natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Трябва да се проследяват креатининов клирънс, серумни фосфати, глюкоза в урината и протеини в урината на всеки четири седмици през първата година, а след това - на всеки три месеца по време на лечението със Stribild. 
Creatinine clearance, serum phosphate, urine glucose and urine protein should be monitored every four weeks during the first year and then every three months during Stribild therapy.
Елвитегравир подлежи на оксидативен метаболизъм от CYP3A (основен път) и глюкурониране от ензимите UGT1A1/3 (второстепенен път). 
Elvitegravir undergoes oxidative metabolism by CYP3A (major route), and glucuronidation by UGT1A1/3 enzymes (minor route).
През седмица 144 развитието на едно или повече първични замествания, свързани с резистентност към елвитегравир, емтрицитабин или тенофовир, е наблюдавано при 18 от 42 пациенти с подлежащи на анализ генотипни данни от двойния анализ на изолати от изходно ниво и при неуспешно лечение със Stribild (2,6%, 18/701 пациенти). 
As of Week 144, the development of one or more primary elvitegravir, emtricitabine, or tenofovir resistance-associated substitutions was observed in 18 of the 42 patients with evaluable genotypic data from paired baseline and Stribild treatment-failure isolates (2.6%, 18/701 patients).
Поради ограниченията на проучването не е доказана полза от тенофовир дизопроксил спрямо плацебо на базата на плазмените нива на HIV-1 
Due to limitations of the study, a benefit of tenofovir disoproxil over placebo was not demonstrated based on plasma HIV-1 RNA levels at week 24.
Значителна кръстосана резистентност се наблюдава между повечето резистентни към елвитегравир изолати на HIV-1 и ралтегравир и между резистентни към емцитритабин изолати и ламивудин. 
Substantial cross-resistance was observed between most elvitegravir-resistant HIV-1 isolates and raltegravir, and between emtricitabine-resistant isolates and lamivudine.
Съответните Cmax, AUCtau и Ctrough в стационарно състояние (средно ± SD) са 1,1 ± 0,40 µg/ml, 8,3 ± 3,8 µg•h/ml и 0,05 ± 0,13 µg/ml за кобицистат, 1,9 ± 0,5 µg/ml, 13 ± 4,5 µg•h/ml и 0,14 ± 0,25 µg/ml за емтрицитабин и 0,45 ± 0,16 µg/ml, 4,4 ± 2,2 µg•h/ml и 0,1 ± 0,08 µg/ml за тенофовир. 
AUCtau, and Ctrough (mean ± SD) were 1.1 ± 0.40 µg/mL, 8.3 ± 3.8 µg•h/mL, and 0.05 ± 0.13 µg/mL for cobicistat, 1.9 ± 0.5 µg/mL, 13 ± 4.5 µg•h/mL, and 0.14 ± 0.25 µg/mL for emtricitabine, and 0.45 ± 0.16 µg/mL, 4.4 ± 2.2 µg•h/mL, and 0.1 ± 0.08 µg/mL for tenofovir.
Елвитегравир се метаболизира от CYP3A и в малка степен от UGT1A1. 
Elvitegravir is metabolised by CYP3A and, to a minor extent, by UGT1A1.
Ефектите на тежкото чернодробно увреждане върху фармакокинетиката на елвитегравир или кобицистат не са проучени. 
The effect of severe hepatic impairment on the pharmacokinetics of elvitegravir or cobicistat has not been studied.
Филмираните таблетки Stribild са зелени таблетки с форма на капсула, с вдлъбнато релефно означение „GSI“ от едната страна и цифрата „1“, оградена с квадратче, от другата. 
Stribild film-coated tablets are green, capsule-shaped tablets, debossed on one side with “GSI” and the number “1” surrounded by a square box on the other side of the tablet.
• болка в корема, причинена от възпаление на задстомашната жлеза (панкреатит) 
• pain in the abdomen (tummy) caused by inflammation of the pancreas (pancreatitis)
В проучване GS-US-236-0123 пациентите е трябвало да са получавали преди това само RAL в комбинация с FTC/тенофовир дизопроксил като първа антиретровирусна схема за най-малко шест месеца. 
In Study GS-US-236-0123, patients had to have previously only received RAL in combination with FTC/tenofovir disoproxil as their first antiretroviral regimen for at least six months.
Вижте точка 4.4 за информация относно започването на лечение със Stribild при пациенти с креатининов клирънс под 90 ml/min. 
See section 4.4 regarding initiation of Stribild in patients with creatinine clearance below 90 mL/min.
Не трябва да се започва лечение със Stribild при пациенти с креатининов клирънс под 70 ml/min (вж. точки 4.4 и 5.2). 
Stribild should not be initiated in patients with creatinine clearance below 70 mL/min (see sections 4.4 and 5.2).
Оценката на нежеланите реакции, свързани с емтрицитабин, се основава на опита от три педиатрични проучвания (n = 169), при които нелекуваните (n = 123) и лекуваните (n = 46) инфектирани с HIV педиатрични пациенти на възраст от 4 месеца до 18 години са лекувани с емтрицитабин в комбинация с други антиретровирусни средства. 
Assessment of adverse reactions related to emtricitabine is based on experience in three paediatric studies (n = 169) where treatment-naïve (n = 123) and treatment-experienced (n = 46) paediatric HIV infected patients aged 4 months to 18 years were treated with emtricitabine in combination with other antiretroviral agents.
In vitro проучванията показват, че нито тенофовир дизопроксил, нито тенофовир са субстрати на CYP450 ензимите. 
In vitro studies have determined that neither tenofovir disoproxil nor tenofovir are substrates for the CYP450 enzymes.
Има недостатъчна информация за ефектите на елвитегравир, кобицистат, емтрицитабин и тенофовир дизопроксил при новородени/кърмачета. 
There is insufficient information on the effects of elvitegravir, cobicistat, emtricitabine and tenofovir disoproxil in newborns/infants.
Необходимо е повишено внимание при едновременното приложение на Stribild и хормонални контрацептиви. 
Caution should be exercised when co-administering Stribild and a hormonal contraceptive.
На седмица 48, 83% от пациентите в групата на лечение с тенофовир дизопроксил и 92% от пациентите в групата на лечение със ставудин или зидовудин, имат концентрации на HIV-1 РНК < 400 копия/ml. 
At week 48, 83% of patients in the tenofovir disoproxil treatment group and 92% of patients in the stavudine or zidovudine treatment group had HIV-1 RNA concentrations < 400 copies/mL.
Проведени са проучвания с потенциран с ритонавир елвитегравир. 
2 Studies performed with ritonavir boosted elvitegravir.
- това може да доведе до умора и задух 
this may cause the child to be tired or breathless
други лекарства, съдържащи: тенофовир дизопроксил тенофовир алафенамид ламивудин адефовир дипивоксил 
• any other medicines containing: tenofovir disoproxil tenofovir alafenamide lamivudine adefovir dipivoxil
In vitro и при HIV-1 от някои пациенти се наблюдава резистентност към емтрицитабин или тенофовир, която се дължи на развитие на M184V или М184I заместване в обратната транскриптаза, водещо до резистентност към емтрицитабин, или на K65R заместване в обратната транскриптаза, водещо до резистентност към тенофовир. 
Resistance to emtricitabine or tenofovir has been seen in vitro and in the HIV-1 from some patients due to the development of the M184V or M184I emtricitabine resistance substitution in reverse transcriptase or the K65R tenofovir resistance substitution in reverse transcriptase.
лекарства за еректилна дисфункция, използвани за лечение на импотентност, като: силденафил, тадалафил и варденафил 
• erectile dysfunction medicines, used to treat impotence, such as: sildenafil, tadalafil and vardenafil
безсъние, патологични сънища 
insomnia, abnormal dreams
Необходимо е повишено внимание, включително обмисляне намаляване на дозата при едновременно приложение на Stribild с тадалафил за лечение на белодробна артериална хипертония. 
Caution should be exercised, including consideration of dose reduction, when co-administering Stribild with tadalafil for the treatment of pulmonary arterial hypertension.
Z-стойностите на КМП са намалели с -0,012 за лумбалния отдел на гръбначния стълб и с -0,338 на цялото тяло при 64 участници, лекувани с тенофовир дизопроксил за 96 седмици. 
BMD Z-scores declined by -0.012 for lumbar spine and by -0.338 for total body in the 64 subjects who were treated with tenofovir disoproxil for 96 weeks.
Не е известно дали елвитегравир или кобицистат се екскретират в кърмата. 
It is not known whether elvitegravir or cobicistat are excreted in human milk.
рабдомиолиза1,3, мускулна слабост1,3 
rhabdomyolysis1,3, muscular weakness1,3
Има съобщения и за поява на автоимунни нарушения (като болест на Graves' и автоимунен хепатит) на фона на имунната реактивация; времето до началото им, обаче, варира значително и тези събития могат да настъпят месеци след започване на лечението. 
Autoimmune disorders (such as Graves' disease and autoimmune hepatitis) have also been reported to occur in the setting of immune reactivation; however, the reported time to onset is more variable and these events can occur many months after initiation of treatment.
За лечението на юноши се препоръчва мултидисциплинарен подход. 
That a multidisciplinary approach is recommended for the management of adolescent patients.
След перорално приложение елиминационният полуживот на тенофовир е приблизително 12 до 18 часа. 
Following oral administration, the elimination half-life of tenofovir is approximately 12 to 18 hours.
H2-рецепторни антагонисти и инхибитори на протонната помпа) вижте Проучвания, проведени с други лекарствени продукти. 
For information on other acid reducing agents (e.g. H2-receptor antagonists and proton pump inhibitors), see Studies conducted with other medicinal products.
Не спирайте приема на Stribild без да сте се посъветвали с Вашия лекар. 
Do not stop taking Stribild without talking to your doctor.
Проучване на фармакокинетиката на потенциран с кобицистат елвитегравир е проведено при участници, неинфектирани с HIV-1, с тежко бъбречно увреждане (креатининов клирънс под 30 ml/min). 
A study of pharmacokinetics of cobicistat-boosted elvitegravir was performed in non-HIV-1 infected subjects with severe renal impairment (creatinine clearance below 30 mL/min).
Кобицистат се метаболизира чрез окисление, медиирано от CYP3A и/или с CYP2D6, и не претърпява глюкурониране. 
Cobicistat is metabolised via CYP3A and/or CYP2D6-mediated oxidation and does not undergo glucuronidation.
Зелена филмирана таблетка с форма на капсула с размери 20 mm x 10 mm, с вдлъбнато релефно означение „GSI“ от едната страна и цифрата „1“, оградена с квадратче, от другата. 
Green, capsule-shaped, film-coated tablet of dimensions 20 mm x 10 mm, debossed on one side with “GSI” and the number “1” surrounded by a square box on the other side.
Stribild не е проучван при пациенти с тежко чернодробно увреждане (Child-Pugh клас C). 
Stribild has not been studied in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh Class C).
жълто оцветяване на кожата или очите, сърбеж или болка в корема, причинени от чернодробно възпаление (хепатит) 
• yellow skin or eyes, itching, or pain in the abdomen (tummy) caused by inflammation of the liver (hepatitis)
Едновременното приложение с Stribild може да причини увеличени плазмени концентрации на DOAC, което може да доведе до повишен риск от кървене. 
Co-administration with Stribild may result in increased plasma concentrations of the DOAC, which may lead to an increased bleeding risk.
В допълнение, заместване на K70E в HIV-1 обратната транскриптаза е клинично избрано от тенофовир дизопроксил и води до слабо намалена чувствителност към абакавир, емтрицитабин, тенофовир и ламивудин. 
In addition, a K70E substitution in HIV-1 reverse transcriptase has been selected clinically by tenofovir disoproxil and results in low-level reduced susceptibility to abacavir, emtricitabine, tenofovir, and lamivudine.
Важността на редовното проследяване на креатининов клирънс, серумни фосфати, глюкоза в урината и протеини в урината по време на лечението със Stribild. 
The importance of regular monitoring of creatinine clearance, serum phosphate, urine glucose and urine protein during Stribild therapy.
Сред 28 пациенти, получавали 96-седмично лечение с тенофовир дизопроксил, Z-стойностите на КМП намаляват с -0,341 за лумбалния гръбначен стълб и -0,458 за цялото тяло. 
Among 28 patients receiving 96 weeks of treatment with tenofovir disoproxil, BMD Z-scores declined by -0.341 for lumbar spine and -0.458 for total body.
Тази нежелана реакция е открита в периода на постмаркетингово наблюдение за емтрицитабин или тенофовир дизопроксил, но не е наблюдавана в рандомизирани контролирани клинични проучвания при възрастни или в клинични проучвания при деца с HIV на емтрицитабин или в рандомизирани контролирани клинични проучвания, или при програмата за разширен достъп до тенофовир дизопроксил. 
5 This adverse reaction was identified through post-marketing surveillance for emtricitabine or tenofovir disoproxil but not observed in randomised, controlled clinical studies in adults or paediatric HIV clinical studies for emtricitabine or in randomised controlled clinical studies or the tenofovir disoproxil expanded access program for tenofovir disoproxil.
K65R заместване може да се селектира от абакавир, ставудин или диданозин и води до намалена чувствителността към тези средства и към ламивудин, емтрицитабин и тенофовир. 
The K65R substitution can also be selected by abacavir, stavudine or didanosine and results in reduced susceptibility to these agents plus lamivudine, emtricitabine and tenofovir.
Сред 50-те педиатрични пациенти, получаващи Stribild, средната КМП се увеличава + 0,68% в сравнение с изходното ниво до седмица 48, за лумбалния отдел на гръбначния стълб и + 0,77% за цялото тяло, без да е включена главата. 
Among the 50 paediatric patients receiving Stribild, mean BMD increased from baseline to Week 48, +0.68% for lumbar spine and +0.77% for total body less head.
Ако се потвърди, че серумните фосфати са < 3,0 mg/dl (0,96 mmol/l) при юноша, получаващ Stribild, бъбречната функция трябва да се оцени отново в рамките на една седмица. 
That if serum phosphate is confirmed to be < 3.0 mg/dl (0.96 mmol/l) in any adolescent patient receiving Stribild, renal function should be re-evaluated within one week.
Хормоналният контрацептив трябва да съдържа поне 30 µg етинилестрадиол и да съдържа дроспиренон или норгестимат като прогестоген, или пациентките трябва да използват алтернативен надежден метод за контрацепция (вж. точки 4.4 и 
The hormonal contraceptive should contain at least 30 µg ethinyloestradiol and contain drospirenone or norgestimate as the progestogen or patients should use an alternative reliable method of contraception (see sections 4.4 and
При пациенти с напреднало чернодробно заболяване или цироза прекратяване на лечението не се препоръчва, тъй като обострянето на хепатита след прекратяване на лечението може да доведе до чернодробна декомпенсация. 
In patients with advanced liver disease or cirrhosis, treatment discontinuation is not recommended since post-treatment exacerbation of hepatitis may lead to hepatic decompensation.
Промени във фармакокинетичните параметри от проучването IMPAACT P1026s за елвитегравир и кобицистат при жени, приемащи схеми на лечение, съдържащи кобицистат и елвитегравир по време на втория и третия триместър на бременността, в сравнение със сдвоените данните по двойки след раждането. 
Table 5: Changes in pharmacokinetic parameters from the IMPAACT P1026s study for elvitegravir and cobicistat in women receiving cobicistat and elvitegravir-containing regimens during the second and third trimesters of pregnancy compared to paired postpartum data
Противопоказано е едновременното приложение с лекарствени продукти, които са силни индуктори на CYP3A, поради опасност от загуба на вирусологичен отговор и възможна резистентност към Stribild. 
Co-administration is contraindicated with medicinal products that are strong inducers of CYP3A due to the potential for loss of virologic response and possible resistance to Stribild.
Едновременно приложение и риск от нефротоксичност 
Co-administration and risk of renal toxicity
повишени нива на креатинин в кръвта 
• increased levels of creatinine in your blood
Установено е, че съставката кобицистат на Stribild понижава изчисления креатининов клирънс в резултат на инхибиране на тубулната секреция на креатинина, без да повлиява гломерулната функция. 
The cobicistat component of Stribild has been shown to decrease estimated creatinine clearance due to inhibition of tubular secretion of creatinine without affecting renal glomerular function.
Тенофовир дизопроксил може да доведе до намаляване на КМП. 
Tenofovir disoproxil may cause a reduction in BMD.
Препоръчва се клинично проследяване на терапевтичните ефекти и нежеланите реакции, когато тези лекарствени продукти се прилагат едновременно със Stribild. 
Clinical monitoring of therapeutic and adverse effects is recommended when these medicinal products are concomitantly administered with Stribild.
В проучване GS-US-236-0115 и проучване GS-US-236-0121 пациентите е трябвало да бъдат или на първата, или на втората си антиретровирусна схема, без анамнеза за вирусологичен неуспех, да нямат настояща или минала анамнеза за резистентност към антиретровирусните компоненти на Stribild и да са били супресирани с PI+RTV или ННИОТ в комбинация с FTC/тенофовир дизопроксил (HIV-1 РНК < 50 копия/ml) за най-малко шест месеца преди скрининга. 
In Study GS-US-236-0115 and Study GS-US-236-0121, patients had to be on either their first or second antiretroviral regimen with no history of virologic failure, have no current or past history of resistance to the antiretroviral components of Stribild and must have been suppressed on a PI+RTV or an NNRTI in combination with FTC/tenofovir disoproxil (HIV-1 RNA < 50 copies/mL) for at least six months prior to screening.
Stribild 150 mg/150 mg/200 mg/245 mg филмирани таблетки 
Stribild 150 mg/150 mg/200 mg/245 mg film-coated tablets
При участници с креатининов клирънс под 50 ml/min или с терминална бъбречна недостатъчност, което налага диализа, Cmax и AUC за емтрицитабин и тенофовир са повишени (вж. точка 4.4). 
In subjects with creatinine clearance below 50 mL/min or with end stage renal disease requiring dialysis, Cmax, and AUC of emtricitabine and tenofovir were increased (see section 4.4).
Трябва да се избягва употребата на Stribild едновременно със или наскоро след употреба на нефротоксични лекарствени продукти. 
That use of Stribild should be avoided with concomitant or recent use of nephrotoxic medicinal products.
Безопасността и ефикасността на Stribild при пациенти с налични значими чернодробни нарушения не са установени. 
The safety and efficacy of Stribild have not been established in patients with significant underlying liver disorders.
панкреатит1 
pancreatitis1
Прекратяването на лечението със Stribild при пациенти, коинфектирани с HIV и HBV, може да е свързано с тежко обостряне на хепатита. 
Discontinuation of Stribild therapy in patients co-infected with HIV and HBV may be associated with severe acute exacerbations of hepatitis.
Неклиничните данни за емтрицитабин не показват особен риск за хора на базата на конвенционалните фармакологични проучвания за безопасност, токсичност при многократно прилагане, генотоксичност, карциногенен потенциал, репродуктивна токсичност и токсичност за развитието. 
Non-clinical data on emtricitabine reveal no special hazard for humans based on conventional studies of safety pharmacology, repeated-dose toxicity, genotoxicity, carcinogenic potential, and toxicity to reproduction and development.
Пациенти, които в миналото са прекратили лечението с тенофовир дизопроксил поради нефротоксичност, със или без обратимост на тези ефекти след прекратяването. 
Patients who have previously discontinued treatment with tenofovir disoproxil due to renal toxicity, with or without reversal of the effects post-discontinuation.
Лечението със Stribild трябва да се прекрати, ако креатининовият клирънс спадне под 50 ml/min по време на лечението със Stribild, тъй като се налага адаптиране на дозовия интервал за емтрицитабин и тенофовир дизопроксил и това не може да се постигне с комбинираната таблетка с фиксирани дози (вж. точки 4.4 и 5.2). 
Stribild should be discontinued if creatinine clearance declines below 50 mL/min during treatment with Stribild as dose interval adjustment is required for emtricitabine and tenofovir disoproxil and this cannot be achieved with the fixed-dose combination tablet (see sections 4.4 and 5.2).
В резултат на увреждане на тубулните клетки на бъбреците могат да се наблюдават разграждане на мускулите, омекване на костите (с болки в костите и понякога водещо до фрактури), болка в мускулите, слабост в мускулите и понижения на калия или на фосфатите в кръвта 
The breakdown of muscle, softening of the bones (with bone pain and sometimes resulting in fractures), muscle pain, muscle weakness and decreases in potassium or phosphate in the blood may occur due to damage to kidney tubule cells.
Фармакокинетиката на елветрегравир или кобицистат не е напълно установена при педиатрични пациенти на възраст < 12 години. 
The pharmacokinetics of elvitegravir or cobicistat in paediatric subjects <12 years of age have not been fully established.
Не се препоръчва едновременното приложение на Stribild и рифабутин. 
Co-administration of Stribild and rifabutin is not recommended.
До седмица 48 не се е развила резистентност към Stribild. 
No emergent resistance to Stribild was detected through Week 48.
Ако лечението със Stribild бъде прекратено при пациенти, коинфектирани с HIV и вируса на хепатит B (HBV), тези пациенти трябва да бъдат проследявани внимателно за доказателство за обостряне на хепатита (вж. точка 4.4). 
If Stribild is discontinued in patients co-infected with HIV and hepatitis B virus (HBV), these patients should be closely monitored for evidence of exacerbation of hepatitis (see section 4.4).
В проучването GS-US-104-0352, 8 от 89 педиатрични пациенти (9,0%) с експозиция на тенофовир дизопроксил са преустановили терапията с изпитваното лекарство поради нежелани събития, свързани с бъбреците. 
In study GS-US-104-0352, 8 out of 89 paediatric patients (9.0%) exposed to tenofovir disoproxil discontinued study drug due to renal adverse events.
Как да приемате Stribild 
How to take Stribild
Пациенти, които в миналото са прекратили лечението с тенофовир дизопроксил поради нефротоксичност, със или без обратимост на тези ефекти след прекратяването, не трябва да бъдат лекувани със Stribild (вж. точка 4.3). 
Patients who have previously discontinued treatment with tenofovir disoproxil due to renal toxicity, with or without reversal of the effects post-discontinuation, should not be treated with Stribild (see section 4.3).
Едновременното приложение на Stribild с лекарствени продукти, които се метаболизират основно от CYP3A или CYP2D6, или са субстрати на P-gp, BCRP, OATP1B1 или OATP1B3 може да доведе до повишени плазмени концентрации на тези продукти, което може да засили или удължи терапевтичния им ефект и нежеланите реакции (вж. 
Co-administration of Stribild with medicinal products that are primarily metabolised by CYP3A or CYP2D6, or are substrates of P-gp, BCRP, OATP1B1 or OATP1B3 may result in increased plasma concentrations of those products, which could increase or prolong their therapeutic effect and adverse reactions (see Concomitant use contraindicated and section 4.3).
Някои примери включват, но не се ограничават до аминогликозиди, амфотерицин B, фоскарнет, ганцикловир, пентамидин, ванкомицин, цидофовир или интерлевкин-2 (наричан също алдеслевкин). 
Some examples include, but are not limited to, aminoglycosides, amphotericin B, foscarnet, ganciclovir, pentamidine, vancomycin, cidofovir or interleukin-2 (also called aldesleukin).
При юноши, инфектирани с HIV-1 (на възраст 12 до <18 години), Z-стойностите на КМП, наблюдавани при участници, получавали тенофовир дизопроксил, са по-ниски от тези, наблюдавани при участниците, получавали плацебо. 
In HIV-1 infected adolescents (aged 12 to < 18 years), the BMD Z-scores observed in subjects who received tenofovir disoproxil were lower than those observed in subjects who received placebo.