natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Не е изненадващо, че увеличението на алергичните и респираторни заболявания е най-голямо в сравнение с това, на други заболявания. 
It is no wonder that the increase in allergic and respiratory diseases is greatest in comparison with other diseases.
Изменението на климата влияе върху качеството на въздуха по няколко начина, включително съдейства за възникване на аеро-алергени (полени, плесенни спори, озон и др.), фини частици и прах в атмосферния въздух. 
Climate change will affect air quality in several ways including production and allergenicity of aeroallergens such as pollen and mold spores and increases in regional ambient concentrations of ozone, fine particles, and dust.
Тези замърсители може да предизвикат респираторни проблеми, или да обострят вече съществуващи такива. 
Some of these pollutants can directly cause respiratory disease or exacerbate respiratory disease in susceptible individuals.
По-ранният цъфтеж в резултат на повишените температури и увеличените концентрации на въглероден диоксид (CO2) влияе върху периода на разпространение на аеро-алергените, напр. полените, чрез фотосинтезата и метаболизма на растенията (Stitt, 1991 г.). 
Earlier flower blooming resulting from temperature increases and increased carbon dioxide (CO2) concentrations affects timing of distribution of aero-allergens such as pollen through plant photosynthesis and metabolism (Stitt 1991).
С нарастване на температурите и концентрациите на CO2 съществува вероятност и за повишаване на агресивността на определени аероалергени (Uysal и колектив, 2003 г.). 
There is also a possibility that certain aero-allergens may become more allergenic as temperatures and CO2 concentrations increase (Uysal et al. 2003).
Валежите също допринасят за възникване на aeрoалергени, като плесенните спори, за които се смята, че са отговорни за заболявания на дихателните пътища поне на 5% от хората (Hardin и колектив, 2003 г.). 
Precipitation-affected aero-allergens such as mold spores also are of concern, as 5 percent of individuals are predicted to have some respiratory allergic airway symptoms from molds over their lifetime (Hardin et al. 2003).
Влажността и температурата са фактори и при формирането на фини прахови частици ПЧ2.5. 
Humidity and temperature also partly determine the formation of PM2.5.
Изследвания показват, че фините частици могат да имат връзка със сърдечни атаки, с образуването на дълбоки венозни кръвни съсиреци и др. (Bytomski и колектив, 2003 г., Vose и колектив, 2004 г., Baccarelli и колектив, 2008 г., Confalonieri и колектив, 2007 г., Parry и колектив, 2007 г., O'Neill и колектив, 2007, Peters и колектив, 2001 г., Samoli и колектив, 2008 г.). 
Research studies associate fine particles with negative cardiovascular outcomes such as heart attacks, formation of deep vein blood clots, and increased mortality from several other causes (Bytomski et al. 2003, Vose et al. 2004, Baccarelli et al. 2008, Confalonieri et al. 2007, Parry et al. 2007, O'Neill et al. 2007, Peters et al. 2001, Samoli et al. 2008).
Тези неблагоприятни здравни въздействия се интензифицират при нарастване на температурите (Qian и колектив, 2008 г.). 
These adverse health impacts intensify as temperatures rise (Qian et al. 2008).
Проучванията показват също, че повишена експозиция на приземен озон, ПЧ2.5, груби торакални ПЧ, и аероалергени могат да имат връзка с намаляване на функцията на белите дробове, влошаване на астмата, ринита, обостряне на хроничната обструктивна пулмонарна болест, нарастване на хоспитализирането за респираторни и сърдечносъдови заболявания и преждевременната смъртност. 
Studies also link elevated exposure to ground-level ozone, PM2.5, coarse thoracic PM, and aero-allergens to decreased lung function, aggravation of asthma, rhinitis, exacerbations of chronic obstructive pulmonary disease, hospitalizations for respiratory and cardiovascular diseases, and premature mortality.
Въздушното замърсяване преодолява слизестата бариера в дробовете, като създава възпаление на дихателните пътища, водещо до алергенно индуцирани респираторни реакции (D'amato и колектив, 2008 г.). 
Air pollution overcomes the mucosal barrier in lungs by inducing airway inflammation, which results in allergen-induced respiratory responses (D'amato et al. 2008).
Наред с това, ПЧ2.5 и озонът могат да променят алергизиращите свойства на полените, подпомагайки възникването и задълбочаването на въздушната сенситизация (D'amato и колектив, 2001 г.). 
In addition, air pollutants such as PM2.5 and ozone may alter the allergenicity of aero-allergens like pollen, thereby, promoting further airway sensitization (D'amato et al 2001).
Задействащи фактори за такива неблагоприятни респираторни реакции са климатичните условия (метеорологични прояви, режим на валежите, температурни аномалии), високите нива на емисии от МПС, формите на земеползване, промените в застроената среда, географските условия и отстоянието до пътища (Shea и колектив, 2008 г.). 
The triggers for such adverse respiratory responses vary and include climatic factors (meteorological events, rainfall patterns, and temperature anomalies), high levels of vehicle emissions, land-use patterns, variables in the built environment, geography, and distance from roadways (Shea et al. 2008).
Физиологията също играе значителна роля - лицата с вече съществуващи респираторни проблеми са най-силно уязвими към обостряне на заболяванията си под въздействие на средата (D'amato и колектив, 2008 г.). 
Physiology also plays a significant role, as individuals with existing respiratory conditions are most vulnerable to disease exacerbations triggered by the environment (D'amato et al. 2008).
Силноуязвими към заболяване са и деца, бременни жени, лица с нисък социално-икономически статус, лица, ситуирани близо до зони с интензивен трафик в рамките на градския център. 
The populations most vulnerable to the increased disease risks include children, pregnant women, persons of low socioeconomic status, persons situated near high-traffic zones within urban centers, and those with preexisting respiratory and cardiovascular diseases.
Съществуват и редица други предавани чрез въздуха болести с повишена вероятност за влошаване при експозиция към, промени на времето и климата. 
Other airborne exposures are also likely to worsen with climate variability and change.
Повишаването на груби торакални ПЧ (между 2.5 и 10 микрометра в диаметър) в атмосферата корелира с увеличена посещаемост на здравните пунктове и хоспитализациите по повод сърдечни оплаквания, особено при хора над 65 години (Ballester и колектив, 2006 г., Le Tertre и колектив, 2002 г., Zanobetti и колектив, 2003 г.). 
Coarse thoracic PM (between 2.5 and 10 micrometers in diameter) is associated with increased risk of emergency department visits and hospitalizations for cardiovascular outcomes, especially among adults over 65 years of age (Ballester et al. 2006, Le Tertre et al. 2002, Zanobetti et al. 2003).
Увеличената честота на растителните пожари в някои области може също да допринесе за нарастване на концентрациите на ПЧ. 
Increased incidence of wildfires in some areas can also contribute to PM concentrations.
В райони със специфични топография въздушно преносимият прах причинява специфични болести, като кокцидиоидомикоза, или “долинна треска” (Komatsu и колектив, 2003 г., Vugla и колектив, 2009 г.). 
In certain areas, airborne dust serves as a carrier of specific diseases, such as coccidioidomycosis, or ‘valley fever' (Komatsu et al. 2003, Vugla et al. 2009).
Сушата, влошаващото се качество на водата и увеличените температури допринасят за ръста на вредни водораслови цъфтежи, произвеждащи токсини, които могат да бъдат аерозолизирани и да обострят астмата и респираторните заболявания (Abraham и колектив, 2005 г., Fleming, 2007 г.). 
In addition, drought, declining water quality, and increased temperatures contribute to the growth of harmful algal blooms that produce toxins that can be aerosolized and exacerbate asthma and respiratory diseases (Abraham et al. 2005, Fleming 2007).
Карциноми 
Cancer
Изменението на климата ще доведе до по-високи температури на атмосферния въздух, които могат да повишат пренасянето на летливи и полулетливи съединения от водата и отпадъчните води в атмосферата, и да разширят обхвата на разпространение на замърсители, излагайки нови хора на риск от вредно въздействие (MacDonald и колектив, 2003 г.). 
Climate change will result in higher ambient temperatures that may increase the transfer of volatile and semi-volatile compounds from water and wastewater into the atmosphere and alter the distribution of contaminants to places more distant from the sources, changing subsequent human exposures (MacDonald et al. 2003).
Очакваното нарастване на случаи с интензивни, проливни валежи и наводнения може да повиши възможността за изтичане на токсични замърсители от складови съоръжения или оттичане на вода от земи, съдържащи токсични замърсители. 
Climate change is also expected to increase heavy precipitation and flooding events, which may increase the chance of toxic contamination leaks from storage facilities or runoff into water from land containing toxic pollutants.
Много малко се знае за това как такива пренасяния ще повлияят върху излагането на хората на действието на тези химикали - някои от които канцерогенни - и тяхното крайно въздействие върху честотата на карциномите. 
Very little is known about how such transfers will affect people's exposure to these chemicals-some of which are known carcinogens-and its ultimate impact on incidence of cancer.
Нужни са повече изследвания за определяне на вероятността от такъв вид замърсяване както и на най-застрашените географски райони и популации, и на произтичащите за здравето последици. 
More research is needed to determine the likelihood of this type of contamination, geographical areas and populations most likely to be impacted, and health outcomes that could result.
Морските животни, включително бозайници, също могат да бъдат засегнати от канцерогенни въздействия, свързани с продължително или хронично излагане на химически замърсители в морската среда, и да индикират подобни рискове и по отношение на хората (McAloose и колектив, 2009 г.). 
Marine animals, including mammals, also may suffer from the direct effects of cancer linked to sustained or chronic exposure to chemical contaminants in the marine environment, and thereby, serve as indicators of similar risks to humans (McAloose et al. 2009).
Изследванията на климатичното въздействие върху такива карциномно засегнати популации може да предостави допълнителни измерения на нашето разбиране относно последиците за хората. 
Climate impact studies on such model cancer populations may provide added dimensions to our understanding of the human impacts.
Макар че точните механизми на карциномите при хората и животните не са напълно ясни, известно е, че патогените, замърсителите на средата, възрастта и наследствеността са сред обуславящите фактори за канцерогенно развитие. 
Although the exact mechanisms of cancer in humans and animals are not completely understood for all cancers, factors in cancer development include pathogens, environmental contaminants, age, and genetics.
Тъй като предизвикателствата, касаещи разбирането на причината за карциномите и връзката на някои от тях с изменението на климата , представляват смесица от факти и предположения, необходимо е провеждането на още много изследвания за попълване на пропуските в познанията по този въпрос. 
Given the challenges of understanding the causes of cancer, the links between climate change and cancer are a mixture of fact and supposition, and research is needed to fill in the gaps in what we know.
Друг пряк ефект от изменението на климата, който ще доведе до увеличено излагане на ултравиолетова (UV) радиация, е изчерпването на стратосферния озон. 
Another direct effect of climate change, depletion of stratospheric ozone, will result in increased UV radiation exposure.
Излагането на UV радиация повишава риска от карцином на кожата и катаракти (Tucker, 2009 г.). 
UV radiation exposure increases the risk of skin cancers and cataracts (Tucker 2009).
Честотата на типичния нелетален базално клетъчен и плоскоклетъчен кожен карциом е пряко корелирана със степента на излагане на UV радиация. 
The incidence of typically nonlethal basal cell and squamous cell skin cancers is directly correlated to the amount of exposure to UV radiation.
Този ефект се усложнява от няколко други променливи фактора, включително температура и излагане на други съединения, които могат да усилят карциногенния потенциал на UV радиацията (Burke и колектив, 2009 г.). 
This effect is compounded by several other variables including temperature and exposure to other compounds that can amplify the carcinogenic potential of UV radiation (Burke et al. 2009).
По-високите температури през деня, в сравнение с нощта и през лятото, в сравнение със зимата логично се асоциират с увеличена експозиция на UV радиация. 
Rising temperatures (such as occur at night versus day and in summer versus winter) are associated with increases in UV exposure.
Ако, обаче, нарастването на средните, или на екстремните температури възниква в резултат климатични промени, може да се появи и нарастване на честотата на немеланомния кожен рак (Van der Leun и колектив, 2008 г.). 
If increases in average or peak temperatures occur as a result of climate change, an increase in the incidence of non-melanoma skin cancers may occur (Van der Leun et al. 2008).
Досегашни изследвания показват, че увеличеното излагане на UV радиация, в комбинация с определени полициклични ароматни въглеводороди (ПАВ), може да повиши фототоксичността на тези съединения и да увреди ДНК (Dong и колектив, 2009 г., Toyooka и колектив, 2006 г.). 
Previous studies have shown that increased UV radiation exposure combined with certain polycyclic aromatic hydrocarbons (PAHs) can enhance the phototoxicity of these compounds and damage DNA (Dong et al. 2009, Toyooka et al. 2006).
Възможно е, обаче, увеличеното излагане на UV радиация да повиши нивата на циркулиращия витамин D, което понижава риска от възникване на определени видове рак, като напр. колоректалния (Garland и колектив, 2009 г.). 
However, it is also possible that increased exposure to UV radiation could elevate levels of circulating Vitamin D, which has been associated with a decreased risk of certain cancers such as colorectal cancer (Garland et al. 2009).
Увеличената UV радиация би могла да въздейства и върху имунната система на човека, и въпреки, че не е ясно дали тези изменения ще бъдат непременно вредни, или благоприятни, все пак се счита, че това може да промени способността на организма да отстрани най-ранните клеткимутанти, с които започва раковият процес (Sleijffers и колектив, 2004 г.). 
Increased UV radiation also could impact the human immune system and alter the body's ability to remove the earliest mutant cells that begin the cancer process, although it is unclear whether these changes would be beneficial or detrimental (Sleijffers et al. 2004).
ВПБЗ са инфекциозни болести, чиито трансмисионен цикъл включва животнигостоприемници, или вектори. 
VBZD are infectious diseases whose transmission cycles involve animal hosts or vectors.
Векторно предавани са тези болести, при които определени организми (обикновено хранещи се с кръв членестоноги - насекоми, кърлежи, или акари) пренасят патогена от един гостоприемник в друг, най-общо с разпространението (увеличаване на вирулентността) на популацията на вектора (например, маларията). 
Vector-borne diseases are those in which organisms, typically blood-feeding arthropods (insects, ticks, or mites) carry the pathogen from one host to another, generally with amplification (increased virulence) in the vector (for example, malaria).
Зоонози са болести, които могат да бъдат предавани от животни на хора, или чрез контакт с животни, или чрез вектори, които могат да носят зоонозни патогени от животни към хората (например, птичият грип). 
Zoonoses are diseases that can be transmitted from animals to humans by either contact with animals or by vectors that can carry zoonotic pathogens from animals to humans (for example, avian flu).
Домашни и диви животни, включително морски бозайници, риби, морски костенурки и морски птици, могат да играят роля в предаването на ВПБЗ, служейки като зоонозни резервоари за човешки патогени, или като средство на междувидовото пренасяне на патогени. 
Both domestic animals and wildlife, including marine mammals, fish, sea turtles, and seabirds may play roles in VBZD transmission by serving as zoonotic reservoirs for human pathogens or as means of interspecies transmission of pathogens.
Епидемиологията на ВПБЗ се е променила значително през изминалия век и много болести, които преди това са предизвиквали сериозни заболявания и смърт, включително малария (Faust, 1949 г.), тропическа треска (Adlet и колектив, 2003 г.), жълта треска (Petri и колектив, 2004 г.), и миши тифус (White, 1965 г.), понастоящем се наблюдават рядко. 
The epidemiology of VBZD has changed significantly over the past century, and many diseases that previously caused significant illness and death, including malaria (Faust 1949), dengue (Adlet et al. 2003), yellow fever (Petri et al. 2004), and murine typhus (White 1965) , are now rarely seen.
Тази значителна промяна е резултат от специални програми за контрол на векторите, ваксиниране срещу болестите, откриване и лекуване на случаите, а също и подобряване на канализацията, развитие и модификация на средата. 
This dramatic change is a result of intentional programs to control vectors, vaccinate against disease, and detect and treat cases, with additional benefits from improvements in sanitation, development, and environmental modification.
Примери за преобладаващите понастоящем векторно предавани болести, са лаймска болест (Bacon и колектив, 2008 г.) и ерлихиоза, бактериални болести, които се предават основно от кърлежи. 
Examples of vector-borne diseases currently prevalent include Lyme disease (Bacon et al. 2008) and ehrlichiosis, bacterial diseases that are transmitted primarily by ticks.
Други зоонози, някои от които са също векторно предавани, включват бяс (Blanton и колектив, 2008 г.), Q треска (McQuiston и колектив, 2006 г.), антракс, патогенни ешерихия коли, туларемия, хантавирус, пулмонарен синдром (Douglas и колектив, 2005 г.) и чума. 
Other important zoonoses, some of which are also vectorborne, include rabies (Blanton et al. 2008), Q fever (McQuiston et al. 2006), anthrax, pathogenic E. coli, tularemia, hantavirus pulmonary syndrome (Douglas et al. 2005), and plague.
Найчесто срещаните от тях са показани в таблица 16 в приложение 4. 
The most frequent of them are shown in Table 16 within Annex 4).
Макар понастоящем ВПБЗ да не са водеща причина за заболеваемост или смъртност, не би било уместно задълбочаване на проучванията по този въпрос. 
Although VBZD currently are not a leading cause of morbidity or mortality, there is cause for some urgency on this issue.
Това произтича от факта, че в резултат на глобалната търговия и пътуванията населението е пряко изложено на ВПБЗ, които циркулират в по-топлите климати. 
The population is directly susceptible to the VBZD that circulate in warmer climates and are vulnerable because of global trade and travel.
Понастоящем, способността на обществото да отговори на такива заплахи на национално и международно ниво, е ограничена. 
Human ability to respond to such threats on both a national and international level is currently limited.
В дългосрочен план, изменението на климата може да предизвиква социални вълнения и преместване на големи групи хора, което би благоприятствало възвръщането на определени ВПБЗ, вече съпровождащи някакво преразпределение на векторните видове. 
In the long term, climate change's potential to cause social upheaval and population displacement may provide opportunities for resurgence of certain VBZD which has already seen some redistribution of vector species.
Екологията на ВПБЗ е комплексна, като метеорологичните условия и климатът са сред няколкото фактора, които влияят на циклите на предаване и на честотата на заболявания при хората (Boxall и колектив, 2009 г.). 
VBZD ecology is complex, and weather and climate are among several factors that influence transmission cycles and human disease incidence (Boxall et al. 2009).
Разпространението и честотата на много от ВПБЗ зависи от екологични промени, свързани от своя страна с промените на климата (Gage и колектив, 2008 г.). 
Many VBZD exhibit some degree of climate sensitivity, and ecological shifts associated with climate variability and long-term climate change are expected to impact the distribution and incidence of many of these diseases (Gage et al. 2008).
Например, диапазонът на разпространение на Лаймската болест се очаква да се премества в северна посока във връзка със съответното разширяване на разпространението на еленовия кърлеж, който я предава (Estrada-Pena, 2002 г.). 
For instance, the range of Lyme disease is expected to expand northward as the range of the deer tick that transmits it expands (Estrada-Peña 2002).
По подобен начин определени ВПБЗ могат да намалеят в дадени региони, тъй като хабитатите стават по-малко подходящи за приемните, или векторните популации и съответно - за предаване на болестта. 
Similarly, certain VBZD may decrease in specific regions as habitats become less suitable for host or vector populations and for sustained disease transmission.
Крайбрежните и морските екосистеми ще бъдат специално повлияни от увеличаващите се температури, измененията в режима на валежите, повишаването на морското ниво, променената соленост, ацидификацията на морето, по-честите и интензивни екстремни метеорологични събития. 
Coastal and marine ecosystems will be particularly affected by increasing temperatures, changes in precipitation patterns, sea-level rise, altered salinity, sea acidification, and more frequent and intense extreme weather events.
Тези изменения пряко и косвено ще засегнат морето и крайбрежните екосистеми чрез влияние върху структурата на тези системи, биоразнообразието и растежа, оцеляването, устойчивостта, разпространението, силата и предаването на болестотворните организми, вектори, и носители (Niemi и колектив, 2004 г.). 
These changes will directly and indirectly affect sea and coastal ecosystems by influencing community structure, biodiversity, and the growth, survival, persistence, distribution, transmission, and severity of disease-causing organisms, vectors, and reservoirs (Niemi et al. 2004).
Загубата на биоразнообразие при земните и водните/морските eкосистеми още повече ще обостри климатичните въздействия върху популациите на вектори или на животни-носители. 
Also, of concern for both terrestrial and aquatic/marine ecosystems is the loss of biodiversity that further exacerbates the impacts of climate change on vectors or animal reservoir populations.
Такива изменения в екосистемните функции може да променят появата на ВПБЗ в популациите. 
Such alterations in ecosystem functions may alter the emergence of VBZD in populations.
Със загубата на гризачи, насекомните вектори могат да се увеличат, създавайки необходимост от химически или механичен контрол. 
With the loss of predators, insect vectors may increase, making necessary either chemical or mechanical controls.
Външният инкубационен период на патогените в безгръбначните вектори е силно зависим от температура на околната среда. 
The extrinsic incubation period of pathogens in invertebrate vectors is highly dependent on ambient temperature.
Тъй като продължителността на живота на векторните видове е относително постоянна, измененията в инкубационния период вследствие на валежите и температурата съществено променят вероятността на трансмисията (Strickman и колектив, 2003 г.). 
Because the lifespan of vector species is relatively constant, changes in the incubation period due to precipitation and temperature significantly alter the likelihood of transmission (Strickman et al. 2003).
Разпадането и последващото преместване на човешки популации също създава условия за по-широко разпространение на патогени и по-голямо излагане на векторни видове (Scoville, 1948 г.). 
Also, large disruption and subsequent movement of human populations create conditions for wider distribution of pathogens and greater exposure to vector species (Scoville 1948).