natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Уязвимостта на сектора е подвластна на наличието на вода, но също така зависи от комбинираното въздействие на множество фактори: готовността на инфраструктурата да се справи с изменението на климата; готовността на хората да управляват и експлоатират водните системи при условия на климатични промени; готовността на потребителите; излагането на заплахи; демографско и икономическо развитие; законодателна и политическа рамка и др. 
Besides the availability of water, the vulnerability of the sector depends on the combined impact of many factors: preparedness of the infrastructure to cope with climate change, preparedness of people to manage and operate water systems under climate change conditions, preparedness of users, exposure to hazards, demographic and economic development, legislative and political framework, and so on.
Настоящият доклад разглежда всеки един от тези фактори и стига до извода, че водният сектор не е готов да се справи с изменението на климата. 
The report discusses each of these factors and concludes that the water sector is not prepared to cope with climate change.
Напоителната и отводнителната инфраструктура е или унищожена или в много лошо състояние. 
The hydro-melioration infrastructure is either destroyed or in a poor condition.
Недостатъчните поддръжка и мониторинг на безопасността представляват съществен риск за населението, населените места, земеделските земи и инфраструктурата. 
Insufficient maintenance and lack of safety monitoring pose significant risks to the population, settlements, agricultural land, and infrastructure.
Големите водноелектрически централи (ВЕЦ) се поддържат и експлоатират добре, но състоянието на малките ВЕЦ е предпоставка за потенциална заплаха за безопасността. 
The major hydropower plants (HPPs) are maintained and operated properly, but the condition of the small HPPs has a potential safety threat.
Всеобхватна оценка на използването на вода за промишлени цели е невъзможна поради липса на данни. 
Comprehensive assessment of the industrial water use is not possible due to lack of data.
Докладът също коментира доколко управляващи, оператори и потребители са готови да се справят с изменението на климата. 
The report discusses how prepared managers, operators, and users are to cope with climate change.
Заключението е, че извлечените поуки от минали събития не са адекватно приложени. 
It concludes that lessons from past events have not been used.
Предприетите до момента действия са по-видни на национално (разработване на Планове за управление на риска от наводнения - ПУРН), отколкото на местно ниво. 
The response actions taken are more visible at the national (development of Flood Risk Management Plans [FRMPs]), than at the local level.
Изглежда, че след като дадено наводнение отмине и най-значимите щети бъдат възстановени, усилията на отговорните органи се пренасочват към други задължения. 
It appears that once a flood is gone and the most significant damage has been recovered, the efforts of the responsible authorities are redirected to other duties.
След сушата през 2000 г., правителството приема „Национална програма за необходимите мерки в условията на тенденция към засушаване“, но същата остава неизпълнена поради последващи по-влажни години. 
After the drought in 2000, the government adopted a ‘Program for the Necessary Measures under the Conditions of Droughts', but it was not implemented, because wetter years followed.
Ролите и отговорностите по отношение на адаптацията към изменението на климата все още не са изяснени на национално ниво. 
At the national level, roles and responsibilities for climate change adaptation (CCA) have not yet been clarified.
Това, че някои законодателни и стратегически документи отчитат изменението на климата, е положителен фактор. 
A positive fact is that some legislation and strategic documents already consider climate change.
Плановете за управление на речните басейни (ПУРБ) и ПУРН също предвиждат мерки за справяне с климатичните промени. 
River Basin Management Plans (RBMPs) and FRMPs also include measures to cope with climate change.
Междуправителственият комитет по изменение на климата (IPCC, 2014 г.) отбелязва, че рисковете възникват в резултат на взаимодействие на климатичните заплахи със степента на излагане и уязвимостта спрямо техните въздействия. 
The Intergovernmental Panel on Climate Change (IPCC 2014) notes that risks arise from interaction of climate hazards with exposure and vulnerability to impacts.
Две климатични заплахи са определени като най-важни за водния сектор - наводненията и засушаванията. 
Two climate hazards are identified as most relevant to the water sector - floods and droughts.
Засушаванията от своя страна водят до по-висок риск в райони с недостиг на вода. 
Droughts create higher risk in regions with water scarcity.
Докладът предлага опростен подход за установяване на районите, изложени на риск от недостиг на вода. 
The report suggests a simplistic approach to identify the regions with water scacity risk.
Бъдещите прогнози сочат, че изменението на климата няма да повлияе на наличието на подземни води. 
Projections show that climate change will not affect groundwater availability.
Този факт, заедно с прогнозирания спад на населението на България и бавния растеж в промишлеността и селското стопанство означават голяма вероятност за нисък риск от недостиг на вода в райони, които се водоснабдяват от подпочвени източници. 
This fact, together with the projected decline of Bulgaria's population and slow growth of industrial and agricultural activities, results in high likelihood for low scarcity risk in regions which use groundwater.
Ако, обаче, водоснабдителните системи продължават имат повече от 50% загуби от иззетата вода, рискът би могъл да се увеличи. 
However, if for example, water supply systems continue wasting more than 50 percent of the water produced, the risk might increase.
Рискът може също така да се увеличи, ако в такива райони са разположени водоемки отрасли и култури. 
The risk will also increase if water thirsty industries and crops are situated in this region.
Предвид очаквания ръст в сферата на туризма, горното важи и за районите, в които се развива интензивна туристическа дейност. 
High scarcity risk is likely to appear in regions supplied with surface water and having high touristic activities, which are projected to increase.
Черноморският район се очертава като найуязвим към риск от недостиг на вода, тъй като използва повърхностни води и е найпосещаван от туристи. 
The Black Sea region appears to be the most vulnerable to scarcity risk because it uses surface water and is the most visited by tourists.
Лошото състояние на инфраструктурата в част на страната увеличава допълнително риска. 
Poor condition of the infrastructure in this region adds another dimension toward increasing the risk.
Въз основа предприетия анализ, настоящият доклад идентифицира и коментира три основни вида рискове: риск за инфраструктурата, риск за услугите и риск за природните водни системи. 
Based on the analyzes, the report identifies and discusses three major types of risks: risk to infrastructure, risk to services, and risk to natural water systems.
Рисковете могат да бъдат управлявани, в случай че се предприемат своевременно подходящи мерки. 
The risks could be managed if appropriate options are implemented on time.
Докладът представя възможни опции за адаптация. 
The report presents possible adaptation options.
Същите са групирани в три основни категории. 
They are grouped into three main categories.
Опциите в категория „Проектиране, строителство и експлоатация“ се отнасят конкретно за водностопанските системи. 
The options under the category ‘Design, construction, and operation' are specific to managed natural water systems.
Другите две категории са относими за целия сектор. 
The other two categories are appliacable to the entire sector.
Опциите са представени във фигура 1. 
The options are presented in Figure 1.
Тя онагледява подхода за предложение на опции, който се основава на идентифициране на рисковете. 
It illustrates the risk-based approach, applied to identify these options.
България е разположена в район, който е особено уязвим на климатичните промени (главно по отношение на повишаване на температурата и необичайно силни валежи) и все по-често срещани екстремни явления в резултат на изменението на климата, като засушавания и наводнения. 
Bulgaria is situated in one of the regions that is particularly vulnerable to climate change (mainly through temperature increase and extreme precipitation) and to the increased frequency of climate change-related extreme events, such as droughts and floods.
Произтичащите от това рискове могат да доведат до загуба на човешки живот или да причинят значителни щети, засягащи икономическия растеж и благосъстоянието както на национално ниво, така и в международен план. 
The risks inflicted by climate change-related events may lead to loss of human life or cause considerable damage, affecting economic growth and prosperity, both nationally and transboundary.
В научните среди има консенсус, че изменението на климата вероятно ще увеличи честотата и мащабите на екстремните метеорологични явления. 
Consensus exists in the scientific community that climate change is likely to increase the frequency and magnitude of extreme weather events.
През последните десетилетия това се наблюдава и в България. 
Over the past decades, in Bulgaria, this frequency has increased significantly.
Най-често срещаните хидрометеорологични и природни неблагоприятни явления са екстремни валежи и температури, бури, наводнения, пожари, свлачища и суши. 
The most common hydrometeorological and natural hazards are extreme precipitation and temperatures, storms, floods, wildfires, landslides, and droughts.
Броят на смъртните случаи и жертвите на природни бедствия е значителен, което е признак за сериозна уязвимост спрямо метеорологичните условия и климата. 
The number of deaths and victims due to natural hazards is considerable, indicating weather and climate vulnerability.
Уязвимостта на българското население и предприятия спрямо климатичните промени се усилва допълнително поради относително високия процент на бедност в най-засегнатите райони, продължаващото съсредоточаване на населението на страната в няколко индустриални и градски района и различни последици в резултат на прехода от контролирана към пазарна икономика. 
The vulnerability of Bulgaria's population and businesses to the impacts of climate change is accelerated by a relatively high degree of poverty in the most affected areas, the continuing concentration of the country's population in several industrial and urban regions, and various consequences of the transition from a state-controlled economy to a free-market economy.
Все повече доказателства сочат, че икономическите загуби от метеорологични и климатични природни бедствия също се увеличават. 
A growing body of evidence suggests that economic losses from climate- and weather-related disasters have also been rising.
Научните прогнози сочат, че в световен мащаб температурите ще се повишат с 1,8°C до 4°C към 2100 г., като за Европа се очакват по-значителни повишения в сравнение с глобалните средни стойности. 
Scientific projections indicate that global temperature will rise between 1.8°C and 4°C by 2100, with the temperature increase in Europe expected to be even higher than the estimated global average.
Като цяло, повишаването се очаква да е позначително през летния сезон (юли-септември). 
Generally, the temperature increase is expected to be more significant during the summer season (from July to September).
Наличните сценарии за изменение на климата в България предвиждат тенденция на увеличаване на честотата на екстремните събития и бедствия, което се потвърждава от все по-често срещаните интензивни валежи, топли и студени вълни, наводнения и суши, ураганни ветрове, горски пожари и свлачища. 
According to the available climate change scenarios for Bulgaria, there is a trend toward increased frequency of extreme events and disasters, as demonstrated in frequent occurrences of heavy rainfalls, heat and cold waves, floods and droughts, hurricane winds, forest fires, and landslides.
Очакваните климатични промени ще засегнат биоразнообразието, сухоземните и водните екосистеми, както и водните ресурси, селското и горското стопанство. 
Biodiversity, land and aquatic ecosystems, as well as water resources, agriculture, and forestry sectors are expected to be affected by the anticipated changes.
Те също така биха имали въздействие върху обществото и неговите граждани, както и върху икономиката като цяло. 
These changes would further affect society and its citizens as well as the economy as a whole.
Предвид различните степени на излагане, съществуващи слабости и капацитет за приспособяване, въздействията от изменението на климата не засягат по един и същи начин всеки човек и територия. 
Climate change impacts do not affect all people and territories equally due to different levels of exposure, existing vulnerabilities, and adaptive capacities.
Рисковете са по-големи за тези обществени прослойки и икономически отрасли, които са по-слабо подготвени и по-уязвими. 
The risk is greater for the segments of the society and businesses that are less prepared and more vulnerable.
Настоящият доклад има за цел да определи уязвимостта на сектор „Води“ от изменението на климата в България и да идентифицира адекватни адаптационни опции. 
This report aims to inform on vulnerabilities to the Bulgarian water sector and identification of adequate climate change adaptation options.
Докладът е част от набор от девет отраслови доклада за оценка, разглеждани в рамките на програмата за подпомагане на адаптирането към изменението на климата в България, която ще формира основата за националната стратегия и план за действие за адаптация към изменението на климата. 
The report is part of a set of nine sectoral assessment reports considered under the climate adaptation support program for Bulgaria, which will form the baseline for the National Climate Change Adaptation Strategy and Action Plan (NCCAS).
Докладът следва общата логика и структура, предложени за всички сектори и е разделен на три части: i) част първа от доклада (глава 1) се съсредоточава върху оценката на рисковете и уязвимостта на изменението на климата; ii) част втора включва анализ на пропуските в политическия, правния и институционалния контекст (глава 2); и iii) част трета се фокусира върху идентифицирането и приоритизирането на опциите за адаптиране. 
The report follows the general logic and structure as proposed for all sectors and is divided into three parts: a) part one of the report (Chapter 1) focuses on the climate change risks and vulnerabilities' assessment; b) part two comprises a gap analysis of the policy, legal and institutional context (Chapter 2); and c) part three focuses on the identification and prioritization of adaptation options (Chapter 3).
Тази секторна оценка бе направена през март - ноември 2017 г. като комбинация от количествен и преди всичко качествен анализ. 
This sector assessment was carried out during March - November 2017, as a combination of quantitative and above all, qualitative analysis.
Бяха организирани няколко семинара като част от текущия процес на консултации, внасяйки богат опит от различни заинтересовани страни. 
Several workshops have been organized as part of an ongoing consultation process, bringing in the wealth of expertise of various stakeholders.
Докладът използва термините и определенията за риск, уязвимост и опции за адаптиране, въведени от AR5 на WGII (IPCC, 2014). 
The report uses the terms and definitions of risk, vulnerability and adaptation options as introduced by Working Group II (WGII), Assessment Report 5 (AR5) (IPCC 2014).
Рискът от свързаните с климата въздействия е резултат от взаимодействието с уязвимостта и излагането на климатичните заплахи. 
Risk of climate-related impacts results from the interaction of climate-related hazards with vulnerability and exposure.
Промените в климатичната система (лявата страна на фигура 4) и социалноикономическите процеси, включително адаптиране и смекчаване (дясната страна на фигура 4), са двигатели на рисковете, излагането на опасности и уязвимостта. 
Changes in both the climate system (left side in Figure 4) and socio-economic processes, including adaptation and mitigation (right side in Figure 4) are drivers of hazards, exposure, and vulnerability.
Като страна-членка на ЕС, България управлява водните си ресурси съгласно Рамковата директива за водите2, Директивата за наводненията3 и други политики на ЕС в областта на околната среда. 
As a European Union (EU) Member State, Bulgaria's water resources are managed according to the EU Water Framework Directive (WFD), the EU Floods Directive, and other EU environmental policies.
Рамковата директива за водите не ползва понятието „воден сектор“. 
The WFD does not refer to the notion of ‘water sector'.
Тя дефинира водни обекти (повърхностни и подземни)- и водни услуги (които удовлетворяват нуждите на домакинства, обществени институции или всякаква стопанска дейност). 
It defines water bodies including surface water and groundwater, and it identifies water services, which provide for households, public institutions, or any other economic activity.
Съобразно с това, Законът за водите4 в България дефинира термина „водни услуги“ като „всички услуги за осигуряване на вода за домакинствата, обществените институции и за всяка стопанска дейност чрез водовземане, акумулиране, събиране в резервоари, обработка и доставка на повърхностни или подземни води, както и събирането, отвеждането и третирането с пречиствателни съоръжения на отпадъчните води, които след това се заустват в повърхностни водни тела“. 
Accordingly, the Water Act in Bulgaria defines water services as “all services which provide water for households, public institutions or any economic activity, through water abstraction, impoundment, storage, treatment and distribution of surface waters or groundwaters, as well as waste-water collection, removal and treatment through treatment facilities which subsequently discharge into surface water bodies”.
Водните услуги в България се реализират в четири основни отрасъла5: 
Bulgaria's water service sector provides water to four major areas of economic activity:
• Водоснабдяване и канализация (водоснабдителните и канализационните системи в населени места); 
Water supply and sanitation (urban water supply and sewerage systems);
• Хидромелиорации (напояване, отводняване и защита от вредното въздействие на водите); 
Hydro-melioration (irrigation, drainage and protection from harmful effects of water);
• Хидроенергийни системи и съоръжения (техническа експлоатация и поддръжка на язовири и водноелектрически съоръжения); 
Hydropower systems and facilities (technical operation and maintenance of dams and hydropower facilities); and
• Рибарство и аквакултури. 
Fisheries and aquaculture.
Първите три отрасъла са исторически обособени.. 
The first three subsectors have been established historically.
Отрасъл „Рибарство и аквакултури“ се появява наскоро с оглед изискването за хармонизиране на законодателство в ЕС. 
The fisheries ad aquaculture subsector emerged more recently addressing the requirement of the EU- harmonized legislation.
Той не е предмет на настоящия доклад, а се коментира в доклада за сектор „Земеделие“. 
It is not a subject of this report, but of the sector report for agriculture.
Няма ясно изразен отрасъл за водните услуги на промишлеността. 
There is no distinct subsector for industrial water use.
В зависимост от конкретната промишленост, тези нужди се удовлетворяват от един или друг оператор в обхвата на първите три отрасъла, изброени по-горе . 
Depending on the industrial sector, needs are met by one or another operator of the first three subsectors in the list mentioned earlier.
Освен това няма обособени отделни отрасли за използването на вода за спорт, отдих и лечение. 
There are no distinct subsectors for water use for sport, recreation, and medical treatment as well.
Рамковата директива за водите изхожда от основния принцип, че „водата не е обикновен търговски продукт, а по-скоро наследство, което трябва да бъде опазвано, защитавано и третирано като такова“. 
The WFD is grounded on the basic principle that “Water is not a commercial product like any other but, rather, a heritage which must be protected, defended and treated as such.”
Оценката на риска и уязвимостта на тези два вида системи е представена в Глава 1 на настоящия доклад. 
A risk and vulnerability assessment of these two types of systems is presented in Chapter 1.
Интегрираното управление на водите като ключов аспект се разглежда в Глава 2 заедно с други политики, свързани с водите. 
Integrated water management, as an aspect of key importance, is discussed in Chapter 2 together with other water-related policies.
Изхождайки от анализите в първите две глави, Глава 3 предлага конкретни опции за адаптация. 
Based on the analyzes in the first two chapters, Chapter 3 suggests adaptation options.
Националната стратегия за управление и развитие на водния сектор от 2012 г. (Стратегия за водния сектор) предоставя най-всеобхватния скорошен анализ на целия воден сектор. 
The National Strategy for Management and Development of the Water Sector 2012 (Water Sector Strategy) provides the most comprehensive recent analysis of the entire water sector.
Въпреки че бяха разгледани и използвани редица източници, в някои от случаите информацията се оказа недостатъчна или противоречива. 
Although a variety of sources has been reviewed and used, in a number of cases, insufficient or contradicting information was detected.
Авторите на доклада считат, че въпреки тази информационна бариера, направените заключения се основават на достатъчно солидна база. 
The authors of this report believe that despite this information barrier, the conclusions are based on a sufficiently solid background.
За разлика от други сектори, водният сектор е изцяло зависим от наличието на ресурс, който предвид своето естество е най-податлив на вариации и несигурност. 
Unlike other sectors, the water sector is fully reliant on the availability of a resource, which by nature is most susceptible to variation and uncertainty.
В дългосрочен план, средногодишните възобновяеми пресни водни ресурси на България възлизат на 21,3 км3, от които 20,4 км3 са повърхностни води, а останалите 0,9 км3 - нетен подземен ресурс6. 
Bulgaria's total long-term annual renewable water resources amount to 21.3 km3, of which 20.4 km3 is accounted for as surface water and 0.9 km3 as net groundwater resources.
Площта на повърхностните сладководни тела е около 2.000 км2, което се равнява на по-малко от 2% от територията на страната. 
The area covered by surface freshwater bodies accounts proximately 2,000 km2, which is less than 2 percent of the country's territory.
Мониторингът на водните ресурси в България се осъществява от НИМХ-БАН7. 
The monitoring of the water resources in Bulgaria is performed by the NIMH-BAS.
България е разделена на четири басейнови дирекции (БД): БД Дунавски район, БД Черноморски район, БД Източнобеломорски район и БД Западнобеломорски район (фигура 6). 
Bulgaria has four river basin directorates (RBD): Danube River Basin Directorate (DRBD), Black Sea River Basin Directoratte (BSRBD), East Agean River Basin Directorate (EARBD) and West Agean River Basin Directorate (WARBD) (Figure 6).
Общият индекс на експлоатация на пресните водни ресурси показва, че от 1990 г. насам няма стрес върху водната екосистема на България. 
The overall Freshwater Exploitation Index shows that since 1990 there has been no stress on the Bulgarian aquatic ecosystem.
България се отличава с относително големи количества пресни водни ресурси в сравнение с други европейски страни както по абсолютен обем, така и на човек от населението (MOEW and EEA, 2016 г.). 
Compared to other European countries, Bulgaria has relatively significant freshwater resources, both in absolute terms as well as on per capita basis (MoEW and EEA 2016).
Но тези водни ресурси са неравномерно разпределени както по сезони, така и на територията на страната. 
However, the water resources are unevenly distributed throughout the country and by season.