natgillin/translations-raw huggingface dataset:
• Ще се осъществи координация с други инициативи и разпространение на резултатите. 
• coordinate with other initiatives and disseminate results.
Ще се използват резултатите от паралелни проучвания. 
The results of parallel studies will be used.
Ще се осъществи координация със съответните текущи проекти за ВПГ и с Европейската агенция за морска безопасност. 
It will coordinate with the relevant ongoing LNG projects and the European Maritime Safety Agency.
Мярката COSTA цели разработването на рамкови условия за използването на ВПГ при кораби в регионите на Средиземноморието, Атлантическия океан и Черно море. 
The COSTA Action aims at developing framework conditions for the use of LNG for ships in the Mediterranean, Atlantic Ocean and Black Sea areas.
Те ще доведат до изготвянето на генерален план за ВПГ за морски превози на къси разстояния между Средиземно море и Северноатлантическия океан, както и за дълбоководното плаване в Северноатлантическия океан към Азорските острови и остров Мадейра. 
It will result in preparing an LNG Masterplan for short sea shipping between the Mediterranean Sea and North Atlantic Ocean as well as the Deep Sea cruising in the North Atlantic Ocean towards the Azores and the Madeira Island.
Резултатите от проучването за осъществимост ще насърчат устойчивостта на морските магистрали като допринесат за общото усилие за решаване на проблемите, свързани с изменението на климата, по-специално с оглед на бъдещите изисквания по отношение на изпълнението на изискванията на Приложение VІ към Международната конвенция за предотвратяване на замърсяването от кораби (MARPOL). 
The feasibility study results will promote Motorways of the Sea sustainability, contributing to the common effort addressing climate change, in particular in view of the forthcoming requirements with respect to the implementation of the requirements of Annex VI of the MARPOL Convention.
Проектът ще допълни резултатите от текущия проект за ВПГ в Северно море и Балтийско море 2010-EU-21112-S. 
The project will complement the results of the on-going LNG North Sea and Baltic project 2010-EU-21112-S.
Това ще увеличи потенциала на морските магистрали чрез намаляване на транспортните разходи и на емисиите на CO2, NOx и SOx във връзка с по-екологосъобразни транспортни коридори и използването на ВПГ като алтернатива на корабното гориво. 
This will all increase the potential of Motorways of the Sea by lowering transport costs and reducing CO2, NOx and SOx emissions, in conjunction with greening the transport corridors and using of LNG as an alternative to marine bunker.
Прилагането на препоръките за политиката, изготвени в рамките на COSTA, се очаква да доведе до намаляване на емисиите на CO2 в морския транспорт с 25% до 2020г. и с 50% до 2050г. 
If COSTA's policy recommendations are implemented, it is expected that CO2 emissions from shipping could drop by 25% in 2020 and by 50% in 2050.
По отношение на замърсителите на въздуха ВПГ ще доведе до премахването на SOx и намаляване на NOx с 90%. 
For the air pollutants the use of LNG would eliminate SOx and reduce NOx by 90%.
Целта на тази предложена мярка е разработването на хармонизиран подход за изграждането на инфраструктура за зареждане на кораби с ВПГ в региона на Балтийско море. 
The aim of the proposed action is to develop a harmonised approach towards LNG bunker filling infrastructure in the Baltic Sea region.
Предложената мярка се основава на предишни дейности и предвижда прединвестиционни проучвания за пряка подготовка на инвестиции в инфраструктура за зареждане на кораби с ВПГ в пристанищата. 
The proposed action builds on previous activities and foresees pre-investment studies directly preparing for investments in LNG bunkering infrastructure in the ports.
Действителните инвестиции в инфраструктура ще бъдат осъществени на по-късен етап. 
The actual infrastructure investments will be made at a later stage.
Освен това ще бъде поставено началото на платформа на заинтересованите страни, чрез която ключовите участници от Балтийско море, но също и от Северно море ще могат да седнат на една маса и ще могат да се разпространяват по сигурен начин процесите и резултатите на проекта. 
In addition, a stakeholder platform will be initiated to gather the key actors from the Baltic Sea but also from the North Sea around the same table and secure dissemination of the project process and results.
Участващите пристанища ще използват наличните знания в областта и ще споделят своя опит и констатации. 
The participating ports will build on existing knowledge in the field and will share their experience and findings.
Практическите резултати от това сътрудничество ще бъдат създаването на ръководство, което ще служи като ориентир за други пристанища и заинтересовани участници, както и за други европейски региони. 
The practical outcome of this cooperation will be a guidebook that will function as a benchmark for other ports and stakeholders and for other regions in Europe.
Очаква се проектът да допринесе значително за изпълнението на Стратегията за Балтийско море (COM(2009)248), в която се подчертава, че регионът на Балтийско море може да се превърне в регион за „чисти морски превози”, а редица мерки могат да бъдат насочени към намаляване на въздействието на морския транспорт върху околната среда. 
The project is expected to contribute significantly to the implementation of the Baltic Sea Strategy (COM(2009)248) which underlines that the Baltic Sea region could turn into a model region for 'clean shipping' and a range of measures could be aimed at reducing the environmental impact of maritime transport.
8.3.19 Инфраструктура за ВПГ на станции за зареждане и разгръщането й на кораби (2010-EU-21112-S) 
8.3.19 LNG infrastructure of filling stations and deployment in ships (2010-EU-21112-S)
Проектът представлява стратегическо изследване под формата на пилотна мярка във връзка с изпълнението на морските магистрали. 
The project is a strategic study taking the form of a pilot action in relation to the implementation of the Motorways of the Sea.
Той възникна като проект по Стратегията на Европейския съюз за региона на Балтийско море, но географският му обхват е разширен и са включени Северно море и Ламанш заради търговията между тези райони и заради разпоредбите за зоните за контрол на емисии, които поставят по-строги ограничения за емисиите на сяра и азотни окиси считано от 2010, 2015 и 2016г. 
It emerged as a project under the European Union Strategy for the Baltic Sea Region but its geographical scope has been expanded with the North Sea and the English Channel because of the trading between these areas and because of the Emission Control Area provisions setting more restrictive limits on sulphur and nitrogen oxides emissions from 2010, 2015 and 2016.
Проектът включва проучвания за осъществимост на изграждането на инфраструктура на станции за зареждане с ВПГ (втечнен природен газ), както и цялостна пилотна мярка. 
The project consists of feasibility studies on LNG (Liquefied Natural Gas) filling station infrastructure as well as a full scale pilot action.
В рамките на изследването, което е част от проекта, ще бъде изготвен документ за стратегически решения, отнасящ се до централните заинтересовани страни, който е насочен към разработването на рамкови условия за използването на ВПГ в кораби и ще потвърди цялостната пилотна мярка, насочена към демонстрирането на варианта за ВПГ като конкурентоспособно гориво от гледна точка на морските превози и веригата на снабдяването с ВПГ. 
The study part of project will create a strategic decision paper relevant for central stakeholders, aiming at developing framework conditions for the use of LNG for ships and will validate a full scale pilot action aiming at demonstrating the LNG option as competitive fuel from shipping and an LNG supply chain points of view.
Проектът цели също постигането на положителни екологични и климатични ефекти. 
The project further aims at harvesting positive environmental and climate effects.
Целта на цялостния пилотен проект е да бъде видоизменено проектното решение на два новоизградени плавателни съда в система за задвижване с ВПГ, която е по-екологосъобразна система, в съответствие с изискванията за на преработеното Приложение VI към MARPOL 73/78, прието от Международната морска организация (IMO) през 2008г. 
The aim of the full scale pilot project is to modify the design of two new build vessels to a LNG propulsion system, a more environmentally friendly system, which is in line with the requirements of the revised Annex VI of MARPOL 73/78 adopted by The International Maritime Organization (IMO) in 2008.
За първи път плавателно средство Ro/Pax с такава големина (1350 метра лента за камиони) ще бъде построено със задвижване с ВПГ. 
This will be the first time that a Ro/Pax vessel of this size (1350 lane metre for trucks) will be built with LNG propulsion.
Пилотната мярка ще бъде последвана от програма за обстойни измервания с цел потвърждаване на екологичните и климатични ползи, тъй като ВПГ не съдържа никаква сяра, емисиите на NOx са с 90% по-малко в сравнение с традиционните горива, а емисиите на CO2 могат да бъдат намалени с до 25%. 
The pilot action will be followed by an extensive measurement programme for validating its environmental and climate benefits as LNG contains no sulphur and emits 90% less NOx than traditional fuels and CO2 can be reduced by up to 25%.
Очаква се усвоените уроци от проекта да доведат до по-широкообхватна полза и за други географски райони в рамките на ЕС, като демонстрират, че задвижването с ВПГ е постижимо за по-голямо плавателно средство ro-pax и могат да играят важна роля за по-нататъшното прилагане на ВПГ при подобни съдове в цяла Европа по международните маршрути на къси разстояния, както и при вътрешния трафик. 
The lessons learnt from the project are expected to have a wider benefit also for other geographical areas within the EU, demonstrating that LNG propulsion is achievable for a larger ro-pax vessel and could play an important role in further implementation of LNG in similar vessels throughout Europe on short international routes, as well as for domestic traffic.
9 ОЦЕНКА НА НЕОБХОДИМОСТТА ОТ ТОЧКИ ЗА ЗАРЕЖДАНЕ С ВПГ ИЗВЪН ОСНОВНАТА TEN-T МРЕЖА 
9 ASSESSMENT OF THE NEED OF LNG POINTS OUTSIDE THE TEN-T CORE NETWORK
ЕС насърчава използването на ВПГ в морските превози като гориво за зареждане на кораби също и в пристанища извън основната TEN-T мрежа: “….Първоначалното съсредоточаване върху основната мрежа не следва да изключва възможността в дългосрочен план ВПГ да е на разположение също така в пристанища извън основната мрежа, по-специално в пристанища, които са важни за корабите, които не извършват транспортни операции. 
The EU is promoting the use of LNG in shipping as bunker fuel also in ports outside the Ten-T Core Network: "....The initial focus on the core network should not rule out the possibility of LNG also being made available in the longer term at ports outside the core network, in particular those ports that are important for vessels not engaged in transport operations.
Решението за местоположението на точките за зареждане с ВПГ в пристанищата следва да се основава на анализ на разходите и ползите, включително проучване на ползите за околната среда. 
The decision on the location of the LNG refuelling points at ports should be based on a cost- benefit analysis including an examination of the environmental benefits.
[…]” 
[…]”
(Съображение 42). 
(Consideration42)
Оценката на нуждите може да бъде разработена на два основни етапа: 
The assessment of the need can be developed in two main phases:
• Класифициране на пристанищата въз основа на съществуващите услуги за зареждане на кораби с гориво; 
• Port classification on the base of the existing bunkering services;
• Подход, основан на анализ по разходи и ползи, за оценка на нуждата от интервенцията и нейната устойчивост. 
• Cost-Benefit Approach to evaluate the need and the sustainability of the intervention.
Първата стъпка се състои в подбор на пристанища, където вече има действащи или планирани услуги по зареждане на кораби с гориво. 
The first step consists in selecting ports where the bunkering services are already working or are already planned.
Тези пристанища могат да бъдат класирани според предоставяния обем гориво. 
These ports can be ranked on the basis of the volume of fuel provided.
Този подход позволява да се определи приоритетен списък за последващо извършване на оценката. 
This approach allows for the definition of a priority list for the subsequent performance of the assessment.
Втората стъпка се състои в извършването на проучване за осъществимост, включително анализ по разходи и ползи, с цел оценка на нуждата от инсталирането на съоръжения за ВПГ в тези пристанища. 
The second step consists in conducting a feasibility study including a cost- benefit assessment in order to evaluate the need to stall LNG facilities in these ports.
Препоръчително е проучванията за осъществимост за пристанищата от основната мрежа (съгласно описаното в предходния раздел) да включва оценка на равнище система, която отчита потенциалните синергии от планове, обхващащи няколко пристанища (например споделяне на една и съща инфраструктура и шлепове). 
It is recommended that feasibility studies for the core network ports (as described in the previous section) involve a system level assessment that takes into account the potential synergies from plans encompassing multiple ports (e.g. sharing of some infrastructures and barge vessels).
От техническа гледна точка етап 2 може да бъде разработен с помощта на същия подход, който е използван и за основните пристанища: 
From a technical point of view, Phase 2 can be developed with the same approach used for the core ports:
Повече подробности по този въпрос са посочени в предходната глава. 
More details about these are provided in the previous chapter.
Примери за добри практики също са представени в предишната глава. 
Also examples of good practices are reported in the previous chapter.
10 ОЦЕНКА НА НЕОБХОДИМОСТТА ОТ ИНСТАЛИРА- НЕ НА НАЗЕМНО ЕЛЕКТРОСНАБДЯВАНЕ В ПРИСТАНИЩАТА 
10 ASSESSMENT OF THE NEED TO INSTALL SHORE SIDE ELECTRICITY IN PORTS
Наземното електроснабдяване (SSE) е процес, който позволява на кораба да изключи двигателите си, докато е на котвена стоянка в пристанището и да се включи към наземен източник на електроенергия. 
Shore Side Electricity (SSE) is a process that enables a ship to turn off its engines while berthed and to plug into an onshore power source.
Зареждането на кораба с електроенергия се прехвърля към наземното електроснабдяване, без да се прекъсват услугите на борда на плавателния съд. 
The ship's power load is transferred to the shore-side power supply without a disruption of on-board services.
Този процес осигурява възможност на аварийното оборудване, хладилното, охладителното, отоплителното, осветителното и другото оборудване да получават постоянно електрозахранване докато корабът товари или разтоварва. 
This process allows emergency equipment, refrigeration, cooling, heating, lighting, and other equipment to receive continuous electrical power while the ship loads or unloads its cargo.
Наземното електроснабдяване е прието в някои пристанища по света като мярка в рамките на концепцията „Зелени пристанища”. 
Shore Side Electricity has been adopted in some ports around the world as a measure belonging to the "Green Ports" concept.
Тази концепция се отнася за група от няколко мерки, целящи постигането на устойчивост на пристанищата, като се смята, че едно пристанище не само отговаря на всички екологични стандарти в своите ежедневни операции, но също така разполага с дългосрочен план за непрекъснато подобряване на екологичните си показатели. 
This concept refers to a set of several measures aimed at achieving sustainability at ports, considering that a port not only meets all the environmental standards in its daily operations, but also has a long-term plan for continuously improving its environmental performance.
Помощните двигатели, използвани от корабите в пристанищата, генерират емисии на SOx, NOx, CO2 и прахови частици, както и шум и вибрации. 
Auxiliary engines run by ships in ports generate SOx, NOx, CO2 and particle discharge as well as noise and vibration.
Тези замърсители имат отрицателно въздействие върху здравето и околната среда в съседните общности. 
These pollutants cause negative health and environmental impacts on the surrounding communities.
Независими изследвания са установили, че наземното електроснабдяване генерира главно екологични и социални ползи като намаляване на емисиите от плавателните съдове на док в пристанищата, поради което може да се смята за съответна част от „зелените пристанища”. 
Independent studies have found that shore side electricity generates many environmental and social benefits, by reducing emissions from vessels docked in ports, so it can be considered a relevant part of "green ports".
Ако към 2020г. корабите, плаващи по море и по вътрешните водни пътища, в европейските пристанища използват SSE за покриването на техните нужди от енергия, докато са на котвена стоянка в пристанището, те ще потребяват 3,543 GWh годишно, което е приблизително 0.1% от потреблението на електроенергия в Европа като цяло за 2012г. 
If all seagoing and inland ships in European harbours would use SSE by 2020 for covering their energy demand at berth, they would consume 3,543 GWh annually, which is approximately 0.1% to the electricity consumption in Europe as a whole in 2012.
Освен това SSE има потенциал за ограничаване на 800,000 тона емисии на CO2 (T&D Europe, 2015г.) 
Furthermore, SSE offers the potential to mitigate 800,000 tons of CO2 emissions.
10.1 КОНТЕКСТ И РАЗВИТИЕ 
10.1 BACKGROUND AND DEVELOPMENT
Наземното електроснабдяване е термин от сектора на морския транспорт, който е бил използван за пръв път, когато всички кораби са били оборудвани с двигатели, задвижвани с въглища. 
Shore Side Electricity is a shipping industry term that first came into use when all ships were equipped with coal-fired engines.
Когато корабът бил закотвен в пристанището, нямало нужда да се поддържа огънят и железните двигатели буквално се охлаждали и напълно изстивали. 
When a ship tied up at port there was no necessity to continue to feed the fire and the iron engines would literally cool down, eventually going completely cold.
В исторически план корабите не били подлагани на мерки и разпоредби за контрол на емисиите, а дизеловите двигатели били основният източник на енергия. 
Historically, ships were not submitted to emission controls and regulation and diesel engines were their main source of power.
Въпреки това през последните 10 години нарастващото внимание към устойчивостта на пристанищата и опазването на морската среда започват да придобива все по-голямо значение. 
However, in the last 10 years the growing attention to sustainability at ports and protection of marine environment began to gain in importance.
В резултат на това новите Международната морска организация (IMO) създаде нови екологични разпоредби на глобално равнище. 
As a consequence, new environmental regulations were set-up by the International Maritime Organization (IMO) at a global level.
Директива 2005/33/EC на ЕС ограничи количеството сяра на 0.1% във всички използвани корабни горива, когато корабът е на котвена стоянка в пристанището за повече от 2 часа в европейски пристанища, след 2010г. 
In 2005, EU Directive 2005/33/EC limited the amount of sulphur to 0.1% in all marine fuel used while at berth for more than 2 hours in European ports after 2010.
През 2006г. влезе в сила нова екологична препоръка на ЕС: Препоръка 2006/339/ЕО на ЕС изисква от държавите членки да насърчават съоръженията за наземно електрозахранване. 
In 2006 a new environmental EU recommendation came into force: EU Recommendation 2006/339/ EG asked to Member States to promote shore- side electricity facilities.
В препоръката на ЕК се призовава също за хармонизирани стандарти и се дават насоки за разходите и ползите от свързването на корабите към електроенергийната мрежа. 
The EC recommendation also called for the development of harmonized international standards and provided guidance on costs and benefits of connecting ships to the electricity grid.
След това беше приета Директива 2014/94/ЕС, която предвижа цел за включване на наземно електроснабдяване за плавателните съдове, плаващи по вътрешните водни пътища и корабите, плаващи по море, в морските пристанища и пристанищата по вътрешните водни пътища. 
Then, Directive 2014/94/EU was adopted, which includes the aim to include shore-side electricity supply for inland waterway vessels and seagoing ships in maritime and inland ports.
10.2 НИВО НА РАЗВИТИЕ НА ТЕХНИКАТА 
10.2 STATE OF THE ART
От техническа и оперативна гледна точка наземното електроснабдяване е комплексна технологична система, съставена от следните елементи: електрическа инфраструктура в пристанищата (необходими са специално създадени интегрирани системи, които съответстват на всички видове пристанища); електрическа инфраструктура на корабите (модернизирана или новоизградена); решения за свързване и контрол за осигуряване на безопасен и безпроблемен пренос на електроенергия. 
From a technical and operational viewpoint, shore side electricity is a technological system made by the following elements: electrical infrastructure at ports (engineered and integrated systems are required to fit all types of ports); electrical infrastructure on ships (retrofits or new builds); connection and control solutions to ensure personnel safety and seamless power transfer.
По-специално комплексното решение за бордова система може да включва цялото необходимо електрооборудване за осигуряване на сигурен автоматизиран пренос на заряда на кораба от бордовата електросистема към наземния източник и обратно. 
In particular, a complete on-board system solution could include all power equipment necessary to connect the ship to a shore-side power point; all control equipment necessary to secure seamless automated power transfer of the ship load from the on-board power plant to the shore-side source and back.
Като се отчитат икономическите и финансовите аспекти е важно да се подчертае, че наземното електроснабдяване е най-ефективно и удобно за плавателни съдове, които акостират често в едно и също пристанище и плават по специално определени маршрути, както и за онези, които консумират големи количества електроенергия и имат високи емисии на замърсители на въздуха, когато са на котвена стоянка в пристанището. 
Considering economic and financial aspects, it is important to underline that shore side electricity is most effective and convenient for those vessels that call frequently at the same port and operate on dedicated routes, and for those that consume huge amounts of power and emit high levels of air pollutants when berthed.
Типичните видове плавателни средства включват фериботи, круизни кораби, контейнеровози и танкери. 
Typical vessel typologies include ferries, cruise ships, containerships and tankers.
Основните ползи от прилагането на наземно електроснабдяване са социални и екологични. 
The main benefits generated by the application of shore side electricity are social and environmental.
Първо, при правилно изпълнение на тази иновативна технология тя може да допринесе за подобряване качеството на въздуха. 
Firstly, if this innovative technology is implemented properly, it can contribute to air quality improvement by strongly reducing the emissions and disturbance of vessels locally, in the port.
Използването на наземно електроснабдяване може да доведе до значително намаляване на емисиите на CO2. 
The use of shore side electricity could lead to a significant reduction in CO2 emissions.
Всъщност поради високата ефективност и „съоръженията за ограничаване на емисиите” в инсталациите, отделящи по-малко емисии, дават възможност за намаляване на емисиите на CO2 с повече от 30% и на емисиите на азотен оксид и прахови частици с повече от 95%. 
Indeed shore side electricity system, due to the higher efficiency and to the "limiting emissions facilities" in lower plants, enable the reduction of more than 30% of CO2 emissions and more than 95% of nitrogen oxygen and particulate matter.