natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В мултинационално, двойно-сляпо, сравнително проучване върху шизифренията, шизоафективните или подобни нарушения, включващо 1 481 пациента с различна степен на свързани с това симптоми на депресия (изходна средна стойност 16,6 по скалата на Montgomery-Asberg за класифициране на депресията), проспективния вторичен анализ на промяната на изходния спрямо крайния скор на настоението, показва статистически значимо подобрение (p=0,001) в полза на оланзапин (-6,0) спрямо халоперидол (-3,1).
In a multinational, double-blind, comparative study of schizophrenia, schizoaffective, and related disorders which included 1,481 patients with varying degrees of associated depressive symptoms (baseline mean of 16.6 on the Montgomery-Asberg Depression Rating Scale), a prospective secondary analysis of baseline to endpoint mood score change demonstrated a statistically significant improvement (p= 0.001) favouring olanzapine (- 6.0) versus haloperidol (- 3.1).
В мултинационално, двойно-сляпо, сравнително проучване върху шизифренията, шизоафективните или подобни нарушения, включващо 1 481 пациента с различна степен на свързани с това симптоми на депресия (изходна средна стойност 16,6 по скалата на Montgomery-Asberg за класифициране на депресията), проспективния вторичен анализ на промяната на изходния спрямо крайния скор на настоението, показва статистически значимо подобрение (p=0,001) в полза на оланзапин (-6,0) спрямо халоперидол (-3,1).
In a multinational, double-blind, comparative study of schizophrenia, schizoaffective, and related disorders which included 1,481 patients with varying degrees of associated depressive symptoms (baseline mean of 16.6 on the Montgomery-Asberg Depression Rating Scale), a prospective secondary analysis of baseline to endpoint mood score change demonstrated a statistically significant improvement (p= 0.001) favouring olanzapine (-6.0) versus haloperidol (-3.1).
В мултинационално, двойно-сляпо, сравнително проучване върху шизифренията, шизоафективните или подобни нарушения, включващо 1 481 пациента с различна степен на свързани с това симптоми на депресия (изходна средна стойност 16,6 по скалата на Montgomery-Asberg за класифициране на депресията), проспективния вторичен анализ на промяната на изходния спрямо крайния скор на настоението, показва статистически значимо подобрение (p=0,001) в полза на оланзапин (-6,0) спрямо халоперидол (-3,1).
In a multinational, double-blind, comparative study of schizophrenia, schizoaffective, and related disorders which included 1,481 patients with varying degrees of associated depressive symptoms (baseline mean of 16.6 on the Montgomery-Asberg Depression Rating Scale), a prospective secondary analysis of baseline to endpoint mood score change demonstrated a statistically significant improvement (p=0.001) favouring olanzapine (-6.0) versus haloperidol (-3.1).
В мултинационално, двойно-сляпо, сравнително проучване върху шизифренията, шизоафективните или подобни нарушения, включващо 1 481 пациента с различна степен на свързани с това симптоми на депресия (изходна средна стойност 16,6 по скалата на Montgomery-Asberg за класифициране на депресията), проспективният вторичен анализ на промяната на изходния спрямо крайния резултат на настроението, показва статистически значимо подобрение (p= 0,001) в полза на оланзапин (-6,0) спрямо халоперидол (-3,1).
In a multinational, double-blind, comparative study of schizophrenia, schizoaffective, and related disorders which included 1,481 patients with varying degrees of associated depressive symptoms (baseline mean of 16.6 on the Montgomery-Asberg Depression Rating Scale), a prospective secondary analysis of baseline to endpoint mood score change demonstrated a statistically significant improvement (p= 0.001) favouring olanzapine (-6.0) versus haloperidol (-3.1).
В мускулната тъкан се увеличава синтезата на гликоген, мастни киселини, глицерол и белтък, и се ускорява усвояването на аминокиселини, като в същото време се потискат гликогенолизата, гликонеогенезата, кетогенезата, липолизата, белтъчният катаболизъм и отделянето на аминокиселини.
Within muscle tissue this includes increasing glycogen, fatty acid, glycerol and protein synthesis and amino acid uptake, while decreasing glycogenolysis, gluconeogenesis, ketogenesis, lipolysis, protein catabolism and amino acid output.
В мястото на инжектиране е възможно да се появи преходен оток (макс. диаметър 5 см), който обикновено изчезва в рамките на 4 дни.
A transient swelling (max. diameter 5 cm) which resolves within 4 days may appear commonly at the injection site.
В мястото на инжектиране могат да се наблюдават абсцеси.
Abscesses may be observed at the injection site.
В мястото на инжектиране често се наблюдават локални тъканни реакции под формата на оток, който се задържа до 2 дни.
Local tissue reactions in the form of swelling at the injection site are common and may last for up to 2 days.
В набраздения участък от двете страни на тялото на ампулата
In the “crimped area” on either side of the ampoule tail
В наваксващите кохорти, деца на възраст между 7-11 месеца при първата доза ваксина, получават Synflorix или хепатит B контролна ваксина съгласно 2- дозовата схема за първична имунизация, последвани от една бустер доза и деца на възраст между 12-18 месеца при първата доза ваксина, получават 2 дози от Synflorix или хепатит A контролна ваксина.
In the catch-up cohorts, children between 7-11 months of age at first vaccine dose received Synflorix or hepatitis B control vaccine according to a 2-dose primary schedule followed by a booster dose and children between 12-18 months of age at first vaccine dose received 2 doses of either Synflorix or hepatitis A control vaccine.
В надтерапевтични дози (75 mg и 300 mg веднъж дневно) рилпивирин се свързва с удължаване на QTc интервала в електрокардиограмата (ЕКГ) (вж. точки 4.5, 4.8 и 5.2).
At supra-therapeutic doses (75 mg and 300 mg once daily), rilpivirine has been associated with prolongation of the QTc interval of the electrocardiogram (ECG) (see sections 4.5, 4.8, and 5.2).
В надтерапевтични дози (75 mg и 300 mg веднъж дневно) рилпивирин се свързва с удължаване на QTc интервала в електрокардиограмата (ЕКГ) (вижте точки 4.5 и 4.9).
At supratherapeutic doses (75 mg once daily and 300 mg once daily), rilpivirine has been associated with prolongation of the QTc interval of the electrocardiogram (ECG) (see sections 4.5, and 4.9).
В най-голямото проучване 67% от пациентите с есенциална тромбоцитемия (628 от 934) и 66% от пациентите, които не понасят или не се повлияват от други лечения (480 от 725), показват пълно повлияване от Xagrid.
In the largest study, 67% of the patients with essential thrombocythaemia (628 out of 934), and 66% of those who could not tolerate or did not respond to other treatments (480 out of 725) had a complete response to Xagrid.
В най-голямото проучване IMP24011 (n = 793) са включени пациенти (n = 526), които не са се повлияли, имали са противопоказания или непоносимост към две или повече системни терапии, което е преценявано спрямо анамнестични данни на пациентите при тяхното лечение на псориазис.
The largest study IMP24011 (n=793) included patients (n=526) who were not controlled by, contraindicated to, or intolerant to two or more systemic therapies as judged from the patients’ histories of psoriasis treatment.
В най-голямото проучване, обхващащо 61 пациенти с хемофилия с инхибитори, 84% от 57-те сериозни кръвоизливи и 59% от 38-те кръвоизливи при хирургични интервенции са ефективно овладени с NovoSeven.
In the largest study, which included 61 haemophilia patients with inhibitors, 84% of the 57 serious bleeds and 59% of the 38 surgical bleeds were controlled effectively with NovoSeven.
В най-горния квартил по отношение на центъра коефициентът на риск за ривароксабан спрямо варфарин е 0,74 (95 % ДИ, 0,49 - 1,12).
Within the highest quartile according to centre, the hazard ratio with rivaroxaban versus warfarin was 0.74 (95% CI, 0.49 - 1.12).
В най-горния квартил по отношение на центъра коефициентът на риск за ривароксабан спрямо варфарин е 0,74 (95% ДИ, 0,49 - 1,12).
Within the highest quartile according to centre, the hazard ratio with rivaroxaban versus warfarin was 0.74 (95% CI, 0.49 - 1.12).
В най-горния терцил по отношение на центъра коефициентът на риск при ривароксабан спрямо варфарин е 0,642 (95% ДИ: 0,277 - 1,484).
Within the highest tertile according to centre, the hazard ratio with rivaroxaban versus warfarin was 0.642 (95% CI: 0.277 - 1.484).
В най-горния терцил по отношение на центъра коефициентът на риск при ривароксабан спрямо варфарин е 0,69 (95% ДИ: 0,35 - 1,35).
Within the highest tertile according to centre, the hazard ratio with rivaroxaban versus warfarin was 0.69 (95% CI: 0.35 - 1.35).
В най-горния терцил по отношение на центъра коефициентът на риск при ривароксабан спрямо варфарин е 0,69 (95% ДИ; 0,35 - 1,35).
Within the highest tertile according to centre, the hazard ratio with rivaroxaban versus warfarin was 0.69 (95% CI: 0.35 - 1.35).
В най-новите клинични проучвания, при които на 123 пациенти е приложен Scintimun, най- често съобщаваната нежелана лекарствена реакция е развитие на антимиши антитела (HAMA) при 14 % от пациентите след еднократно прилагане (16 положителни при над 116 анализирани един и/или три месеца след прилагането).
In the most recent clinical study in which 123 patients were administered Scintimun, the most commonly reported adverse reaction was the development of anti-mouse antibodies (HAMA) in 14 % of the patients, after a single administration (16 positive over 116 assayed one and/or three months after the administration).
В най-тежкия случай на предозиране пациентът е оцелял при перорален прием на общо 2 000 mg мемантин с последващи ефекти върху ЦНС (10-дневна кома с последваща диплопия и възбуда).
In the most extreme case of overdose, the patient survived the oral intake of a total of 2,000 mg memantine with effects on the central nervous system (coma for 10days, and later diplopia and agitation).
В най-тежкия случай на предозиране пациентът е оцелял при перорален прием на общо 2 000 mg мемантин с последващи ефекти върху ЦНС (10-дневна кома с последваща диплопия и възбуда).
In the most extreme case of overdose, the patient survived the oral intake of a total of 2000mg memantine with effects on the central nervous system (coma for 10 days, and later diplopia and agitation).
В най-тежкия случай на предозиране пациентът е оцелял при перорален прием на общо 2000 mg мемантин с последващи ефекти върху ЦНС (10-дневна кома с последваща диплопия и възбуда).
In the most extreme case of overdose, the patient survived the oral intake of a total of 2000mg memantine with effects on the central nervous system (coma for 10 days, and later diplopia and agitation).
В наличните ограничени данни няма данни за изразена етническа разлика във ФК на олапариб между пациентки от японски произход и такива от европеидната раса.
In the limited data available, there was no evidence of a marked ethnic difference in the PK of olaparib between Japanese and Caucasian patients.
В наличните проби от неклиничните и клничните проучвания (n=920), които са били позитивни за мутация чрез cobas теста и допълнително анализирани чрез секвениране, не е установена проба от див тип, както чрез Sanger, така и чрез 454 секвениране.
Of the specimens available from the non-clinical and clinical studies (n=920), that were mutation-positive by the cobas test and additionally analyzed by sequencing, no specimen was identified as being wild type by both Sanger and 454 sequencing.
В настоящия ПАДБ голям брой случаи включват незабавно локално дразнене на очните тъкани, ангиоедем, уртикария, екзема и алергичен дерматит.
In the current PSUR, a large number of cases includes immediate local ocular tissue irritation, angioedema, urticarial, eczema and allergic dermatitis.
В настоящия ПАДБ са прегледани 14 случая на кошмари, които включват както случаи на отшумяване на нежеланата реакция при прекратяване на лечението, така и възобновяване на нежеланата реакция при повторно започване на същото лечение.
14 cases of nightmare were reviewed in the current PSUR, which included cases of both positive dechallenge and rechallenge.
В настоящото предупреждение в КХП се казва, че първоначалното предписване и отпускане на Erivedge трябва да се извърши в рамките на 7 дни от получаването на отрицателен тест за бременност.
The current warning in the SmPC outlines that the initial prescription and dispensing of Erivedge should occur within 7 days of a negative pregnancy test.
В началото Вашият лекар или медицинска сестра могат да Ви инжектират ORENCIA.
At the start, your doctor or nurse may inject ORENCIA.
В началото Вашият лекар или медицинска сестра може да поставят инжекцията с RoActemra.
At the start, your doctor or nurse may inject RoActemra.
В началото Вашият лекар или медицинска сестра ще използва бавна скорост на инфузия и постепенно ще я увеличава по време на първата и последващи инфузии.
In the beginning your doctor or nurse will use a slow infusion speed and gradually increase it during the first infusion and in the following infusions.
В началото Вашият лекар или сестра може да Ви инжектира Simponi.
At the start, your doctor or nurse may inject Simponi.
В началото Вие ще получите една четвърт от тази доза на интервали от 1 седмица.
In the beginning you will receive one quarter of this dose at 1 week intervals.
В началото лекарството трябва да се влива бавно.
The medicine must be infused slowly at first.
В началото на Цикъл 2 дозата се повишава до 200 mg/m2, ако нехематологичната токсичност по СTC за Цикъл 1 е ≤ 2 степен (с изключение на алопеция, гадене и повръщане), абсолютният брой на неутрофилите (ANC) е ≥1,5 x 109/l и броят на тромбоцитите е ≥100 x 109/l.
At the start of Cycle 2, the dose is escalated to 200 mg/m2 if the CTC non-haematological toxicity for Cycle 1 is Grade ≤ 2 (except for alopecia, nausea and vomiting), absolute neutrophil count (ANC) is ≥ 1.5 x 109/l, and the thrombocyte count is ≥ 100 x 109/l.
В началото на Цикъл 2 дозата се повишава до 200 mg/m², ако нехематологичната токсичност по CTC за Цикъл 1 е ≤ 2 степен (с изключение на алопеция, гадене и повръщане), абсолютният брой на неутрофилите е ≥ 1,5 x 109/l, тромбоцитният брой е ≥ 100 x 109/l.
At the start of Cycle 2, the dose is escalated to 200 mg/m² if the CTC nonhaematological toxicity for Cycle 1 is Grade ≤ 2 (except for alopecia, nausea and vomiting), absolute neutrophil count (ANC) is ≥ 1.5 x 109/l, and the thrombocyte count is ≥ 100 x 109/l.
В началото на втората седмица прилагайте Leganto 4 mg (комплектът надписан “Седмица 2”).
At the beginning of the second week, you should take Leganto 4 mg (package marked with “Week 2“).
В началото на втората седмица прилагайте Neupro 4 mg (комплекта, надписан “Седмица 2”).
At the beginning of the second week, you should take Neupro 4 mg (package marked with “Week 2“).
В началото на инфузията ще получавате Flebogamma DIF с ниска скорост (0,01 - 0,02 ml/kg/min).
At the beginning of your infusion you will receive Flebogamma DIF at a slow rate (0.01-0.02 ml/kg/min).
В началото на курса на лечение със соматропин са наблюдавани леки и преходни отоци.
Mild and transient oedema was observed early during the course of treatment with somatropin.
В началото на лечението Вашият лекар или медицинска сестра могат постепенно да повишават Вашата доза Avonex.Това ще помогне за ограничаване на грипоподобните симптоми.
Your doctor or nurse may gradually increase your dose of Avonex at the start of treatment.
В началото на лечението Вашият лекар или медицинска сестра може да повишават постепенно дозата Ви, за ограничаване на грипоподобните симптоми.
Your doctor or nurse may gradually increase your dose at the start of treatment to limit flu-like symptoms.
В началото на лечението Ви Вашият лекар може да повишава дозата Ви на всеки 1 до 2 дни или повече.
At the start of your treatment your doctor may increase your dose every 1 to 2 days or more.
В началото на лечението Вие ще започнете да вземате Nemdatine 5 mg филмирани таблетки веднъж дневно.
At the beginning of treatment you will start by using Nemdatine 5 mg film-coated tablets once a day.
В началото на лечението Вие ще започнете да прилагате Leganto 1 mg/24 h всеки ден.
You will start by using one Leganto 1 mg/24 h patch daily.
В началото на лечението Вие ще започнете да прилагате Neupro 1 mg/24 h всеки ден.
You will start by using one Neupro 1 mg/24 h patch daily.
В началото на лечението за ФЛ, Gazyvaro се използва едновременно с друго лекарство за рак, наречено бендамустин.
At the start of treatment for FL, Gazyvaro is used together with another medicine for cancer called bendamustine.
В началото на лечението и непосредствено след операцията може да се наложи често измерване на антитромбиновата активност и адаптиране на дозата.
Frequent antithrombin activity assessments and dosing adjustments may be necessary when starting treatment and just after surgery.
В началото на лечението може да получите гадене и повръщане.
You may experience nausea (feeling sick) and vomiting at the beginning of treatment.
В началото на лечението може да се наблюдава поява на хипотония, особено при бързо титриране на дозата прамипексол.
Hypotension may occur at the beginning of
В началото на лечението нежеланите лекарствени реакции са чести, но обикновено те намаляват в хода на лечението.
At the beginning of treatment side effects are common but in general they decrease with further treatment.
В началото на лечението се предлагат специални опаковки с точните количества спринцовки или патрони.
Special packs with the correct quantities of syringes or cartridges are available when starting treatment.
В началото на лечението се препоръчва лекар или медицинска сестра да поставя инжекцията и да Ви обучи да използвате NutropinAq писалка.
At the start of therapy it is recommended that a doctor or a nurse give you the injection and train you with the NutropinAq Pen.
В началото на лечението средната възраст на пациентите е 48 години, 23% са жени, 29% не са от бялата раса и 20% са с коинфекция с хепатит B и/или С. Медианата на изходните стойности на CD4+ е 140 клетки/mm3, медианата на продължителността на предшестващата AРT е 14 години, а 56% от пациентите са с CDC Клас
At baseline, median patient age was 48 years, 23% were female, 29% non-white, and 20% had hepatitis B and/or C co-infection.
В началото на лечението със соматропин се препоръчват ниски първоначални дози от 0,15 – 0,3 mg, прилагани като ежедневна подкожна инжекция.
At the start of somatropin therapy, low initial doses of 0.15 - 0.3 mg are recommended, given as a daily subcutaneous injection.
В началото на лечението трябва да се вземе под внимание комбинацията от мутации, която може да повлияе негативно на вирусологичния отговор към Aptivus, приложен едноврeменно с ниска доза ритонавир (вж. точка 5.1).
Initiation of treatment should take into account the combinations of mutations which may negatively impact the virological response to Aptivus, co- administered with low dose ritonavir (see section 5.1).
В началото на лечението трябва да се вземе под внимание комбинацията от мутации, която може да повлияе негативно на вирусологичния отговор към Aptivus, приложен едновременно с ниска доза ритонавир (вж. точка 5.1).
Initiation of treatment should take into account the combinations of mutations which may negatively impact the virological response to Aptivus, co- administered with low dose ritonavir (see section 5.1).
В началото на лечението трябва да се достигне до 100% активност на протеин С, като до края на лечението активността трябва да се поддържа в стойности над 25%.
A protein C activity of 100 % should be achieved initially and the activity should be maintained above 25 % for the duration of the treatment.
В началото на превантивната терапия с Телмисартан Actavis 80 mg, кръвното налягане трябва често да се измерва.
At the beginning of the preventive therapy with Telmisartan Actavis 80 mg, blood pressure should be frequently monitored.
В началото на прилагането на комбинирана антиретровирусна терапия (CART) при HIV- инфектирани пациенти с тежък имунен дефицит, може да се появи възпалителна реакция към безсимптомни или остатъчни опортюнистични инфекции.
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise.
В началото на прилагането на комбинирана антиретровирусна терапия (КАРТ) при HIV- инфектирани пациенти с тежък имунен дефицит, може да се появи възпалителна реакция към безсимптомни или остатъчни опортюнистични инфекции.
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise.
В началото на приложението на комбинирана антиретровирусна терапия (КAРT), при HIV- инфектирани пациенти с тежък имунен дефицит може да се появи възпалителна реакция към безсимптомни или остатъчни опортюнистични инфекции.
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise.
В началото на проучването 52% от пациентите са с висока активност на заболяването (SELENA SLEDAI скор >10), 59% от пациентите са с кожно-лигавично засягане, 60% са с мускулно-скелетни симптоми, 16% са с хематологични промени, 11% са с бъбречно и 9% са със съдово органно засягане (BILAG A или B на изходно ниво).
At baseline 52% of patients had high disease activity (SELENA SLEDAI score >10), 59% of patients had mucocutaneous, 60% had musculoskeletal, 16% had haematological, 11% had renal and 9% had vascular organ domain involvement (BILAG A or B at baseline).
В началото на проучването 56% от пациентите имат поне един тумор ≥ 5 cm, 26% имат делеция 11q.
At baseline, 56% of patients had at least one tumour ≥ 5 cm, 26% had del11q.
В началото на проучването 87% от пациентите са имали перианални фистули, 14% – фистули на коремната стена, 9% – ректовагинални фистули.
At baseline, 87% of the patients had perianal fistulae, 14% had abdominal fistulae, 9% had rectovaginal fistulae.
В началото на проучването вирусното натоварване на пациентите е около 88 100 копия/ml, а след 48 седмици 78% от пациентите, приемащи Reyataz (343 от 440), имат вирусно натоварване под 50 копия/ml, сравнено със 76% при приемащите лопинавир (338 от 443).
At the start of the study, the patients’ viral loads were around 88,100 copies/ml, but after 48 weeks, 78% of the patients taking Reyataz (343 out of 440) had viral loads below 50 copies/ml, compared with 76% of those taking lopinavir (338 out of 443).
В началото на проучването на пациентите са назначени по-ниски дози от предписаните им терапевтични комбинации и впоследствие на 2 седмица са титрирани до пълните им терапевтични дози.
At study initiation patients were assigned lower doses of their treatment combination and were titrated to their full treatment dose by week 2.
В началото на проучването, 55% от пациентите в рамото на силтуксимаб и 65% от пациентите в групата на плацебо са получавали предходна системна терапия за MCD и 30% от пациентите в групата на силтуксимаб и 31 % в групата на плацебо са лекувани с кортикостероиди.
At baseline, 55% of patients in the siltuximab arm and 65% of patients in the placebo arm had received prior systemic therapies for MCD and 30% of patients in the siltuximab arm and 31% in the placebo arm were using corticosteroids.
В началото на проучването, пациентите в групата на плацебо използват някои лекарствени продукти с по-висока честота от групата на ивакафтор.
At the start of the study, patients in the placebo group used some medicinal products at a higher frequency than the ivacaftor group.
В началото на проучванията всички пациенти имат тромбоцити под 30 000 на микролитър.
All of the patients had a platelet count of less than 30,000 per microlitre at the start of the studies.
В началото на проучванията нивата на HbA1c на пациентите са около 8,4%.
At the start of the studies, the patients’ HbA1c levels were around 8.4%.