natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ако се провежда правилно, т.е. интерактивно (с казуси, мним съдебен процес, улеснени дебати, уебинари и т.н.), това обучение не само дава възможност на новоназначените в една сложна сфера на специализация да получат първоначално разбиране на професионалната практика в съответните области, но което е поважно, интерактивното обучение по въпроси, свързани със законодателството, дава на съответните съдии и прокурори необходимата основна информация за новите законодателни актове, като същевременно подобрява личния обмен на професионален опит. 
Properly, i.e. interactively, carried out (with case studies, mock trials, facilitated debates, webinar sessions, etc.), this training not only enables newcomers in a complex field of specialization to get an initial understanding of professional practice in their respective fields, but importantly, interactive law-related training gives the judges and prosecutors concerned relevant background information on new statutes and at the same time enhances the personal exchange of professional experiences.
МУЛТИДИСЦИПЛИНАРЕН10 И ИНТЕРДИСЦИПЛИНАРЕН11 
Multidisciplinary10 and Interdisciplinary11
ПОДХОД КЪМ ОБУЧЕНИЕТО 
Approach to Training
Винаги е било погрешно да се мисли, че съдиите и прокурорите да вземат своите решения въз основа на чисто юридически мотиви. 
It has always been erroneous to think that judges and prosecutors take their decisions based on a merely juridical reasoning.
Прилагането на закона е от централно значение за обществото и постоянно е изправено пред социални, икономически, политически и научни въпроси и предизвикателства. 
Application of the law is central to society and is constantly facing social, economic, political and scientific questions and challenges.
ПРИМЕРИ: 
EXAMPLES:
• Съдиите и прокурорите по наказателни дела, съдиите по дела за попечителство и онези, занимаващи се с въпроси на социалната сигурност, се нуждаят от добри основни познания по медицина и (съдебномедицинска) психиатрия. 
• Criminal judges and prosecutors, custody judges and social security judges are in need of a good basic knowledge of medicine and (forensic) psychiatry.
• За правилна борба с икономическата и финансовата престъпност е необходимо съответният съдия или прокурор да умее да чете счетоводния баланс. 
• Economic and financial crime can only be properly combated if the judge or prosecutor concerned is able to read a balance sheet.
• Понякога може да има очевиден конфликт между законово издържаното решение и правилното решение от гледна точка на етиката. 
• Sometimes, there might be an apparent conflict between the legally sound and the ethically right decision.
Ето защо съдиите и прокурорите трябва редовно да се обучават на правилата за етично поведение. 
So judges and prosecutors must be regularly trained on rules of ethical conduct.
• Правилното и безпристрастно общуване в съдебната зала в модерните мултикултурни общества налага съдиите и прокурорите да бъдат обучавани относно религиозния и културния контекст, както и относно типичните процеси на вземане на решения, за да им се даде възможност да избягват предразсъдъците и недоразуменията. 
• Proper and unbiased communication in the courtroom in modern multicultural societies necessitates training judges and prosecutors about religious and cultural backgrounds as well as about typical decision-making processes to enable them to avoid prejudice and misunderstandings.
Всичко това прави абсолютно необходимо условие включването в учебния план на немалък дял мултидисциплинарни и интердисциплинарни учебни мероприятия. 
All this makes it an absolute prerequisite to have a decent proportion of multidisciplinary and interdisciplinary training events in the curriculum.
Разнообразието от обучители или лектори, като например практикуващи юристи и специалисти извън съдебната система, се е доказало като особено ползотворно за подчертаване на връзката между правото и други дисциплини. 
A varierty of judicial practitioners and non-judicial professionals as trainers or speakers has proven to be particularly fruitful in highlighting the interfaces between the law and other disciplines.
ОБУЧЕНИЕ, ОСНОВАНО НА ИНТЕРАКТИВНИТЕ УМЕНИЯ 
Interactive Skills-based Training
НЕСЪДЕБНИ УМЕНИЯ. 
NON-JUDICIAL SKILLS.
• да общуват по-добре на работното място; 
• better communicate in the workplace;
• да правят подходящи публични изявления на заседанията; 
• make proper public statements in hearings;
• ефективно да използват гласа си в съдебната зала; 
• effectively employ their voice in the courtroom;
• да се справят с огромното натоварване с помощта на подобрен капацитет на паметта, както и техники за намаляване на стреса и подобряване на здравето; 
• deal with the heavy workload by using improved memory capacities as well as stress reduction and health improvement techniques;
• да се изправят пред медиите и тяхната нужда от информация без страх; 
• face the media, and their need for information, without fear;
• да оценяват по-добре надеждността на свидетелите; 
• better assess the reliability of witnesses;
• да поемат ролята на медиатори; 
• assume the role of mediator;
• да разрешават конфликти в рамките на отделението; и др. 
• resolve conflicts within the unit; etc.
Съответно обучението по междуличностни умения трябва да заема важно място във всяка програма за съдебно обучение. 
Interpersonal skills training should thus have a prominent place in any judicial training programme.
ОБУЧЕНИЕ ПО ЕВРОПЕЙСКО ПРАВО 
European Law Training
Европейското право е проникнало в националните законодателства. 
European law has submerged domestic laws.
Регламентите и приложените директиви или рамкови решения са неразделна част от националното право на практика във всяка област. 
Regulations and implemented directives or framework decisions are an integral part of national law in virtually any field.
Всеки национален съдия трябва да разбира преюдициалното производство по член 267 от ДФЕС, както и специфичните принципи за тълкуване на правото на ЕС. 
Any domestic judge needs to understand the preliminary ruling procedure under Art. 267 TFEU, and the specific interpretation principles of EU law.
Прилагането на правилата за правна взаимопомощ при презгранични граждански и наказателни дела и придобиването на знания за други системи — включително за юридическата терминология — също са от основно значение. 
Applying the rules of mutual legal assistance in cross-border civil or criminal matters and acquiring knowledge of other systems – including legal language – are pivotal as well.
Последните проучвания обаче показват, че съдиите и прокурорите все още не са много склонни да прилагат европейското право в достатъчна степен. 
However, recent surveys have shown that judges and prosecutors are still relatively reluctant to properly apply European law.
Предвид това явление и с оглед на неразривното преплитане на националното и европейското право, последното следва да бъде включено в практически всяко обучение за съдии и прокурори, базирано на знания. 
In view of this phenomenon and in view of the inseparable entwinement of domestic law and European law, the latter should form part of virtually any knowledgebased training for judges and prosecutors.
Но в допълнение към това, програмата за обучение трябва да обезпечи серия от мерки за обучение (присъствено или друго), които специално се занимават с връзките между националното и европейското право в различните области на специализация на съдиите и прокурорите. 
But in addition to this, the training programme should provide a series of training measures (whether residential or otherwise) specifically dealing with the interfaces between domestic and European law in the various fields of specialization of judges and prosecutors.
Част от всяко такова учебно мероприятие трябва да бъдат практически уроци по преюдициално производство. 
Practical lessons on the preliminary ruling procedure should be part of any such training event.
Когато е целесъобразно, предлаганото обучение може да бъде допълнено с посещения на място в Съда на Европейския съюз в Люксембург или в Европейския съд по правата на човека в Страсбург, учебни посещения в друга държава — членка на ЕС, както и индивидуални и групови обмени. 
Where appropriate, field trips to the CJEU in Luxembourg or to the European Court of Human Rights in Strasbourg, study visits to another EU member state as well as individual or group exchanges can round out the training on offer.
ОБУЧЕНИЕ ПО УПРАВЛЕНИЕ И РЪКОВОДСТВО 
Management and Leadership Training
Юридическото образование и първоначалното обучение на съдиите и прокурорите са специално насочени към способността им да вземат решения в рамките на съдебната система. 
The legal education and the initial training of judges and prosecutors are specifically geared to their juridical decision making.
Въпреки това, в съвременната съдебната система съдиите и прокурорите на ръководни позиции трябва да изпълняват широк спектър от управленски задачи. 
However, in the modern judiciary, judges and prosecutors in management positions have to accomplish a wide range of managerial tasks.
Независимо от специфичните особености, това е валидно за всички 28 държави — членки на ЕС. 
Regardless of the details, this holds true for all of the 28 EU Member States.
Управленските задачи могат да бъдат свързани например с: 
Management tasks may for example entail:
• администриране на бюджета, насърчаване на професионалното развитие — „кариерата“ — на съдиите, прокурорите и служителите (чрез структурирани събеседвания за кариерно развитие, редовен преглед на персонала и т.н.); 
• The administration of a budget, promotion of professional development – the “career” – of judges, prosecutors and staff (through structured career-development interviews, regular personnel review, etc.),
• осъществяването на дълбоки промени в структурите на дадено съдилище или прокуратура и други подобни. 
• The implementation of profound changes in the structures of a court or a prosecution office, and the like.
Този тип задачи могат да бъдат успешно изпълнявани единствено ако знанията и уменията на ръководителя на съда или прокуратурата се съчетават с ръководни умения. 
This type of task can only be successfully carried out if the court or prosecution office leaders’ knowledge and skills are combined with leadership skills.
Начинът, по който един ръководител мотивира членовете на своята организация да действат за постигането на определени общи цели, е от жизнено важно значение. 
The way in which a leader motivates the members of his or her organization to act towards identified common goals is of vital importance.
Курсовете за обучение по поведенческите умения за управление на промяната и управление на проекти са от съществено значение за тази цел. 
Training courses on the “soft skills” of change management and project management are essential for this purpose.
Ръководителят на дадено съдилище или прокуратура трябва да бъде обучен също на правилно боравене със съответните ИТ инструменти, както на разработването на методи на работа. 
A court or prosecution office leader should also be trained in the proper handling of relevant IT tools, as well as on the development of working methods.
Следователно една добра програма за съдебно обучение включва редица (модулни) сесии за обучение по управление и ръководство. 
Consequently, a good judicial training programme comprises a series of (modular) management and leadership training sessions.
Всяка обучаваща институция трябва да бъде запозната с концептуалната рамка на съответната програма за обучение. 
Any training institution should be aware of the conceptual framework of a training programme.
Определянето на целта на обучението и образованието в системата на съдебната власт е свързано в голяма степен със специфичната за всяка страна съдебна култура, но в същото време включва най-новите тенденции в цяла Европа. 
Defining the purpose of training and education in the judiciary has a lot to do with the country-specific judicial culture, but at the same time includes recent developments all around Europe.
Наскоро проведени проучвания показват14, че добрият съдия се нуждае от някои допълнителни умения освен традиционното владеене на материалното право. 
Recent studies point out14 that a good judge is in need of several additional skills besides the traditional mastery of substantive law.
Съдиите и прокурорите имат нужда: 
Judges and prosecutors need:
• да получават повече знания за социалния контекст на правните и съдебните процеси; 
• To be exposed to more knowledge about the social context of law and judicial processes,
• от умения, свързани с дейността на съда, за да управляват съдилища и служители; 
• Skills related to the activity in the court, to manage courts and staff,
• да си взаимодействат с обществеността и медиите, като използват нови технологии, съдебната етика и т.н. 
• To interact with the public and the media, using new technologies, judicial ethics, etc.
Ето защо определянето на целите на обучението и образованието на съдиите и прокурорите трябва да бъде постоянна тема поради бързите промени в обществото и човешкото поведение и съответно възникващите потребности. 
Therefore, defining the purpose of training and education of judges and prosecutors should be a constant concern because of rapid changes in society and human behaviour, and the needs that are accordingly generated.
Те ще се проявят покъсно в съдилищата и прокуратурите. 
These will later be seen in courts and prosecutor offices.
Процесът на анализ на работните места допълнително спомага за практическото оформянето на различните цели, към които трябва да се стремят курсовете и семинарите. 
The process of job analysis further helps in the practical shaping of the different goals to which courses and seminars should aspire.
ИЗБОР НА МЕТОДОЛОГИЯТА НА ОБУЧЕНИЕ. 
CHOOSING THE TRAINING METHODOLOGY.
Едва след този етап, в който участват вземащите решения институции и посочените по-горе заинтересовани страни, идва ред на специалиста по обучение, който съставя учебния курс/сесия, определя конкретни цели, избира методите на обучение, както и подходящите инструменти за оценка. 
Only after this stage, involving institutional decision makers and the abovementioned stakeholders, comes the training professional who devises the training course/session, sets specific objectives, chooses the training methods and the appropriate evaluation instruments.
МЕТОДОЛОГИЯТА НА ОБУЧЕНИЕ. 
THE EVALUATION METHODOLOGY.
На институционално ниво трябва да е ясно какъв тип методология за оценка ще бъде прилагана, така че обучителите и получателите да могат да се координират и в това отношение. 
At the institutional level it should be clear what type of evaluation methodology will be applied, so that the trainers and beneficiaries can coordinate on this aspect too.
Все пак основните анализи трябва да се извършват в съответствие с установените потребности в рамките на съдебната система. 
However, the core analyses should be performed in accordance with the needs identified within the judiciary.
„Неграмотните на 21-ви век няма да бъдат онези, които не могат да четат и пишат, а онези, които не могат да учат, да забравят наученото и да учат отново“. 
“The illiterate of the 21stcentury will not be those who cannot read and write, but those who cannot learn, unlearn, and relearn.”
Алвин Тофлър 
Alvin Toffler
Настоящата глава е предназначена за обучители и съставители на курсове. 
This chapter is intended for trainers and course designers.
Въпреки това за лицата, занимаващи се с планиране, и организаторите ще бъде от полза да се запознаят с това съдържание. 
It is nonetheless of benefit to planners and organizers to familiarize themselves with this content.
Въпросите, на които възнамеряваме да отговорим в тази глава, са: 
The questions this chapter intends to answer are:
• Как учат възрастните специалисти? 
• How do adult professionals learn?
• Кои методи на обучение се препоръчва да се използват с възрастни специалисти? 
• Which training methods are recommended to be used with adult professionals?
• Какви са предимствата и недостатъците на комбинирането на традиционните лекции с други, интерактивни методи на обучение? 
• What are the advantages and disadvantages of combining traditional lectures with other, interactive, training methods?
• Каква е процедурата за всеки от методите, описани в главата? 
• What is the procedure for each of the methods described in the chapter?
• Има ли някакви критерии, които да бъдат приети при избора на метод на обучение? 
• Are there any criteria to be adopted when choosing a training method?
Как да комбинираме методи на обучение? 
How do we combine training methods?
• Кой спектър от методи се използва за решаване на реални проблеми? 
• Which range of methods is used for real-life problem solving?
Съответно в тази глава се излагат: 
Accordingly, this Chapter gives:
• преглед на принципите на ученето чрез участие, различните стилове на учене за възрастни, както и принципите на андрагогиката; 
An overview of the principles of participatory learning, different adult learning styles, and the principles of andragogy;
• едно по-задълбочено обяснение на различни методи на обучение, особено подходящи за съдебното обучение; 
An in-depth explanation of a variety of training methods particularly suitable for judicial training;
• някои насоки за обучение на работното място; 
Some pointers on training in the workplace;
• въведение в ученето, базирано на технологии; 
An introduction to technology-based learning;
• някои специфични проблеми, свързани с първоначалното обучение. 
Some specific issues related to initial training.
Както показва цветовият код, анализираните в тази глава аспекти са онези, оцветени в червено, а именно спецификата на планиране на курсовете. 
As the colour code shows, the aspects analysed in this chapter are the ones coloured red, namely course design specifics.
След като са зададени общите цели на обучението и е разработен(а) ориентиран(а) към потребностите учебен план/учебна програма, на съставителите на курсове/обучителите се дава възможност да планират съответно учебните сесии. 
Having set the general training objectives and having planned a needs-oriented curriculum/training programme, the course designers/trainers are given the opportunity to plan the training sessions accordingly.
Задача на обучителите и съставителите на курсове е да подберат подходящите методи на обучение) за: 
It is the trainers’ and course designers’ task to select the proper training method(s) for:
• всеки формат на обучение, като например конференция, симпозиум, семинар, работна среща, уебинар и т.н.; 
• Each training format such as conference, symposium, seminar, workshop, webinar, etc.,
• всяко учебно съдържание със свързани с правото теми, етиката, съдиите и прокурорите в обществото, методологични и поведенчески способности и умения и т.н.; 
• Each training content with law-related topics, ethics, judges and prosecutors in society, methodological and behavioural capabilities and skills, etc.,
• всяка целева група на въвеждащото обучение, обучението по ръководство и др. 
• Each target group in induction training, leadership training, etc.
СРАВНЕНИЕ МЕЖДУ ТРАДИЦИОННИТЕ ПОДХОДИ ЗА ОБУЧЕНИЕ И ОБУЧЕНИЕТО ЧРЕЗ УЧАСТИЕ. 
A comparison between traditional and participatory training approaches.
• Под традиционен подход в обучението се разбира трансферът на знания и опит от обучителя към участника, както се случва в класическите условия на преподаване. 
• The traditional approach in training refers to the transfer of knowledge and expertise from the trainer to the participant as occurs in a classic teaching environment.
Обучителят обичайно е определял какъв конкретен набор от знания и опит трябва да придобие обучаваният. 
The trainer used to define what particular set of knowledge and expertise the trainee needs to acquire.
Този подход за обучение е давал на обучителя властта да знае всичко, като на обучавания се е гледало като на пасивен участник, или образно казано, като на съд, който да се напълни от обучителя. 
This approach to training gave the trainer the power to know everything, the trainee being looked upon as a passive participant, metaphorically, as a container to be filled up by the trainer.
Дълго време образованието се е осъществявало така, сякаш представлява акт на влагане15, при който обучаваните са хранилището, а преподавателят е вложителят. 
For a long time, education took place as if it were an act of depositing,15 in which the trainees were the depositories and the teacher or trainer the depositor.
• От друга страна, проектирането на архитектурата на обучението около учащия се означава дейностите по обучение да се проектират с оглед на потребностите и интересите на учащия се, а това е подход на учене чрез участие. 
• In contrast, designing training architecture around the learner means designing training activities around the learner’s needs and interests, which is a participatory learning approach to training.
Какво е подход на обучение чрез участие? 
What is a participatory training approach?
Архитектурата на обучение чрез участие спомага за растежа и индивидуалното откривателство. 
A participatory training architecture facilitates growth and individual discovery.
Тя има за цел не само „да се знае повече“, но и знанията по въпроси на съдебната система да се привеждат в употреба. 
It is aimed not just at “knowing more” but at putting judicial knowledge at work.
Архитектурата на обучението чрез участие се основава на: 
A participatory training architecture builds upon:
• критическото мислене на човека; 
• one’s critical thinking,
• изучаването на ценностите, нагласите и професионалната ориентация на човека; 
• examining one’s values, attitudes and professional orientations, •
• „размразяването“ на установените схващания и модели на поведение. 
• “unfreezing” set notions and set patterns of behaviour.
То е свързано със задаване на въпроси, преосмисляне и учене отново. 
It is about questioning, rethinking and re-learning.
Използването на методите на обучение, водещи до активно участие, е образователна стратегия за възрастни, при която работещите в сферата на правосъдието се включат въз основа на своите потребности и въпроси, размисли и анализи, както и на интереса да придвижат напред процеса на професионалното си развитие. 
Using training methods entailing active participation is an adult education strategy in which participants in the judiciary get involved on the basis of their needs and questions, their reflection and analysis, and their interest in carrying their own professional development process forward.
Характеристики на методологията на участие. 
Characteristics of the participatory methodology.
Тя е: 
It is:
1. съсредоточена върху учащия се; 
1. learner-centred;
2. основана на опита; 
2. experience-based;
3. и често с отворен краен резултат. 
3. and often open-ended.
Работното място е арената, където се очаква да проличат резултатите. 
The workplace is where results are expected to be seen.
Този тип план и архитектура на обучението изграждат увереност у практикуващите юристи, тъй като признават и капитализират техния опит, знания и умения. 
This type of training design and architecture builds confidence in practitioners, as it recognizes and capitalises upon their experience, knowledge and skills.
Те създават възможности за индивидуално и колективно учене, активирани от опита. 
It creates experience-driven opportunities for personal and collective learning.
По този начин методите на обучение чрез участие насърчават хората: 
Thus, participatory training methods encourage people to:
• да поставят под съмнение онова, което винаги са приемали; 
• question what they have always accepted,
• да подлагат на критичен анализ собствения си опит в съдилищата и прокуратурите, за да извлекат прозрения чрез съдебен анализ. 
• critically examine their own experiences in courts and prosecutor’s offices, to derive insights through judicial analysis.
Този процес на освобождаване на критичното мислене на хората им дава възможност да открият своята вътрешна сила за независими конструктивни действия в съдебната система. 
This process of releasing people’s critical faculties enables them to discover their latent power for independent constructive action in the judiciary.
Добрите практики се локализират. 
Good practises are localized.