natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Главата започва с проучване на нивото на информираност и разбиране в сектора в световен мащаб, след което разглежда опита в областта на адаптацията към изменението на климата (АИК) в туризма в други държави от ЕС, включвайки и анализ на сегашната правна рамка и политика на ЕС. 
The chapter starts by exploring the sector awareness and understanding worldwide then looks at the experience with CCA in tourism in other EU countries including an analysis of the present legal framework and policies in the EU.
Втората част на главата изследва информираността, разбирането, правната рамка и политики по отношение на изменението на климата (ИК) на туристическия сектор в България, съответните институционална рамка и общност на заинтересованите страни, финансов и човешки ресурс, както и настоящите и предвиждани действия във връзка с АИК в страната. 
The second part of the chapter examines sector awareness, understanding, the legal framework and policies toward climate change in Bulgaria, its related institutional framework and stakeholder community, financial and human resources, as well as present and foreseen CCA-related actions in the country.
Академични изследвания 
Academic research
Връзката на туризма с метереологичните условия и климата се обсъжда вече повече от половин век (Scott, Hall и Gossling 2012 г.). 
Relationships of tourism with weather and climate have been discussed for more than half a century (Scott, Hall, and Gössling 2012).
В началото изследванията се съсредоточили върху централната роля на климата в търсенето на туристически услуги. 
Early research focused on the central role of climate in tourism demand.
Първите публикации за взаимовръзката между изменението на климата и туризма се появяват в края на 80-те години на миналия век. 
Publications on the interrelationship of climate change and tourism were first published in the late 1980s.
Scott, Wall и McBoyle (2005 г.) приписват това на липсата на интерес сред изследователите на туризма и недостатъчното познаване на антропогенните причини за изменението на климата. 
Scott, Wall, and McBoyle (2005) attribute this to a lack of interest among tourism researchers and the insufficiently understood anthropogenic causes of climate change.
Интересът към темата расте постоянно от 90-те години на миналия век, след като започна все повече да се обсъжда приносът на туризма към емисиите от парникови газове и адаптирането (Kajan и Saarinen 2013 г.). 
Interest grew consistently since the 1990s as discussions on the contribution of tourism to GHG emissions and adaptation increased (Kaján and Saarinen 2013).
След 2000 г. се наблюдава значително нарастване на изследванията в областта на туризма и климата. 
The year 2000 and beyond saw a considerable further increase in tourism and climate research.
Scott и колектив (2012 г.) гледат на този период като повратен момент за изследванията в областта на туризма и климата. 
Scott et al. (2012) regard this period as the turning point for tourism and climate research.
След този момент бе призната необходимостта от съвместни усилия в научните изследвания и разпространението на знания. 
Following this point the need for collaborative efforts in research and knowledge dissemination was recognized.
Бяха организирани международни конференции, посветени на теми, изследващи туризма и климата, и особено през последното десетилетие се наблюдава значителен ръст в броя на статиите, обсъждащи различни аспекти на туризма и изменението на климата. 
International conferences focusing on tourism and climate research themes were organized, and particularly over the past decade, there has been considerable growth in the number of articles discussing aspects of tourism and climate change.
Въпреки това, широк кръг от взаимовръзки, например относно реакциите на търсенето на туристически услуги, остават недостатъчно разбрани (Gossling и колектив, 2012 г.). 
Despite this, a wide range of interrelationships, for example regarding tourist demand responses, remain insufficiently understood (Gössling et al. 2012).
По това време се появиха и опасенията, че туризмът е един от факторите, допринасящи за изменението на климата. 
At this time, concerns were also raised about tourism as a contributor to climate change.
Секторът е отговорен за около 5% от глобалните емисии на СО2 (UNWTO, UNEP и WMO, 2008 г.), като 40% от приноса на туризма за глобалното затопляне се дължат на въздушния транспорт, 32% на автомобилния транспорт, 21% на настаняването, 4% на различни туристически дейности, и 3% на други видове транспорт. 
The sector is responsible for about 5 percent of global CO2 emissions (UNWTO, UNEP, and WMO 2008), with air transport accounting for 40 percent, car transport 32 percent, accommodation 21 percent, activities 4 percent, and other transport 3 percent.
Особено ако се прибави и затоплящият ефект на емисиите, отделяни от въздухоплавателните средства, различни от СО2, общият принос на туризма за глобалното затопляне се оценява като по-висок - от порядъка на 8% (Scott, Peeters, ad Gossling, 2010 г.). 
Notably, including the warming effects of non-CO2 emissions emitted by aircraft, the overall contribution of tourism to global warming is estimated to be higher, in the order of 8 percent (Scott, Peeters, and Gössling 2010).
Въздействията на изменението на климата върху туризма могат да бъдат както преки, така и косвени, включително (UNWTO и UNEP 2008 г.): 
The impacts of climate change on tourism can be both direct and indirect, including the following (UNWTO and UNEP 2008):
Нарастващи разходи за застраховки, отопление и охлаждане; 
An increasing cost of insurance, heating, and cooling
Промени в продължителността и качеството на ваканциите заради променената околна среда на дестинациите, което се отразява на атрактивността им (напр., изчезнали ледници); 
Changes in the length and quality of vacation because of altered destination environments that affect their attractiveness (for example, loss of glaciers)
Въздействия върху туристическата инфраструктура; 
Impacts on tourism infrastructure
Въздействия върху икономическата и политическата стабилност. 
Impacts on economic and political stability
Ниво на информираност и разбиране 
State of awareness and understanding
През последните години много правителства, политически и неправителствени институции и организации насочиха вниманието си към изменението на климата и неговото въздействие върху всички сфери на човешкия живот и дейности27. 
Many governments, political and nongovernmental institutions, and organizations in recent years turned their attention to climate change and its impacts on all spheres of human life and activities.
Всички заинтересовани страни признават, че климатът се изменя с бързи темпове, и че това оказва въздействие върху природната среда и стопанската дейност. 
All stakeholders acknowledge the fast pace of climate change, and its impacts on the natural environment and economic activities.
Световната организация по туризъм към ООН (UNWTO) заявява, че за туризма изменението на климата не е бъдещо събитие, а ситуация, която вече засяга сектора и определени дестинации, и по-специално, дестинации, разположени в планински и крайбрежни райони (UNWTO 2008 г.). 
The United Nations World Tourism Organization (UNWTO) states that for tourism, climate change is not a future event, but a situation that already affects the sector and certain destinations, in particular, mountain regions and coastal destinations (UNWTO 2008).
Променящите се модели на търсенето и туристическите потоци ще окажат въздействие върху туристическите предприятия и местните общности, което ще има вторичен ефект върху свързани с туризма сектори, като например селското стопанство и строителството. 
Changing demand patterns and tourist flows will affect tourism businesses and host communities, and have knock-on effects on related sectors, such as agriculture, and construction.
В туристическия сектор нивото на информираност за въздействията на изменението на климата е сравнително високо. 
The awareness in the tourism sector towards climate change impacts is relatively high.
В периода след организираната от UNWTO в Джерба, Тунис през 2003 г. Първа международна конференция по изменение на климата и туризма, беше генерирана нарастваща база от научни данни, насочени към сложните взаимоотношения между туристическия сектор и изменението на климата. 
Since the first International Conference on Climate Change and Tourism, convened by the UNWTO in Djerba, Tunisia in 2003, a growing body of knowledge has been generated addressing the complex relationship between the tourism sector and climate change.
Днес вече е общопризнат фактът, че е спешно необходимо туристическата индустрия, националните правителства и международните организации да разработват и прилагат стратегии за справяне с изменението на климата, като едновременно с това се ограничава приноса на туризма за изменението на климата. 
There is now a wide recognition of the urgent need for the tourism industry, national governments, and international organizations to develop and implement strategies to face climate change, while simultaneously mitigating tourism's contribution to climate change.
В свой неотдавнашен доклад Световната банка (World Bank 2010 г.) посочва три основни изисквания към политиката в областта на климата: действайте сега, действайте заедно, действайте различно. 
A recent World Bank report (2010) puts forward three main requirements for the climate policy: act now, act together, act differently.
Това е един солиден подход за всички икономически сектори, включително туризма. 
This is a solid approach for all economic sectors, including tourism.
Налице е твърде оскъдна информация за осведомеността и разбирането на измененията в климата от страна на туристическия бизнес като цяло. 
There is very scarce information on the tourist business sector awareness and understanding of climate change as a whole.
Празноти в знанието 
Knowledge gaps
Въпреки значителния ръст в броя на публикациите на тема туризъм и изменение на климата, все още има съществени празноти в знанията по отношение на адаптацията и ограничаването на изменението на климата. 
Despite the significant growth of publications on tourism and climate change there are considerable gaps regarding the knowledge of climate change adaptation and mitigation.
Стратегията на ЕС за адаптация към изменението на климата от 2013 г. (EEA 2017 г.) посочва четири ключови области, в които съществуват пропуски в познанието: (1) информация за щетите, както и за разходите за адаптация и ползите от нея; (2) анализи и оценки на риска на регионално и местно равнище; (3) рамки, модели и инструменти в помощ на процеса на вземане на решения; и (4) средства за мониторинг и оценка на минали усилия за адаптация. 
The EU's 2013 Strategy on Adaptation to Climate Change (EEA 2017) identifies four key areas where knowledge gaps exist: (1) information on damage and adaptation costs and benefits, (2) regional- and local-level analyses and risk assessments, (3) frameworks, models and tools to support decision making, and (4) means of monitoring and evaluating past adaptation efforts.
Някои от най-важните празноти в знанието относно изменението на климата и туризма са свързани с (World Bank 2010 г.): 
Some of the most important knowledge gaps concerning climate change and tourism are related to (World Bank 2010):
Науката за изменението на климата - знанията се развиват и постоянно се усъвършенстват; 
Climate change science - knowledge is evolving and constantly refined;
Роли и Отговорности - кой отговаря за изпълнението на съществуващи и разнообразни действия за адаптация и ограничаване на отрицателните последици (стратегии, планове и т.н.); 
Roles and Responsibilities - who is responsible for the implementation of existing and diverse adaptation and mitigation activities (strategies, plans, and so on);
Разходите за усилията за ограничаване на последиците и цената на отлагането им; 
The cost of mitigation efforts and the cost of delaying them;
Приоритети - необходими са незабавни действия и дългосрочни цели за ограничаване на последиците; 
Priorities - immediate actions required and long-term mitigation goals;
Информационни пропуски; 
Information gaps;
Недостигът на финансиране - от къде ще дойдат всички необходими пари? 
The financing gap - where all needed money will come from;
Правилните инструменти и технологии, които трябва да бъдат приложени; 
Right tools and technologies to be implemented;
Преодоляване на поведенческата и институционална инертност. 
Overcoming behavioral and institutional inertia.
Въпреки множеството създадени и публикувани документи и проведените различни форуми (конференции, кръгли маси, и т.н.), доказващи наличието на високо ниво на информираност и пълно разбиране от страна на учени, политици и експерти за бъдещите последствия от изменението на климата изобщо и за туристическия сектор в частност, в самия сектор все още има известни съществени празноти в знанието, на които трябва да се обърне внимание. 
Despite the numerous documents created and published, the various fora (conferences, round tables, and so on) organized proving the state of high awareness, and the full understanding by academicians, politicians, and experts of future consequences of climate change in general and particularly for the tourism sector, there are still some substantial knowledge gaps in the sector, which must be addressed.
Опитът на туристическите сектори на други държави (ЕС) в областта на АИК 
Experience with CCA and Tourism in Other (EU) Countries
Много държави от ЕС вече са направили сериозни стъпки по отношение на изменението на климата и действията за адаптация в туристическия сектор. 
Many EU countries have already taken serious steps regarding climate change and adaptation activities in the tourism sector.
Този раздел изследва опита в областта на отношенията АИК - туризъм на държави от ЕС, където климатичните условия са подобни на тези в България. 
This sub-chapter explores the CCA-tourism experience of other EU countries with similar climatic conditions to Bulgaria.
Разгледани и анализирани са няколко контролни примера от сферите на летния и зимния туризъм. 
Several benchmarking examples in summer and winter tourism are analyzed.
Въпреки че през последните години публичното управление на адаптацията към изменението на климата е обект на нарастващо внимание от страна и на политици, и на изследователи, все още е до голяма степен неясно как правителствата възнамеряват да прилагат политиките за ограничаване на въздействията и адаптация в туризма и другите икономически сектори. 
Although the public governance of CCA gained increasing attention among both policy makers and researchers in recent years, it is still largely unclear how governments aim to implement mitigation and adaptation policies in tourism and other economic sectors.
Има четири основни предизвикателства, които са от ключово значение в контекста на разработването на политиките за адаптация към изменението на климата. 
There are four major challenges that are key in the context of climate adaptation policy making.
Те включват: (1) как по-добре да се интегрират политиките за адаптация хоризонтално в отделните сектори на политиката; (2) как да се интегрират вертикално във всички нива на компетентност, (3) как да се интегрират разнообразни и променящи се знания и научни факти; и (4) как да бъдат включени недържавните заинтересовани страни в разработването на политиките за адаптация (UNDP 2004 г.). 
These are: (1) how to better integrate adaptation policies horizontally across policy sectors, (2) how to integrate vertically across jurisdictional levels, (3) how to integrate diverse and changing knowledge and science, and (4) how to involve non-state stakeholders in adaptation policy making (UNDP 2004).
В много държави правителствата използват различни институционални нововъведения (управленски подходи) за справяне с тези четири предизвикателства. 
In many countries, governments employ a variety of institutional innovations (governance approaches) to address these four challenges.
Прегледът показва, че повечето от тези подходи са сведени до меки, доброволни политически мерки, които често се справят едновременно с повече от едно от тези четири предизвикателства. 
The review shows that most of these approaches are restricted to soft, voluntary policy measures that often address more than one of the four challenges at a time.
Министерството на земеделието и горите на Финландия беше първото в Европа, приело Стратегия за адаптация към изменението на климата. 
Finland's Ministry for Agriculture and Forestry was the first in Europe to adopt a Strategy for Adaptation to Climate Change.
Целта на тази стратегия е да се повиши адаптивния капацитет на финландското общество. 
The aim of this strategy is to increase the adaptive capacity of the Finnish society.
Стратегията идентифицира климатичните въздействия и мерките за адаптация в 15 сектора, с времеви хоризонт до 2080 г. 
The strategy identifies climate impacts and adaptation measures in 15 sectors with a time horizon to 2080.
Следните области на действие бяха определени като приоритетни до края на 2015 г.: (1) включване на ефектите от изменението на климата и адаптацията към секторните политики, (2) обръщане на внимание на дългосрочните инвестиции, (3) справяне с екстремните метеорологични събития, (4) подобряване на системите за наблюдение, (5) укрепване на базата за развойна дейност, и (6) международно сътрудничество. 
The following action areas were identified as priorities through 2015: (1) mainstreaming climate change impacts and adaptation into sectoral policies, (2) addressing long-term investments, (3) coping with extreme weather events, (4) improving observation systems, (5) strengthening the research and development base, and (6) international cooperation.
Летни туристически дестинации 
Summer tourism destinations
Подобно на България, Хърватия разглежда туризма като един от приоритетните сектори за АИК, особено що се отнася до летния туризъм. 
Like Bulgaria, Croatia considers tourism as one of the priority sectors for CCA, especially for summer tourism.
Авторите на доклад за адаптацията в Хърватия (Peleikis, Gratz и Brnada 2014 г.) заключават, че по-високите дневни температури по Адриатическото крайбрежие, основният туристически район в Хърватия, могат да имат сериозни последствия за пристигащите, а оттам и за много от местните общности, предвид важното значение на туризма за националната икономика. 
A report on Adaptation in Croatia (Peleikis, Grätz, and Brnada 2014) concludes that hotter daytime temperatures along the Adriatic coast, the main tourist region in Croatia, could have serious consequences for arrivals, and thus many local communities, given the important role of tourism for the national economy.
По-високите температури могат да доведат до различни промени в екосистемите по крайбрежието и във вътрешността - вж. каре 3. 
Warmer temperatures can lead to a variety of changes in coastal and inland ecosystems - see Box 3.
Въпреки че понастоящем не съществуват секторни стратегии, които разглеждат въпросите на адаптация към климатичните промени, дейностите в тази област показват, че до известна степен вече има практическо приспособяване в определени сектори, като един от тях е управлението на крайбрежните зони, който има пряка връзка с туризма. 
Although currently there are no sectoral strategies in place that address climate adaptation issues, activities in the field already show a degree of practical adaptation in certain sectors, one of them coastal zone management, with a direct relation to tourism.
През 2012 г. Хърватия ратифицира Протокола за интегрирано управление на крайбрежните зони (ИУКЗ) в Средиземноморието, с което се ангажира да разработи национална стратегия за ИУКЗ, заедно с планове за действие и програми, съобразени с общата регионална рамка. 
In 2012, Croatia ratified the Protocol on Integrated Coastal Zone Management (ICZM) in the Mediterranean, committing to the development of a national ICZM strategy with action plans and programs in line with the joint regional framework.
Националната стратегия включва оценки на уязвимостта и опасностите за крайбрежните зони, както и планиране на мерки за предотвратяване, ограничаване и адаптация с цел справяне с последиците от природни бедствия, поспециално изменението на климата. 
The national strategy includes vulnerability and hazard assessments of coastal zones, as well as planning for prevention, mitigation, and adaptation measures to address the effects of natural disasters, particularly climate change.
Стъпки за адаптация на туристическия сектор в Хърватия 
Tourism sector adaptation steps in Croatia
Да продължи да се фокусира върху развитието на „устойчив на климата" туризъм в Хърватия, вкл. разширяване на туристическия сезон и подобряване на обслужващия капацитет и продуктите; 
Continue to focus on ‘climate-proofing' tourism in Croatia - including expanding the tourist season and enhancing the service capacities and products
Насърчаване на мерки за повишаване на енергийната ефективност и подобряване възможността за охлаждане на сградите през най-горещите месеци; 
Encourage measures to increase energy efficiency and improve the ability to keep buildings cool during the hottest months
Гарантиране, че информацията за туристическата индустрия, предоставена от финансирани от правителството научни изследвания, е лесна за ползване и лесно достъпна за обществеността и заинтересованите страни; 
Ensure that information on the tourism industry, provided by government-funded research, is user-friendly and can be easily accessed by the public and stakeholders
Изготвяне на по-добра информация за лицата, вземащи решения (вкл. правителството и инвеститорите) относно бъдещите климатични промени и вероятния им ефект върху свързаните със сектора природни системи; 
Develop better information for decision makers (including government and investors) about future climate change and its likely effect on the sector-related natural systems
Развитие на капацитет за симулиране на въздействията от изменението на климата върху туризма и за оценка на въздействията върху местната и национална икономика. 
Develop the capacity to simulate the impacts of climate change on tourism and assess the impacts on the local and national economies
Въпреки че Кипър все още не е разработил официална стратегия за АИК, проучванията показват, че следва да се приложат следните мерки, за да бъдат отразени наблюдаваните и очаквани въздействия от изменението на климата в Кипър (Zachariadis 2012 г.): 
Although Cyprus has not yet developed an official CCA strategy, research shows that the following adaptation measures should be implemented to reflect the observed and projected impacts of climate change in Cyprus (Zachariadis 2012):
За водните ресурси - подобряване капацитета на екосистемите да акумулират вода; управление на водите и ефективно използване на водните ресурси; опазване на качеството на повърхностните и подземните води; въвеждане на подходящо ценообразуване за водата, за да се отразят недостига и екологичните разходи. 
For water resources, enhancement of ecosystem storage capacity, water management and efficient water use, protection of surface and groundwater quality, implementation of appropriate water pricing to reflect scarcity, and environmental costs.
За крайбрежните зони - изследване на покачването на морското равнище и на крайбрежните райони, изложени на риск от ерозия (трябва да бъде изготвен опис). 
For coastal zones, research on sea level rise and on coastal areas prone to erosion risk (an inventory must be prepared).
Трябва да бъдат разработени указания за устойчив туризъм и адаптация към изменението на климата, и да се повиши нивото на информираност на обществото; 
Guidelines for sustainable tourism and adaptation to climate change must be developed and public awareness must be raised.
Наложително е да се премине от масов/крайбрежен туризъм към специализирани видове туризъм. 
Shift from large-scale/coastal tourism to special interest tourism is a necessity.