natgillin/translations-raw huggingface dataset:
След периода на започване на лечението нивата на жлъчните киселини в серума и урината (с използване на масспектрометрия) и чернодробните параметри трябва да се определят поне веднъж годишно и дозата да се коригира съответно.
After the initiation period, serum and urine bile acids (using mass spectrometry technology) and liver parameters should be determined annually, at a minimum, and the dose adjusted accordingly.
След периода на започване на лечението нивата на жлъчните киселини в серума и/или урината (с използване на масспектрометрия) и чернодробните параметри трябва да се определят поне веднъж годишно и дозата да се коригира съответно.
After the initiation period, serum and/or urine bile acids (using mass spectrometry technology) and liver parameters should be determined annually, at a minimum, and the dose adjusted accordingly.
След периода на титриране на дозата, сиалореята на детето трябва да се следи съвместно с болногледача през интервали не по-дълги от 3 месеца, за да се оценяват промените в ефикасността и/или поносимостта във времето и дозата да се коригира съобразно тях.
Following the dose titration period, the child’s sialorrhoea should be monitored, in conjunction with the carer at no longer than 3 monthly intervals, to assess changes in efficacy and/or tolerability over time, and the dose adjusted accordingly.
След перорален прием крайният елиминационен полуживот е приблизително 6,5 часа.
Following an oral dose, the apparent terminal elimination half-life is approximately 6.5 h.
След перорален прием метформин, tmax се достига след 2,5 часа.
After an oral dose of metformin, tmax is reached in 2.5 h.
След перорален прием на 80 mg три пъти дневно е наблюдавано по- голямо от пропорционално на дозата покачване на плазмените нива на силденафил.
After oral doses of 80 mg three times a day a more than dose proportional increase in sildenafil plasma levels has been observed.
След перорален прием на Rasilez HCT таблетки, времето за достигане на средна пикова плазмена концентрация е в рамките на 1 час за алискирен и 2,5 часа за хидрохлоротиазид.
Following oral administration of Rasilez HCT tablets, the median peak plasma concentration time is within 1 hour for aliskiren and 2.5 hours for hydrochlorothiazide.
След перорален прием на доза 80-mg 14C-ставудин при здрави доброволци, приблизително 95% и 3% от общата радиоактивност се открива съответно в урината и във фекалиите.
Following an oral 80-mg dose of 14C-stavudine to healthy subjects, approximately 95% and 3% of the total radioactivity was recovered in urine and faeces, respectively.
След перорален прием на единична доза [14C] канаглифлозин от здрави доброволци 41,5%, 7,0%, и 3,2% от приетата радиоактивна доза се откриват в изпражненията съответно като канаглифлозин, хидроксилиран метаболит и O-глюкуронид метаболит.
Following administration of a single oral [14C]canagliflozin dose to healthy subjects, 41.5%, 7.0%, and 3.2% of the administered radioactive dose was recovered in faeces as canagliflozin, a hydroxylated metabolite, and an O-glucuronide metabolite, respectively.
След перорален прием на маркиран с 14 С клопидогрел при хора, приблизително 50% се екскретира в урината и около 46% през фекалиите за 120 часов интервал след приема.
Following an oral dose of 14C-labelled clopidogrel in man, approximately 50% was excreted in the urine and approximately 46% in the faeces in the 120-hour interval after dosing.
След перорален прием на маркиран с С14 клопидогрел при хора, приблизително 50 % се екскретира в урината и около 46 % през фекалиите за 120 часов интервал след приема.
Following an oral dose of 14C-labelled clopidogrel in man, approximately 50% was excreted in theurine and approximately 46% in the faeces in the 120-hour interval after dosing.
След перорален прием на метформин, tmax се достига за 2,5 часа.
After an oral dose of metformin, tmax is reached in 2.5 h.
След перорален прием на метформин, tmax се достига след 2,5 часа.
After an oral dose of metformin, tmax is reached in 2.5 h.
След перорален прием на таблетка с фиксирана комбинация от алискирен, амлодипин и хидрохлоротиазид, са достигнати пикови концентрации за алискирен до 1-2 часа, за амлодипин до 8 часа и за хидрохлоротиазид до 2-3 часа.
Following oral administration of a fixed combination tablet of aliskiren, amlodipine and hydrochlorothiazide, peak concentrations were achieved for aliskiren within 1-2 hours, for amlodipine within 8 hours and for hydrochlorothiazide within 2-3 hours.
След перорален прием нерезорбираната част, която се установява във фецеса, е 20-30%.
After an oral dose, the non-absorbed fraction recovered in faeces was 20-30%.
След перорален прием привидният му терминален полуживот е приблизително 6,5 часа.
Following an oral dose, the apparent terminal elimination half-life is approximately 6.5 h.
След перорален прием, деслоратадин блокира селективно периферните хистаминови Н1-рецептори, понеже не прониква в централната нервна система.
After oral administration, desloratadine selectively blocks peripheral histamine H1- receptors because the substance is excluded from entry to the central nervous system.
След перорален прием, деслоратадин блокира селективно периферните хистаминови Н1-рецептори, понеже не прониква в централната нервна система.
After oral administration, desloratadine selectively blocks peripheral histamine H1-receptors because the substance is excluded from entry to the central nervous system.
След перорален прием, деслоратадин блокира селективно периферните хистаминови Н1-рецептори, тъй като не прониква в централната нервна система.
After oral administration, desloratadine selectively blocks peripheral histamine H1-receptors because the substance is excluded from entry to the central nervous system.
След перорален прием, привидния терминален елиминационен полуживот е приблизително 6,5 часа.
Following an oral dose, the apparent terminal elimination half-life is approximately 6.5 h.
След перорална доза [14C]ситаглиптин, приблизително 16 % от радиоактивността се екскретира като метаболити на ситаглиптин.
Following a [14C]sitagliptin oral dose, approximately 16 % of the radioactivity was excreted as metabolites of sitagliptin.
След перорална доза метформин, tmax се достига до 2,5 часа.
After an oral dose of metformin, tmax is reached in 2.5 h.
След перорална доза от 14C-маркиран азилсартан медоксомил, приблизително 55% от радиоактивността се открива във фекалиите и приблизително 42% в урината, като 15% от дозата се екскретира в урината като азилсартан.
Following an oral dose of 14C-labelled azilsartan medoxomil, approximately 55% of radioactivity was recovered in faeces and approximately 42% in urine, with 15% of the dose excreted in urine as azilsartan.
След перорална доза при кучета равна на 5 мг/кг телесна маса, difloxacin достига своя пик плазмена концентрация до 1.8 µг/мл за приблизително 3 часа.
Following an oral dose (a plain tablet) in dogs of 5 mg/kg bodyweight, difloxacin reached its average peak plasma concentration of 1.8 µg/ml in approximately 3 hours.
След перорална доза, привидният терминален елиминационен полуживот е приблизително 6,5 h.
Following an oral dose, the apparent terminal elimination half-life is approximately 6.5 h.
След перорална доза, установеният плазмен клирънс на дулоксетин варира от 33 до 261 l/час (средно 101 l/час).
After an oral dose the apparent plasma clearance of duloxetine ranges from 33 to 261 l/h (mean 101 l/h).
След перорално дозиране AUC и Cmax на варденафил се повишават почти пропорционално на дозата в препоръчваните граници на дозировка (5 – 20 mg).
After oral dosing of vardenafil AUC and Cmax increase almost dose proportionally over the recommended dose range (5 – 20 mg).
След перорално и интравенозно приложение на радиоактивно белязан лакозамид около 95% от радиоактивността се установява в урината, а по-малко от 0,5% – в изпражненията.
After oral and intravenous administration of radiolabeled lacosamide, approximately 95% of radioactivity administered was recovered in the urine and less than 0.5% in the feces.
След перорално или венозно приложение силденафил се екскретира под формата на метаболити предимно с изпражненията (приблизително 80% от приложената перорална доза) и в по-малка степен с урината (приблизително 13% от приложената перорална доза).
After either oral or intravenous administration, sildenafil is excreted as metabolites predominantly in the faeces (approximately 80% of administered oral dose) and to a lesser extent in the urine (approximately 13% of administered oral dose).
След перорално или венозно приложение, силденафил се екскретира под формата на метаболити предимно с изпражненията (приблизително 80 % от приложената перорална доза) и в по-малка степен с урината (приблизително 13 % от приложената перорална доза).
After either oral or intravenous administration, sildenafil is excreted as metabolites predominantly in the faeces (approximately 80 % of administered oral dose) and to a lesser extent in the urine (approximately 13 % of administered oral dose).
След перорално или интравенозно приложение на 14C ирбесартан, 80-85% от плазмената радиоактивност се дължи на непроменения ирбесартан.
Following oral or intravenous administration of 14C irbesartan, 80-85% of the circulating plasma radioactivity is attributable to unchanged irbesartan.
След перорално или интравенозно приложение на 14C ирбесартан, около 20% от радиоактивния препарат се установява в урината, а останалата част - във фекалиите.
After either oral or intravenous administration of 14C irbesartan, about 20% of the radioactivity is recovered in the urine, and the remainder in the faeces.
След перорално или интравенозно приложение на 14C ирбесартан, около 20% от радиоактивния препарат се установява в урината, а останалата част във фекалиите.
After either oral or intravenous administration of 14C irbesartan, about 20% of the radioactivity is recovered in the urine, and the remainder in the faeces.
След перорално или интравенозно приложение на 14C ирбесартан, около 20% от радиоактивността се открива в урината, а останалата част - във фекалиите.
After either oral or IV administration of 14C irbesartan, about 20 % of the radioactivity is recovered in the urine, and the remainder in the faeces.
След перорално или интравенозно приложение силденафил се екскретира под формата на метаболити предимно в изпражненията (приблизително 80% от приложената перорална доза) и в по-малка степен в урината (приблизително 13% от приложената перорална доза).
After either oral or intravenous administration, sildenafil is excreted as metabolites predominantly in the faeces (approximately 80 % of administered oral dose) and to a lesser extent in the urine (approximately 13 % of administered oral dose).
След перорално обременяване с глюкоза, този инхибитор на DPP-4 предизвиква 2- до 3-кратно повишаване на нивата на инкретините, включително и на глюкагоноподобния пептид 1 (GLP-1) и на глюкозозависимия инсулинотропен полипептид (GIP), понижаване на концентрацията на глюкагон и повишаване на глюкозозависимия бета-клетъчен отговор, което води до повишаване на концентрациите на инсулин и С-пептид.
After an oral glucose load, this DPP4 inhibition resulted in a 2-to 3-fold increase in circulating levels of active incretin hormones, including glucagon-like peptide-1 (GLP-1) and glucose-dependent insulinotropic polypeptide (GIP), decreased glucagon concentrations and increased glucose-dependent beta-cell responsiveness, which resulted in higher insulin and C-peptide concentrations.
След перорално прилагане AUC и Cmax на варденафил се повишават почти пропорционално на дозата в препоръчвания дозов интервал (5-20 mg).
After oral dosing of vardenafil AUC and Cmax increase almost dose proportionally over the recommended dose range (5-20 mg).
След перорално приложение Cmax на ривастигмин е приблизително 60 % по-висока и AUC за ривастигмин е повече от два пъти по-висока при лица с леко до умерено тежко чернодробно увреждане отколкото при здрави лица.
After oral administration, the Cmax of rivastigmine was approximately 60% higher and the AUC of rivastigmine was more than twice as high in subjects with mild to moderate hepatic impairment than in healthy subjects.
След перорално приложение fluralaner веднага се абсорбира, достигайки максимални плазмени концентрации за 1 ден.
Following oral administration, fluralaner is readily absorbed reaching maximum plasma concentrations within 1 day.
След перорално приложение Tecfidera (диметилфумарат) се подлага на бърза предсистемна хидролиза от естерази и се превръща в своя основен метаболит – монометилфумарат, който също е активен.
Orally administered Tecfidera (dimethyl fumarate) undergoes rapid presystemic hydrolysis by esterases and is converted to its primary metabolite, monomethyl fumarate, which is also active.
След перорално приложение абакавир и ламивудин се резорбират бързо и пълно в стомашно- чревния тракт.
Abacavir and lamivudine are rapidly and well absorbed from the gastro-intestinal tract following oral administration.
След перорално приложение агомелатин показва бърза и добра абсорбция (80%).
Agomelatine is rapidly and well ( 80%) absorbed after oral administration.
След перорално приложение агомелатин се метаболизира бързо главно от чернодробния CYP1A2; CYP2C9 и CYP2C19 изоензими участват, но играят малка роля в метаболизма.
Following oral administration, agomelatine is rapidly metabolised mainly via hepatic CYP1A2; CYP2C9 and CYP2C19 isoenzymes are also involved but with a low contribution.
След перорално приложение елиминационният полуживот на тенофовир е около 12 – 18 часа.
Following oral administration, the elimination half-life of tenofovir is approximately 12 - 18 hours.
След перорално приложение има голяма вариабилност между пациентите в плазмените нива на AUC на иматиниб.
There was high between- patient variability in plasma imatinib AUC levels after an oral dose.
След перорално приложение капецитабин се абсорбира бързо и в голяма степен, след което интензивно се превръща в метаболити 5’-DFCR и 5’-DFUR.
After oral administration, capecitabine is rapidly and extensively absorbed, followed by extensive conversion to the metabolites, 5'-DFCR and 5'-DFUR.
След перорално приложение капецитабин се абсорбира бързо и в голяма степен, след което интензивно се превръща в метаболити – 5’-DFCR и 5’-DFUR.
After oral administration, capecitabine is rapidly and extensively absorbed, followed by extensive conversion to the metabolites, 5'-DFCR and 5'-DFUR.
След перорално приложение капецитабин се резорбира бързо и в голяма степен, след което интензивно се превръща в метаболити – 5’-DFCR и 5’-DFUR.
After oral administration, capecitabine is rapidly and extensively absorbed, followed by extensive conversion to the metabolites, 5'-DFCR and 5'-DFUR.
След перорално приложение микофенолат мофетил се резорбира бързо и в голяма степен и се подлага на пълен предсистемен метаболизъм до активния метаболит – МФК.
Following oral administration, mycophenolate mofetil undergoes rapid and extensive absorption and complete presystemic metabolism to the active metabolite, MPA.
След перорално приложение микофенолат мофетил се резорбира бързо и в голяма степен, и се подлага на пълен предсистемен метаболизъм до активния метаболит МФК.
Following oral administration, mycophenolate mofetil undergoes rapid and extensive absorption and complete presystemic metabolism to the active metabolite, MPA.
След перорално приложение на 1 mg/kg телесна маса телмисартан на котки, кривите на плазмената концентрация на изходното съединение във времето се характеризират с бърза абсорбция с максимални плазмени концентрации (Cmax), постигани след 0,5 часа (tmax).
Following oral administration of 1 mg/kg body weight telmisartan to cats , plasma-concentration-time curves of the parent compound are characterised by rapid absorption, with maximum plasma concentrations (Cmax) achieved after 0.5 hours (tmax).
След перорално приложение на 10 mg апиксабан като 2 натрошени таблетки по 5 mg с 30 g ябълково пюре Cmax и AUC са по-ниски съответно с 20% и 16% в сравнение с приложението на 2 цели таблетки по 5 mg.
Following oral administration of 10 mg of apixaban as 2 crushed 5 mg tablets with 30 g of apple puree, the Cmax and AUC were 20% and 16% lower, respectively, when compared to administration of 2 whole 5 mg tablets.
След перорално приложение на 10 mg апиксабан като 2 натрошени таблетки по 5 mg с 30 g ябълково пюре, Cmax и AUC са по-ниски съответно с 20% и 16% в сравнение с приложението на 2 цели таблетки по 5 mg.
Following oral administration of 10 mg of apixaban as 2 crushed 5 mg tablets with 30 g of apple puree, the Cmax and AUC were 20% and 16% lower, respectively, when compared to administration of 2 whole 5 mg tablets.
След перорално приложение на 10 mg апиксабан като 2 натрошени таблетки по 5 mg, разтворени в 30 ml вода, експозицията е сравнима с тази след перорално приложение на 2 цели таблетки по 5 mg.
Following oral administration of 10 mg of apixaban as 2 crushed 5 mg tablets suspended in 30 mL of water, exposure was comparable to exposure after oral administration of 2 whole 5 mg tablets.
След перорално приложение на 10 mg кофеин база/kg телесно тегло при недоносени новородени кърмачета, пиковата плазмена концентрация на кофеин (Cmax) е в диапазон от 6 дo 10 mg/l, а средната стойност на времето за достигане на пикова концентрация (tmax) е в диапазон от 30 min дo 2 часа.
After oral administration of 10 mg caffeine base/kg body weight to preterm newborn infants, the peak plasma caffeine concentration (Cmax) ranged from 6 to 10 mg/l and the mean time to reach peak concentration (tmax) ranged from 30 min to 2 h.
След перорално приложение на 14C-абиратеронов ацетат 1 000 mg приблизително 88% от радиоактивната доза се възстановява във фекалиите и около 5% в урината.
Following oral administration of 14C-abiraterone acetate 1,000 mg, approximately 88% of the radioactive dose is recovered in faeces and approximately 5% in urine.
След перорално приложение на 14C-абиратеронов ацетат под формата на капсули абиратеронов ацетат се хидролизира до абиратерон, който след това претърпява метаболизъм, включващ сулфатиране, хидроксилиране и окисление предимно в черния дроб.
Following oral administration of 14C-abiraterone acetate as capsules, abiraterone acetate is hydrolysed to abiraterone, which then undergoes metabolism including sulphation, hydroxylation and oxidation primarily in the liver.
След перорално приложение на 14C-ензалутамид, 84,6% от радиоактивността се възстановява до 77 дни след прилагане: 71,0% се възстановява в урината (главно като неактивен метаболит, със следи от ензалутамид и активния метаболит), и 13,6% се възстановява в изпражненията (0,39% от дозата като непроменен ензалутамид).
Following oral administration of 14C-enzalutamide, 84.6% of the radioactivity is recovered by 77 days post dose: 71.0% is recovered in urine (primarily as the inactive metabolite, with trace amounts of enzalutamide and the active metabolite), and 13.6% is recovered in faeces (0.39% of dose as unchanged enzalutamide).
След перорално приложение на 14C-олапариб на пациентки, по-голямата част от циркулиращата радиоактивност в плазмата (70%) представлява непроменен олапариб и той е основният компонент, установен в урината и фекалиите (съответно, 15% и 6% от дозата).
Following oral dosing of 14C-olaparib to female patients, unchanged olaparib accounted for the majority of the circulating radioactivity in plasma (70%) and was the major component found in both urine and faeces (15% and 6% of the dose respectively).
След перорално приложение на 14С-маркиран клопидогрел при хора, приблизително 50% са се отделили в урината, а приблизително 46% във фецеса в рамките на 120 часа след приема.
Following an oral dose of 14C-labelled clopidogrel in man, approximately 50% was excreted in the urine and approximately 46% in the faeces in the 120-hour interval after dosing.
След перорално приложение на 14С-непафенак на здрави доброволци, е установено, че основният път на отделяне на радиоактивността е чрез урината, приблизително 85%, докато отделянето с фекалиите представлява около 6% от дозата.
After oral administration of 14C-nepafenac to healthy volunteers, urinary excretion was found to be the major route of radioactive excretions, accounting for approximately 85% while faecal excretion represented approximately 6% of the dose.
След перорално приложение на 150 mg на всеки 12 часа в продължение на 7 дни при здрави доброволци след хранене, средният (±SD) привиден обем на разпределение е 353 (122) l.
After oral administration of 150 mg every 12 hours for 7 days in healthy volunteers in a fed state, the mean (±SD) apparent volume of distribution was 353 (122) L.
След перорално приложение на 20 mg/kg хидроксикарбамид се наблюдава бърза абсорбция с пикови плазмени нива около 30 mg/l настъпващи след 0,75 и 1,2 часа съответно при деца и възрастни пациенти със синдрома на сърповидно-клетъчна анемия.
After oral administration of 20 mg/kg of hydroxycarbamide, a rapid absorption is observed with peak plasma levels of about 30 mg/l occurring after 0.75 and 1.2 h in children and adult patients with Sickle Cell Syndrome, respectively.
След перорално приложение на 400 mg през 12 часа при пациенти с КФ след хранене типичните привидни обеми на разпределение за централните и периферни компартменти (compartments volumes, CV) са изчислени съответно на 23,5 l (48,7%) и 33,3 l (30,5%).
After oral administration of 400 mg every 12 hours in patients with CF in a fed state, the typical apparent volumes of distribution for the central and peripheral compartments (CV) were estimated to be 23.5 L (48.7%) and 33.3 L (30.5%), respectively.
След перорално приложение на 45 mg спинозад и 0,75 mg милбемицин оксим на килограм телесна маса при нахранени кучета, спинозини А и D бързо се абсорбират и екстензивно се разпределят.
After oral administration of 45 mg spinosad and 0.75 mg milbemycin oxime/kg bodyweight to fed dogs, spinosyns A and D are rapidly absorbed and extensively distributed.
След перорално приложение на 825 mg/m2 капецитабин два пъти дневно в продължение на 14 дни японски пациенти (n = 18) са имали с около 36% по-ниска Cmax и с 24% по-ниска AUC на капецитабин в сравнение с пациенти от бялата раса (n = 22).
Following oral administration of 825 mg/m2 capecitabine twice daily for 14 days, Japanese patients (n=18) had about 36% lower Cmax and 24% lower AUC for capecitabine than Caucasian patients (n=22).
След перорално приложение на 825 mg/m2 капецитабин два пъти дневно в продължение на 14 дни, японски пациенти (n=18) са имали с около 36% по-ниска Cmax и с 24% по-ниска AUC на капецитабин в сравнение с пациенти от бялата раса (n=22).
Following oral administration of 825 mg/m2 capecitabine twice daily for 14 days, Japanese patients (n=18) had about 36% lower Cmax and 24% lower AUC for capecitabine than Caucasian patients (n=22).
След перорално приложение на [14C] вилдаглиптин, приблизително 85% от дозата се екскретира в урината и 15% от дозата се възстановява във фецеса.
Following oral administration of [14C] vildagliptin, approximately 85% of the dose was excreted into the urine and 15% of the dose was recovered in the faeces.
След перорално приложение на [14C] вилдаглиптин, приблизително 85% от дозата се екскретира в урината и 15% от дозата се открива във фецеса.
Following oral administration of [14C] vildagliptin, approximately 85% of the dose was excreted into the urine and 15% of the dose was recovered in the faeces.
След перорално приложение на [14C] вилдаглиптин, приблизително 85% от дозата се екскретира в урината и 15% от дозата се установява във фецеса.
Following oral administration of [14C] vildagliptin, approximately 85% of the dose was excreted into the urine and 15% of the dose is recovered in the faeces.
След перорално приложение на [3-H]-оспемифен, приблизително 75% и 7% от дозата се екскретира съответно в изпражненията и урината.
Following oral administration of [3-H]-ospemifene, approximately 75% and 7% of the dose was excreted in faeces and urine respectively.
След перорално приложение на Copalia, пикови плазмени концентрации на валсартан и амлодипин се достигат за съответно 3 и 6-8 часа.
Following oral administration of Copalia, peak plasma concentrations of valsartan and amlodipine are reached in 3 and 6–8 hours, respectively.