natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Надбъбречната функция трябва да се проследява редовно, тъй като по време на лечението може да се развие надбъбречна недостатъчност в условията на относителен кортизолов дефицит поради повишена нужда от глюкокортикоиди (напр. в случай на стрес, хирургична операция или инфекция); и/или в случай на свръхлечение с Кетоконазол HRA (при пациентите, лекувани по схеми само за блокиране); или при недостатъчна глюкокортикоидна заместителна терапия (при пациенти, лекувани по схеми за блокиране и заместване).
Adrenal function should be monitored at regular intervals since adrenal insuficiency can occur during the treatment under conditions of a relative cortisol deficiency due to an increased glucocorticoid demand (e.g. in case of stress, surgery, or infection); and/or in case of Ketoconazole HRA overtreatment (for the patients treated with a block-only regimen); or if there is insufficient glucocorticoid replacement therapy (for the patients treated with a block-and-replace regimen).
Надбъбречни жлези
Adrenal
Надбъбречни жлези
Adrenal glands
Наддаване или загуба на тегло
Gaining or losing weight
Наддаване на тегло.
Weight gain
Наддаване на теглоa
Weight gaina
Надигнат сърбящ обрив (уртикария)
Raised itchy rash (hives)
Надигнат сърбящ обрив по кожата (уртикария).
Raised itchy rash on the skin (urticaria).
Надир на тромбоцитите < 50 000 /mm3 с кървенеа, независимо от надира на абсолютния брой на неутрофилите (ANC)
Nadir platelets <50,000/mm 3 with bleedinga, regardless of nadir ANC
Надир на тромбоцитите < 50 000 /mm3 с кървенеа, независимо от надира на абсолютния брой на неутрофилите (ANC)
Nadir platelets <50,000/mm3 with bleedinga, regardless of nadir ANC
Надир на тромбоцитите < 50 000 /mm3, независимо от надира на абсолютния брой на неутрофилите (ANC)
Nadir platelets < 50,000 /mm3 regardless of nadir ANC
Надир на тромбоцитите < 50 000/mm3
Nadir platelets <50,000/mm3
Надир на тромбоцитите < 50 000/mm3 с кървенеa, независимо от надира на абсолютния брой на неутрофилите (ANC)
Nadir platelets < 50,000/mm3 with bleedinga, regardless of nadir ANC
Надир на тромбоцитите < 50 000/mm³ с кървенеa, независимо от надира на абсолютния брой на неутрофилите (ANC)
Nadir platelets < 50,000/mm³ with bleedinga, regardless of nadir ANC
Надкамерна
Tinnitus1 Ear pain
Надкамерна аритмия, главно предсърдно мъждене
Tachycardia Supra-ventricular arrhythmia,
Наднормено тегло
Obesity
Наднормено тегло (индекс на телесна маса над 30 kg/m2)
Obesity (body mass index over 30 kg/m²)
Надолол
Nadolol
Надпис: Железен оксид, червен (E172) Шеллак
Printing ink: Iron oxide, red (E172)
Надписът върху капсулата е направен с безвредно черно мастило, съдържащо шеллак, пропилен гликол, пречистена вода, калиев хидроксид и железен оксид (E172).
The capsule shells are marked using edible black printing ink containing shellac, propylene glycol, purified water, potassium hydroxide and iron oxide (E172).
Назален спрей, разтвор
Nasal spray, solution
Назална
Nasal
Назална конгестия
Throat tightness, Nasal oedema, Nasal dryness
Назална конгестия (запушен нос)
Nasal congestion (blocked nose)
Назална конгестия*
Nasal congestion
Назална конгестия*, диспнея
Nasal congestion*, dyspnoea
Назална конгестия, дразнене в гърлото
Nasal congestion, Throat irritation
Назална конгестия, епистаксис
Nasal congestion, epistaxis
Назална конгестия, хрема
Nasal congestion, Rhinorrhoea
Назална сухота
Nasal dryness
Назални заболявания
Nasal conditions
Назалните и инхалаторните кортикостероиди могат да доведат до развитието на глаукома и/или катаракта.
Nasal and inhaled corticosteroids may result in the development of glaucoma and/or cataracts.
Назално приложение
For nasal use
Назално приложение
Intranasal use
Назално приложение
Nasal use
Назално приложение
Nasal use.
Назално приложение
Route of administration
Назално приложение 1 доза
Nasal use 1 dose
Назално приложение.
For nasal use
Назначаването на туберкулостатично лечение, преди да се започне приложение на Simponi, трябва да се обсъди и при пациенти с анамнеза за латентна или активна туберкулоза, при които не е сигурно, че е провеждано адекватно лечение с противотуберкулозни средства.
Use of anti-tuberculosis therapy should also be considered before the initiation of Simponi in patients with a past history of latent or active tuberculosis in whom an adequate course of treatment cannot be confirmed.
Назначаващите лечението трябва да бъдат предупредени относно риска от появата на фалшиво отрицателни резултати от туберкулиновия кожен тест, особено при пациенти с тежко заболяване или имунокомпрометирани.
Prescribers are reminded of the risk of false negative tuberculin skin test results, especially in patients who are severely ill or immunocompromised.
Назофарингеално
Nasopharyngeal
Назофарингит (включително назална конгестия, синусна конгестия и ринит)
Nasopharyngitis (including nasal congestion, sinus congestion and rhinitis)
Назофарингит (възпаление на гърлото и носните пътища)
Nasopharyngitis (inflammation of the throat and nasal passages)
Назофарингит (запушен нос)
Nasopharyngitis (stuffy nose)
Назофарингит Дразнене на гърлото
Nasopharyngitis
Назофарингит Много чести
Nasopharyngitis Very common
Назофарингит Орофарингеална болка Синуит
Nasopharyngitis Oropharyngeal pain Sinusitis Pharyngitis Rhinitis
Назофарингит Херпес зостер
Nasopharyngitis Herpes zoster
Назофарингит Чести
Nasopharyngitis Common
Назофарингит Чести 2
Nasopharyngitis Common2
Назофарингит*
Nasopharyngitis
Назофарингит, инфекция на горните дихателни пътища или вирусна инфекция
Nasopharyngitis, Upper respiratory tract infection or Viral infection
Назофарингит, отит на средното ухо
Nasopharyngitis, otitis media
Назофарингит1)
Nasopharyngitis1)
Назофарингит2
Nasopharyngitis2
Назофарингити
Common2
Назофарингити
Naso- Pharyngitis
Назофарингит†
Nasopharyngitis
Наименов ание
Invented name
Наименова- ние
Invented Name
Наименованието на Вашето лекарство е Thorinane .
The name of your medicine is Thorinane.
Наименованието на лекарствения продукт е променено на Cancidas на 9 април 2003 г.
The name of the medicine was changed to Cancidas on 9 April 2003.
Наименованието на лекарствения продукт е сменено на Ifirmasta на 24 септември 2009 г.
The name of the medicine was changed to Ifirmasta on 24 September 2009.
Най тежките нежелани лекарствени реакции са неутропения със или без повишена температура, пневмония (инфекция на белите дробове) и тромбоцитопения (нисък брой на тромбоцитите в кръвта).
The most serious side effects are neutropenia alone or with fever, pneumonia (lung infection) and thrombocytopenia (low blood platelet counts).
Най честите нежелани лекарствени реакции при Afinitor (които е възможно да засегнат повече от 1 на 10 души) са обрив, пруритус (сърбеж), гадене, намален апетит, дисгеузия (нарушения във вкусовите усещания), главоболие, загуба на тегло, периферни отоци (подуване, особено на глезените и стъпалата), кашлица, анемия (нисък брой на червените кръвни клетки) умора (отпадналост), диария, астения (слабост), инфекции, стоматит (възпаление на лигавицата на устната кухина), хипергликемия (високи нива на кръвната захар), хиперхолестеролемия (високи нива на холестерол в кръвта), пневмония (възпаление на белите дробове) и епистаксис (кръвотечение от носа).
The most common side effects with Afinitor (which may affect more than 1 in 10 people) are rash, pruritus (itching), nausea, decreased appetite, dysgeusia (taste disturbances), headache, decreased weight, peripheral oedema (swelling, especially of the ankles and feet), cough, anaemia (low red blood cell counts), fatigue (tiredness), diarrhoea, asthenia (weakness), infections, stomatitis (inflammation of the lining of the mouth), hyperglycaemia (high blood glucose levels), hypercholesterolaemia (high blood cholesterol levels), pneumonitis (inflammation of the lungs) and epistaxis (nosebleeds).
Най честите нежелани лекарствени реакции при Imbruvica (които е възможно да засегнат повече от 1 на 5 души) са диария, неутропения (ниски нива на неутрофилите, вид бели кръвни клетки), мускулно-скелетни болки (в мускулите и костите), хеморагия (кървене), образуване на синини, обрив, гадене (позиви за повръщане) и повишена температура.
The most common side effects with Imbruvica (which may affect more than 1 in 5 people) are diarrhoea, neutropenia (low levels of neutrophils, a type of white blood cell), musculoskeletal pain (pain in muscles and bones), haemorrhage (bleeding), bruising, rash, nausea (feeling sick) and fever.
Най честите нежелани лекарствени реакции при Kalydeco при пациенти на възраст 6 години и повече са главоболие (23,9%), възпалено гърло (22,0%), инфекция на горните дихателни пътища (настинки, 22,0%), запушване на носа (20,2%), абдоминална (коремна) болка (15,6%), назофарингит (възпаление на носа и гърлото, 14,7%), диария (12,8%), замаяност (9,2%), обрив (12,8%), бактерии в храчките (12,8%) и увеличаване на определени чернодробни ензими (12,8%).
The most common side effects with Kalydeco seen in patients aged 6 years and above are headache (23.9%), sore throat (22.0%), upper respiratory tract infection (colds, 22.0%), nasal congestion (20.2%), abdominal (belly) pain (15.6%), nasopharyngitis (inflammation of the nose and throat, 14.7%), diarrhoea (12.8%), dizziness (9.2%), rash (12.8%), bacteria in sputum (12.8%) and an increase in certain liver enzymes (12.8%).
Най честите нежелани лекарствени реакции при Kiovig (наблюдавани при повече от 1 на 10 пациенти) са главоболие, хипертония (високо кръвно налягане), гадене (позиви за повръщане), обрив, отпадналост, локални реакции като болка, подуване или сърбеж на мястото на инжектиране и пирексия (повишена температура).
The most common side effects with Kiovig (seen in more than 1 patient in 10) are headache, hypertension (high blood pressure), nausea (feeling sick), rash, tiredness, local reactions such as pain, swelling or itching at the site of injection and pyrexia (fever).
Най честите нежелани лекарствени реакции са проблеми с червата, които е възможно да засегнат до 9 на 10 души: диария и гадене (позиви за повръщане) са наблюдавани при около 7 на 10 души, диспепсия (парене) и повръщане се наблюдават при повече от 3 на 10 души, а болка, дискомфорт и подуване на корема, запек и газове — при поне 2 на 10 души.
The most common side effects are problems with the gut, which may affect as many as 9 out of 10 people: diarrhoea and nausea (feeling sick) were each seen in around 7 out of 10 people, dyspepsia (heartburn) and vomiting were each seen in more than 3 out of 10 people, while pain, discomfort and bloating of the abdomen (belly), constipation and flatulence were each seen in at least 2 out of 10 people.
Най честите нежелани реакции са диария, флатуленция (газове), коремна (стомашна) болка, загуба на тегло и намален апетит.
The most common side effects are diarrhoea, flatulence (wind), abdominal (stomach) pain, weight loss and decreased appetite.
Най често съобщаваните нежелани реакции са назофарингит, сънливост, главоболие, умора и замаяност.
The most frequently reported side effects are nasopharyngitis, somnolence (sleepiness), headache, fatigue and dizziness.
Най – сериозните НЛР, свързани с употребата на TNF - блокери, за които има съобщения при лечение с инфликсимаб, включват реактивация на хепатит B (HВV), застойна сърдечна недостатъчност (ЗСН), сериозни инфекции (включително сепсис, опортюнистични инфекции и туберкулоза), серумна болест (реакции на забавена свръхчувствителност), хематологични реакции, системен лупус еритематозус/лупус – подобен синдром, нарушения, свързани с демиелинизация, хепатобилиарни нарушения, лимфом, HSTCL, левкемия, Меркел-клетъчен карцином, меланом, злокачествени заболявания в педиатричната популация, саркоидоза/саркоид-подобна реакция, интестинален или перианален абсцес (при болест на Crohn) и сериозни реакции, свързани с инфузията (вж. точка 4.4).
The most serious ADRs associated with the use of TNF blockers that have been reported for infliximab include HBV reactivation, CHF, serious infections (including sepsis, opportunistic infections and TB), serum sickness (delayed hypersensitivity reactions), haematologic reactions, systemic lupus erythematosus/lupus-like syndrome, demyelinating disorders, hepatobiliary events, lymphoma, HSTCL, leukaemia, Merkel cell carcinoma, melanoma, paediatric malignancy, sarcoidosis/sarcoid-like reaction, intestinal or perianal abscess (in Crohn’s disease), and serious infusion reactions (see section 4.4).
Най – честата нежелана лекарствена реакция (НЛР), за която се съобщава в клиничните изпитвания, е инфекция на горните дихателни пътища, появяваща се при 25,3% от пациентите, лекувани с инфликсимаб, в сравнение с 16,5% от контролните пациенти.
Upper respiratory tract infection was the most common adverse drug reaction (ADR) reported in clinical trials, occurring in 25.3% of infliximab-treated patients compared with 16.5% of control patients.
Най- важната метаболитна трансформация е сулфоксидацията, при която се образуват три активни метаболита.
The most important metabolic transformation is sulphoxidation, which produces three active metabolites.
Най- важните сериозни нежелани реакции са били хепатотоксичност и тромботични/тромбоемболични събития.
The most important serious adverse reactions identified were hepatotoxicity and thrombotic/thromboembolic events.
Най- важният от количествена гледна точка метаболит в екскретите, R107504, съставлява съответно 3,2% и 3,1% от дозата в урината и фекалиите.
The quantitatively most important metabolite in excreta, R107504, accounted for 3.2% and 3.1% of the dose in urine and faeces, respectively.
Най- важният от количествена гледна точка метаболит в екскретите, R107504, съставя съответно 3,2% и 3,1% от дозата в урината и фекалиите.
The quantitatively most important metabolite in excreta, R107504, accounted for 3.2% and 3.1% of the dose in urine and faeces, respectively.
Най- вероятната нежелана реакция е кървене.
The most likely side effect is bleeding.
Най- вероятно е това да се случи през първите 4 часа след приема на Vizarsin.
This is most likely to happen within 4 hours after taking Vizarsin.
Най- високата доза (при мишки - близка до, а при плъхове – два пъти* по-висока от максималната препоръчителна клинична доза от 10 mg, изчислена за mg/m2) е била близка до максимално допустимата доза за мишки, но не и за плъхове.
The highest dose (for mice, similar to, and for rats twice* the maximum recommended clinical dose of 10 mg on a mg/m2 basis) was close to the maximum tolerated dose for mice but not for rats.
Най- високата доза, използвана в клиничните изпитвания е 6 mg, но тази доза не прибавя допълнителна полза по отношение на ефикасността.
The highest dose used in clinical trials was 6 mg but this dose does not add any further benefit in terms of efficacy.
Най- високата доза, използвана в клиничните проучвания, е била 6 mg, но тази доза не прибавя допълнителна полза по отношение на ефикасността.
The highest dose used in clinical trials was 6 mg but this dose does not add any further benefit in terms of efficacy.
Най- високата проучена поддържаща доза е 40 mg.
40 mg is the highest maintenance dose studied.
Най- голяма полза обаче е наблюдавана в предварително определения експлораторен анализ при пациенти с EGFR активиращи мутации (n= 49), като е показана значителна полза по отношение на ПБП (HR=0,10, 95% CI, 0,04 до 0,25; p<0,0001) и общата преживяемост (HR от 0,83, 95% CI, 0,34 до 2,02).
However the largest benefit was observed in a predefined exploratory analysis in patients with EGFR activating mutations (n= 49) demonstrating a substantial PFS benefit (HR=0.10, 95% CI, 0.04 to 0.25; p<0.0001) and an overall survival HR of 0.83 (95% CI, 0.34 to 2.02).
Най- голямата средна промяна на изходните стойности (21 удара/мин) настъпва приблизително 1 минута след прилагането на Rapiscan.
The greatest mean change from baseline (21 bpm) occurs approximately 1 minute after administration of Rapiscan.
Най- голямо намаление е наблюдавано при пациенти, лекувани с целекоксиб 16 mg/kg/дневно, което отговаря на препоръчваната доза за възрастни с ФАП от 800 mg дневно.
The greatest reduction was observed in patients treated with celecoxib 16 mg/kg/day, which corresponds to the recommended adult FAP dose of 800 mg daily.
Най- добрите места за инжектиране са горната част на бедрата и корема.
The best places to inject yourself are the top of your thighs and the abdomen.
Най- ефективният метод за отстраняване на лактат и метформин е хемодиализата.
The most effective method to remove lactate and metformin is haemodialysis.
Най- малко 100 мкг
at least 100 µg
Най- малко 61% от пероралната доза се елиминира в непроменен вид за период от 24 часа.
At least 61 % of the oral dose is eliminated unchanged within 24 hours.
Най- напред обаче разговаряйте с Вашия лекар, фармацевт или медицинска сестра.
However, talk to your doctor, pharmacist, or nurse first.
Най- напред, обаче, разговаряйте с Вашия лекар, фармацевт или медицинска сестра.
However, talk to your doctor, pharmacist, or nurse first.
Най- ниските концентрации на нинтеданиб остават стабилни за повече от една година.
Nintedanib trough concentrations remained stable for more than one year.
Най- подходящите зони за инжекция са отбелязани в сиво на рисунката.
Most suitable areas for injection are marked grey in the picture.
Най- подходящите места за инжектиране са:
The most suitable places for injection are:
Най- подходящото време е преди заспиване, тъй като е лесно за запомняне.
Bedtime is a good time because it is easy to remember.
Най- подчертано увеличение се наблюдава при пациенти с ниско телесно тегло (<30 kg).
The most pronounced increases were observed in patients of low body weight (<30 kg).
Най- резистентните варианти на единични аминокиселинни субституции при генотип 2а и генотип 3а са съответно F28S (EC50 >300 nM) и Y93H (EC50 >1,000 nM).
The most resistant variants with single amino acid substitution in genotype 2a and genotype 3a were F28S (EC50 >300 nM) and Y93H (EC50 >1,000 nM), respectively.
Най- сериозната нежелана реакция е менингококов сепсис.
The most serious side effect was meningococcal sepsis.
Най- сериозните нежелани лекарствени реакции са стомашно-чревен кръвоизлив (нечести) и запек (чести).
The most serious adverse reactions were gastrointestinal haemorrhage (uncommon) and constipation (common).
Най- сериозните нежелани реакции включват анемия (която може да наложи кръвопреливане), неутропения и левкопения.
The most serious adverse reactions include anaemia (which may require transfusions), neutropenia and leucopenia.
Най- сериозните случаи често се наблюдават при пациенти, приемащи и други лекарства или вещества, които са с известна хепатотоксичност, както и при наличие на съпътстващо заболяване (напр. метастатични злокачествени заболявания, остра инфекция и сепсис, алкохолна злоупотреба).
The most serious events often occurred in patients exposed to other drugs or substances known to be associated with hepatotoxicity or in the presence of comorbid medical conditions (e.g. metastasising malignant disease, severe infection and sepsis, alcohol abuse).
Най- сериозните съобщени нежелани реакции са хипотония и апнея и всички пациенти трябва внимателно да се наблюдават за възникването им.
The most serious adverse reactions reported were hypotension and apnoea and all patients should be closely monitored for these.
Най- тежките нежелани лекарствени реакции са хипертонични реакции или анафилактичен шок (рядка нежелана реакция).
The most serious side effects are hypersensitivity reactions or anaphylactic shock (rare side effect).
Най- честата нежелана реакция, съобщена при Gilenya 0,5 mg, довела до прекратяване на лечението е била повишаване на АЛАТ (2,2%).
The most frequent adverse reaction reported for Gilenya 0.5 mg leading to treatment interruption was ALT elevations (2.2%).
Най- честата обща нежелана реакция, наблюдавана след приложение на Ruconest, е главоболие.
The most common adverse reaction observed after administration of Ruconest is headache.
Най- честите НЛР са били диария и кожни реакции (вж. точка 4.4), както и стоматит и паронихия (вж. също Таблица 3 и 4).
The most frequent ADRs were diarrhoea and skin related adverse events (see section 4.4) as well as stomatitis and paronychia (see also Table 3 and 4).
Най- честите НЛР степен 3-4 по NCI-CTCAE v.3 (>10%) са неутропения, фебрилна неутропения и левкопения, а най-честите сериозни нежелани събития са фебрилна неутропения, неутропения и диария.
The most common NCI-CTCAE v.3 Grade 3-4 ADRs (> 10%) were neutropenia, febrile neutropenia and leucopenia, and the most common serious adverse events were febrile neutropenia, neutropenia and diarrhoea.
Най- честите находки са били установени с биомикроскоп (21,1%), фундоскопия (15,8%) и тест за зрителна острота (13,2%).
The most common findings concerned slit lamp biomicroscopy (21.1%), fundoscopy (15.8%) and visual acuity (13.2%).
Най- честите нежелани лекарствени реакции при Silapo са главоболие и покачване на кръвното налягане.
The most common side effects with Silapo are headache and an increase in blood pressure.
Най- честите нежелани лекарствени реакции, проявяващи се при пациенти, получаващи софосбувир и рибавирин или софосбувир, рибавирин и пегинтерферон алфа са умора, главоболие, гадене и безсъние.
The most common adverse drug reactions occurring in subjects receiving sofosbuvir and ribavirin or sofosbuvir, ribavirin and peginterferon alfa were fatigue, headache, nausea and insomnia.
Най- честите нежелани реакции са пирексия, обрив, сърбеж, уртикария, втрисане/скованост, гадене, главоболие, коремна болка, повръщане и диспнея.
The most common adverse reactions were pyrexia, rash, pruritus, urticaria, chills/rigors, nausea, headache, abdominal pain, vomiting and dypsnoea.
Най- честите нежелани реакции са фармакологично предвидими нежелани реакции от терапията с β2- адреноцепторен агонист, като тремор и сърцебиене.
The most common adverse reactions are pharmacologically predictable adverse reactions of β2 adrenoceptor agonist therapy, such as tremor and palpitations.
Най- честите опортюнистични инфекции при пациенти, получаващи микофенолат мофетил (2 g или 3 g дневно) заедно с други имуносупресори по време на контролирани клинични проучвания върху болни с бъбречна (данни за дозата от 2 g дневно), сърдечна и чернодробна трансплантация, проследявани в продължение най-малко на 1 година, са кожно-лигавична кандидоза, синдром на цитомегаловирус (CMV) виремия/синдром и херпес симплекс.
The most common opportunistic infections in patients receiving mycophenolate mofetil (2°g or 3°g daily) with other immunosuppressants in controlled clinical trials of renal (2°g data), cardiac and hepatic transplant patients followed for at least 1°year were candida mucocutaneous, cytomegalovirus (CMV) viraemia/syndrome and Herpes simplex.
Най- честите опортюнистични инфекции при пациенти, получаващи микофенолат мофетил (2 g или 3 g дневно) заедно с други имуносупресори по време на контролирани клинични проучвания върху болни с бъбречна (данни за дозата от 2 g), сърдечна и чернодробна трансплантация, проследявани в продължение най-малко на 1 година, са кожно-лигавична кандидоза, синдром на цитомегаловирус (CMV) виремия/синдром и херпес симплекс.
The most common opportunistic infections in patients receiving mycophenolate mofetil (2°g or 3°g daily) with other immunosuppressants in controlled clinical trials of renal (2°g data), cardiac and hepatic transplant patients followed for at least 1°year were candida mucocutaneous, cytomegalovirus (CMV) viraemia/syndrome and Herpes simplex.
Най- честите опортюнистични инфекции при пациенти, получаващи микофенолат мофетил (2 g или 3 g дневно) заедно с други имуносупресори по време на контролирани клинични проучвания върху болни с бъбречна (данни за дозата от 2 g), сърдечна и чернодробна трансплантация, проследявани в продължение най-малко на 1 година, са кожно-лигавична кандидоза, цитомегаловирус (CMV) виремия/синдром и херпес симплекс.
The most common opportunistic infections in patients receiving mycophenolate mofetil (2°g or 3°g daily) with other immunosuppressants in controlled clinical trials of renal (2°g data), cardiac and hepatic transplant patients followed for at least 1°year were candida mucocutaneous, cytomegalovirus (CMV) viraemia/syndrome and Herpes simplex.