natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Има съобщения за нефрогенна системна фиброза (НСФ), свързана с използването на Optimark и някои гадолиний-съдържащи контрастни вещества при пациенти с остро или хронично тежко бъбречно увреждане (GFR &lt; 30 ml/min/1,73 m²) и/или остра бъбречна недостатъчност.
There have been reports of nephrogenic systemic fibrosis (NSF) associated with use of Optimark and some gadolinium-containing contrast agents in patients with acute or chronic severe renal impairment (GFR &lt; 30ml/min/1.73m²) and/or acute kidney injury.
Има съобщения за нефрогенна системна фиброза (НСФ), свързана с използването на &lt; Свободно избрано име &gt; и някои други гадолиний-съдържащи контрастни вещества при пациенти с остро или хронично тежко бъбречно увреждане (GFR &lt; 30 ml/min/1,73 m²) и/или остра бъбречна недостатъчност.
There have been reports of nephrogenic systemic fibrosis (NSF) associated with use of &lt; invented name &gt; and some other gadolinium-containing contrast agents in patients with acute or chronic severe renal impairment (GFR &lt; 30 ml/min/1.73m2) and/or acute kidney injury.
Optimark е противопоказан при пациенти с тежко бъбречно увреждане (GFR &lt; 30 ml/min/1,73 m2) и/или остра бъбречна недостатъчност и пациенти, които са претърпели чернодробна трансплантация или при пациенти в периоперативен период при чернодробна трансплантация (вж. точка 4.3).
Optimark is contraindicated in patients with severe renal impairment (GFR &lt; 30 ml/min/1.73m2) and/or acute renal injury and in patients who have had liver transplantation or in patients in the perioperative liver transplantation period (see section 4.3).
Противопоказания &lt; Свободно избрано име &gt; е противопоказан при пациенти с тежко бъбречно увреждане (GFR &lt; 30 ml/min/1,73 m2) и/или остра бъбречна недостатъчност, и при пациенти в периоперативен период при чернодробна трансплантация и при новородени на възраст до 4 седмици (вж. точка 4.4).
4.3 Contraindications &lt; invented name &gt; is contraindicated in patients with severe renal impairment (GFR &lt; 30ml/min/1.73m2) and/or acute kidney injury, in patients in the perioperative liver transplantation period and in neonates up to 4 weeks of age (see section 4.4).
Бъбречно увреждане &lt; Свободно избрано име &gt; е противопоказан при пациенти с тежко бъбречно увреждане (GFR &lt; 30 ml/min/1,73 m2) и/или остра бъбречна недостатъчност и при пациенти в периоперативен период при чернодробна трансплантация (вж. точка 4.3).
Renal impairment &lt; invented name &gt; is contraindicated in patients with severe renal impairment (GFR &lt; 30 ml/min/1.73m2) and/or acute kidney injury and in patients in the perioperative liver transplantation period (see section 4.3).
2 &amp; 4, rue Lionel Terray 92500 RUEIL-MALMAISON, Франция
2 &amp; 4, rue Lionel Terray 92500 RUEIL-MALMAISON, France
При хидрохлоротиазид &gt; 95% от абсорбираната доза се екскретира като непроменено вещество в урината.
For hydrochlorotiazide, &gt; 95% of the absorbed dose being excreted as unchanged compound in the urine.
Валсартан показва мултиекспоненциална кинетика (t½ α &lt; 1 час и t½ β около 9 часа).
Valsartan shows multiexponential decay kinetics (t½α &lt; 1 h and t½ß about 9 h).
Важна информация относно някои от съставките на Diovan Comp [Да се попълни съгласно националните изисквани﻿
Important information about some of the ingredients of Diovan Comp [To be completed nationally]
[Да се попълни съгласно националните изисквани﻿ 6.5 Данни за опаковката [Да се попълни съгласно националните изисквани﻿ 6.6 Специални предпазни мерки при изхвърляне
[To be completed nationally] 6.2 Incompatibilities [To be completed nationally] 6.3 Shelf life [To be completed nationally] 6.4 Special precautions for storage [To be completed nationally] 6.5 Nature and contents of container [To be completed nationally] 6.6 Special precautions for disposal No special requirements.
В клинични проучвания, където валсартан е сравнен с ACE инхибитор, честотата на суха кашлица е значително (P &lt; 0,05) по-малка при пациенти, лекувани с валсартан, отколкото при лекуваните с ACE инхибитор (2,6% срещу 7,9% респективно).
In clinical trials where valsartan was compared with an ACE inhibitor, the incidence of dry cough was significantly (P &lt; 0.05) lower in patients treated with valsartan than in those treated with an ACE inhibitor (2.6% versus 7.9% respectively).
В клинични проучвания при пациенти с анамнеза за суха кашлица по време на лечение с ACE инхибитор, 19,5% от проучваните лица, получаващи валсартан, и 19,0% от получаващите тиазиден диуретик имат кашлица, в сравнение с 68,5% от лицата, лекувани с ACE инхибитор (P &lt; 0,05).
In a clinical trial of patients with a history of dry cough during ACE inhibitor therapy, 19.5% of trial subjects receiving valsartan and 19.0% of those receiving a thiazide diuretic experienced cough compared to 68.5% of those treated with an ACE inhibitor (P &lt; 0.05).
За да оцени възможно премахване на настоящото ограничение, СНМР оценява данните за ефикасност и безопасност от подгрупов анализ при пациенти с изходно средно статично диастолично кръвно налягане &lt; 100 mmHg и средно статично диастолично кръвно налягане ≥100 mmHg.
In order to evaluate a possible removal of the current restriction the CHMP assessed efficacy and safety data from a sub-group analyses in patients with baseline MSDBP &lt; 100 mmHg and MSDBP ≥100 mmHg.
- Тежко бъбречно увреждане (креатининов клирънс &lt; 30 ml/min), анурия.
− Severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30 ml/min), anuria.
000 to &lt; 1/100); редки (≥ 1/10 000 до &lt; 1/1 000); много редки ( &lt; 1/10 000); с неизвестна честота (от наличните данни не може да бъде направена оценка).
Adverse drug reactions are ranked by frequency, the most frequent first, using the following convention: very common (≥ 1/10); common (≥ 1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
-40,4 дo -19,1) с валсартан и приблизително с 3% (-1,7 µg/min; 95% CI:5,6 дo 14,9) с амлодипин, независимо от сходната степен на понижение в двете групи.
was reduced (p &lt; 0.001) by 42% (-24.2 µg/min; 95% CI: -40.4 to -19.1) with valsartan and approximately 3% (-1.7 µg/min; 95% CI: -5.6 to 14.9) with amlodipine despite similar rates of blood pressure reduction in both groups.
Какво съдържа Diovan Comp [Да се попълни съгласно националните изисквани﻿
FURTHER INFORMATION What Diovan Comp contains [To be completed nationally]
През октомври 2007 година е представен хармонизиран текст по отношение на бременността за класа на ангиотензин II рецепторните антагонисти
A harmonised wording regarding pregnancy across the Angiotensin II Receptor Antagonists (AIIRA) class was introduced in October 2007 (Recommendations from EMEA Pharmacovigilance Working Party regarding the use of ACE inhibitors &amp; AIIRAs in pregnancy).
Нестероидни противовъзпалителни средства (НСПВС), включително селективни COX-2 инхибитори, ацетилсалицилова киселина &gt; 3 g/дневно и неселективни
Non-steroidal anti-inflammatory medicines (NSAIDs), including selective COX-2 inhibitors, acetylsalicylic acid &gt; 3 g/day), and non-selective NSAIDs NSAIDS can attenuate the antihypertensive effect of both angiotensin II antagonists and hydrochlorothiazide when administered simultaneously.
[Условия за съхранение − да се попълни съгласно националните изисквани﻿
SPECIAL STORAGE CONDITIONS [To be completed nationally]
При обсъждането на третия въпрос е става ясно, че настоящата КХП, съгласно процедурата по взаимно признаване, ограничава приложението на валсартан/хидрохлортиазид от 160/25 mg и 320/25 mg при пациенти, чието средно статично диастолично кръвно налягане е &gt; 100 mmHg.
The third issue was discussed that the current MRP SPC restricts the use of both valsartan/HCTZ 160/25 and 320/25 mg to patients whose mean sitting diastolic blood pressure (MSDBP) is ≥100 mmHg.
Дата на последно одобрение на листовката {мм/гггг} [Да се попълни съгласно националните изисквани﻿
DATE OF FIRST AUTHORISATION/RENEWAL OF THE AUTHORISATION [To be completed nationally]
В допълнение, процентът на пациентите, повлияли се от лечението (диастолно АН &lt; 90 mmHg или понижение ≥10 mmHg), е значимо по-висок с валсартан/хидрохлоротиазид 320/25 mg (85%) и 320/12,5 mg (83%) в сравнение с плацебо (45%) и съответните монотерапии, т.е. хидрохлоротиазид 12,5 mg (60%), хидрохлоротиазид 25 mg (66%) и валсартан 320 mg (69%).
In addition, a significantly greater percentage of patients responded (diastolic BP &lt; 90 mmHg or reduction ≥10 mmHg) with valsartan/hydrochlorothiazide 320/25 mg (85%) and 320/12.5 mg (83%) compared to placebo (45%) and the respective monotherapies, i.e. hydrochlorothiazide 12.5 mg (60%), hydrochlorothiazide 25 mg (66%), and valsartan 320 mg (69%).
В допълнение, процентът на пациентите, повлияли се от лечението (диастолно АН &lt; 90 mmHg или понижение ≥10 mmHg), е значимо по-висок с валсартан/хидрохлоротиазид 160/25 mg (81%) и валсартан/хидрохлоротиазид 160/12,5 mg (76%) в сравнение с плацебо (29%) и съответните монотерапии, т.е. хидрохлоротиазид 12,5 mg (41%), хидрохлоротиазид 25 mg (54%), и валсартан 160 mg (59%).
In addition, a significantly greater percentage of patients responded (diastolic BP &lt; 90 mmHg or reduction ≥10 mmHg) with valsartan/hydrochlorothiazide 160/25 mg (81%) and valsartan/ hydrochlorothiazide 160/12.5 mg (76%) compared to placebo (29%) and the respective monotherapies, i.e. hydrochlorothiazide 12.5 mg (41%), hydrochlorothiazide 25 mg (54%), and valsartan 160 mg (59%).
В допълнение, процентът на пациентите, повлияли се от лечението (диастолно АН &lt; 90 mmHg или понижение ≥10 mmHg), е значимо по-висок с валсартан/хидрохлоротиазид 320/25 mg (75%) и 320/12,5 mg (69%) в сравнение с валсартан 320 mg (53%).
In addition, a significantly greater percentage of patients responded (diastolic BP &lt; 90 mmHg or reduction ≥10 mmHg) with valsartan/hydrochlorothiazide 320/25 mg (75%) and 320/12.5 mg (69%) compared to valsartan 320 mg (53%).
В допълнение, процентът на пациентите, повлияли се от лечението (диастолно АН &lt; 90 mmHg или понижение ≥10 mmHg), е значимо по-висок с валсартан/хидрохлоротиазид 80/12,5 mg (51%) в сравнение с валсартан 80 mg (36%) и валсартан 160 mg (37%).
In addition, a significantly greater percentage of patients responded (diastolic BP &lt; 90 mmHg or reduction ≥10 mmHg) with valsartan/hydrochlorothiazide 80/12.5 mg (51%) compared to valsartan 80 mg (36%) and valsartan 160 mg (37%).
В допълнение, процентът на пациентите, повлияли се от лечението (диастолно АН BP &lt; 90 mmHg или понижение ≥10 mmHg), е значимо по-висок с валсартан/хидрохлоротиазид 80/12,5 mg (64%) в сравнение с плацебо (29%) и хидрохлоротиазид (41%).
In addition, a significantly greater percentage of patients responded (diastolic BP &lt; 90 mmHg or reduction ≥10 mmHg) with valsartan/hydrochlorothiazide 80/12.5 mg (64%) compared to placebo (29%) and hydrochlorothiazide (41%).
В допълнение, процентът на пациентите, повлияли се от лечението (диастолно АН &lt; 90 mmHg или понижение ≥10 mmHg), е значимо по-висок с валсартан/хидрохлоротиазид 160/25 mg (68%) и 160/12,5 mg (62%) в сравнение с валсартан 160 mg (49%).
In addition, a significantly greater percentage of patients responded (diastolic BP &lt; 90 mmHg or reduction ≥10 mmHg) with valsartan/hydrochlorothiazide 160/25 mg (68%) and 160/12.5 mg (62%) compared to valsartan 160 mg (49%).
Как изглежда Diovan Comp и какво съдържа опаковката [Да се попълни съгласно националните изисквани﻿
What Diovan Comp looks like and contents of the pack
НАЧИН НА ОТПУСКАНЕ [Да се попълни съгласно националните изисквани﻿
PHARMACEUTICAL FORM [To be completed nationally]
В допълнение, процентът на пациентите, повлияли се от лечението (диастолно АН &lt; 90 mmHg или понижение ≥10 mmHg), е значимо по-висок с валсартан/хидрохлоротиазид 80/12,5 mg (60%) в сравнение с хидрохлоротиазид 12,5 mg (25%) и хидрохлоротиазид 25 mg (27%).
In addition, a significantly greater percentage of patients responded (diastolic BP &lt; 90 mmHg or reduction ≥10 mmHg) with valsartan/hydrochlorothiazide 80/12.5 mg (60%) compared to hydrochlorothiazide 12.5 mg (25%) and hydrochlorothiazide 25 mg (27%).
Валсартан се свързва във висока степен с плазмените протеини и не може да бъде отстранен чрез диализа, докато хидрохлоротиазид може да бъде очистен чрез диализа.
In patients with severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30 ml/min) and patients undergoing dialysis no data are available for Diovan Comp. Valsartan is highly bound to plasma protein and is not to be removed by dialysis, whereas clearance of hydrochlorothiazide will be achieved by dialysis.
В допълнение, процентът на пациентите, повлияли се от лечението (АН &lt; 140/90 mmHg или понижение на САН ≥20 mmHg или понижение на ДАН ≥10 mmHg), е значимо по-висок с валсартан/хидрохлоротиазид 160/12,5 mg (50%) в сравнение с хидрохлоротиазид 25 mg (25%).
In addition, a significantly greater percentage of patients responded (BP &lt; 140/90 mmHg or SBP reduction ≥20 mmHg or DBP reduction ≥10 mmHg) with valsartan/hydrochlorothiazide 160/12.5 mg (50%) compared to hydrochlorothiazide 25 mg (25%).
Регресия до нормоалбуминурия ( &lt; 30 mg/дневно) е наблюдавана по-често при групата на Irbesartan Zentiva 300 mg (34%), в сравнение с групата на плацебо (21%).
Regression to normoalbuminuria ( &lt; 30 mg/day) was more frequent in the Irbesartan Zentiva 300 mg group (34%) than in the placebo group (21%).
Проучването оценява дългосрочните ефекти (2 години) на Irbesartan Zentiva върху прогресията до клинично значима (изявена) протеинурия (степен на екскреция на албумин в урината (UAER) &gt; 300 mg/ден и повишаване на UAER с наймалко 30% спрямо изходните стойности).
The study examined the long-term effects (2 years) of Irbesartan Zentiva on the progression to clinical (overt) proteinuria (urinary albumin excretion rate (UAER) &gt; 300 mg/day, and an increase in UAER of at least 30% from baseline).
IRMA 2 е плацебо-контролирано, двойносляпо проучване върху заболеваемостта при 590 пациенти с диабет тип 2, микроалбуминурия (30-300 mg/ден) и нормална бъбречна функция (серумен креатинин ≤ 1,5 mg/dl при мъжете и &lt; 1,1 mg/dl при жените).
IRMA 2 was a placebo-controlled double blind morbidity study in 590 patients with type 2 diabetes, microalbuminuria (30-300 mg/day) and normal renal function (serum creatinine ≤ 1.5 mg/dl in males and &lt; 1.1 mg/dl in females).
Едновременната употреба на Irbesartan Zentiva с алискирен-съдържащи продукти е противопоказана при пациенти със захарен диабет или бъбречно увреждане (скорост на гломерулна филтация (GFR) &lt; 60 ml/min/1,73 m2) (вж. точки 4.5 и 5.1).
The concomitant use of Irbesartan Zentiva with aliskiren-containing products is contraindicated in patients with diabetes mellitus or renal impairment (glomerular filtration rate (GFR) &lt; 60 ml/min/1.73m2) (see sections 4.5 and 5.1).
Проучвания с продължителност &gt; 1 година
Studies &gt; 1 year duration
Пациенти в старческа възраст ( &gt; 65-годишна възраст)
Elderly patients ( &gt; 65 years old)
При интегриран анализ от 11 проучвания за астма (7 034 пациенти), честотата на фрактурите е била &lt; 1% и те обикновено са били свързани с травма.
In an integrated analysis of 11 studies in asthma (7,034 patients), the incidence of fractures was &lt; 1%, and usually associated with trauma.
За класификация на честотите е използвана следната конвенция: много чести (≥1/10); чести (≥1/100 до &lt; 1/10); нечести (≥1/1 000 до &lt; 1/100); редки (≥1/10 000 до &lt; 1/1 000); много редки
The following convention has been used for the classification of frequencies: very common (≥1/10); common (≥1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000).
Програмата за клинично разработване, свързана с ХОББ, включва едно 12-седмично (HZC113107), две 6-месечни (HZC112206, HZC112207), две едногодишни (HZC102970, HZC102871) и едно &gt; 1-годишно проучване (SUMMIT).
The COPD clinical development programme included a 12-week (HZC113107), two 6-month (HZC112206, HZC112207), two one-year (HZC102970, HZC102871), and one &gt; 1 year study (SUMMIT).
Relvar Ellipta е показан за симптоматично лечение на възрастни с ХОББ с ФЕО1 &lt; 70% от предвиденото нормално (пост-бронходилататорно), с анамнеза за екзацербации въпреки редовна бронходилататорна терапия.
Relvar Ellipta is indicated for the symptomatic treatment of adults with COPD with a FEV1 &lt; 70% predicted normal (post-bronchodilator) with an exacerbation history despite regular bronchodilator therapy.
In vitro свързването на флутиказон фуроат и вилантерол с плазмени протеини в човешка плазма е високо, обикновено стойностите са съответно &gt; 99,6 % и 93,9 %.
In vitro plasma protein binding in human plasma of fluticasone furoate and vilanterol was high, on average &gt; 99.6% and 93.9%, respectively.
След перорално приложение флутиказон фуроат се елиминира при хора главно чрез метаболизъм, като метаболитите се екскретират почти изцяло с фекалиите, &lt; 1 % от възстановената радиоактивна доза се елиминира с урината.
Following oral administration, fluticasone furoate was eliminated in humans mainly by metabolism with metabolites being excreted almost exclusively in faeces, with &lt; 1% of the recovered radioactive dose eliminated in the urine.
В две репликативни 12-месечни проучвания при общо 3 255 пациенти с ХОББ честотата на фрактурите на костите като цяло е била ниска при всички третирани групи, с по-висока честота при всички групи, приемащи Relvar Ellipta (2%), сравнени с групата, приемаща вилантерол 22 микрограма ( &lt; 1%).
In two replicate 12 month studies in a total of 3,255 patients with COPD the incidence of bone fractures overall was low in all treatment groups, with a higher incidence in all Relvar Ellipta groups (2%) compared with the vilanterol 22 micrograms group ( &lt; 1%).
Клинично фармакологично проучване с флутиказон фуроат/вилантерол е показало, че тежко бъбречно увреждане (креатининов клирънс &lt; 30 ml/min) не води до значително по-висока експозиция на флутиказон фуроат и вилантерол или до по-изразени кортикостероидни или бета2-агонистични системни ефекти в сравнение със здрави индивиди.
A clinical pharmacology study of fluticasone furoate/vilanterol showed that severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30mL/min) did not result in significantly greater exposure to fluticasone furoate or vilanterol or more marked corticosteroid or beta2-agonist systemic effects compared with healthy subjects.
Въпреки че е имало повече фрактури при групите, приемащи Relvar Ellipta в сравнение с групата, приемаща вилантерол 22 микрограма, фрактури, които са типично свързани с употребата на кортикостероиди (напр. спинална компресия/тораколумбални вертебрални фрактури, проксимални феморални и ацетабуларни фрактури) са наблюдавани при &lt; 1% в рамената, третирани с Relvar Ellipta и вилантерол.
Although there were more fractures in the Relvar Ellipta groups compared with the vilanterol 22 micrograms group, fractures typically associated with corticosteroid use (e.g., spinal compression/thoracolumbar vertebral fractures, hip and acetabular fractures) occurred in &lt; 1% of the Relvar Ellipta and vilanterol treatment arms.
Относителен риск (95% CI) % на намаляване на риска p- стойност p &lt; 0,001
Time to first exacerbation: Hazard ratio (95% CI) % risk reduction p-value p &lt; 0.001
Пероралната бионаличност на флутиказон фуроат и вилантерол е ниска, обикновено стойностите са съответно 1,26 % и &lt; 2 %.
The oral bioavailability of both fluticasone furoate and vilanterol was low, on average 1.26% and &lt; 2%, respectively.
Четиридесет и четири процента от пациентите в групата на флутиказон фуроат/вилантерол 92/22 микрограма са били добре контролирани (ACQ7 ≤0,75) в края на лечението, в сравнение с 36 % от пациентите в групата на флутиказон фуроат 92 микрограма (p &lt; 0,001 95% CI 1,23; 1,82).
Forty four percent of patients in the fluticasone furoate/vilanterol 92/22 group were well controlled (ACQ7 ≤0.75) at end of treatment compared to 36% of subjects in the FF 92 micrograms group (p &lt; 0.001 95% CI 1.23, 1.82).
При интегриран анализ на седмица 52 на HZC102970 и HZC102871 е наблюдавано подобрение при сравнение на флутиказон фуроат/вилантерол 92/22 микрограма спрямо вилантерол 22 микрограма в коригираната средна преддозовата стойност на ФЕО1 (42 ml 95% CI: 19, 64 ml, p &lt; 0,001).
In an integrated analysis of HZC102970 and HZC102871 at week 52, an improvement was seen when comparing the fluticasone furoate/vilanterol 92/22 micrograms versus vilanterol 22 micrograms in adjusted mean trough FEV1 (42 mL 95% CI: 19, 64mL, p &lt; 0.001).
При пациентите с анамнеза/рискови фактори за сърдечносъдов риск флутиказон фуроат/вилантерол 92/22 микрограма са довели до значително по-ниска годишна честота на умерено тежки/тежки екзецербации при ХОББ в сравнение с вилантерол (коригирана средна годишна честота, съответно 0,83 и 1,18; 30% намаление (95% CI 16; 42%; p &lt; 0,001)).
In patients with a cardiovascular history/risk factors, fluticasone furoate/vilanterol 92/22 micrograms resulted in a significantly lower annual rate of moderate/severe COPD exacerbations compared with vilanterol (adjusted mean annual rates of 0.83 and 1.18 respectively, 30% reduction (95% CI 16, 42%, p &lt; 0.001)).
Флутиказон фуроат/вилантерол 92/22 микрограма последователно показва 83 ml до 95 ml подобрения в преддозовия ФЕО1 на 12-та, 36-та и 52-ра седмица и в крайната точка, в сравнение с флутиказон фуроат 92 микрограма (p &lt; 0,001 95% CI 52, 126 ml в крайната точка).
Fluticasone furoate/vilanterol 92 /22 micrograms consistently demonstrated 83 mL to 95 mL improvements in trough FEV1 at weeks 12, 36 and 52 and Endpoint compared with FF 92 micrograms (p &lt; 0.001 95% CI 52, 126 mL at Endpoint).
На ден 168 флутиказон фуроат/вилантерол 92/22 микрограма и вилантерол повишават коригираната тегловна средна стойност на ФЕО1 за периода 0 - 4-ти час съответно с 193 ml (95% CI: 156, 230 ml, р &lt; 0,001) и с 145 ml (95% CI : 108, 181 ml , р &lt; 0,001), в сравнение с плацебо.
At Day 168 fluticasone furoate/vilanterol 92/22 micrograms and vilanterol increased adjusted mean weighted mean FEV1 over 0-4 hours by 193mL (95% CI: 156, 230 mL, p &lt; 0.001) and 145 mL (95% CI: 108, 181 mL, p &lt; 0.001) respectively compared to placebo.
На ден 169 флутиказон фуроат/ вилантерол 92/22 микрограма и вилантерол повишава коригираната средна преддозова стойност на ФЕО1 съответно с 129 ml (95% CI: 91,167 ml, р &lt; 0,001) и с 83 ml (95% CI: 46, 121 ml, р &lt; 0,001), в сравнение с плацебо.
At Day 169 fluticasone furoate/vilanterol 92/22 micrograms and vilanterol increased adjusted mean trough FEV1 by 129 mL (95% CI: 91, 167 mL, p &lt; 0.001) and 83 mL (95% CI: 46, 121mL, p &lt; 0.001) respectively compared to placebo.
Флутиказон фуроат/вилантерол 92/22 микрограма повишава коригираната тегловна средна стойност на ФЕО1 за периода 0 - 4-ти час с 148 ml, в сравнение със самостоятелно приложен флутиказон фуроат (95% CI: 112, 184 ml, р &lt; 0,001).
Fluticasone furoate/vilanterol 92/22 micrograms increased adjusted mean weighted mean FEV1 over 0-4 hours by 148 ml compared to FF alone (95% CI: 112, 184 mL, p &lt; 0.001).
Флутиказон фуроат и флутиказон пропионат увеличават процента на 24-часови периоди без необходимост от приложение на краткодействащ бета2-агонист, при нужда, съответно с 14,8% (95% CI 6.9, 22,7, p &lt; 0,001) и 17,9% (95% CI 10.0, 25,7, p &lt; 0,001) спрямо плацебо.
FF and FP both increased the percentage of 24 hour rescue free periods by 14.8% (95% CI 6.9, 22.7, p &lt; 0.001) and 17.9% (95% CI 10.0, 25.7, p &lt; 0.001) respectively versus placebo.
В експериментално изпитване при здрави кучета времето до надира на глюкозата в кръвта след еднократна подкожна инжекция при доза 0,8 или 0,5 IU/kg телесна маса от продукта е променливо при кучетата (диапазон от 3 до &gt; 24 часа), каквато е и продължителността на действието на инсулин (диапазон от 12 до &gt; 24 часа).
In an experimental study in healthy dogs, the time to blood glucose nadir after a single subcutaneous injection of 0.8 or 0.5 IU/kg bodyweight of the product was variable between dogs (range 3 to &gt; 24 hours), as was the duration of insulin action (range 12 to &gt; 24 hours).