natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Комбинираната честота на сърдечно-съдова смъртност, хоспитализация по повод на сърдечна недостатъчност, повторен коронарен инцидент, инсулт и ресусцитация при внезапна сърдечна смърт е подобна в групата на алискирен и в тази на плацебо. 
The combined rates of cardiovascular death, hospitalisation for heart failure, recurrent heart attack, stroke and resuscitated sudden death were similar in the aliskiren group and the placebo group.
Рискът от хипокалиемия е по-голям при пациенти с чернодробна цироза, пациенти със засилена диуреза, пациенти с неадекватен перорален прием на електролити и пациенти, които получават едновременно лечение с кортикостероиди или адренокортикотропен хормон (ACTH) (вж. точки 4.5 и 4.8). 
The risk of hypokalaemia is greater in patients with cirrhosis of the liver, patients experiencing brisk diuresis, patients with inadequate oral electrolyte intake and patients receiving concomitant therapy with corticosteroids or adrenocorticotropic hormone (ACTH) (see sections 4.5 and 4.8).
Експозицията на алискирен се увеличава незначително над пропорционалното на увеличението на дозата. 
Exposure to aliskiren increased more than in proportion to the increase in dose.
повишена чувствителност на кожата към слънце 
• increased sensitivity of skin to the sun
Начинът на действие на тиазидните диуретици е чрез инхибиране на Na+Cl- симпортера, чрез конкуриране за Clмястото, като по този начин повлиява механизмите за реабсорбция на електролити: директно чрез покачване на екскрецията на натрий и хлор в приблизително еднаква степен, и индиректно чрез това диуретично действие, понижавайки плазмения обем с последващо повишаване на плазмената ренинова активност, секрецията на алдостерон и загуба на калий с урината, и понижаване на серумния калий. 
The mode of action of thiazides is through inhibition of the Na+Cl- symporter by competing for the Cl- site, thereby affecting electrolyte reabsorption mechanisms: directly increasing sodium and chloride excretion to an approximately equal extent, and indirectly by this diuretic action reducing plasma volume, with consequent increases in plasma renin activity, aldosterone secretion and urinary potassium loss, and a decrease in serum potassium.
Има много ограничени данни за безопасността при пациенти на възраст >75 години или при пациенти със значителна сърдечно-съдова коморбидност. 
Very limited safety data are available for patients aged >75 years or patients with major cardiovascular co-morbidities.
Подобно на други антихипертензивни лекарствени продукти, прекомерното понижаване на кръвното налягане при пациенти с исхемично сърдечносъдова болест, би могло да доведе до миокарден инфаркт или инсулт. 
As with any antihypertensive medicinal product, excessive reduction of blood pressure in patients with ischaemic cardiopathy or ischaemic cardiovascular disease could result in a myocardial infarction or stroke.
Докато другите лекарствени продукти, които инхибират РААС (АСЕ инхибитори и ангиотензин II рецепторни блокери (АРБ)), предизвикват компенсаторно покачване на плазмената ренинова активност (ПРА), лечението с алискирен понижава плазмената ренинова активност (ПРА) при пациенти с хипертония с приблизително 50 до 80%. 
Whereas other medicinal products that inhibit the RAAS (ACEI and angiotensin II receptor blockers (ARB)) cause a compensatory rise in plasma renin activity (PRA), treatment with aliskiren decreases PRA in hypertensive patients by approximately 50 to 80%.
Хидрохлоротиазид принадлежи към група лекарства наречени тиазидни диуретици. 
Hydrochlorothiazide belongs to a group of medicines called thiazide diuretics.
Може да е необходимо да се увеличи дозата на пробеницид или сулфинпиразон. 
Increase of dose of probenecid or sulfinpyrazone may be necessary.
Нежеланите реакции съобщени по-рано при някоя от съставките на Rasitrio (алискирен, амлодипин и хидрохлоротиазид) и изброени в съответния параграф на съответния компонент, могат да възникнат и при Rasitrio. 
The adverse reactions previously reported with one of the individual components of Rasitrio (aliskiren, amlodipine and hydrochlorothiazide) and listed in the respective paragraphs on the individual components may occur with Rasitrio.
Тъй като амлодипин се свързва във висока степен с протеините, е малко вероятно хемодиализата да бъде от полза. 
Since amlodipine is highly protein-bound, dialysis is not likely to be of benefit.
Единична опаковка, съдържаща 30, 90 таблетки 
Single pack containing 30, 90 tablets
Хипокалиемията може да предизвика мускулни спазми и/или изразена сърдечна аритмия, свързана с едновременната употреба на дигиталисови гликозиди или определени антиаритмични лекарствени средства. 
Hypokalaemia may result in muscle spasms and/or accentuate cardiac arrhythmias associated with the concomitant use of digitalis glycosides or certain antiarrhythmic medicinal products.
Те намаляват количеството на произвеждания от организма ангиотензин ІІ. 
These reduce the amount of angiotensin II the body can make.
- CYP3А4 индуктори 
- CYP3A4 inducers
Алискирен се екскретира в много малка степен чрез бъбреците и само 0,6% от дозата на алискирен може да бъде открита в урината след перорално приложение (вж. точка 5.2). 
Aliskiren is minimally excreted via the renal route, and only 0.6% of the aliskiren dose is recovered in urine following oral administration (see section 5.2).
Времето за достигане на пикови плазмени концентрации на амлодипин е подобно при пациентите в старческа възраст и помладите пациенти. 
The time to reach peak plasma concentrations of amlodipine is similar in elderly and younger subjects.
Реакции на фоточувствителност 
Photosensitivity reactions
промени в настроението (включително тревожност) 
• mood changes (including anxiety)
Както и при останалите РААС блокери, главоболието е честа нежелана реакция при деца, лекувани с алискирен. 
As for other RAAS blockers, headache is a common adverse event in children treated with aliskiren.
Алискирен е перорално активен, непептиден, мощен и селективен директен инхибитор на човешкия ренин. 
Aliskiren Aliskiren is an orally active, non-peptide, potent and selective direct inhibitor of human renin.
При развитие на анафилактични реакции или ангиоедем е необходимо незабавно преустановяване на приема на Rasitrio, провеждане на подходяща терапия и проследяване до пълно и трайно отзвучаване на възникналите признаци и симптоми. 
If anaphylactic reactions or angioedema occur, Rasitrio should be promptly discontinued and appropriate therapy and monitoring provided until complete and sustained resolution of signs and symptoms has occurred.
Прекомерна хипотония се наблюдава нечесто (0,1%) при пациенти с неусложнена хипертония, лекувани с алискирен като монотерапия. 
Excessive hypotension was uncommonly (0.1%) seen in patients with uncomplicated hypertension treated with aliskiren alone.
Независимо от това, при пациентите, приемащи алискирен е наблюдавана в статистически значимо по-голяма степен хиперкалиемия, хипотония и бъбречна дисфункция при сравнение с групата на плацебо. 
However, in patients receiving aliskiren there was a significantly higher rate of hyperkalaemia, hypotension and kidney dysfunction when compared to the placebo group.
Хидрохлоротиазид няма нежелани ефекти върху фертилитета на двата пола при мишки и плъхове по време на проучвания, при които двата вида са били експонирани, чрез диетата, съответно на дози до 100 и 4 mg/kg,/ден, преди чифтосването и по време на бременността. 
Hydrochlorothiazide had no adverse effects on the fertility of mice and rats of either sex in studies wherein these species were exposed, via their diet, to doses of up to 100 and 4 mg/kg,/day respectively, prior to mating and throughout gestation.
Препоръчваната доза Rasitrio е една таблетка дневно. 
Posology The recommended dose of Rasitrio is one tablet per day.
Поради тази причина съществува потенциална възможност за взаимодействия между инхибитори на OATP и алискирен, при едновременно приложение (вж. “Взаимодействие със сок от грейпфрут”). 
Therefore, the potential exists for interactions between OATP inhibitors and aliskiren when administered concomitantly (see interaction with Grapefruit juice).
След еднократно прилагане на доза в диапазон от 75 до 600 mg, двукратно увеличение на дозата води съответно до ~2,3 и 2,6-кратно увеличение на AUC и Cmax. 
After single dose administration in the dose range of 75 to 600 mg, a 2-fold increase in dose results in a ~2.3 and 2.6fold increase in AUC and Cmax, respectively.
НСПВС могат също така да отслабят диуретичната и антихипертензивната активност на хидрохлоротиазид. 
NSAIDs may also weaken the diuretic and antihypertensive activity of hydrochlorothiazide.
Известно е, че бъбречната екскреция на тораземид се медиира от транспортери на органични аниони (OATs). 
Torasemide renal excretion is known to be mediated by organic anion transporters (OATs).
Други нежелани реакции, наблюдавани при някоя от отделните съставки могат да възникнат и при Rasitrio, въпреки че не са наблюдавани по време на клиничните изпитвания. 
Additional information on individual components Other adverse reactions previously reported with one of the individual components may occur with Rasitrio even if not observed in clinical trials.
В друго проучване при плъхове, при което мъжки плъхове са третирани с амлодипин безилат 30 дни, с доза, сравнима с дозата при хора, изчислена на база mg/kg, са установени понижени плазмени нива на фоликулостимулиращ хормон и тестостерон, както и понижена плътност на спермата и на броя зрели сперматиди и сертолиеви клетки. 
In another rat study in which male rats were treated with amlodipine besilate for 30 days at a dose comparable with the human dose based on mg/kg, decreased plasma follicle-stimulating hormone and testosterone were found as well as decreases in sperm density and in the number of mature spermatids and Sertoli cells.
Ако по време на лечението с Rasitrio възникне реакция на фоточувствителност, се препоръчва спиране на лечението. 
If photosensitivity reaction occurs during treatment with Rasitrio, it is recommended to stop the treatment.
Лечението с Rasitrio се понася добре при дози до 300 mg/10 mg/25 mg, с обща честота на нежелани събития, подобна на тази при съответните двойни комбинации, с изключение на симптоматична хипотония. 
Treatment with Rasitrio was well tolerated at doses up to 300 mg/10 mg/25 mg with an overall incidence of adverse events similar to the corresponding dual combinations, except for symptomatic hypotension.
При контролирани клинични проучвания, клинично значимите промени в стандартните лабораторни показатели са нечесто свързани с приложението на алискирен. 
Investigations: In controlled clinical trials, clinically relevant changes in standard laboratory parameters were uncommonly associated with the administration of aliskiren.
Импотентност, гинекомастия 
Impotence, gynaecomastia
Поради тази причина при комбиниране на Rasitrio с НСПВС е необходимо повишено внимание, особено при пациенти в старческа възраст. 
Therefore the use of Rasitrio with an NSAID requires caution, especially in elderly patients.
При пациентите могат да настъпят реакции на свръхчувствителност към хидрохлоротиазид, като вероятността е по-голяма при пациентите с алергия и астма. 
Hypersensitivity reactions to hydrochlorothiazide may occur in patients, but are more likely in patients with allergy and asthma.
И трите активни вещества подпомагат контролирането на високото кръвно налягане (хипертония). 
All of these substances help to control high blood pressure (hypertension).
Оток, умора 
Oedema, fatigue
Периферните отоци са позната, дозозависима нежелана реакция на амлодипин, за която се съобщава също така и при постмаркетинговия опит с алискирен. 
Peripheral oedema is a known, dose-dependent adverse reaction of amlodipine and has also been reported with aliskiren therapy in post-marketing experience.
Следващите нежелани реакции са съобщени при пациенти, лекувани с тиазидни диуретици, прилагани самостоятелно, включително хидрохлоротиазид: 
The following adverse reactions have been reported in patients treated with thiazide diuretics alone, including hydrochlorothiazide:
Рисковите фактори за развитие на остра закритоъгълна глаукома могат да включват анамнеза за сулфонамидна или пеницилинова алергия. 
Risk factors for developing acute angle-closure glaucoma may include a history of sulphonamide or penicillin allergy.
Хипромелоза Титанов диоксид (E171) Макрогол 
Hypromellose Titanium dioxide (E171) Macrogol
понижена чувствителност на кожата 
• decreased skin sensitivity
Проведените предклинични оценки в подкрепа на приложението на хидрохлоротиазид при хора включват in vitro изпитвания за генотоксичност и проучвания за репродуктивна токсичност и карциногенност при гризачи. 
Preclinical evaluations to support the administration of hydrochlorothiazide in humans included in vitro genotoxicity assays and reproductive toxicity and carcinogenicity studies in rodents.
Клинично значимата хипотония вследствие предозиране с амлодипин се нуждае от активно подпомагане на сърдечно-съдовата система, включително често мониториране на сърдечната и дихателната функция, повдигане на крайниците и внимание за обема на циркулиращите течности и отделената урина. 
Clinically significant hypotension due to amlodipine overdose calls for active cardiovascular support including frequent monitoring of cardiac and respiratory function, elevation of extremities and attention to circulating fluid volume and urine output.
Пациентите на възраст 65 години или повече са по-склонни към поява на нежелани реакции, свързани с ниско кръвно налягане. 
Patients 65 years of age or older are more susceptible to side effects related to low blood pressure.
Поради тази причина при пациенти, лекувани едновременно с алискирен и перорален фуроземид или тораземид, се препоръчва проследяване на ефекта на фуроземид или тораземид, при започване и при коригиране на терапията с фуроземид, тораземид или алискирен, за да се избегнат промени в обема на екстрацелуларната течност и възможни ситуации на обемно натоварване (вж. точка 4.4). 
In patients treated with both aliskiren and oral furosemide or torasemide, it is therefore recommended that the effects of furosemide or torasemide be monitored when initiating and adjusting furosemide, torasemide or aliskiren therapy to avoid changes in extracellular fluid volume and possible situations of volume overload (see section 4.4).
- Фуроземид и тораземид 
- Furosemide and torasemide
Блокери на калциевите канали, включително амлодипин, трябва да се използват с повишено внимание, при пациенти със застойна сърдечна недостатъчност, тъй като могат да повишат риска от бъдещи сърдечно-съдови събития и смъртност. 
Calcium channel blockers, including amlodipine, should be used with caution in patients with congestive heart failure, as they may increase the risk of future cardiovascular events and mortality.
При проучване при пациенти с краен стадий на бъбречно заболяване (КСБЗ), провеждащи хемодиализа, диализният клирънс на алискирен е нисък (<2% от пероралния клирънс). 
In a study conducted in patients with end stage renal disease (ESRD) receiving haemodialysis, dialysis clearance of aliskiren was low (<2% of oral clearance).
Ефектът на понижение на кръвното налягане при пациенти с умерена до тежка хипертония е бил независим от възрастта, пола, расата, индекса на телесна маса и свързаните с наднорменото тегло нарушения (метаболитен синдром и диабет). 
The blood-pressure-lowering effect in patients with moderate to severe hypertension was independent of age, gender, race, body mass index and overweight-associated disorders (metabolic syndrome and diabetes).
При голяма част от пациентите на възраст 65 и повече години, приложението на алискирен в доза от 300 mg не показва допълнителни ползи по отношение на понижаването на кръвното налягане в сравнение с дозата от 150 mg. 
In the majority of patients aged 65 years or older, the 300 mg dose of aliskiren shows no additional benefit in reducing blood pressure compared to the 150 mg dose.
По-специално е наблюдавана повишена честота на бъбречна дисфункция (14,0% спрямо 12,1%), на хиперкалиемия (38,9% спрямо 28,8%), на събития свързани с хипотония (19,7% спрямо 16,2%) и на инсулт (3,4% спрямо 2,6%) като крайни точки. 
In particular there was an increased incidence of renal dysfunction (14.0% versus 12.1%), hyperkalaemia (38.9% versus 28.8%), hypotension-related events (19.7% versus 16.2%) and adjudicated stroke endpoints (3.4% versus 2.6%).
Независимо от това, тъй като алискирен е субстрат за транспортиращите органични аниони полипептиди 1A2 (OATP1A2) (вж. взаимодействия с инхибитори на транспортиращите органични аниони полипептиди (OATP)), е възможно алискирен да намали плазмената експозиция на тораземид, като повлияе процеса на абсорбция. 
However, since aliskiren has been shown to be a substrate for the organic anion-transporting polypeptide 1A2 (OATP1A2) (see interaction with organic anion transporting polypeptide (OATP) inhibitors), there is a potential for aliskiren to reduce plasma torasemide exposure by an interference with the absorption process.
Резултатите от проучване за ефекта на храната, чрез приложение на стандартно хранене с високо съдържание на мазнини и таблетка с фиксирана комбинация от 300/10/25 mg, показват че храната намалява скоростта и степента на абсорбция на алискирен в таблетката с фиксирана комбинация, в степен подобна на тази при прилагане на алискирен като монотерапия. 
The results from a food effect study using a standard high-fat meal with the 300/10/25 mg fixed combination tablet showed that food reduced the rate and extent of absorption of aliskiren in the fixed combination tablet with a similar magnitude of effect as for aliskiren monotherapy.
Все пак, както и при други лекарствени продукти, повлияващи ренинангиотензин-алдостероновата система, е налице повишен риск от бъбречна недостатъчност, включително остра бъбречна недостатъчност, при лечение на пациенти със стеноза на бъбречната артерия с алискирен. 
However, as with other medicinal products acting on the renin-angiotensin-aldosterone system, there is an increased risk of renal insufficiency, including acute renal failure, when patients with renal artery stenosis are treated with aliskiren.
Едновременното прилагане на тиазидните диуретици с вещества, които също имат понижаващ кръвното налягане ефекг (напр. чрез намаляване на активността на централната нервна система или директна вазодилатация) може да потенцира появата на ортостатична хипотония. 
Concomitant administration of thiazide diuretics with subtances that also have a blood pressure lowering effect (e.g. by reducing sympathetic central nervous system activity or direct vasodilatation) may potentiate orthostatic hypotension.
Не се препоръчва едновременното прилагане на литий и хидрохлоротиазид. 
Co-administration of lithium and hydrochlorothiazide is not recommended.
Храната не оказва влияние върху фармакокинетиката на амлодипин и хидрохлоротиазид в таблетката с фиксирана комбинация. 
Food had no effect on the pharmacokinetics of amlodipine or hydrochlorothiazide in the fixed combination tablet.
Фертилитетът при плъхове не е бил повлиян при прилагане на алискирен в дози до 250 mg/kg/ден и на хидрохлоротиазид в дози до 4 mg/kg/ден (вж. точка 5.3). 
The fertility of rats was unaffected at doses of up to aliskiren 250 mg/kg/day and hydrochlorothiazide 4 mg/kg/day (see section 5.3).
Информация за Rasitrio 
Information on Rasitrio
Скоростта и степента на абсорбция на алискирен, амлодипин и хидрохлоротиазид, след прилагане на таблетка с фиксираната комбинация, са подобни на тези, при прилагане като отделни форми на дозиране. 
The rate and extent of absorption of aliskiren, amlodipine and hydrochlorothiazide following administration of a fixed combination tablet are similar to when administered as individual dosage forms.
При вторичните крайни точки, честотата на сърдечна недостатъчност (компонент на съставната комбинирана сърдечно-съдова крайна точка) е била сигнификантно по-висока в групата на амлодипин, отколкото в групата на хлорталидон (10,2% спрямо 7,7%, RR 1,38, 95% CI [1,25-1,52] p<0,001). 
Among secondary endpoints, the incidence of heart failure (component of a composite combined cardiovascular endpoint) was significantly higher in the amlodipine group as compared to the chlorthalidone group (10.2% vs. 7.7%, RR 1.38, 95% CI [1.25-1.52] p<0.001).
Приемът на Rasitrio трябва да бъде прекратен при развитие на хиперкалциемия по време на лечението. 
Rasitrio should be discontinued if hypercalcaemia develops during treatment.
Честотата на всички нежелани събития, потенциално свързани с хипотония, в краткосрочно активно контролирано проучване е била 4,9% при Rasitrio, спрямо 3,7% при двойните комбинации. 
The incidence of any adverse reactions potentially related to hypotension in a short-term controlled study was 4.9% with Rasitrio versus up to 3.7% with dual combinations.
При комбинирането им, сборният ефект от потискането на ренин-ангиотензин-алдостероновата система, медиираната от калциевите канали вазодилатация и екскрецията на натриев хлорид води до понижаване на артериалното налягане в по-голяма степен, отколкото при съответните двойни комбинации. 
When combined, the consolidated effects of inhibition of the reninangiotensin-aldosterone system, calcium channel-mediated vasodilatation and sodium chloride excretion result in a reduction of blood pressure to a greater degree than the corresponding dual combinations.
Елиминирането на амлодипин от плазмата е двуфазово с терминален елиминационен полуживот приблизително 30 до 50 часа. 
Amlodipine elimination from plasma is biphasic with a terminal elimination half-life of approximately 30 to 50 hours.
- Едновременното приложение на алискирен и метформин (↓28%), амлодипин (↑29%) или циметидин (↑19%) води до промяна между 20% и 30% в Cmax и AUC на алискирен. 
- Co-administration of aliskiren with either metformin (↓28%), amlodipine (↑29%) or cimetidine (↑19%) resulted in between 20% and 30% change in Cmax or AUC of aliskiren.
Rasitrio е бил свързан със значимо понижение на плазмената ренинова активност (ПРА) (-34%), спрямо изходните стойности, докато лечението с комбинацията амлодипин с хидрохлоротиазид е довело до повишаване на ПРА (+170%). 
Rasitrio was associated with a significant reduction in plasma renin activity (PRA) (-34%) from baseline while the dual combination of amlodipine with hydrochlorothiazide increased PRA (+170%).
Rasitrio е противопоказан при пациенти с тежко чернодробно увреждане. 
Rasitrio is contraindicated in patients with severe hepatic impairment.
Пациентите, приемащи алискирен, амлодипин и хидрохлоротиазид като отделни таблетки, едновременно по едно и също време на деня, могат да преминат към фиксирана комбинация от една таблетка Rasitrio, съдържаща същите съставки и дози. 
Patients receiving aliskiren, amlodipine and hydrochlorothiazide from separate tablets given concurrently at the same time of the day may be switched to a fixed combination tablet of Rasitrio containing the same component doses.
Проведено е популационно фармакокинетично проучване при 74 деца с хипертония на възраст от 1 до 17 години (34 пациенти на възраст от 6 до 12 години и 28 пациенти на възраст от 13 до 17 години), приемащи амлодипин в доза между 1,25 и 20 mg, веднъж или два пъти дневно. 
A population pharmacokinetic study has been conducted in 74 hypertensive children aged from 1 to 17 years (with 34 patients aged 6 to 12 years and 28 patients aged 13 to 17 years) receiving amlodipine between 1.25 and 20 mg given either once or twice daily.
Rasitrio се предлага в опаковки, съдържащи 30 или 90 таблетки в блистери. 
Rasitrio is available in packs containing 30 or 90 tablets in blisters.
Репродуктивните проучвания при плъхове не показват наличие на токсичност, с изключение на по-късната дата на раждане и удължаване на акта на раждане при дози, превишаващи 50 пъти максималната препоръчителна доза при хора (вж. точка 5.3). 
Reproductive studies in rats have shown no toxicity except for delayed date of delivery and prolonged duration of labour at dosages 50 times greater than the maximum recommended dosage for humans (see section 5.3).