natgillin/translations-raw huggingface dataset:
През последните две десетилетия европейската политика в областта на климата се фокусира почти изключително върху смекчаването на последиците от ИК. 
For the last two decades, the European climate policy has focused almost exclusively on mitigation of climate change.
Едва в началото на новия век, след като въздействията от ИК започнаха да се наблюдават все повече, адаптацията бе добавена към политическия дневен ред. 
It was only well after the turn of the century, when the impacts of climate change started being increasingly observed, adaptation was added to the policy agenda.
Въпреки разрастването на дейността в градовете на ЕС по отношение на изменението на климата и нарастващия интерес сред научноизследователската общност, политиката за климата в градовете остава фрагментирана и все още липсват по-гъвкави инструменти за улесняване на доброто вземане на решения. 
Despite a flurry of activity in EU cities on climate change and growing interest in the research community, climate policy at city-scale remains fragmented and more flexible tools, to facilitate good decision making, are still lacking.
Много от решенията, свързани с бъдещото градско развитие, изискват информация за рисковете от изменението на климата за градовете. 
Many of the decisions relating to future urban development require information on climate change risks to cities.
Краткият преглед на докладите за АИК разкрива богато разнообразие от количествени данни и оценки на климатичните рискове в градски мащаб. 
The short review of papers on CCA reveals a rich variety of quantifications and valuations of climate risks at the city-scale.
Институции и съответните им отговорности при прилагането на законодателството и политиките на АИК 
Institutions and their relevant responsibilities in enforcing the CCA legislation and policies
ЕС продължава да се ангажира с водещата роля в международните действия, насочени към поддържане на глобалното затопляне под 2°C в сравнение с температурите преди индустриализацията, като по този начин се предотвратяват най-тежките последици от изменението на климата. 
The EU remains committed to playing a leadership role in international action aimed at keeping global warming below 2°C, compared to the pre-industrial temperatures, and thus preventing the most severe impacts of climate change.
Институционалната рамка на ЕС, която отговаря за прилагането на законодателството и политиките за АИК, включва ЕК, Европейския парламент, Съвета, Икономическия и социален комитет и Комитета на регионите. 
The EU institutional framework, responsible for enforcing the CCA legislation and policies, involves the EC, the European Parliament, the Council, the Economic and Social Committee, and the Committee of the Regions.
През 2010 г. изменението на климата, което дотогава беше под Генерална дирекция "Околна среда", бе прехвърлено на новосъздадената ГД CLIMA на ЕК. 
In 2010, climate change, which was till then under the Directorate General ‘Environment,' was transferred to the newly established DG CLIMA of the EC.
ЕК води международни преговори за климата, подпомага ЕС при справянето с последствията от изменението на климата и постигането на целите си за 2020 г., разработва и прилага системата на ЕС за търговия с емисии на ЕС (ЕСТЕ). 
The EC leads international negotiations on climate, helps the EU in dealing with the consequences of climate change and in meeting its targets for 2020, as well as develops and implements the EU Emissions Trading System (EU ETS).
ЕК улеснява координацията на политиката за АИК и си сътрудничи с държавите-членки чрез Комитета по изменението на климата. 
The EC facilitates CCA policy coordination and cooperates with member states through the Climate Change Committee.
Страните-членки следва да определят национални звена за контакт за координация на комуникацията с ЕК и да допринасят за повишаване на информираността и дейностите по докладване. 
Member states should also appoint national contact points to coordinate communication between their countries and the EC and contribute to awareness-raising and reporting activities.
Дейностите на ЕК за 2017 г. в рамките на АИК ще включват следното: 
The EC's activities for 2017 under the CCA will include the following:
Продължаване на популяризирането и подкрепата на действията за приспособяване от страна на държавите-членки, включително чрез разработване на "скала за готовност за адаптиране", която ще определи ключови показатели за измерване готовността на държавите-членки; 
Continuing to promote and support adaptation actions by member states, including by developing an ‘adaptation preparedness scoreboard' that will identify key indicators for measuring member states' level of readiness;
Изготвяне на многогодишни работни програми за определяне на тематичните приоритети за финансиране на проекти по LIFE в съответствие с общите цели и приоритетните области на Стратегията на ЕС за адаптиране към ИК; и 
Preparing multiannual work programs to define thematic priorities for LIFE project funding in line with the general objectives and priority areas of the EU Strategy on adaptation to climate change; and
Подготовка на инициатива за подкрепа на действията за адаптиране на градовете в контекста на рамката на Споразумението на кметовете. 
Preparing an initiative on supporting adaptation action by cities in the context of the Covenant of Mayors framework.
Един от приоритетите и отговорностите на ЕК е да включи мерките за адаптиране в политиките и програмите на ЕС, като начин за действие на ЕС в областта на изменението на климата. 
One priority and responsibility of the EC is to mainstream adaptation measures into EU policies and programs as the way to ‘climate-proof' EU action.
Адаптирането вече е включено в законодателството в такива сектори като морски води, горско стопанство и транспорт, както и във важни инструменти на политиката като вътрешни води, биоразнообразие, миграция и мобилност. 
Adaptation has already been mainstreamed in the legislation in such sectors as marine waters, forestry, and transport, as well as in important policy instruments such as inland water, biodiversity, and migration and mobility.
Освен това ЕК внесе законодателни предложения за интегриране на адаптацията в селското и горското стопанство, морското пространствено планиране и интегрираното управление на крайбрежието, енергетиката, предотвратяването и управлението на риска от бедствия, транспорта, научните изследвания, здравеопазването и околната среда. 
In addition, the EC has tabled legislative proposals on integrating adaptation in agriculture and forestry, maritime spatial planning and integrated coastal management, energy, disaster risk prevention and management, transport, research, health, and the environment.
Генералната дирекция по регионална и градска политика (ГД "Регионална политика") подкрепя усилията за превенция на риска чрез адаптиране към въздействията от изменението на климата, насърчава екологичните подходи и допринася за разработването на нови инфраструктури или реконструирането на съществуващите, и за развитието на устойчивост при бедствия на регионално и местно равнище. 
The Directorate General on Regional and Urban Policy (DG Regio) supports the risk prevention efforts to adapt to the impacts of climate change, promotes ecosystem-based approaches, and contributes to developing new infrastructures or retro-fitting the existing ones and in developing disaster resilience at the regional and local levels.
Законодателство и подзаконови актове, отнасящи се до АИК за градски контекст 
Legislation and regulations relevant to CCA for urban context
Сред общите регламенти няма директива за АИК в градската среда или в градския сектор73. 
Among the common regulations, there is no Directive for the Urban Environment or urban sector CCA.
По-долу са дадени някои от Директивите, съдържащи мерки за адаптация към климатичните промени, приложими към пространственото и градско планиране: 
The following are some of the most appropriate directives for implementation of adaptation measures in spatial and urban planning:
Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 г. относно оценката на въздействието на някои планове и програми върху околната среда (SEA); 
Directive 2001/42/EC of the European Parliament and of the Council of June 27, 2001, on the assessment of the effects of certain plans and programs on the environment (SEA);
Директива 2011/92/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 г. относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда [Оценка на въздействието върху околната среда (ОВОС)]; 
Directive 2011/92/EU of the European Parliament and of the Council of December 13, 2011, on the assessment of the effects of certain public and private projects on the environment (Environmental Impact Assessment [EIA]);
Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 г. относно интегрирано предотвратяване и контрол на замърсяването; 
Directive 2008/1/EC of the European Parliament and of the Council of January 15, 2008, concerning integrated pollution prevention and control;
Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 г. за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна - Директива за местообитанията; 
Directive 92/43/EEC of the Council of May 21, 1992, on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora - Habitats Directive;
Директива 2008/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 г. за качеството на атмосферния въздух и за по-чист въздух за Европа; 
Directive 2008/50/EC of the European Parliament and of the Council of May 21, 2008, on ambient air quality and cleaner air for Europe;
Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 г. за създаване на рамка за действие на Общността в областта на политиката за водите - Рамкова директива за водите; 
Directive 2000/60/EC of the European Parliament and of the Council of October 23, 2000, establishing a framework for community action in the field of water policy - Water Framework Directive;
Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 г. относно събирането и пречистването на градските отпадъчни води - Директива за градските отпадъчни води; 
Directive 91/271/EEC of the Council of May 21, 1991, concerning urban wastewater collection and treatment - Urban Wastewater Directive; and
Директива 2012/27/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно енергийната ефективност, за изменение на Директиви 2009/125/ЕО и 2010/30/ЕС и за отмяна на Директиви 2004/8/ЕО и 2006/32/ЕС. 
Directive 2012/27/EU of the European Parliament and of the Council of October 25, 2012, on energy efficiency, amending Directives 2009/125/EC and 2010/30/EU, and repealing Directives 2004/8/EC and 2006/32/EC.
Намаляването на риска в строителния сектор се регулира с набор от Еврокодове за производство на строителни материали, проектиране на сгради, инфраструктура и други строителни съоръжения. 
Risks reduction in the construction sector is regulated with a set of Eurocodes for production of construction materials, design of buildings, infrastructure, and other civil engineering works.
Те са приети в почти всички държави-членки на ЕС, включително България74, и покриват разнообразието от климатични въздействия върху строителството и строителните материали. 
They are adopted in almost all EU member states, including Bulgaria and cover the variety of weather impacts on construction and construction materials.
От всички законодателни документи на ЕС, свързани с градската среда, само Директива 2001/42/ЕО и Директива 2011/92/ЕС се отнасят до взаимосвързани въпроси, тъй като предлагат набор от методи за оценка на всички видове въздействия върху околната среда, човешкото здраве, културното наследство, ландшафта и биологичното разнообразие за всяко едно устройствено или инвестиционно предложение и правят връзка с качеството на климата, въздуха и водата. 
Among all EU legislative documents related to urban environment, only Directive 2001/42/EC and Directive 2011/92/EU refer to cross-cutting issues, because they offer a set of methods for assessment of all types of impacts on environment, human health, heritage, landscape, and biodiversity of any single planning or investment proposal and make the link with climate, air, and water quality.
Стратегическите оценки на въздействието върху околната среда (ЕО) отчитат и социалните и икономически въздействия в по-дълги и кратки срокове, очакваните кумулативни ефекти и връзките с градската структура чрез анализ на предложените нормативи за устройствено планиране и система от показатели. 
The SEAs also consider social and economic impacts in longer and shorter terms, the expected cumulative effects and the links with urban environment structure through analysis of the proposed planning norms and system of indicators.
Като взаимосвързан въпрос, адаптирането към изменението на климата ще засегне ключови области на политиката на ЕС за сближаване, селско стопанство, УРБ и околна среда. 
As a cross-cutting issue, adaptation to climate change will affect key EU policy areas such as cohesion, agriculture, DRM, and environment.
Българска правна рамка за АИК и политики за градската среда 
Bulgarian CCA Legal Framework and Policies in the Urban Environment
Законодателството за АИК, доколкото съществува, както и общото законодателство в България, попада в компетенциите на законодателния орган Народното събрание. 
The legislation on CCA, as far as it exists, as well as the overall legislation in Bulgaria, lies within the competences of the legislative body-the National Assembly.
Законодателната инициатива е право на членовете на Парламента и на Министерския съвет, чрез които секторните министерства и агенции упражняват своята законодателна инициатива в различните сектори. 
The legislative initiative is a right of the Members of Parliament and the Council of Ministers, through which the sectoral ministries and agencies exercise their legislative initiative in the different sectors.
Законодателство и подзаконови актове, отнасящи се до АИК за градската среда 
Legislation and regulations relevant to CCA for the urban environment
Счита се, че градовете са отговорни за борбата с изменението на климата, тъй като те са места с концентрация на функции и дейности, потребление на ресурси, производство на отпадъци и емисии (включително ПГ). 
Cities are considered responsible for combating climate change, as places with concentration of functions and activities, consumption of resources, and production of waste and emissions (including GHGs).
Следователно всички секторни политики и регламенти са свързани с тях и имат пряко или непряко въздействие върху околната среда, както и върху обитателите. 
Therefore, all sectoral policies and regulations are relevant to it and have their direct or indirect impacts on the environment as well as on the inhabitants.
Няма законодателни актове, свързани директно с времето или с екстремни събития. 
There are no legislation acts connected directly to weather or extreme events.
В съответствие с това българската правна рамка се фокусира върху три групи законодателни документи: (а) актове и разпоредби, пряко свързани с изменението на климата; (б) закони и подзаконови актове за пространствено и устройствено планиране и проектиране и (в) актове и регламенти в други сектори, косвено свързани с градската среда. 
Accordingly, the Bulgarian legal framework is concentrated on three groups of legislative documents: (a) acts and regulations directly connected to climate change, (b) urban and spatial planning and design acts and regulations, and (c) acts and regulations in other sectors, indirectly connected to urban environment.
Законодателство, свързано с изменението на климата 
Climate change-related legislation
Законът за ограничаване изменението на климата 75 не разглежда различни климатични елементи като екстремни температури, валежи, бури и др., а по-скоро дава цялостната рамка на политиката на страната за ограничаване на изменението на климата. 
The Climate Change Mitigation Act does not address different weather-related elements such as extreme temperatures, precipitations, storms, and so on, but gives the overall framework of the country's climate change mitigation policy.
Той определя правила за прилагане на правителствената политика за ограничаване на изменението на климата и за изпълнение на задълженията на страната по Рамковата конвенция на Обединените нации по изменение на климата (РКООНИК) и Протокола от Киото към РКООНИК. 
It determines rules for implementation of the government policy on climate change mitigation and for fulfilment of the country's obligations under the United Nations Framework Convention on Climate Change (UNFCCC) and the Kyoto Protocol to the UNFCCC.
Правителствената политика за ограничаване на изменението на лимата се определя от Народното събрание и се изпълнява от Министерския съвет чрез подзаконови нормативни актове, планове и стратегии. 
The government policy on climate change mitigation is defined by the National Assembly and implemented by the Council of Ministers through bylaws, plans, and strategies.
Националният план за действие по изменение на климата (НПДИК) определя рамката на политиката по изменение на климата в съответствие с политиката на ЕС и посочените по-горе международни споразумения. 
The National Action Plan on Climate Change (NAPCC) defines the framework for the policy on climate change in accordance with the EU policy and the international agreements, mentioned earlier.
Министърът на околната среда и водите, отговарящ за изпълнението на цялостната политика за ограничаване на изменението на климата съвместно с компетентните министри, отговаря и за изготвянето на национален проект за стратегия, съдържащ основните мерки за АИК най-малко за период от 20 години. 
The Minister of the MoEW, responsible for implementation of the overall climate change mitigation policy, jointly with the competent ministers, is responsible also for preparation of a national strategy draft, containing the key CCA measures for at least a 20-year period.
Министърът на регионалното развитие и благоустройството участва в Националния съвет по изменение на климата чрез свои представители и подкрепя всички действия за смекчаване на последиците. 
The Minister of the MRDPW, through its representatives, participates in the National Council of Climate Change and supports all mitigation actions.
Единствената пряка връзка на този акт с градската среда е посочена в член 57, който определя правилата за използване на процент от приходите от търгове за квоти за емисии на ПГ от инсталации за адаптиране към изменението на климата, за финансиране на научноизследователска и развойна дейност в тази област, за демонстрационни проекти за намаляване на емисиите или за енергийна ефективност в различни сектори. 
The only direct link of this act to the urban environment is referred to in Article 57, which determines the rules for using a percentage of the revenues from auctioning of the GHG emission allowances from installations for adaptation to climate change for funding research and development in this area, demonstration projects for reducing emissions, and energy efficiency in different sectors.
За да се приложи правилно този закон е необходима по-добра интеграция на политиката за ограничаване на изменението на климата в съответните секторни политики, включително тези в областта на регионалното и градското развитие, строителството и защитата на културното наследство. 
To implement this act properly, a better integration of the climate change mitigation policy in the respective sectoral policies, including those in the fields of regional and urban development, construction, and cultural heritage protection will be needed.
Законът за защита при бедствия76 не се отнася до екстремни метеорологични явления, а определя общата рамка на дейностите за защита от бедствия, включително превенция, планиране, организация, възстановяване, финансиране и контрол. 
The Disaster Protection Act does not address extreme weather events, but determines the general framework of disaster protection activities, including prevention, planning, organization, recovery, financing, and control.
Той определя правилата и отговорностите за защита от бедствия на здравето и живота на населението, околната среда и имуществото. 
It determines the rules and responsibilities for disaster protection of health and life of the population, environment, and property.
Списъкът с предписаните превантивни мерки по чл. 6, включва няколко много важни мерки за устройството на територията и градското планиране. 
The list of prescribed preventive measures, pursuant Article 6, includes several very important ones for spatial and urban planning.
Най-важните са картографирането на рисковете от бедствия, категоризирането на населените места според населението, което може да бъде засегнато, както и стандартите за планиране и проектиране на зони, пострадали от бедствия. 
The most important are disaster risks' mapping, human settlements categorization according to population likely to be affected, and planning and design standards for disaster-prone zones.
Съгласно закона, ключовите градове в първата категория са най-големите градове София, Пловдив, Варна, Бургас и Русе, следвани от група градове с население над 80.000 (чл. 8). 
According to the act, the important core cities under the first category are the biggest cities of Sofia, Plovdiv, Varna, Burgas, and Ruse, followed by the group of cities with population more than 80,000 (Article 8).
Има още две категории за по-малките градове, но няма ясна индикация как тези категории засягат изпълнението на превантивните мерки и/или процеса на оценка, картографиране и планиране. 
There are two more categories for smaller cities but there is no clear indication how these categories affect the preventive measures implementation and/or the process of assessment, mapping, and planning.
Законът дава пълно описание на системата за планиране намаляването на риска от бедствия с обхват, съдържание и задължителни характеристики на документите на национално, регионално и местно ниво 77 . 
The act gives full description of the system of disaster risk reduction planning, with scope, contents, and obligatory attributes of the documents at the national, regional, and local administrative levels.
Задължението за отразяване на зоните с опасност от бедствия от разработените карти и планове по този закон в Общите устройствени планове се нуждае от допълнително изясняване. 
The obligation to reflect the disaster risks zones from the elaborated maps and plans pursuant this act, into the Spatial Development Plans/Master Plans, needs further clarification.
Досега има изготвени само карти на микросеизмичното райониране на страната и карти за рисковете от наводнения на речните басейни. 
Up until now, there are only micro-seismic maps of the country and river basins' floods risks maps.
Последните са достъпни чрез порталите на МОСВ, но няма свободен достъп до информацията за земетресения, свлачища и културно наследство, поради неясните регулации. 
The latter are accessible through the MoEW portals, but there is no free access to the information for earthquake, landslides, and heritage, due to the unclear regulations.
Наредбата за условията, реда и органите за извършване на анализ, оценка и картографиране на рисковете от бедствия78 определя правилата, процедурите и отговорностите при идентифицирането и оценката на рисковете и опасностите, както и правилата за картографирането, приемането и поддържането на картите и контрола. 
The Regulation on the Conditions, Procedures, and Authorities for carrying out Disaster Risks Analysis, Assessment, and Mapping sets the rules, procedures and responsibilities for identifying and assessing these risks and hazards, as well as the rules for mapping and maps' adoption, maintenance and control.
Сред тези рискове са и сеизмичните рискове, наводненията и свлачищата. 
Among them are seismic risks, floods, and landslides.
Тези обособени територии са придружени от специализирана база данни. 
This spatially determined territories under risk are accompanied by a specialized database.