natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Честотата на отделните нежелани реакции след първото вливане е: треска (17,1%), миалгия (7,8%), грипо-подобни симптоми (6,7%), артралгия (4,8%) и главоболие (5,1%).
Incidence of individual adverse reactions following the first infusion was: fever (17.1%), myalgia (7.8%), flu-like symptoms (6.7%), arthralgia (4.8%) and headache (5.1%).
Честотата на отклонения в хематологичните показатели степен 3 и 4 е представена в Таблица 4.
The frequency of grade 3 and 4 haematological abnormalities is presented in Table 4.
Честотата на отока при сравнителните групи (сулфанилурейно производно, метформин) е била 2–5 %.
The oedema rates for comparator groups (sulphonylurea, metformin) were 2–5%.
Честотата на отока при сравнителните групи (сулфанилурейно производно, метформин) е била 2–5%.
The oedema rates for comparator groups (sulphonylurea, metformin) were 2 – 5%.
Честотата на отока при сравнителните групи (сулфанилурейно производно, метформин) е била 2–5%.
The oedema rates for comparator groups (sulphonylurea, metformin) were 2-5%.
Честотата на отока при сравнителните групи (сулфанилурейно производно, метформин) е била 2–5%.
The oedema rates for comparator groups (sulphonylurea, metformin) were 2–5%.
Честотата на отока при сравнителните групи (сулфонилурейно производно, метформин) е била 2-5%.
The oedema rates for comparator groups (sulphonylurea, metformin) were 2–5%.
Честотата на оттегляне от изпитванията поради нежелани реакции е 7,8% за лекуваните с лираглутид пациенти и 3,4% за лекуваните с лекарство за сравнение при дългосрочните контролирани изпитвания (26 седмици или повече).
The incidence of withdrawal due to adverse reactions was 7.8% for liraglutide­treated patients and 3.4% for comparator­treated patients in the long­term controlled trials (26 weeks or longer).
Честотата на пациентите с лека хипогликемия е била сходна за емпаглифлозин и плацебо като монотерапия, като допълнение към метформин, като допълнение към пиоглитазон със или без метформин, и за комбинацията от емпаглифлозин и метформин при нелекувани досега пациенти в сравнение с такива, лекувани с емпаглифлозин и метформин като отделни компоненти.
The frequency of patients with minor hypoglycaemia was similar for empagliflozin and placebo as monotherapy, add-on to metformin, add-on to pioglitazone with or without metformin, and for the combination of empagliflozin with metformin in drug-naïve patients compared to those treated with empagliflozin and metformin as individual components.
Честотата на пациентите с тежки хипогликемични събития е била ниска (< 1 %) и сходна за емпаглифлозин и плацебо като допълнение към метформин, и за комбинацията от емпаглифлозин и метформин при нелекувани досега пациенти в сравнение с такива, лекувани с емпаглифлозин и метформин като отделни компоненти.
The frequency of patients with major hypoglycaemic events was low (<1%) and similar for empagliflozin and placebo as add-on to metformin, and for the combination of empagliflozin with metformin in drug-naïve patients compared to those treated with empagliflozin and metformin as individual components.
Честотата на пациентите с хипогликемични събития е била сходна за емпаглифлозин и плацебо като допълнение към метформин, и за комбинацията от емпаглифлозин и метформин при нелекувани досега пациенти в сравнение с такива, лекувани с емпаглифлозин и метформин като отделни компоненти.
The frequency of patients with hypoglycaemic events was similar for empagliflozin and placebo as add-on to metformin, and for the combination of empagliflozin with metformin in drug-naïve patients compared to those treated with empagliflozin and metformin as individual components.
Честотата на периферната невропатия във всички степени, при интравенозно приложение на бортезомиб, в проучвания за интравенозно приложение на бортезомиб, исторически е по- ниска в сравнение с проучването MMY-3021.
The incidence of all grade peripheral neuropathy with bortezomib administered intravenously was lower in the historical studies with bortezomib administered intravenously than in study MMY-3021.
Честотата на периферни отоци е по-ниска в групата с вилдаглиптин в сравнение с групата с розиглитазон (съответно 2,1% спр.
The incidence of peripheral oedema was lower in the vildagliptin group than in the rosiglitazone group (2.1% vs.
Честотата на повишаване на температурата при всички осем проучвания след втората доза е по- ниска от тази след първата доза.
The fever rate in all eight studies was lower after the second dose than after the first dose.
Честотата на повлияване за 48 седмици е 88% (364 от 414 пациенти) при лекуваните с Tivicay спрямо 81% (338 от 419 пациенти) при пациентите, които са приемали Atripla.
The response rate at 48 weeks was 88% (364 of 414 patients) in those given Tivicay-based treatment compared with 81% (338 of 419 patients) in those given Atripla.
Честотата на повлияване за получаване и поддържане на ерекция е 76% и 59% при варденафил в сравнение с 41% и 22% при плацебо, при пациенти, които са лекувани три месеца, което е клинично и статистически значимо (р<0,001).
The response rates for the ability to obtain and maintain an erection were 76% and 59% on vardenafil compared to 41% and 22% on placebo for patients who completed three months treatment which were clinically and statistically significant (p<0.001).
Честотата на повлияване за цялата програма за овариален карцином (n = 392, като всички са с предшестващо лечение с цисплатина или цисплатина и паклитаксел) е 16 %.
The response rate in the whole ovarian carcinoma programme (n = 392, all previously treated with cisplatin or cisplatin and paclitaxel) was 16 %.
Честотата на повлияване при топотекан в комбинираната програма за лечение на дребноклетъчен белодробен карцином [n = 480] при пациенти с рецидив на болестта, чувствителни на лечението от първа линия, е 20,2 %.
The response rate to topotecan in the combined small cell lung cancer programme (n = 480) for patients with relapsed disease sensitive to first-line therapy, was 20.2 %.
Честотата на подагрозните кризи, изискващи лечение, е ниска и сравнима с плацебо през последните 6 месеца от рандомизираните проучвания (след преустановяване на профилактиката на подагрозните кризи) със средни скорове нула.
The rates of gout flare requiring treatment were low and comparable to placebo in the last 6 months of the randomised trials (after gout flare prophylaxis was discontinued) with median scores of zero.
Честотата на понижение на телесното тегло от 10% или повече е 10,7% (вж. точка 4.4).
The incidence of a decrease in body weight of 10% or more was 10.7% (see section 4.4).
Честотата на постигане на контрол над болестта (пълен отговор или частичен отговор или стабилно заболяване) е била значително по-висока при пациенти, лекувани със Stivarga (41,0% срещу 14,9%, p<0,000001, едностранно).
The disease control rate (complete response or partial response or stable disease) was significantly higher in patients treated with Stivarga (41.0% vs.
Честотата на потвърдено чрез биопсия остро отхвърляне в рамките на 360-дневния период на проучването, не е била значимо различна между групата с Envarsus и групата на лечение с такролимус с незабавно освобождаване.
The event rate of biopsy-confirmed acute rejection within the 360 day study period was not significantly different between the Envarsus group and the tacrolimus immediate-release group.
Честотата на потенциално клинично значимо намаляване на броя на еритроцитите (<3,3 x 1012/l) е подобна при пациентите, лекувани с Plegridy, при сравняване с пациентите, третирани с плацебо.
The incidence of potentially clinically significant decreases in RBC counts (<3.3 x 1012/L) was similar in Plegridy-treated patients compared to placebo-treated patients.
Честотата на потенциално клинично значимо намаляване на броя на лимфоцитите (<0,5 х 109/l) (<1%), на броя на неутрофилите (≤1,0 х 109/l) (<1%) и на броя на тромбоцитите (≤100 х 109/l) (≤1%) е подобна при пациентите, лекувани с Plegridy, при сравняване с пациентите, третирани с плацебо.
The incidence of potentially clinically significant decreases in lymphocyte counts (<0.5 x 109/L) (<1%), neutrophil counts (≤1.0 x 109/L) (<1%) and platelet counts (≤100 x 109/L) (≤1%) was similar in Plegridy-treated patients compared to placebo-treated patients.
Честотата на поява на ИГИ до Ден 180 и първичният критерий за оценка на проучването, който е Успех към Ден 180, съответно при пациентите с AML и на схеми за миелоаблативна подготовка, са представени на следната таблица:
The breakthrough IFI rate to Day 180 and the primary endpoint of the study, which is Success at Day 180, for patients with AML and myeloablative conditioning regimens respectively, is presented in the table below:
Честотата на поява на ортостатична хипотония при пациенти в старческа възраст е 4,1 % в сравнение с 0,3 % от популацията в комбинирано изпитване фаза 2/фаза 3.
The incidence of orthostatic hypotension in elderly subjects was 4.1 % compared to 0.3 % in the combined phase 2/3 trial population.
Честотата на представените по-долу нежелани реакции е определена както следва:
The frequency of adverse reactions listed below is defined using the following convention:
Честотата на представените по-долу нежеланите реакции е определена както следва: много чести (≥ 1/10); чести (≥ 1/100 до < 1/10); нечести (≥ 1/1 000 до < 1/100); редки (≥ 1/10 000 до
The frequency of adverse reactions listed below is defined using the following convention: very common (≥ 1/10); common (≥ 1/100 to < 1/10); uncommon (≥ 1/1,000 to < 1/100); rare (≥ 1/10,000 to
Честотата на преждевременно оттегляне от клиничното изпитване , на нежеланите реакции като цяло (и специално на инфекциите) и на биопсично доказаното остро отхвърляне на чернодробната присадка на 12-ия месец е значимо по-висока в групата с преминаване на сиролимус в сравнение с групата с продължане на CNI.
The rates of premature study discontinuation, adverse events overall (and infections, specifically), and biopsy-proven acute liver graft rejection at 12 months were all significantly greater in the sirolimus conversion group compared to the CNI continuation group.
Честотата на преждевременно оттегляне от клиничното изпитване, на нежеланите реакции като цяло (и специално на инфекциите) и на биопсично доказаното остро отхвърляне на чернодробната присадка на 12-ия месец е значимо по-висока в групата с преминаване на сиролимус в сравнение с групата с продължане на CNI.
The rates of premature study discontinuation, adverse events overall (and infections, specifically), and biopsy-proven acute liver graft rejection at 12 months were all significantly greater in the sirolimus conversion group compared to the CNI continuation group.
Честотата на преживяемост на 1- та и 2-та година за пациентите, лекувани с пеметрексед, съответно са 58% и 32%, в сравнение с 45% и 21% за пациентите, получавали плацебо.
The 1 year and 2 year survival rates for patients on pemetrexed were 58 % and 32 % respectively, compared to 45 % and 21 % for patients on placebo.
Честотата на преживяемост на 1- та и 2-та година за пациентите, лекувани с пеметрексед, съответно са 58% и 32%, в сравнение с 45% и 21% за пациентите, получавали плацебо.
The 1 year and 2 year survival rates for patients on pemetrexed were 58% and 32% respectively, compared to 45% and 21% for patients on placebo.
Честотата на прекратяване на тютюнопушенето при тази популация e била подобна на тази, отчетена при общата популация.
The cessation rates in this population were similar to those reported in the general population.
Честотата на прекъсване на лечението поради нежелани реакции за всички контролирани проучвания е 12% при пациенти, получаващи прегабалин и 5% при пациенти, получаващи плацебо.
In all controlled studies, the discontinuation rate due to adverse reactions was 12% for patients receiving pregabalin and 5% for patients receiving placebo.
Честотата на преустановяване на лечението поради повишени стойности на чернодробните трансаминази е <1% и е подобна при пациенти, третирани с Tecfidera или плацебо.
Discontinuations due to elevated hepatic transaminases were <1% and similar in patients treated with Tecfidera or placebo.
Честотата на преустановяване на терапията с тикагрелор 60 mg поради кървене и диспнея е по- висока при пациенти > 75 години (42%) в сравнение с по-млади пациенти (интервал: 23-31%), с разлика спрямо плацебо групата по-голяма от 10% (42% спрямо 29%) при пациенти
The rate of discontinuations with ticagrelor 60 mg due to bleeding and dyspnoea was higher in patients >75 years (42%) than in younger patients (range: 23-31%), with a difference versus placebo higher than 10% (42% vs.
Честотата на преустановяване на терапията с тикагрелор 60 mg поради кървене и диспнея е по- висока при пациенти > 75 години (42%), в сравнение с по-млади пациенти (интервал: 23-31%), с разлика спрямо плацебо групата по-голяма от 10% (42% спрямо 29%) при пациенти
The rate of discontinuations with ticagrelor 60 mg due to bleeding and dyspnoea was higher in patients >75 years (42%) than in younger patients (range: 23-31%), with a difference versus placebo higher than 10% (42% vs.
Честотата на преустановяване поради нежелани събития в подгрупата пациентки на възраст > 65 години е 8,8% в групата с CT и 50,0% в групата с CT + BV.
The rates of discontinuation due to adverse events in the subgroup of patients > 65 years old were 8.8% in the CT arm and 50.0% in the CT + BV arm.
Честотата на преустановяване, поради диария, е по-висока при пациентите, приемащи дозата 25 mg, в сравнение с приемащите плацебо (0,7% при плацебо спрямо 3,1% за 25 mg налоксегол),също и поради коремна болка (съответно 0,2% спрямо 2,9%).
There was a higher incidence of discontinuations in patients taking the 25 mg dose compared to placebo due to diarrhoea (0.7% for placebo versus 3.1% for naloxegol 25 mg) and abdominal pain (0.2% versus 2.9%, respectively).
Честотата на прилагане и продължителността на лечението зависят от тежестта на дефицита на протеин С във Вашия случай, от резултатите за плазменото ниво на протеин С, а също така и от локализацията и степента на тромбозата.
Frequency and duration of treatment depend on the severity of your protein C deficiency, on the results of determination of protein C levels in your plasma as well as on the location and extent of thrombosis.
Честотата на прилагане може да се повиши постепенно до три или четири пъти на ден, според толеранса на всяка една от лезиите, като дозите се повишават през интервали, не по- малки от две седмици.
The application frequency can be increased stepwise to three or four times a day according to individual lesion tolerance, allowing no less than two weeks between dose increases.
Честотата на пристъпите в рамките на 15 дни след ваксинирането е по-ниска при реципиентите на T/LAIV в сравнение с реципиентите на сезонната инактивирана ваксина (19,5% спрямо 23,8%, P=0,02).
The incidence of wheezing within 15 days after vaccination was lower in T/LAIV recipients relative to seasonal inactivated vaccine recipients (19.5% vs.
Честотата на първичните резултати, свързани с безопасността (големи или клинично значими неголеми кръвооизливи), както и вторичните резултати свързани с безопасността (големи кръвоизливи) е сходна при двете терапевтични групи.
The incidence rates for the primary safety outcome (major or clinically relevant non-major bleeding events) as well as the secondary safety outcome (major bleeding events) were similar for both treatment groups.
Честотата на развитие на лактацидоза може и трябва да бъде намалена чрез оценка и на останалите рискови фактори като лош контрол на диабета, кетоза, продължително гладуване, злоупотреба с алкохол, чернодробна недостатъчност и състояния, свързани с хипоксия.
The incidence of lactic acidosis can and should be reduced by also assessing other associated risk factors such as poorly controlled diabetes, ketosis, prolonged fasting, excessive alcohol intake, hepatic insufficiency and any conditions associated with hypoxia.
Честотата на разчитани на местно ниво случаи на остро отхвърляне, потвърдено с биопсия (BPAR) по време на проучването с продължителност 360 дни, е била 1,2% в групата с Envarsus (N=162) след преминаване от Prograf в дозово съотношение 1:0,7 (mg:mg) и 1,2% в групата, поддържана на лечение с Prograf (N=162).
The event rate for locally read biopsy-confirmed acute rejection (BPAR) during the 360 day study was 1.2% in the Envarsus group (N=162) post conversion from Prograf at a dose ratio of 1:0.7 (mg:mg) and 1.2% in the group maintained on Prograf (N=162).
Честотата на разчитани на централно ниво случаи на остро отхвърляне, потвърдено с биопсия (BPAR), по време на проучването с продължителност 360 дни, е била 13,1% в групата с Envarsus (N=268) и 13,5% в групата с Prograf (N=275).
The event rate for centrally-read, biopsy-confirmed acute rejection (BPAR) during the 360-day study was 13.1% in the Envarsus group (N=268) and 13.5% in the Prograf group (N=275).
Честотата на реакцииите отчетливо намаляла с всяка следваща ежегодна доза золедронова киселина.
The incidence of these reactions decreased markedly with subsequent annual doses of zoledronic acid.
Честотата на реакциите на свръхчувствителност е 1,1% както при лекуваните с Onglyza пациенти, така и при пациентите на плацебо.
The incidence of hypersensitivity reactions was 1.1% in both Onglyza-treated patients and placebo- treated patients.
Честотата на реакциите на свръхчувствителност е 1,1% както при лекуваните със саксаглиптин пациенти, така и при пациентите на плацебо.
The incidence of hypersensitivity reactions was 1.1% in both saxagliptin-treated patients and placebo-treated patients.
Честотата на реакциите от степен 3 (тежки) като цяло е ниска (от 6,5 до 8,3% при деца на възраст от 6 до 11 месеца и от 8,3 to 12,5% при деца на възраст от 12 до 35 месеца).
The rate of grade 3 (severe) reactions was overall low (from 6.5 to 8.3% in children from 6 to 11 months of age and from 8.3 to 12.5% in children from 12 to 35 months of age).
Честотата на реакциите отчетливо намалява с всяка следваща ежегодна доза золедронова киселина.
The incidence of these reactions decreased markedly with subsequent annual doses of zoledronic acid.
Честотата на реакциите се определя като: много чести (≥ 1/10); чести (≥ 1/100 до < 1/10); нечести (≥ 1/1 000 до < 1/100); редки (≥ 1/10 000 до < 1/1 000) и много редки (< 1/10 000), с неизвестна честота (от наличните данни не може да бъде направена оценка)
Frequencies are defined as: very common (≥1/10); common (≥1/100 to <1/10); uncommon (≥1/1,000 to <1/100); rare (≥1/10,000 to <1/1,000) and very rare (<1/10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Честотата на реакциите се определя като: много чести (≥ 1/10); чести (≥ 1/100 до < 1/10); нечести (≥ 1/1 000 до < 1/100); редки (≥ 1/10 000 до < 1/1 000) и много редки (< 1/10 000), с неизвестна честота (от наличните данни не може да бъде направена оценка).
Frequencies are defined as: very common (≥ 1/10); common (≥ 1/100 to < 1/10); uncommon (≥ 1/1,000 to < 1/100); rare (≥ 1/10,000 to < 1/1,000) and very rare (< 1/10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Честотата на резистентност към НИОТ, появяваща се по време на лечението, е значително по- малка в групата с фозампренавир/ритонавир в сравнение с нелфинавир (13 % срещу 57 %; p<0,001).
Treatment emergent NRTI resistance was significantly less frequent with fosamprenavir/ritonavir compared to nelfinavir (13 % versus 57 %; p<0.001).
Честотата на резистентност към каспофунгин при различните клинични изолати от Candida и Aspergillus е рядка.
The incidence of resistance to caspofungin by various clinical isolates of Candida and Aspergillus is rare.
Честотата на релапсите по време на 6- месечния период на проследяване по протокол на двойно-сляп е била 22% и 47% съответно за Thymanax и плацебо.
The incidence of relapse during the 6-months double-blind follow up period was 22% and 47% for Thymanax and placebo, respectively.
Честотата на релапсите по време на 6- месечния период на проследяване по протокол на двойно-сляп е била 22% и 47% съответно за Valdoxan и плацебо.
The incidence of relapse during the 6-months double-blind follow up period was 22% and 47% for Valdoxan and placebo, respectively.
Честотата на рецидив през 6-месечния двойно-сляп период на проследяване е 14% при дулоксетин и 42% при плацебо.
The incidence of relapse during the 6-months double-blind follow-up period was 14% for duloxetine and 42% for placebo.
Честотата на рецидив през 6-месечния период на последващото двойно-сляпо проследяване е 14% при Cymbalta и 42% при плацебо.
The incidence of relapse during the 6- months double-blind follow-up period was 14% for Cymbalta and 42% for placebo.
Честотата на рецидив през 6-месечния период на последващото двойно-сляпо проследяване е 14% при Duloxetine Lilly и 42% при плацебо.
The incidence of relapse during the 6-months double-blind follow-up period was 14% for Duloxetine Lilly and 42% for placebo.
Честотата на рецидив през 6-месечния период на последващото двойно-сляпо проследяване е 14% при Xeristar и 42% при плацебо.
The incidence of relapse during the 6- months double-blind follow-up period was 14% for Xeristar and 42% for placebo.
Честотата на рецидив след 12 месеца е малко по-добра при Ameluz (41,6%, [95%-доверителен интервал 34,4; 49,1]) в сравнение с МАЛ (44,8%, [95%- доверителен интервал 36,8; 53,0]) и зависи от светлинния спектър, използван за облъчване, в полза на лампите с тесен спектър.
Recurrence rates after 12 months were slightly better for Ameluz (41.6%, [95%-confidence interval: 34.4; 49.1]) as compared to MAL (44.8%, [95%-confidence interval: 36.8; 53.0]) and dependent on the light spectrum used for illumination, in favour of narrow spectrum lamps.
Честотата на рецидивите в рамките на 10 години е намалена при пациентките получаващи TAC в сравнение с получилите FAC (съответно 39% спрямо 45%), т.е. абсолютно снижение на риска със 6% (p = 0,0043).
Incidence of relapses at 10 years was reduced in patients receiving TAC compared to those who received FAC (39% versus 45%, respectively) i.e. an absolute risk reduction by 6% (p = 0.0043).
Честотата на рецидивите по време на 6-месечния двойно- сляп период на проследяване е 17% и 29%, съответно, за дулоксетин и за плацебо.
The incidence of relapse during the 6-months double-blind follow-up period was 17% and 29% for duloxetine and placebo, respectively.
Честотата на рецидивите по време на 6-месечния двойносляп период на проследяване е 17% и 29%, съответно за дулоксетин и за плацебо.
The incidence of relapse during the 6-months double-blind follow-up period was 17% and 29% for duloxetine and placebo, respectively.
Честотата на свързан с Xiapex сърбеж се е увеличила след повече инжекции Xiapex при пациенти с контрактура на Dupuytren.
The incidence of Xiapex-associated pruritus increased after more Xiapex injections in patients with Dupuytren’s contracture.
Честотата на свързани с лечението нежелани реакции, водещи до прекратяване, е била 14% при пациенти с ХФ-ХМЛ, 7% при пациенти с ФА-ХМЛ и 4% при пациенти с БФ-ХМЛ/Ph+ ОЛЛ.
The rates of treatment-related adverse events resulting in discontinuation were 14% in CP-CML, 7% in AP-CML and 4% in BP-CML/Ph+ ALL.
Честотата на свързващи антитела (с изключение на пациентите, положителни преди прилагане на дозата) е 1%, определена чрез тест за киселинна дисоциация ELISA и < 1%, определена чрез Biacore тест;
The incidence of binding antibodies (excluding predose positive patients) was 1% as detected by the acid-dissociation ELISA and < 1% as detected by the Biacore assay;
Честотата на сериозни инфекции в проучванията при РА, провеждани с препоръчваната доза (100 mg/ден), е 1,8% при пациенти, лекувани с Kineret, и 0,7% при пациенти, получаващи плацебо.
The incidence of serious infections in RA studies conducted at the recommended dose (100 mg/day) was 1.8% in Kineret treated patients and 0.7% in placebo-treated patients.
Честотата на сериозните инфекции е била 0,04 на пациенто-година при пациентите, лекувани с Humira, и 0,03 на пациенто-година при пациентите, лекувани с плацебо и активна контрола.
The incidence of serious infections was 0.04 per patient year in Humira treated patients and 0.03 per patient year in placebo and active control − treated patients.