natgillin/translations-raw huggingface dataset:
VDSLx технологиите осигуряват подходящи скорости за предлагане на т. н. triple-play услуги (глас + данни + HDTV), поради което бързо намериха приложение. 
VDSLx technologies provide appropriate speeds to offer the so-called triple-play services (voice + data + HDTV) therefore they quicly found their application.
Към момента се предлагат в почти всички европейски страни и в редица страни от Америка и Азия. 
Currently they are offered in almost all European countries and in a number of countries in America and Asia.
Динамичното развитие на комуникационните технологии за предаване на сигнали по медни абонатни двойки позволява хибридните мрежи за достъп, използващи влакнесто оптични съвместно с медни кабелни технологии, да предоставят достъп със значително по-високи скорости от съществуващите понастоящем. 
The dynamic development of communications technology to transmit signals over copper pairs allows hybrid access networks using optical fiber together with copper cabling technology to provide access at much higher speeds than those that are currently available.
Например векторните технологии, използвани в DSL системите, позволяват достигането на скорости от порядъка на 100 Mb/s по една медна двойка и до 200 Mb/s по две кабелни двойки. 
For example, vector technologies, used in DSL systems allow to achieve speeds of 100 Mbps over one copper pair and up to 200Mbps in two cable pairs.
Последното поколение технология от този вид са високоскоростните векторни цифрови системи за достъп – VDSL2 на базата на технология, която прилага много-потребителски подход на обработката на сигналите във възела за достъп, с цел потискане на смущенията между абонатните двойки. 
The latest genereration of this type of technology are Hish-speed Vector Digital Systems - VDSL2 which are based on technology that applies a multi-user approach to process the signals in the access node, so as to suppress interference between subscriber pairs.
Приложението на векторни VDSL системи значително повишава скоростите на предаване (над 100 Mb/s) на хибридни FTTN или FTTB мрежи. 
The use of vector VDSL systems greatly increases the transmission speed (over 100 Mbps) of hybrid FTTB or FTTN networks.
Пример за това е проекта G.fast , който дефинира нова технология за абонатен достъп по медни кабелни двойки за предоставяне на агрегатни (в двете посоки) скорости до 1 Gb/s на разстояния до 250 m. 
An example of this is the G.fast project that defines a new technology for subscriber access over copper cable pairs to provide aggregate (in both directions) speeds up to 1 Gb/s at a distances of up to 250 m.
Проектът G.fast е инициатива на ITU-T от 2011 г. с цел стандартизация на протокол на физическо ниво. 
The G.fast project is an initiative of ITU-T – of 2011 aiming at protocol standartization at the physical level.
По същото време FTTx архитектурата беше включена в един от техническите доклади на ETSI (European Telecommunications Standards Institute) във връзка с прилагането на методи за обратно захранване на съоръжения за абонатен достъп. 
At the same time the FTTx architecture was included in one of the technical reports of ETSI (European Telecommunications Standards Institute) in relation to the application of methods for backward charge of subscriber access facilities.
През 2012 г. тези архитектури бяха разработени в проект на т.н. широколентов форум (Broadband Forum). 
In 2012 these architectures have been developed in the a project of the so-called Broadband Forum.
Таблица II.1 Скорости при различните DOCSIS стандарти 
Table II.1 Speed in Various DOCSIS Standards
Когато се говори за оптични технологии за достъп, се разбира такава архитектура на мрежата, при която линията от офиса на оператора до клиента изцяло или частично е изградена с оптични влакна. 
When talking about optical access technologes we mean such network architecture where the line from the operator’s office to the customer is entirely or partially built with optical fiber.
Популярни са още под името FTTx, където с х се обозначава къде свършва оптичната линия (началото й винаги е при оператора). 
They are also popular by the name FTTx, where X marks where the optical line ends (its beginning is always at the operator).
При този тип мрежи за достъп оптичният кабел се терминира в разпределителен шкаф, обслужващ даден район и разположен на разстояние от 300-500 м. до няколко километра от крайните клиенти. 
With this type of access network fiber-optic cable is terminated in a distribution cabinet that serves a particular area and it is situated at a distance of 300 - 500m. up to several kilometers away from the end customers .
Връзката от шкафа до клиента се реализира чрез медни кабели (телефонни чифтове или коаксиален кабел) при използване на различни варианти на хDSL и DOCSIS протоколи. 
The connection from the cabinet to the client is established by copper cables (telephone pairs or coaxial cable) when using variations of xDSL and DOCSIS protocols.
Обикновено района, който се обслужва от разпределителния шкаф, е с радиус до 1.5 км. 
Usually, the area that is served by the distribution cabinet has a radius of 1.5 km.
Тази архитектура е най-евтината за реализация от групата FTTx, тъй като максимално използва съществуващата медна инфраструктура. 
This architecture is the cheapest for implementation from the FTTx group, since it uses the maximum of the existing copper infrastructure.
Същевременно с развитие на потреблението на широколентовите услуги, потенциалът за удовлетворяване търсенето на по-високи скорости е твърде ограничен поради отдалечеността на оптичния кабел от крайното потребителско устройство и ограниченията на протоколите за достъп при работа по медни кабели. 
At the same time with the development of broadband service consumption, the potential to meet the demand for higher speeds is very limited due to the remoteness of the optical cable from the and tuser device and the limitations of access protocols operating over copper cables.
FTTC (Fiber to the curb) 
FTTC (Fiber to the Curb)
От монтажния шкаф към абонатите се прекарват висококачествени усукани двойки (тип FTP), които за разлика от обикновените телефонни двойки (чифтове) имат много по-добри технически параметри и значително по-малка дължина (до 100 m). 
Quality twisted pairs (FTP type) are passed from the curb to subscribers, which unlike ordinary telephone pairs have much better technical parameters and significantly shorter length (up to 100 m).
По тези двойки се предават сигнали със скорост до (може и по-висока) 100 Mb/s. 
These pairs transmit signals at speeds of up to (or higher than) 100 Mbps.
FTTC по същество е частен случай на FTTN, като разпределителния шкаф е разположен на разстояние до 300 м. от крайните клиенти, т. е. обслужва по-малък район и по-малък брой клиенти. 
FTTC is essentially a special case of FTTN, as the fiber cabinet is located within 300 meters from the end users, i.e. it serves a smaller area and fewer number of customers.
Поради това на практика последната част на мрежата за достъп (последната миля – „last mile“) е скъсена, което позволява използването на технологии, осигуряващи по-високи скорости на достъп, като например VDSL. 
Therefore, in practice the last part of the access network (last mile) is shortened, which allows the use of technologies providing higher access speeds, such as VDSL.
Най-често FTTC мрежите за достъп се прилагат с развитие на VDSL-2. 
Most often FTTC access networks are implemented upon the development of VDSL- 2.
При този вид мрежи оптичното влакно, от главния възел на мрежата, достига непосредствено до дома на крайния потребител. 
In this type of networks the optical fiber, from the main network node, reaches directly to the end user’s home.
FTTP (Fiber to the Premises) е общото име на архитектури, при които оптичните кабели достигат до помещенията, в които са разположени клиентите. 
FTTP (Fiber to the Premises) is the general name of architectures in which optial cables reach the premises where customers are located.
В зависимост от крайната точка на терминиране на оптичните кабели, архитектурата се дели на FTTB, FTTH и FTTD. 
Depending on the final point of terminating fiber cables, the architecture is divided into FTTB, FTTH and FTTD.
При FTTB (Fiber to the Building) оптичният кабел се терминира в някакво общо помещение (или в мазето) на сградата, а за разпределяне на сигналите до крайните клиенти в сградата се използва друг вид преносна среда (обикновено коаксиален кабел, UTP кабел или безжична връзка). 
In FTTB (Fiber to the Building) the optic cable is terminated in a common premises (or basement) of the building, while for allocation of signals to the end customers in the building different transmission medium (usually coaxial cable, UTP cable or wireless connection) is used.
В същност FTTB е хибридно решение, при което най-крайната връзка между концентратора и крайният потребител е на основата на меден кабел с повишени преносни характеристики (структурни кабелни системи). 
Actually FTTB is a hybrid solution in which the ultimate connection between the hub and the end user is based on copper cable with improved transmission characteristics (structured cabling systems).
От тази гледна точка FTTB мрежите за достъп имат характеристики близки до тези на FTTC с VDSL2 технология. 
From this perspective, FTTB access networks have characteristics similar to those of FTTC with VDSL2 technology.
За разлика от решенията за връзки от точка до точка, тук оптичната връзка от оптичния разпределителен шкаф до сградата ще се използва от много потребители, при което оптичната връзка може да се разглежда като гръбнак на мрежата за достъп. 
Unlike solutions for point- to-point connectivity, here the fiber connection from the optical distribution cabinet to the building will be used by many users, whereby the optical connection can be seen as a backbone of the access network.
При FTTH (Fiber to the Home) терминирането на оптичните кабели се извършва непосредствено до помещенията на отделния клиент, а при FTTD (Fiber to the Desk) те достигат непосредствено до крайното устройство на клиента (например до компютъра). 
In FTTH (Fiber-to-the-Home), termination of optical fiber cables is made just next to the premises of the particular client, while in FTTD (Fiber-to-the-Desk) they reach directly to the end customer device (for example the computer).
FTTH е напълно оптично решение, базиращо се на развитието на оптичните кабели по цялото трасе, от оптичния разпределителен шкаф в централата (главния възел) до дома или офиса, с възможност за достигане на скорости от порядъка на няколко Gbрs на абонат в двете посоки. 
FTTH is a fully optical solution, based on the development of fiber-optic cables along the entire route - from the optical distribution cabinet in the local exchange (main node) to the home or office, with the ability to reach speeds of several Gb/s per subscriber in both directions.
При това решение цялата медна абонатна инфраструктура е заменена с оптична, включително медните разпределителни шкафове. 
In this solution the entire copper local infrastructure is replaced with an optical one, including the copper distribution cabinets.
Основната разлика между FTTB и FTTH, е че при първата оптичната инфраструктура се развива до даден оптичен разпределителен шкаф или оптично мрежово устройство, което е споделено, т.е. използва се от много домакинства. 
The main difference between FTTB and FTTH is that the first optical infrastructure is developed to a certain optical distribution cabinet or a shared optical network device, i.e. it is used by many households.
Вътрешната инфраструктура на домакинството е на базата на медни двойки, на базата на UTP Ethernet решение или xDSL по подобие на FTTC. 
The inside household infrastructure is based on copper pairs, on the basis of UTP Ethernet or xDSL solution similar to FTTC.
Въпреки това, често FTTB и FTTH се разглеждат като един и същ сценарий, защото са сходни от гледна точка на пропускателна способност и цени. 
However, FTTB and FTTH are often regarded as one and the same scenario, since they are similar in terms of throughput and prices.
Съществуват три основни подхода при изграждането на оптични мрежи за достъп. 
There exist three main approaches to the development of optical access networks.
Освен, че е най-проста, при тази архитектура възможностите за пренос са огромни, тъй като ресурса на оптичното влакно се ползва само от един конкретен клиент. 
Besides being the simplest, in this architecture transmission opportunities are huge, since the fiber resource is used only by one specific customer.
От друга страна, използването на влакната е и най-неикономично. 
On the other hand, the use of fibers is most uneconomical.
Този тип свързване (direct fiber) се използва най-често от новонавлизащи на пазара оператори с цел бързо включване на нови клиенти при по-ниски разходи. 
This type of connectivity (direct fiber) is used most often by newly entering operators in the market, in order to quickly connect new customers at lower costs.
Вторият подход, чиято цел е минимизиране на броя на оптичните влакна, е използването на концентратор (concentrator, remote switch) в близост до крайните потребители. 
The second approach which aims to minimize the number of optical fibers, is the use of a concentrator (remote switch) near the end users.
Третият подход при създаването на оптични мрежи за достъп е чрез използването само на пасивни оптични елементи и технологии по пътя на оптичните сигнали от техните източници до потребителите им. 
The third approach for the creation of optical access networks is by using only passive optical components and technologies along the route of optical signals from their sources to their users.
При тези мрежи се използват оптични разклонители, затихватели, изолатори и оптични филтри. 
In these networks optical splitters, attenuators, isolators and optical filters are used.
Мрежите със споделени ресурси на оптичното влакно могат да бъдат активни (AON – Active optical network) и пасивни (PON – Passive optical network). 
Networks with shared resources of the optical fiber can be active (AON - Active Optical Network) and passive (PON - Passive Optical Network).
При активните мрежи между офиса на оператора и клиентското оборудване, в което се терминира оптичната мрежа, се включват един или няколко шкафа с активно оборудване, изпълняващи функциите комутация и рутиране. 
Active networks between the operator’s office and customer equipment, where the optical network is terminated, include one or several cabinets with active equipment performing switching and routing functions.
При активните мрежи се покриват по-големи разстояния между офиса на оператора и клиента, тъй като част от мрежовите функции (второ и трето ниво от OSI модела) се изнасят в близост до клиента. 
Active networks cover greater distances between the office of the operator and the customer, since a part of the network functions (second and third level of the OSI model) are exported close to the customer.
Така от една страна се намалява разходът на влакна (един шкаф може да обслужва до 1 000 клиента) и от друга страна се намаляват и опростяват съоръженията в офиса на оператора. 
Thus, on the one hand, the cost of fiber is reduced (one cabinet can serve up to 1000 clients) and on the other hand, the facilities in the operator’s office are reduced and simplified.
При пасивните мрежи в междинни точки на мрежата се използват пасивни оптични сплитери, които предават един и същи сигнал до група клиенти (обикновено 32-128). 
With passive networks in intermediate points of the network passive optical splitters are used, which transmit the same signal to a group of customers (typically 32-128).
В офиса на оператора сигналите за тази група клиенти се криптират, пакетират се и се пренасят по едно влакно до сплитера, където сигналът се мултиплицира и се пренася до клиента по отделно влакно. 
In the operator’s office the signals for that group of customers are encrypted, packed and transported by one fiber to the splitter where the signal is multiplied and transferred to the client over a separate fiber.
Благодарение на криптирането, всеки клиент има достъп само до сигнала, предназначен за него. 
Due to the encryption, each client has access only to the signal referred to him.
Според FTTH архитектурата, линията от пункта за достъп на доставчика на услуги до крайния потребител се състои изцяло от оптични влакна. 
According to the FTTH architecture, the line from the access point of the service provider to the end user consists entirely of optical fiber.
Влакното завършва в дома или работното място на крайния потребител. 
The fiber terminates in the home or workplace of the end user.
Поради това всяко устройство в помещенията на потребителя е свързано със специално предназначено оптично влакно към комутационен порт, разположен при доставчика на услугата или към оптичния разпределител, който от своя страна се свързва чрез отделно захранващо влакно. 
Therefore, each device in the customer premises is connected via a specially designated optical fiber to a switching port located at the service provider, or to the optical splitter, which in turn is connected by means of a separate power supply fiber.
При пасивните оптични мрежи (PON) всеки клиент е свързан към оптичната мрежа посредством пасивен оптичен разпределител. 
In passive optical networks (PON), each customer is connected to the optical network using passive optical splitter.
Предимствата на FTTP PON са свързани с: 
The benefits of FTTP PON are related to:
• Използването на чисто пасивни компоненти между централния офис и крайния потребител, което води до липса на активно оборудване в мрежата за достъп, т. е. не е необходимо да се търси подходящо място за разполагане на шкафа с оборудване, да се осигурява електрическо захранване и климатизация и т.н.; 
• Using purely passive components between the central office and the end user, which leads to a lack of active equipment in the access network, i.e. there is no need to look for a suitable location for cabinet equipment, to provide electrical power and air conditioning etc.;
• По-малко изисквания за инвестиции в оптични влакна в сегмента на мрежата, локална централа (LE)-външен шкаф и т. н.; 
• Less requirements for investments in optical fiber at the network segment, local exchange (LE) - external cabinet etc;
• По-малки изисквания за пространство вътре в LE, тъй като в LE завършват по-малко влакна и по-тесни траншеи. 
• Smaller space requirements within LE, as in LE fewer fibers and narrower trenches end;
• По-лека поддръжка и по-малко експлоатационни разходи. 
• Less maintenance and fewer operational costs.
Недостатъците са преди всичко свързани с по-големия разход на оптични влакна и по-късите разстояния, които се покриват. 
The disadvantages are primarily related to higher costs of optical fiber and shorter distances covered.
Пасивните оптични мрежи, използвайки отличните преносни качества на съвременните оптични влакна, нямат никакви ограничения по отношение на топологиите, чрез които могат да бъдат реализирани, такива като дървовидна, кръгова, магистрална или комбинация то тях. 
By using the excellent transmission qualities of modern optical fiber, passive optical networks have no restrictions in terms of topology which can be implemented, such as tree, token ring, highway, or a combination of these.
Както беше отбелязано в предишната точка, за реализацията на FTTx мрежи могат да се използват най-различни архитектури. 
As noted in the previous paragraph, for the implementation of FTTx networks, different architectures may be used.
При архитектурата „точка-точка” (PtP, Point-to-Point) всички абонати са свързани към възел за достъп, чрез отделни влакна. 
In Point-to-Point (PtP) architecture all subscribers are connected to an access node through separate fibers.
За реализацията на тази архитектура са необходими голям брой влакна, което повишава инсталационните разходи и поддръжката. 
For the implementation of this architecture, a large number of fibers are necessary, which increases installation costs and maintenance.
Като допълнение за всяка връзка са необходими два интерфейса, което води до увеличаване на апаратната част и общата консумация на енергия в мрежата. 
In addition, for each connection two interfaces are required, which leads to an increase of hardware and overall energy consumption in the network.
С оглед намаляване на големия брой влакна в мрежата за достъп се използват архитектури от тип „точка към много точки”. 
In order to reduce the large number of fibers in the access network, point -to-multipoint architectures are used.
Чрез такава една архитектура се въвеждат допълнително един или повече агрегиращи слоя между абоната и локалният възел (централа). 
One such architecture additionally introduces one or more extra aggregation layers between the subscriber and the local node (station).
Както беше отбелязано, при активните мрежи част от мрежовите функции (второ и трето ниво от OSI модела) се изнасят в близост до клиента. 
As noted above, with active networks, part of the network functions (second and third level of the OSI model) are exported close to the customer.
Най-често активните оптични мрежи се характеризират с един активен агрегиращ елемент (например концентратор или Ethernet комутатор) в последната миля до абонатите, като съществуват различни възможности за реализация, например концентраторът да се намира в уличен шкаф или в сграда непосредствено до абонатите. 
Most often active optical networks are characterized by an active aggregation element (e.g. hub or Ethernet hub) in the last mile to the subscribers, as there are various implementation options, such as the hub to be located in a street cabinet or in a building next to the subscribers.
От една страна активната оптична мрежа позволява намаляване на броя на влакната в сравнение с пасивната, но от друга броят на интерфейсите не се намалява, т.е. не е възможно намаляване на апаратната част и консумацията на мрежата. 
On the one hand, the active optical network allows a reduction in the number of fibers compared to the passive one, but on the other hand, the number of interfaces is not reduced, i.e. it is not possible to reduce hardware equipment and energy consumption of the network.
За разлика от активната, при пасивната мрежа агрегирането се извършва на основата на пасивни устройства и компоненти като оптични сплитери или мултиплексиране по дължината на вълната, което означава, че пасивната архитектура позволява намаляване на броя на влакната, оптимизация на апаратната част и намаляване консумацията на енергия. 
Unlike the active one, in the passive network aggregation is performed on the basis of passive devices and components, such as optical splitters or wavelength multiplexing, which means that passive the architecture enables to reduce the number of fibers, to optimize the hardware and reduce energy consumption.
Посочените възможности за реализация на мрежата могат да бъдат анализирани икономически, като се отчетат наличните технологии, които могат да се имплементират към даден момент. 
The indicated opportunities of network implementation can be analyzed economically, taking into account the available technologies that could be implemented at a certain time.
Един примерен подход за сравнение на отделните технологии, който може да се използва и понастоящем, е направен преди няколко години от Deutsche Telecom и се базира на посочените по-горе FTTH архитектури и Ethernet технология. 
One exemplary approach to compare separate technologies that could also be currently used has been made several years ago by Deutsche Telecom and it is based on the aforementioned FTTH architectures and Ethernet technology .
Сценарият за сравнителна икономическа оценка се основава на архитектури „точка-точка” и активна оптична мрежа. 
The scenario for comparative economic assessment is based on point-to-point architectures and an active optical network.
Комутаторите на активната оптична мрежа в последната миля се свързват към Ethernet комутатор в локалната централа посредством оптични Ethernet линии (1GbE или 10 GbE). 
The switches of the active optical network in the last mile connect to the Ethernet switch in the local exchange via Ethernet optical lines (1GbE or 10 GbE).