 mg/4 ml флакон концентрацията на доцетаксел е 20 mg/ml.
In Docetaxel Accord 80 mg/4 ml vial the concentration of docetaxel is 20 mg/ml.
В Docetaxel Accord флакон, концентрацията на доцетаксел е 20 mg/ml.
In Docetaxel Accord vial the concentration of docetaxel is 20 mg/ml.
В DOCETAXEL KABI 120 mg/6 ml флакон концентрацията на доцетаксел е 20 mg/ml.
In DOCETAXEL KABI 120 mg/6 ml vial the concentration of docetaxel is 20 mg/ml.
В DOCETAXEL KABI 120 mg/6 ml флакон, концентрацията на доцетаксел е 20 mg/ml.
In DOCETAXEL KABI 120 mg/6 ml vial the concentration of docetaxel is 20 mg/ml.
В DOCETAXEL KABI 160 mg/8 ml флакон концентрацията на доцетаксел е 20 mg/ml.
In DOCETAXEL KABI 160 mg/8 ml vial the concentration of docetaxel is 20 mg/ml.
В DOCETAXEL KABI 160 mg/8 ml флакон, концентрацията на доцетаксел е 20 mg/ml.
In DOCETAXEL KABI 160 mg/8 ml vial the concentration of docetaxel is 20 mg/ml.
В DOCETAXEL KABI 180 mg/9 ml флакон концентрацията на доцетаксел е 20 mg/ml.
In DOCETAXEL KABI 180 mg/9 ml vial the concentration of docetaxel is 20 mg/ml.
В DOCETAXEL KABI 180 mg/9 ml флакон, концентрацията на доцетаксел е 20 mg/ml.
In DOCETAXEL KABI 180 mg/9 ml vial the concentration of docetaxel is 20 mg/ml.
В DOCETAXEL KABI 20 mg/1 ml флакон концентрацията на доцетаксел е 20 mg/ml.
In DOCETAXEL KABI 20 mg/1 ml vial the concentration of docetaxel is 20 mg/ml.
В DOCETAXEL KABI 20 mg/1 ml флакон, концентрацията на доцетаксел е 20 mg/ml.
In DOCETAXEL KABI 20 mg/1 ml vial the concentration of docetaxel is 20 mg/ml.
В DOCETAXEL KABI 80 mg/4 ml флакон концентрацията на доцетаксел е 20 mg/ml.
In DOCETAXEL KABI 80 mg/4 ml vial the concentration of docetaxel is 20 mg/ml.
В DOCETAXEL KABI 80 mg/4 ml флакон, концентрацията на доцетаксел е 20 mg/ml.
In DOCETAXEL KABI 80 mg/4 ml vial the concentration of docetaxel is 20 mg/ml.
В Docetaxel Winthrop 160 mg/8 ml флакон, концентрацията на доцетаксел е 20 mg/ml.
In Docetaxel Winthrop 160 mg/8 ml vial the concentration of docetaxel is 20 mg/ml.
В Docetaxel Winthrop 20 mg/1 ml флакон концентрацията на доцетаксел е 20 mg/ml.
In Docetaxel Winthrop 20 mg /1 ml vial the concentration of docetaxel is 20 mg/ml.
В Docetaxel Winthrop 20 mg/1 ml флакон, концентрацията на доцетаксел е 20 mg/ml.
In Docetaxel Winthrop 20 mg/1 ml vial the concentration of docetaxel is 20 mg/ml.
В Docetaxel Winthrop 80 mg/4 ml флакон, концентрацията на доцетаксел е 20 mg/ml.
In Docetaxel Winthrop 80 mg /4 ml vial the concentration of docetaxel is 20 mg/ml.
В Docetaxel Winthrop 80 mg/4 ml флакон, концентрацията на доцетаксел е 20 mg/ml.
In Docetaxel Winthrop 80 mg/4 ml vial the concentration of docetaxel is 20 mg/ml.
В DUET-1 и DUET-2, присъствието на изходно ниво на три или повече от мутациите V90I, A98G, L100I, K101E, K101P, V106I, V179D, V179F, Y181C, Y181I, Y181V, G190A и G190S,
In DUET-1 and DUET-2, the presence at baseline of 3 or more of the following mutations: V90I, A98G, L100I, K101E, K101P, V106I, V179D, V179F, Y181C, Y181I, Y181V, G190A and G190S,
В EURIDIS и ADONIS, общо 1 237 пациенти с предишен епизод на ПМ или ПТ са били рандомизирани в амбулаторни условия и са лекувани или с дронедарон 400 mg два пъти дневно (n = 828), или с плацебо (n = 409) на фона на конвенционална терапия (включително перорални антикоагуланти, бета-блокери, ACE инхибитори или AIIRAs, хронична антитромботична терапия, диуретици, статини, дигиталис и калциеви антагонисти).
In EURIDIS and ADONIS, a total of 1,237 patients with a prior episode of AF or AFL were randomised in an outpatient setting and treated with either dronedarone 400 mg twice daily (n = 828) or placebo (n = 409) on top of conventional therapies (including oral anticoagulants, beta-blockers, ACE inhibitors or AIIRAs, chronic antiplatelet agents, diuretics, statins, digitalis, and calcium antagonists).
В GEMINI I две кохорти пациенти са получавали ведолизумаб в Седмица 0 и Седмица 2: пациентите от кохорта 1 са били рандомизирани да получават ведолизумаб 300 mg или плацебо по двойноаслепен начин, а пациентите от кохорта 2 са лекувани с открит ведолизумаб 300 mg.
In GEMINI I, two cohorts of patients received vedolizumab at Week 0 and Week 2: cohort 1 patients were randomised to receive either vedolizumab 300 mg or placebo in a double-blind fashion, and cohort 2 patients were treated with open-label vedolizumab 300 mg.
В GEMINI II приблизително половината от пациентите са били без отговор на предходна терапия с TNFα антагонисти.
In GEMINI II, approximately half of patients had previously failed TNFα antagonist therapy.
В GO-BEFORE основният анализ при пациентите с умерен до тежък ревматоиден артрит (комбинирани групи Simponi 50 и 100 mg + MTX спрямо MTX самостоятелно за ACR 50) не е статистически значим на седмица 24 (p = 0,053).
Responses observed in the Simponi treated groups were similar in patients receiving and not receiving concomitant MTX.
В GO-BEFORE са оценени 637 пациенти с активен RA, които не са получавали MTX и не са лекувани преди това с TNF-антагонисти.
GO-BEFORE evaluated 637 patients with active RA who were MTX-naïve and had not previously been treated with an anti-TNF agent.
В GO-FORWARD и GO-AFTER са наблюдавани клинично и статистически значими отговори по резултата за активност на заболяването (DAS28) за всеки предварително определен период на оценка на седмица 14 и седмица 24 (p ≤ 0,001).
Statistically significant responses in DAS28 were also observed at weeks 14 and 24 (p < 0.05).
В GO-FORWARD и GO-AFTER са оценени телесните функции и инвалидност като отделни крайни точки чрез индекса за инвалидност на HAQ DI.
Physical function and disability were assessed as a separate endpoint in GO-FORWARD and GO-AFTER using the disability index of the HAQ DI.
В HCV клинични изпитвания е съобщавана по-висока честота на гастроинтестинално кървене, включително сериозни и фатални случаи, след спиране на пегинтерферон, рибавирин и елтромбопаг.
In HCV clinical trials, a higher incidence of gastrointestinal bleeding, including serious and fatal cases, was reported following discontinuation of peginterferon, ribavirin, and eltrombopag.
В Humalog BASAL инсулин лиспро е под формата суспензия с протамин сулфат.
The insulin lispro in Humalog BASAL is available in a suspension together with protamine sulphate.
В IMPAACT P1066 са включени също инфектирани с HIV кърмачета и малки деца на възраст от 4 седмици до < 2 години, които са получавали антиретровирусна терапия преди това или като профилактика за предпазване от предаване на HIV от майките на децата, и/или като комбинирана антиретровирусна терапия за лечение на HIV инфекция.
IMPAACT P1066 also enrolled HIV-infected, infants and toddlers 4 weeks to less than 2 years of age who had received prior antiretroviral therapy either as prophylaxis for prevention of mother to child transmission (PMTCT) and/or as combination antiretroviral therapy for treatment of HIV infection.
В in vitro анализи за потенциална генотоксичност, както и в in vivo извършени хромозомни тестове на миши костен мозък не се установява генотоксичност на каспофунгин.
Caspofungin was negative in in vitro assays for potential genotoxicity as well as in the in vivo mouse bone marrow chromosomal test.
В in vitro изпитвания е било установено, че IC50 нивата за транспортера на серотонин и КATP каналите са били респективно 7 до 12 пъти по-високи, отколкото EC50 за калций- чувствителните рецептори, установени при същите експериментални условия.
In in vitro studies, IC50 values for the serotonin transporter and KATP channels were found to be 7 and 12 fold greater, respectively, than the EC50 for the calcium-sensing receptor obtained under the same experimental conditions.
В in vitro проучване за хромозомни аберации с култивирани човешки лимфоцитни клетки от периферна кръв, флорбетапир не увеличава процента на клетките със структурни аберации с 3-часова експозиция със или без активация; 22-часова експозиция, обаче, води до увеличение в структурните аберации при всички тествани концентрации.
In a chromosomal aberration in vitro study with cultured human peripheral lymphocyte cells, florbetapir did not increase the percent of cells with structural aberrations with 3 hour exposure with or without activation; however, 22 hour exposure produced an increase in structural aberrations at all tested concentrations.
В in vitro проучване золедроновата киселина показва нисък афинитет към клетъчните компоненти на човешката кръв, със средно съотношение на концентрацията в цяла кръв към плазма 0,59, при граници на концентрацията от 30 ng/ml до 5 000 ng/ml.
In an in vitro study, zoledronic acid showed low affinity for the cellular components of human blood, with a mean blood to plasma concentration ratio of 0.59 in a concentration range of 30 ng/ml to
В in vitro проучване золедроновата киселина показва нисък афинитет към клетъчните съставки на човешката кръв, със средно съотношение на концентрацията в цяла кръв към плазма 0,59, при граници на концентрацията от 30 ng/ml до 5 000 ng/ml.
In an in vitro study, zoledronic acid showed low affinity for the cellular components of human blood, with a mean blood to plasma concentration ratio of 0.59 in a concentration range of 30 ng/ml to
В in vitro проучване с плъхове на Fortacin е демонстрирано намаление на подвижността на сперматозоидите, когато 22,5 mg лидокаин и 7,5 mg прилокаин (т.е. количеството в 1 човешка доза) влизат в пряк контакт със сперматозоидите на плъхове.
In an in vitro study of rats Fortacin has shown a reduction in sperm motility when 22.5 mg lidocaine and 7.5 mg prilocaine (i.e. the amount in 1 human dose) was in direct contact with rat sperm.
В in vitro проучвания е установено, че свързването на ампренавир с протеините е около 90%.
In in vitro studies, the protein binding of amprenavir is approximately 90 %.
В in vitro проучвания е установено, че типранавир инхибира агрегацията на човешките тромбоцити при нива, съпоставими с експозициите, наблюдавани при пациенти, приемащи Aptivus заедно с ритонавир.
In in vitro experiments, tipranavir was observed to inhibit human platelet aggregation at levels consistent with exposures observed in patients receiving Aptivus with ritonavir.
В in vitro проучвания е установено, че типранавир инхибира тромбоцитната агрегация, когато се използват човешки тромбоцити (вж. точка 4.5) и тромбоксан А2 свързване при in vitro клетъчен модел при нива, съпоставими с експозицията, наблюдавана при пациенти, приемащи Aptivus заедно с ритонавир.
In in vitro studies, tipranavir was found to inhibit platelet aggregation when using human platelets (see section 4.4) and thromboxane A2 binding in an in vitro cell model at levels consistent with exposure observed in patients receiving Aptivus with ritonavir.
В in vitro проучвания оспемифен и 4-хидроксиоспемифен не инхибираt P-гликопротеина (P-gp), протеина на резистентност на рака на гърдата (breast cancer resistance protein, BCRP), полипептид, транспортиращ органични аниони (OATP)1B1, OATP1B3, OCT2, транспортер на органични аниони (OAT)1 или OAT3 в клинично значими концентрации.
In in vitro studies, ospemifene and 4-hydroxyospemifene did not inhibit P-glycoprotein (P-gp), breast cancer resistance protein (BCRP), organic anion transporter polypeptide (OATP)1B1, OATP1B3, OCT2, organic anion transporter (OAT)1 or OAT3 at clinically relevant concentrations.
В in vitro проучвания, ензимите CYP3A4 и CYP2D6 са отговорни за дехидрогенирането и хидроксилирането на арипипразол, а N- деалкилирането се катализира от CYP3A4.
Based on in vitro studies, CYP3A4 and CYP2D6 enzymes are responsible for dehydrogenation and hydroxylation of aripiprazole, and N-dealkylation is catalysed by CYP3A4.
В in vitro тест за лимфом при мишки, елтромбопаг е бил гранично позитивен (< 3-пъти повишаване на мутационната честота).
In the in vitro mouse lymphoma assay, eltrombopag was marginally positive (< 3-fold increase in mutation frequency).
В in vitro тестове, posaconazole показва антимикотична активност срещу повече от 7000 щама от изследваните дрожди и гъбички.
In in vitro tests, posaconazole has shown fungicidal activity against most of the approximately 7,000 strains of yeast and filamentous fungi tested.
В in vivo проучвания при плъхове, атазанавир не води до образуването на микронуклеуси в костния мозък, увреждане на ДНК в дуоденума или неочаквана ДНК- репликация в черния дроб при плазмени и тъканни концентрации, превишаващи кластогенните.
In in vivo studies in rats, atazanavir did not induce micronuclei in bone marrow, DNA damage in duodenum (comet assay), or unscheduled DNA repair in liver at plasma and tissue concentrations exceeding those that were clastogenic in vitro.
В in-vitro проучвания оспемифен е слаб инхибитор за CYP2B6, CYP2C9, CYP2C19, CYP2C8 и CYP2D6.
In in-vitro studies ospemifene is a weak inhibitor for CYP2B6, CYP2C9, CYP2C19, CYP2C8 and CYP2D6.
В intent to treat (ITT) популацияta през седмица 26 средната процентна промяна на LDL-C от изходното ниво е -40% (p<0,001).
At Week 26, the mean percent change in LDL-C from baseline of LDL-C was -40% (p<0.001) in the Intent to Treat (ITT) population.