natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Въпреки това доверителните фондове, които се държат специално за извънредни събития, засягащи електроенергийния сектор, са доста редки, поради което този механизъм се разглежда като нововъзникваща практика. 
However, trust funds held specifically for contingent events affecting the electricity sector are quite rare, thus this mechanism is viewed as an emerging practice.
Уругвай дава един пример за това как този финансов механизъм може да работи. 
Uruguay provides one example of how this financial mechanism can work.
В отговор на високите рискове за цената на енергията, пред които е изправена неговата държавна електрическа компания (UTE) поради променливостта на водната енергия, Уругвай е въвел Фонд за стабилизиране на енергетиката. 
In response to high energy price risks faced by its state-owned public electric company (UTE) due to hydropower variability, Uruguay has implemented the Energy Stabilization Fund.
Този доверителен фонд, управляван от правителството, запазва резерви до таван, а UTE плаща годишна такса, когато фондът падне под тавана. 
This government-administered trust fund retains reserves up to a ceiling level and UTE contributes an annual fee when the fund falls below the ceiling level.
Въз основа на добре дефинирани правила, средствата се изплащат на UTE по време на тежки суши, които изчерпват паричните резерви на компанията. 
Based on well-defined rules, funds are disbursed to UTE during severe drought events that exhaust the company's cash reserves.
Ако фондът няма достатъчно резерви, за да изпълни определените правила, правителството получава финансиране за непредвидени случаи до размера на тавана. 
If the fund has insufficient reserves to meet the defined rules, the government obtains contingent financing up to the ceiling amount.
Над тази степен на рисково финансиране се осигурява допълнително ниво на хеджиране на климатичните рискове, след което рисковете не се покриват. 
Above this level of risk financing, a further layer of weather-risk hedging is provided, after which risks are not covered.
Използването на системи за управление на финансовия риск като потенциална мярка за адаптиране на енергийния сектор бе повдигнато от българските заинтересовани страни. 
The use of financial risk management systems as a potential measure to adapt the energy sector was raised by one of the Bulgarian stakeholders consulted.
Заинтересованите лица изтъкнаха, че хеджирането на климатичните рискове чрез подходящи финансови инструменти (деривати) възниква в енергийния сектор в резултат на силната корелация между климата и потреблението на енергийни ресурси. 
The stakeholders highlighted that weather-risk hedging through appropriate financial instruments (derivatives) originates in the energy sector as a result of the strong correlation between the climate and the consumption of energy resources.
Според тях по-голямата част от рисковете, свързани с необичайно високи или ниски температури, недостатъчна скорост на вятъра, валежи и др. биха могли да бъдат успешно управлявани с опционни договори и прехвърлени на големи международни хедж фондове. 
In their opinion, most of the risks associated with unusually high or low temperatures, insufficient wind speed, rainfall, and so on, could be successfully managed with option contracts and transferred to large international hedge funds.
Според вижданията на заинтересованите страни, в българския контекст на ограничени финансови, технологични и времеви ресурси, използването на деривативни рискови производни може да бъде подходящо средносрочно решение за енергийния сектор. 
According to the stakeholders, in view of the Bulgarian context of limited financial, technological, and time resources, the use of weather-risk derivatives could be a suitable medium-term solution for the energy sector.
Въпреки нарастващата информираност за необходимостта от защита от бедствия, правителството трябва да предприеме понататъшни действия и последователни стъпки за установяване на финансово управление на риска при бедствия, за да се отговори на нарастващите предизвикателства, свързани с изменението на климата. 
Despite the increasing awareness of the need for protection against disasters, further action and consistent steps will need to be taken by the government to establish Financial Disaster Risk Management to address the growing challenges of climate change.
Комбинацията от застрахователни продукти, системи за ранно предупреждение, информационни кампании, мерки за адаптиране на инфраструктурата и строги разпоредби може значително да допринесе за преодоляване на отрицателните последици от изменението на климата. 
The combination of insurance products, early warning systems, information campaigns, infrastructure adaptation measures, and strict regulations can significantly contribute to overcoming the negative impacts of climate change.
Хеджирането на метеорологичния риск чрез подходящи финансови инструменти (деривати) е потенциална мярка за адаптиране на енергийния сектор към бъдещи неблагоприятни климатични условия. 
Weather-risk hedging through appropriate financial instruments (derivatives) is a potential measure to adapt the energy sector to future unfavorable climatic conditions.
Опит на други европейски държави при подбора на варианти за адаптация на сектора 
Experience with Selecting Adaptation Options in the Sector in Other EU Countries
Открояват се няколко общи черти при избора на варианти за адаптация в националното планиране за адаптация и в действията на частния сектор в контекста на други страни. 
Based on national adaptation planning and private sector activities in other country contexts, a number of common features emerge with respect to the selection of adaptation options.
Те включват следното: 
These include the following:
1) Важността на силната оценка на риска като отправна точка. 
The importance of a robust risk assessment as a starting point.
Например в Обединеното кралство един от основните научни трудове, залегнали в Националната програма за адаптация (NAP) (2013), е Оценка на риска от изменението на климата (CCRA). 
For instance, in the United Kingdom, one of the major pieces of research underpinning the National Adaptation Programme (NAP) (2013) was the U.K. Climate Change Risk Assessment (CCRA).
Начинът, по който след поредицата от изследвания и научни трудове, се стига до изготвянето на NAP, е описан в каре 18. 
The sequence of research and publications that culminated in the UK NAP is outlined in Box 18.
По подобен начин собствениците на енергийни обекти от частния сектор и операторите в Обединеното кралство бяха помолени да оценят рисковете и възможностите и да предоставят своите отговори и предложения, като част от Закона за изменение на климата (2008) Adaptation Reporting Powers. 
Similarly, private sector energy owners and operators in the United Kingdom were requested as part of the UK Climate Change Act (2008) Adaptation Reporting Powers to assess climate risks and opportunities, and then provide details of their responses and proposals.
83 Диаграмата по-долу илюстрира процеса на оценяване и показва многото обратни връзки вътре в системата, обхващащи всичките обстоятелства. 
The framework below depicts the assessment process and indicates multiple feedbacks within the system and extending to the overall context.
Диаграма, използвана от МГИК, показваща интерактивния характер на управлението на риска 
Framework promoted by the IPCC, showing the iterative nature of risk management
Каре 18. 
Box 18.
Изучаване на най-добрите международни практики: Поредицата от изследвания и научни трудове в Обединеното кралство, допринесли за изготвянето на NAP, изтъкващи важността от стабилна оценка на риска като отправна точка 
Learning from international best practice: Sequence of research and publications in the United Kingdom leading to the NAP, highlighting the importance of a robust risk assessment as a starting point
1) CCRA на Обединеното кралство (2012) (Defra 2012 г.): 
1) U.K. CCRA (2012) (Defra 2012):
Първата оценка, направена през 2012 г., представлява подробен опис и анализ на климатичните рискове и възможности за единадесет ключови сектора, в т.ч. енергийния сектор, и указване на потенциалния им магнитуд и значимост. 
The first U.K. CCRA, published in 2012, provides a detailed inventory and analysis of the climate risks and opportunities facing 11 key sectors, including energy, with an indication of their potential magnitude and significance.
Където това е било възможно, размерът на отделния риск е представен в парично изражение (годишен разход), но поради липса на достатъчно данни, понякога за изчисленията са били използвани алтернативни разходи (за ремонт или адаптация). 
Where possible, an attempt was made to express the size of individual risks in monetary terms (cost per year); however, due to a lack of available data it was sometimes necessary to use alternative costs (repair or adaption) to provide an estimate.
Това прави възможно да се направи и предварително сравнение на относителната важност на различните рискове в отделните сектори. 
This allowed for an initial comparison of the relative importance of different risks within and between sectors.
2) Доклад за капацитета за адаптация (ACR) (Ballard, Black, и Lonsdale 2012 г.): 
2) Adaptive Capacity Report (ACR) (2012) (Ballard, Black, and Lonsdale 2012):
Докладът разглежда въздействията и последващите рискове от CCRA и оценява дали капацитетът за адаптация е налице или е в напреднал процес на разработване, за да е достатъчно реалистичен за нуждите на планиране на политиките въз основа на презумпцията, че рисковете са управляеми. 
The ACR takes impacts and consequent risks derived from the CCRA and assessed whether the capacity to adapt is in place or is being developed on time for it to be realistic for policymakers to plan on the basis the risks are likely to be managed.
Докладът разграничава между два аспекта на капацитета за адаптация: „капацитет за структурна адаптация" и „капацитет за организационна адаптация". 
The ACR distinguishes between two aspects of adaptive capacity, ‘structural adaptive capacity' and ‘organizational adaptive capacity'.
3) Икономика на климатичната устойчивост (ECR) (Defra 2013): 
3) Economics of Climate Resilience (ECR) (2013) (Defra 2013):
Документът изследва двигателите на поведение, които пречат или насърчават дейностите за адаптация, като идентифицира и оценява пазарните провали и други бариери за ефективни дейности за адаптация. 
The ECR explored the drivers of behavior that hinder or promote the adoption of adaptation actions by identifying and assessing market failures and other barriers to effective adaptation action.
За всяка група идентифицирани дейности се представя обобщена стойност и подробности за настоящия и очакван резултат от дейностите за адаптация и свързаната с тях ефективност (един пример е показан на фигура 31). 
For each group of actions identified, the ECR provides a summary figure with details of the current and anticipated uptake of adaptation actions and associated effectiveness (an example is shown in Figure 31).
Фигура 31. 
Figure 29.
Обобщение на сегашните и предполагаемите резултати от адаптацията и тяхната ефективност за енергийния сектор в Обединеното кралство 
Summary of current and anticipated uptake of adaptation and associated effectiveness for the energy sector in the United Kingdom
4) NAP (HM Government, 2013 г.): При избора на сфери на интерес, NAP се ръководи от резултатите, получени от анализа на CCRA от оценките за магнитуда, достоверността и спешността на риска. 
4) NAP (2013) (HM Government 2013): In selecting the areas on which to focus, the NAP was guided by the magnitude, confidence, and urgency scores assigned during the analysis underpinning the CCRA.
По този начин се поставя акцент върху рисковете, които трябва да бъдат адресиране спешно, поради достоверните очаквания за висок магнитуд на въздействията или дълги периоди на планиране, например при инфраструктурните проекти. 
This placed the spotlight on those risks needing urgent attention due to confident expectation of high magnitude impacts or long planning horizons, for example, large infrastructure projects.
В партньорство с бизнеса, местната власт и други организации се разработват целите, политиките и предложенията, които да отговорят на рисковете с най-висок магнитуд. 
Then working in partnership with businesses, local government and other organizations, objectives, policies and proposals were developed to address the highest magnitude risks.
2) Дава се приоритет на дейностите, които адресират съществуващи уязвимости. 
Priority is given to actions that address existing vulnerabilities.
Широко се препоръчва да се приложат незабавно мерки, които адресират климатичната уязвимост (например екстремните метеорологични събития) в настоящия им вид като част от континуум на промяната. 
It is widely proposed that the immediate imperative is to address climate variability (that is, extreme weather events) in its present form as part of the continuum of change.
Така акцентът често се поставя върху въздействията, към които са уязвими отделни сектори, като едновременно се разглежда как тези въздействия биха се променили с времето, чрез инкорпорирането на прогнози за бъдещите изменение на климата. 
As such, emphasis in frequently placed on impacts to which individual sectors are susceptible, while also considering how these impacts may change over time, by incorporating future climate projections.
Развиването на устойчивостта към климатичните променливи е стъпка в посока адаптация към изменението на климата. 
Developing resilience to climate variability is a step toward adapting to climate change.
Този процес на осъзнаване и развиване на устойчивостта на екстремните метеорологични събития може да помогне на заинтересованите страни да добият по-ясна представа за нуждата от адаптация и начините да бъдат прилагани вариантите за адаптация. 
The process of understanding and developing resilience in the face of extreme weather events can help stakeholders develop a clearer understanding of adaptation needs and ways to implement adaptation responses.
Това е илюстрирано в мерките, предприети от собствениците на енергийни обекти и операторите в Обединеното кралство за управление на съществуващия риск от наводнения и във Франция, чрез адресирането на съществуващите рискове за водоползването с цел охлаждане (виж предишния пример за EDF). 
This is exemplified by actions being taken by U.K. energy asset owners and operators to manage existing flood risks and in France to address current risks to cooling water abstraction (see earlier EDF case study).
3) Вниманието трябва да е фокусира на дейностите, които изискват дълъг период на предварителна подготовка. 
Focus should be placed on actions with long lead times.
Важно е да се предприемат навременни действия за мерки, които изискват дълъг период на предварителна подготовка; често срещано нещо в енергийния сектор, тъй като често те включват подмяна на инфраструктурата. 
It is important to take timely action for long lead time measures, which is frequently common in the energy sector because they often involve changes in infrastructure.
Адресирането на рисковете може да отнеме доста време (години или десетилетия) между периода от вземането на решението до неговото изпълнение, а дългият жизнен цикъл на обектите означава, че е важно те да бъдат проектирани от самото начало да устояват на изменението на климата. 
Addressing the risks may take considerable time (years to decades) between decision and implementation, and the long-lived nature of the assets means it is important to ‘climate-proof' the design from the outset.
4) Дейности, свързани с осведомеността, фигурират в най-добрите за адаптация. 
Awareness actions feature throughout adaptation best practice.
Повишаването на осведомеността за климатичните рискове, вариантите за адаптация и за това как доброто управление на риска пести пари, е първата стъпка от изключителна важност при планирането на адаптация. 
Raising awareness about climate risks, adaptation options, and also about how good climate risk management can save money, is a crucial first step in adaptation planning.
По-високите нива на осведоменост ще спомогнат за повишаването на капацитета и уменията на екипите за реализация на проектите и ще улеснят подобряването а координацията, което е от особена важност, когато става дума за сложни, междусекторни и въздействия и баланси от национален мащаб. 
Greater levels of awareness will help advance the capacity and skills in delivery teams and facilitate improved coordination, which is particularly important when dealing with complex, cross-sectoral, and national-scale impacts and trade-offs.
5) Все още има празноти в знанието и адресирането на този проблем е важен приоритет за адаптация. 
Knowledge gaps still exist and addressing these is an important adaptation priority.
Въпреки това обаче важно е също така да се разбере, че пропуските в доказателствената база не трябва да възпрепятстват дейностите по адаптация. 
However, it is also important to also recognize that evidence gaps should not prevent action on adaptation.
Осъзнаването къде се намират пропуските в доказателствената база и недостатъците на методите за оценка, ще помогне да се идентифицират подходящите стабилни стратегии, които напълно отчитат несигурността на риска. 
Understanding where the evidence gaps and deficiencies in assessment methods lie will help identify appropriate robust strategies that take full account of the uncertainties in risk.
6) Планирането на адаптацията трябва да е цикличен и повтарящ се процес. 
Adaptation planning needs to be a cyclical and iterative process.
В съответствие с най-добрата международна практика (например МКИК 2014 г.; фигура 30), адаптацията е продължителен процес, включващ преглед, проверка и предефиниране. 
In line with international best practice, (for example IPCC 2014; Figure 30) adaptation is a continuous process, involving review, revision and redefinition.
Този цикличен подход насърчава вземане на стабилни решения пред лицето на несигурността, като позволява решенията да бъдат преразгледани в светлината на ново постъпила информация, например нивото на потенциалните въздействия на изменението на климата и свързаните с тях рискове. 
This cyclical approach promotes robust decision-making in the face of uncertainty by enabling decisions to be revisited in the light of new information, for instance, the level of potential climate change impacts and associated risks.
Това схващане е отразено и в периодичното издаване на Оценка на риска от изменението на климата на всеки пет години. 
This is reflected in the cyclical publishing of the U.K. CCRA ever five years.
Националната програма за адаптация на Обединеното кралство също отчита, че програмата неминуемо ще претърпи промяна с натрупването на повече знания, позволявайки преоценка на политиката на база основния доказателствен материал. 
The U.K. NAP also recognizes that the program will inevitably evolve as knowledge grows, allowing re-evaluation of policy based on the underlying evidence.
Оценка на мерките за адаптация 
Adaptation Options Assessed
Адаптацията е дългосрочен процес и трябва да бъдат идентифицирани приоритетните дейности за българския енергиен сектор. 
Adaptation is a long-term process and priority actions for Bulgaria's energy sector need to be identified.
Някои мерки за адаптация и свързаните с тях действия ще трябва да бъдат ускорени през следващото десетилетие, а други могат да изчакат до по-късно. 
Some adaptation measures and associated actions will need to be fast-tracked over the coming decade and others can wait until later.
Дори и в сфери с висока уязвимост, не трябва да се започва веднага с всички адаптационни дейности; някои мерки/действия могат да бъдат приложени в кратък срок, докато други изискват дългосрочно планиране и подготовка (Fankhauser и колектив 2013 г.). 
Even in areas of high vulnerability, not all adaptation has to start at once; some measures/actions can be implemented at short notice, whereas others require long-term planning and preparation (Fankhauser et al. 2013).
Предложените мерки за адаптиране за енергийния сектор ще изискват планиране и изпълнение за определен период от време. 
The adaptation measures proposed for the energy sector will require planning and implementation across a range of time horizons.
Накрая, оперативните действия (например промени в оперативната процедура в електроцентралите) обикновено са по-гъвкави или пообратими от физическите, така че трябва да започнат по-рано. 
Finally, operational actions (for example changes to operating procedure at power plants) are generally more flexible or reversible than physical one, so should be started earlier.
Много от основните механизми за енергийната инфраструктура имат дълъг период на предварителна подготовка, а обектите, които те засягат са с дълъг жизнен цикъл. 
Major energy infrastructure schemes typically have long lead times and the assets involved have long lives.
Освен това много от механизмите са част от дългосрочни програми за подобряване на характеристиките на системите на критичната обществена инфраструктура. 
Furthermore, many schemes are part of long-term programs to improve the performance of critical public infrastructure systems.
Всичките тези фактори показват спешната нужда да се отговори на рисковете, свързани с изменението на климата, и важността от инициирането на събиране на информация на ранен етап (например мониторинг, прогнози и метеорологични данни), определяне на мащаба (например преглед на дейностите и плановете за действие при извънредни ситуации) и подобряване на осведомеността (например изграждане на институционален капацитет). 
All these factors indicate the urgency in responding to risks associated with climate change and the importance of initiating early information gathering (for example monitoring, forecasting, and weather data), scoping (for example review of operations and contingency planning) and awareness raising (for example building institutional capacity).
Това подчертава взаимозависимия характер на предложените вариантите за адаптация на енергийния сектор; малко вероятно е отделните дейности да бъдат изпълнени самостоятелно. 
This highlights the interconnected nature of the adaptation options proposed for the energy sector; individual actions are unlikely to be implemented in isolation.
Времеви хоризонт на предложените варианти за адаптация на енергийния сектор 
Timing of adaptation options proposed for the energy sector
Разходите, свързани с мерките за адаптация и свързаните с тях дейности, предложени за енергийния сектор, варират от ниски или нулеви до високи. 
The costs associated with the adaptation measures and associated actions proposed for the energy sector range from No cost or low cost to high cost.
Мерките, определени като изискващи ниски или нулеви разходи, са тези, които могат да бъдат включени в държавния бюджет/бюджетите на министерствата или изискващи минимално външно съфинансиране (например от Банки за многостранно развитие [МБР]). 
No- and low-cost measures are classified as those that can be absorbed within existing national/ministerial budgets, or those requiring minimal external support (for example from Multilateral Development Banks [MDBs]).
Те включват мерки, свързани с подобряването на благоприятна среда и управленска рамка, (например интегриране на изменението на климата в секторните политики и планове, преглед на дейностите и плановете за действие при извънредни ситуации за енергопроизводството, подобряване на метеорологичните и за климата данни и изграждане на институционален капацитет и информационни мрежи). 
These include the measures associated with improving the enabling environment and governance framework (for example mainstreaming climate change within sector policies and plans, reviewing of operations and contingency planning for power generation, improving weather/climate data, and building institutional capacity and knowledge networks).