natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Дозата трябва да се повишава, ако има достатъчна поносимост и нивото на цистин в левкоцитите остава &gt; 1 nmol хемицистин/mg протеин (при измерване с използване на анализа на смесени левкоцити).
The dose should be raised if there is adequate tolerance and the WBC cystine level remains &gt; 1 nmol hemicystine/mg protein (when measured using the mixed leukocyte assay).
При пациенти, придържащи се към постоянна доза PROCYSBI, и които не разполагат с лесен достъп до подходяща лаборатория за измерване на левкоцитните нива на цистин, целта на лечението е плазмената концентрация на цистеамин да се поддържа &gt; 0,1 mg/l, 30 минути след приема.
For example the therapeutic goal is to maintain a WBC cysteine level &lt; 1 nmol hemicystine/mg protein (when measured using the mixed leukocyte assay), 30 min after dosing For patients adherent to a stable dose of PROCYSBI, and who do not have easy access to an adequate facility for measuring their WBC cystine, the goal of therapy should be to maintain plasma cysteamine concentration &gt; 0.1 mg/L, 30 min after dosing.
0,08 ± 0,03; 0,01 до 0,15; &lt; 0,0001
0.08 ± 0.03; 0.01 to 0.15; &lt; 0.0001 All Evaluable Patients (ITT) Population (N=41) Immediate-release cysteamine bitartrate
В допълнение, наскоро са разработени концепции за ФК/ФД, които използват хипотезата за прозорец за селекция на мутантни щамове, за да установят дозов режим, който може да ограничи появата на резистентни организми (Drlica &amp; Zhao, 2007)13.
In addition, PK/PD concepts have recently been developed that use the hypothesis of the mutant selection window in order to elaborate a dosing regimen that can limit the emergence of resistant organisms (Drlica &amp; Zhao, 2007)13.
Въпреки че предоставените проучвания не се считат за еднакво надеждни, CVMP прави опит за обобщен статистически анализ на всички данни, осигурени от всички представени проучвания, и открива, че този метод не може да бъде приложен, тъй като статистическите параметри (определени чрез тестовете на Bartlett, Shapiro-Wilk и тестът ANOVA (липса на съответствие)) показват значително отклонение от нормалното (p &lt; 0,01), т.е. данните не са нормално разпределени и не показват хомогенност на променливостта.
Although the studies provided are not considered to be of equal reliability, the CVMP attempted a ‘pooled' statistical analysis of all the data provided by all of the studies submitted and found that this method could not be applied, because the statistical parameters (defined by the Bartlett, Shapiro-Wilk and ANOVA (lack of fit) tests) showed a significant deviation from normality (p &lt; 0.01), i.e. the data were not normally distributed and showed no homogeneity of variance.
Предполага се, че чрез съотношенията AUC0-24h/MIC и Cmax/MIC, съответно &gt; 100 и &gt; 8, могат да се предвидят клиничните резултати за флуорохинолоните.
It has been postulated that AUC0-24h/MIC and Cmax/MIC ratios of &gt; 100 and &gt; 8, respectively, are predictive of clinical outcome for fluoroquinolones.
http://www.bvl.bund.de/SharedDocs/Downloads/09_Untersuchungen/Bericht_Resistenzmonitoring_2009.pdf?__blob=publi cationFile &amp; v=2
ISBN 978-3-0348-0504-9. http://www.bvl.bund.de/SharedDocs/Downloads/09_Untersuchungen/Bericht_Resistenzmonitoring_2009.pdf?__blob=publi cationFile &amp; v=2
Exelon 2 mg/ml [само на сгъваемата кути﻿
Exelon 2 mg/ml [folding box only]
Честотите са дефинирани като: много чести (≥1/10), чести (≥1/100 до &lt; 1/10), нечести (≥1/1 000 до &lt; 1/100), редки (≥1/10 000 до &lt; 1/1 000), много редки ( &lt; 1/10 000), с неизвестна честота (от наличните данни не може да бъде направена оценка).
Frequencies are defined as: very common (≥ 1/10), common (≥ 1/100 to &lt; 1/10), uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100), rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000), very rare ( &lt; 1/10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Доказано е превъзходството на Cystadrops и по отношение на фотофобия, оценена от изследователя, в сравнение с контролното рамо (цистеаминов хидрохлорид 0,10%) p &lt; 0,048 95%
Superiority of Cystadrops was also demonstrated for photophobia rated by the investigator compared to the control arm (cysteamine hydrochloride 0.10%) p &lt; 0.048 95% CI (0.23; 1.14).
Доказано е превъзходството на Cystadrops в сравнение с контролното рамо (цистеаминов хидрохлорид 0,10%) p &lt; 0,001 95%
Superiority of Cystadrops was demonstrated compared to the control arm (cysteamine hydrochloride 0.10%) p &lt; 0.001 95% CI (2.11; 5.58).
Ето защо, се препоръчва употребата на перорална суспензия при деца на възраст от 2 до &lt; 12 години.
It is therefore recommended to use the oral suspension formulation in children aged 2 to &lt; 12.
Успехът се дефинира като способност за продължаване на профилактиката с изпитваното лекарство за 100 дни след ТХСК (без спиране за &gt; 14 дни) и преживяемост без наличие на доказана или вероятна ИГИ за период от 180 дни след ТХСК.
Success was defined as the ability to continue study drug prophylaxis for 100 days after HSCT (without stopping for &gt; 14 days) and survival with no proven or probable IFI for 180 days after HSCT.
Пероралната бионаличност може да бъде ограничена при педиатрични пациенти на възраст от 2 до &lt; 12 години с малабсорбция и много ниско телесно тегло за възрастта.
Oral bioavailability may be limited in paediatric patients aged 2 to &lt; 12 years with malabsorption and very low body weight for age.
Категориите по честота са представени, както следва: много чести (≥1/10), чести (≥1/100 до &lt; 1/10), нечести (≥1/1 000 до &lt; 1/100), редки (≥1/10 000 до &lt; 1/1 000), много редки ( &lt; 1/10 000), с неизвестна честота (от наличните данни не може да бъде направена оценка).
Frequency categories are expressed as: Very common (1/10); Common (1/100 to 1/10); Uncommon (1/1,000 to 1/100); Rare (1/10,000 to 1/1,000); Very rare (1/10,000); Not known (cannot be estimated from the available data).
И при перорално, и при интравенозно приложение повече ( &gt; 94%) от общата радиоактивност се екскретира през първите 96 часа.
The majority ( &gt; 94%) of the total radioactivity is excreted in the first 96 hours after both oral and intravenous dosing.
Безопасността на вориконазол е изследвана при 288 педиатрични пациенти на възраст от 2 до &lt; 12 години (169) и от 12 до &lt; 18 години (119), които са получавали вориконазол за профилактика (183) и за терапевтична употреба (105) в клинични изпитвания.
The safety of voriconazole was investigated in 288 paediatric patients aged 2 to &lt; 12 years (169) and 12 to &lt; 18 years (119) who received voriconazole for prophylaxis (183) and therapeutic use (105) in clinical trials.
Гранични стойности на MИК (mg/l) ≤ S (Чувствителен) &gt; R (Резистентен)
MIC breakpoint (mg/L) ≤S (Susceptible) &gt; R (Resistant)
Общата честота на повишенията на трансаминазите &gt; 3 x ГГН (което не е задължително да представлява нежелано събитие) в клиничната програма на вориконазол е 18,0% (319/1 768) при възрастни и 25,8% (73/283) при педиатрични участници, които са получавали вориконазол в сборните проучвания за терапевтична и профилактична употреба.
The overall incidence of transaminase increases &gt; 3 xULN (not necessarily comprising an adverse event) in the voriconazole clinical programme was 18.0% (319/1,768) in adults and 25.8% (73/283) in paediatric subjects who received voriconazole for pooled therapeutic and prophylaxis use.
Съществуват ограничени данни за безопасността на VFEND при пациенти с отклонения в чернодробните функционални показатели (аспартат трансаминаза [AST], аланин трансаминаза [ALT], алкална фосфатаза [ALP] или общ билирубин &gt; 5 пъти над горната граница на нормата).
There is limited data on the safety of VFEND in patients with abnormal liver function tests (aspartate transaminase [AST], alanine transaminase [ALT], alkaline phosphatase [ALP], or total bilirubin &gt; 5 times the upper limit of normal).
При пациенти с умерена до тежка бъбречна дисфункция (стойности на серумния креатинин &gt; 2,5 mg/dl) настъпва кумулиране на интравенозния носител SBECD (вж. точки 4.2 и 4.4).
In patients with moderate to severe renal dysfunction (serum creatinine levels &gt; 2.5 mg/dl), accumulation of the intravenous vehicle, SBECD, occurs (see sections 4.2 and 4.4).
Препоръчителните дози при деца и юноши се базират на популационен фармакокинетичен анализ на данни, получени от 112 имунокомпрометирани педиатрични пациента на възраст от 2 до &lt; 12 години и от 26 имунокомпрометирани пациенти в юношеска възраст от 12 до &lt; 17 години.
The recommended doses in children and adolescent patients are based on a population pharmacokinetic analysis of data obtained from 112 immunocompromised paediatric patients aged 2 to &lt; 12 years and 26 immunocompromised adolescent patients aged 12 to &lt; 17 years.
Въз основа на популационен фармакокинетичен анализ при 112 имунокомпрометирани педиатрични пациенти на възраст от 2 до &lt; 12 години и 26 имунокомпрометирани юноши на възраст от 12 до &lt; 17 години.
Note: Based on a population pharmacokinetic analysis in 112 immunocompromised paediatric patients aged 2 to &lt; 12 years and 26 immunocompromised adolescents aged 12 to &lt; 17 years.
Адаптиране на дозата (Деца [2 до &lt; 12 години] и млади юноши с ниско телесно тегло [12 до 14 години и &lt; 50 kg])
Dosage adjustment (Children [2 to &lt; 12 years] and young adolescents with low body weight [12 to 14 years and &lt; 50 kg])
Перорални контрацептиви [CYP3A4 субстрат; CYP2C19 инхибито﻿
Oral Contraceptives [CYP3A4 substrate; CYP2C19 inhibitor]
Варфарин (30 mg еднократна доза, прилагана едновременно с 300 mg ДД вориконазол) [CYP2C9 субстра﻿
Warfarin (30 mg single dose, co- administered with 300 mg BID voriconazole) [CYP2C9 substrate]
В едно проучване с еднократна перорална доза (200 mg) при лица с нормална бъбречна функция и леко (креатининов клирънс 41-60 ml/min) до тежко (креатининов клирънс &lt; 20 ml/min) бъбречно увреждане, фармакокинетиката на вориконазол не е била значимо повлияна от бъбречното увреждане.
In an oral single-dose (200 mg) study in subjects with normal renal function and mild (creatinine clearance 41-60 ml/min) to severe (creatinine clearance &lt; 20 ml/min) renal impairment, the pharmacokinetics of voriconazole were not significantly affected by renal impairment.
Еритромицин (1 g ДД) [CYP3A4 инхибито﻿
Erythromycin (1 g BID) [CYP3A4 inhibitor]
Нечести ≥ 1/1 000 до &lt; 1/100
Uncommon ≥ 1/1,000 to &lt;
Фенитоин [CYP2C9 субстрат и мощен CYP450 индукто﻿
Phenytoin [CYP2C9 substrate and potent CYP450 inducer]
Омепразол (40 mg ВД) [CYP2C19 инхибитор; CYP2C19 и CYP3A4 субстра﻿
Omeprazole (40 mg QD) [CYP2C19 inhibitor; CYP2C19 and CYP3A4 substrate]
Еверолимус [CYP3A4 субстрат, P-gp субстра﻿
Everolimus [CYP3A4 substrate, P-gp substrate]
Рифабутин [мощен CYP450 индукто﻿
Rifabutin [potent CYP450 inducer]
Ритонавир (протеазен инхибитор) [мощен CYP450 индуктор; CYP3A4 инхибитор и субстра﻿
Ritonavir (protease inhibitor) [potent CYP450 inducer; CYP3A4 inhibitor and substrate]
Ефавиренц (ненуклеозиден инхибитор на обратната транскриптаза) [CYP450 индуктор; CYP3A4 инхибитор и субстра﻿
Efavirenz (a non-nucleoside reverse transcriptase inhibitor) [CYP450 inducer; CYP3A4 inhibitor and substrate]
Възможността за такива събития при пациенти с нисък брой на тромбоцитите ( &lt; 75 000) не е установена, тъй като тези пациенти са били изключвани от клинични изпитвания.
The potential for these events in patients with low platelet counts ( &lt; 75,000) has not been established as such patients were excluded from clinical trials.
Безопасността и ефикасността на траметиниб при деца и юноши ( &lt; 18 години) не са установени.
The safety and efficacy of trametinib have not been established in children and adolescents ( &lt; 18 years).
Свързан с лекарството материал се екскретира предимно във фецеса ( &gt; 80% от възстановената радиоактивност) и в минимална степен в урината (≤19%).
Drug-related material was excreted predominantly in the faeces ( &gt; 80% of recovered radioactivity) and to a minor extent in urine (≤19%).
Интериндивидуалната вариабилност в стационарно състояние е ниска ( &lt; 28%).
Inter-subject variability at steady state was low ( &lt; 28%).
Лекото и умерено тежкото бъбречно увреждане не е имало ефект върху експозицията на траметиниб ( &lt; 6% за всяка група).
Mild and moderate renal impairment had no effect on trametinib exposure ( &lt; 6% for either group).
Не се налага коригиране на началната доза при пациенти на възраст &gt; 65 години.
No initial dose adjustment is required in patients &gt; 65 years of age.
Процентът на пациентите, получили НР е бил подобен при тези на възраст &lt; 65 години и тези на възраст ≥65 години във всички проучвания.
The proportion of patients experiencing ARs was similar in those aged &lt; 65 years and those aged ≥65 years in all studies.
Възстановяването на общата доза е ниско след 10-дневен период на събиране ( &lt; 50%) след приложение на единична перорална доза радиомаркиран траметиниб като разтвор, поради дългия елиминационен полуживот.
Total dose recovery was low after a 10-day collection period ( &lt; 50%) following administration of a single oral dose of radiolabelled trametinib as a solution, due to the long elimination half-life.
По-често коригиране на дозата (вж. Таблици 1 и 2 по-горе) може да се наложи при пациенти на възраст &gt; 65 години (вж.
More frequent dose adjustments (see Tables 1 and 2 above) may be required in patients &gt; 65 years of age (see section 4.8).
В проучванията MEK115306 и MEK116513 съответно &lt; 1% (2/209) и 1% (4/350) от пациентите, лекувани с траметиниб в комбинация с дабрафениб развиват пневмонит или ИББ (вж. точка 4.8).
In studies MEK115306 and MEK116513 &lt; 1% (2/209) and 1 % (4/350), respectively, of patients treated with trametinib in combination with dabrafenib developed pneumonitis or ILD (see section 4.8).
54% от пациентите са имали &lt; 3 засегнати от заболяването области на изходно ниво.
Overall, 54% of subjects had &lt; 3 disease sites at baseline.
Процентът пациенти, получили нежелани реакции (НР) и сериозни нежелани реакции (СНР), е бил сходен при пациентите на възраст &lt; 65 и тези на възраст ≥65 години.
The proportion of subjects experiencing adverse reactions (AR) and serious adverse reactions (SAR) was similar in the subjects aged &lt; 65 years and those aged ≥65 years.
Пациентите на възраст ≥65 години е по-вероятно да получат СНР и НР, които да доведат до трайно спиране на лекарствения продукт, понижаване на дозата и прекъсване на приема, отколкото тези на възраст &lt; 65 години.
Patients ≥65 years were more likely to experience SARs and ARs leading to permanent discontinuation of medicinal product, dose reduction and dose interruption than those &lt; 65 years.
При пациентите на възраст ≥65 години е имало по-голяма вероятност за развитие на НР, които да доведат до окончателно спиране на лекарствения продукт, до намаляване на дозата или до прекъсване на лечението, в сравнение с пациентите на възраст &lt; 65 години.
Patients ≥65 years were more likely to experience ARs leading to permanent discontinuation of medicinal product, dose reduction and dose interruption than those &lt; 65 years.
В интегрираната популация за безопасност на лечение с траметиниб в комбинация с дабрафениб вътречерепни кръвоизливи с летален изход възникват при &lt; 1% (8/1076) от пациентите.
Fatal intracranial haemorrhages occurred in the integrated safety population of trametinib in combination with dabrafenib in &lt; 1% (8/1076) of patients.
Повечето пациенти са били кавказци ( &gt; 96%) и мъже (55%), с медиана на възрастта 55 години (24% са били ≥65 години).
Most subjects were Caucasian ( &gt; 96%) and male (55%), with a median age of 55 years (24% were ≥65 years).
Участниците са стратифицирани в зависимост от нивото на лактат дехидрогеназа (ЛДХ) ( &gt; горна граница на нормата (ГГН) спрямо  ДГН) и BRAF мутацията (V600E спрямо V600K).
Subjects were stratified by lactate dehydrogenase (LDH) level ( &gt; the upper limit of normal (ULN) versus ULN) and BRAF mutation (V600E versus V600K).
Лечението с траметиниб трябва да се прекъсне при пациенти, които имат асимптоматично, абсолютно понижение &gt; 10% на LVEF в сравнение с изходните стойности и фракцията на изтласкване е под долната граница на нормата (вж. точка 4.4).
Left ventricular ejection fraction (LVEF) reduction/Left ventricular dysfunction Trametinib should be interrupted in patients who have an asymptomatic, absolute decrease of &gt; 10% in LVEF compared to baseline and the ejection fraction is below the institution's lower limit of normal (LLN) (see section 4.4).
Б и В на комбинирана терапия, повечето са били от европеидната раса ( &gt; 90%), отношението жени спрямо мъже е било подобно (54% спрямо 46%), с медиана на възрастта 64 години при пациентите, провеждащи втора или следваща линия терапия, и 68 години при пациентите, провеждащи първа линия терапия.
Among the total of 93 patients who were enrolled in the combination therapy cohorts B and C, most patients were Caucasian ( &gt; 90%), and similar female versus male (54% versus 46%), with a median age of 64 years in second-line or higher patients and 68 years in the first-line patients.
Повечето пациенти са били от европеидната раса ( &gt; 99%) и от мъжки пол (53%), с медиана на възрастта 56 години (28% са били ≥65 години).
Most subjects were Caucasian ( &gt; 99%) and male (53%), with a median age of 56 years (28% were ≥65 years).
≥1/10 000 до &lt; 1/1
1/10,000 to &lt; 1/1,000
≥1/1 000 до &lt; 1/100
Uncommon ≥1/1,000 to &lt; 1/100 Rare
to Treat (ITT) популаци﻿ са рандомизирани 2:1 да получават траметиниб 2 mg веднъж дневно или химиотерапия (дакарбазин 1 000 mg/m на всеки 3 седмици или паклитаксел 175 mg/m на всеки 3 седмици).
Patients (N=322) who were treatment naïve or may have received one prior chemotherapy treatment in the metastatic setting [Intent to Treat (ITT) population] were randomised 2:1 to receive trametinib 2 mg once daily or chemotherapy (dacarbazine 1000 mg/m every 3 weeks or paclitaxel 175 mg/m every 3 weeks).
Ефикасността и безопасността на траметиниб в комбинация с дабрафениб са изследвани в многоцентрово, рандомизирано, двойносляпо, плацебо контролирано проучване фаза III при пациенти с кожен меланом
The efficacy and safety of trametinib in combination with dabrafenib were studied in a Phase III, multicentre, randomised, double-blind, placebo-controlled study in patients with Stage III (Stage IIIA [lymph node metastasis &gt; 1 mm], IIIB, or IIIC) cutaneous melanoma with a BRAF V600 E/K mutation, following complete resection.
Няма данни за безопасност при приложение &gt; 28 дни.
No safety data are available for administration &gt; 28 days.
Като цяло, експозициите са по-високи при по-големите пациенти (7 до &lt; 18 години) отколкото при по-малките пациенти (2 до &lt; 7 години).
In general, exposures tended to be higher in the older patients (7 to &lt; 18 years) than in younger patients (2 to &lt; 7 years).
В рамките на системо-органните класове нежеланите реакции са изброени по честота, като са използвани следните категории: много чести (≥ 1/10); чести (≥ 1/100 до &lt; 1/10); нечести (≥ 1/1 000 до &lt; 1/100); редки (≥ 1/10 000 до &lt; 1/1 000); много редки ( &lt; 1/10 000); с неизвестна честота (от наличните данни не може да бъде направена оценка).
Within the organ system classes, adverse reactions are listed under headings of frequency using the following categories: very common (≥1/10); common (≥1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000); not known (cannot be estimated from the available data).
Безопасността на позаконазол перорална суспензия е оценена при &gt; 2 400 пациенти и здрави доброволци, включени в клинични изпитвания, и от постмаркетинговия опит.
The safety of posaconazole oral suspension has been assessed in &gt; 2,400 patients and healthy volunteers enrolled in clinical trials and from post-marketing experience.
Позаконазол бавно се абсорбира и бавно се елиминира с голям привиден обем на разпределение (1 774 литра) и има висока степен на протеинно свързване ( &gt; 98 %), предимно със серумен албумин.
Posaconazole is slowly absorbed and slowly eliminated with a large apparent volume of distribution (1,774 litres) and is highly protein bound ( &gt; 98 %), predominantly to serum albumin.
Позаконазол има свързване с протеин във висока степен ( &gt; 98 %), предимно със серумен албумин.
Posaconazole is highly protein bound ( &gt; 98 %), predominantly to serum albumin.
Профилът на безопасност при пациентите на възраст &lt; 18 години е сходен с профила на безопасност, наблюдаван при възрастни.
The safety profile in these patients &lt; 18 years of age appears similar to the safety profile observed in adults.
При пациенти с бъбречно увреждане в умерена или тежка степен (креатининов клирънс &lt; 50 ml/min) се очаква акумулиране на интравенозния носител сулфобутилетер бетадекс натрий (SBECD).
In patients with moderate or severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 50 mL/min), accumulation of the intravenous vehicle, Betadex Sulfobutyl Ether Sodium (SBECD), is expected to occur.
При един участник ( &lt; 1 %) прогнозираната Cav е под 500 ng/ml, а при 19 % от участниците прогнозираната Cav е над 2 500 ng/ml.
One subject ( &lt; 1 %) had a predicted Cav below 500 ng/mL and 19 % of the subjects had a predicted Cav above 2,500 ng/mL.
Най-често съобщаваната нежелана лекарствена реакция ( &gt; 25 %), възникнала по време на фазата на интравенозно прилагане на позаконазол 300 mg веднъж дневно, е диария (32 %).
The most frequently reported adverse reaction ( &gt; 25 %) with an onset during the posaconazole intravenous phase of dosing with 300 mg once daily was diarrhoea (32 %).
При пациенти с ниско телесно тегло ( &lt; 60 kg) е по-вероятно да се наблюдават по-високи плазмени концентрации на позаконазол и е необходимо те да бъдат внимателно наблюдавани за нежелани събития.
Patients with a low body weight ( &lt; 60 kg) are more likely to experience higher plasma concentrations of posaconazole and should be closely monitored for adverse events.
При участници с бъбречно увреждане в тежка степен (n=6, Cl cr &lt; 20 ml/min/1,73 m2), AUC кривата на позаконазол е силно променлива [ &gt; 96 % CV (коефициент на вариация)] в сравнение с други бъбречни групи [ &lt; 40 % CV].
In subjects with severe renal impairment (n=6, Cl cr &lt; 20 mL/min/1.73 m2), the AUC of posaconazole was highly variable [ &gt; 96 % CV (coefficient of variance)] compared to other renal groups [ &lt; 40 % CV].
Най-честата нежелана лекарствена реакция ( &gt; 1%), довела до преустановяване на приложението на позаконазол концентрат за инфузионен разтвор 300 mg веднъж дневно, е AML (1 %).
The most common adverse reaction ( &gt; 1 %) leading to discontinuation of posaconazole concentrate for solution for infusion 300 mg once daily was AML (1 %).
Бъбречният клирънс е по-малкият път на елиминиране с 14 % от радиоактивно маркирана доза, екскретирана в урината ( &lt; 0,2 % от радиоактивно маркираната доза е основно съединение).
Renal clearance is a minor elimination pathway, with 14 % of the radiolabelled dose excreted in urine ( &lt; 0.2 % of the radiolabelled dose is parent compound).
При пациентите с ниско тегло ( &lt; 60 kg), в частност тези, които са приемали позаконазол след HSCT, е по-вероятно да се наблюдават по-високи плазмени концентрации на позаконазол и е необходимо те да бъдат внимателно наблюдавани за нежелани събития.
Patients, in particular those receiving posaconazole after HSCT, who have a low body weight ( &lt; 60 kg) are more likely to experience higher plasma concentrations of posaconazole and should be closely monitored for adverse events.
Категориите по честота са много чести (≥1/10), чести (≥1/100 до &lt; 1/10), нечести (≥1/1 000 до &lt; 1/100), редки (≥1/10 000 до &lt; 1/1 000), много редки ( &lt; 1/10 000) и с неизвестна честота (от наличните данни не може да бъде направена оценка).
Frequency categories are very common (≥ 1/10), common (≥ 1/100 to &lt; 1/10) and uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100), rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000), very rare ( &lt; 1/10,000), and not known (cannot be estimated from the available data).