natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Доцетаксел повишава степента на повлияване (33% спрямо 12%, р &lt; 0,0001), удължава времето до прогресия (19 седмици спрямо 11 седмици, р = 0,0004) и удължава общата преживяемост (11 месеца спрямо 9 месеца, р = 0,01).
Docetaxel increased response rate (33% vs. 12%, p &lt; 0.0001), prolonged time to progression (19 weeks vs. 11 weeks, p= 0.0004) and prolonged overall survival (11 months vs. 9 months, p= 0.01).
Общо 445 пациенти с KPS &gt; 70 са лекувани или с доцетаксел (T) (75 mg/m2 на ден 1) в комбинация с цисплатин (C) (75 mg/m2 на ден 1) и 5-флуороурацил (F) (750 mg/m2 дневно за 5 дни), или цисплатин (100 mg/m2 на ден 1) и 5-флуороурацил (1 000 mg/m2 дневно за 5 дни).
A total of 445 patients with KPS &gt; 70 were treated with either docetaxel (T) (75 mg/m2 on day 1) in combination with cisplatin (C) (75 mg/m2 on day 1) and 5-fluorouracil (F) (750 mg/m2 per day for 5 days) or cisplatin (100 mg/m2 on day 1) and 5-fluorouracil (1000 mg/m2 per day for 5 days).
Пациенти с изходен брой на неутрофилите &lt; 1 500 клетки/mm3.
Patients with baseline neutrophil count of &lt; 1,500 cells/mm3.
Най-добро общо повлияване (CR + PR) от лечението в проучването [химиотерапия +/химиолъчетерапи﻿ (%)
Best overall response (CR + PR) to study treatment [chemotherapy +/chemoradiotherapy] (%)
060 пациенти са рандомизирани да получават или ДОЦЕТАКСЕЛ KABI 75 mg/m2, приложен 1 час след доксорубицин 50 mg/m2 и циклофосфамид 500 mg/m2 (539 пациенти в TAC рамото), или доксорубицин 50 mg/m2, последван от флуороурацил 500 mg/m2 и циклофосфамид 500 mg/m2 (521 пациенти във FAC рамото), като адювантна терапия при пациенти с операбилен рак на гърдата без засягане на лимфните възли с висок риск от релапс, съгласно критериите от 1998 г. в St. Gallen (големина на тумора &gt; 2 cm и/или отрицателни ER и PR и/или висока хистологична/ядрена степен (степен 2 до 3) и/или възраст &lt; 35 години).
1060 patients were randomised to receive either DOCETAXEL KABI 75 mg/m2 administered 1-hour after doxorubicin 50 mg/m2 and cyclophosphamide 500 mg/m2 (539 patients in TAC arm), or doxorubicin 50 mg/m2 followed by fluorouracil 500 mg/m2 and cyclosphosphamide 500 mg/m2 (521 patients in FAC arm), as adjuvant treatment of operable node-negative breast cancer patients with high risk of relapse according to 1998 St. Gallen criteria (tumour size &gt; 2 cm and/or negative ER and PR and/or high histological/nuclear grade (grade 2 to 3) and /or age &lt; 35 years).).
При пациентите с нива на серумен билирубин &gt; ГГН и/или ALT и AST &gt; 3,5 пъти ГГН, едновременно с нива на серумна алкална фосфатаза &gt; 6 пъти ГГН, не може да се препоръча редукция на дозата и доцетаксел не трябва да се прилага, освен при стриктни показания.
For patients with serum bilirubin levels &gt; ULN and/or ALT and AST &gt; 3.5 times the ULN concurrent with serum alkaline phosphatase levels &gt; 6 times the ULN, no dose-reduction can be recommended and docetaxel should not be used unless strictly indicated.
Изследвания степен 3/4 повишен билирубин в кръвта ( &lt; 2%)
G3/4 Blood bilirubin increased ( &lt; 2%)
Изследвания степен 3/4 увеличен билирубин в кръвта степен 3/4 увеличена алкална фосфатаза в кръвта ( &lt; 4%);
G3/4 Blood alkaline phosphatase increased ( &lt; 4%);G3/4 AST increased ( &lt; 3%);
Най-добро общо повлияване от лечението в проучването [химиотерапия +/- лъчетерапи﻿ (%)
Best overall response to study treatment [chemotherapy +/- radiotherapy] (%) (95% CI) ***p-value
В комбинация с цисплатин и 5-флуороурацил за лечение на пациенти със стомашен аденокарцином, основното клинично изпитване е изключило пациенти с ALT и/или AST &gt; 1,5 пъти ГГН, заедно с алкална фосфатаза &gt; 2,5 пъти
In combination with cisplatin and 5-fluorouracil for the treatment of patients with gastric adenocarcinoma, the pivotal clinical study excluded patients with ALT and/or AST &gt; 1.5 × ULN associated with alkaline phosphatase &gt; 2.5 × ULN, and bilirubin &gt; 1 x ULN; for these patients, no dose-reductions can be recommended and docetaxel should not be used unless strictly indicated.
диспнея (степен 3/4: 1%); кашлица (степен 3/4: &lt; 1%); епистаксис (степен 3/4:
Dyspnoea (G3/4: 1%); Cough (G3/4: &lt; 1%);
Нарушения на нервната система дисгеузия (степен 3/4: &lt; 1%); парестезия (степен 3/4:
Dysgeusia (G3/4: &lt; 1%); Paraesthesia (G3/4: &lt; 1%)
Изследвания степен 3/4 повишен билирубин в кръвта степен 3/4 повишена алкална фосфатаза в кръвта ( &lt; 2,5%)
G3/4 AST increased (0.5%); G3/4 Blood alkaline phosphatase increased (0.3%)
Нарушения на дисгеузия/паросмия замайване (степен нервната система (степен 3/4: 0,4%); периферна сензорна невропатия (степен 3/4:
Dysgeusia (G3/4: 0.6%); Peripheral sensory neuropathy (G3/4: &lt; 0.1%)
(степен 3/4: &lt; 0,1%)
Conjunctivitis (G3/4: &lt; 0.1%)
ALT ( &lt; 1%)
1-year Survival (%)
ГГН заедно с алкална фосфатаза &gt; 6 пъти ГГН, не може да се препоръча редукция на дозата и доцетаксел не трябва да се прилага, освен при стриктни показания.
For those patients with serum bilirubin &gt; ULN and/or ALT and AST &gt; 3.5 times the ULN associated with alkaline phosphatase &gt; 6 times the ULN, no dose-reduction can be recommended and docetaxel should not be used unless strictly indicated.
В таблицата по-долу всички клинично важни нежелани реакции, които са наблюдавани в клинични проучвания с честота по-голяма от плацебо, са описани по системо-органен клас и честота (много чести (≥1/10), чести (≥1/100 до &lt; 1/10), нечести (≥1/1 000 до &lt; 1/100), редки (≥1/10 000 до &lt; 1/1 000).
In the table below all medically important adverse reactions, which occurred in clinical trials at an incidence greater than placebo are listed by system organ class and frequency (very common (≥1/10), common (≥1/100 to &lt; 1/10), uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100), rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000)).
Безопасността на силденафил не е проучена при следните подгрупи пациенти и следователно употребата му е противопоказана: тежко чернодробно увреждане, хипотония (кръвно налягане &lt; 90/50 mm Hg), анамнеза за скорошен инсулт или миокарден инфаркт и известни наследствени дегенеративни заболявания на ретината като retinitis pigmentosa (малка част от тези пациенти имат генетични аномалии, засягащи фосфодиестеразите на ретината).
The safety of sildenafil has not been studied in the following sub-groups of patients and its use is therefore contraindicated: severe hepatic impairment, hypotension (blood pressure &lt; 90/50 mmHg), recent history of stroke or myocardial infarction and known hereditary degenerative retinal disorders such as retinitis pigmentosa (a minority of these patients have genetic disorders of retinal phosphodiesterases).
В проучване върху хемодинамичните ефекти на еднократна перорална доза от 100 mg силденафил при 14 пациенти с тежка ИБС ( &gt; 70% стеноза на поне една коронарна артерия), средните стойности на систолното и диастолно налягане в покой са се понижили съответно със 7% и 6% спрямо изходните.
In a study of the hemodynamic effects of a single oral 100 mg dose of sildenafil in 14 patients with severe coronary artery disease (CAD) ( &gt; 70% stenosis of at least one coronary artery), the mean resting systolic and diastolic blood pressures decreased by 7% and 6% respectively compared to baseline.
При доброволци с тежко увреждане на бъбречната функция (креатининов клирънс &lt; 30 mL/min) средно нарастване на AUC и Cmax със съответно 100% и 88% в сравнение със съответни по възраст доброволци без бъбречно увреждане.
In volunteers with severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30 mL/min), sildenafil clearance was reduced, resulting in mean increases in AUC and Cmax of 100% and 88% respectively compared to age-matched volunteers with no renal impairment.
Тъй като при пациенти с тежко бъбречно увреждане (креатинов клирънс &lt; 30 ml/min) клирънсът на силденафил е намален, трябва да се има предвид доза от 25 mg.
Since sildenafil clearance is reduced in patients with severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30 mL/min) a 25 mg dose should be considered.
Нечести (³1/1000 и &lt; 1/100)
Uncommon (³ 1/1000 and
За пациенти с изходно изминато разстояние ≥ 325 метра, ефектът от лечението е 38,4 метра в полза на силденафил; за пациенти с изходно изминато разстояние &lt; 325 метра, ефектът на лечението е 2,3 метра в полза на плацебо.
For patients with a baseline walking distance ≥ 325 metres, the treatment effect was 38.4 metres in favour of sildenafil; for patients with a baseline walking distance &lt; 325 metres, the treatment effect was 2.3 metres in favour of placebo.
В това изпитване 63 от 234 (27%) пациенти са били на възраст &lt; 7 години (силденафил ниска доза = 2; средна доза = 17; висока доза = 28; плацебо = 16) и 171 от 234 (73%) пациенти са били на възраст 7 години и повече (силденафил ниска доза =40; средна доза =38 и висока доза =49; плацебо =44).
In this trial, 63 of 234 (27 %) patients were &lt; 7 years old (sildenafil low dose = 2; medium dose = 17; high dose = 28; placebo = 16) and 171 of 234 (73 %) patients were 7 years or older (sildenafil low dose = 40; medium dose = 38; and high dose = 49; placebo = 44).
Пациентите, които са били в плацебо групата в краткосрочното проучване, са прехвърлени и рандомизирани на лечение със силденафил; пациенти, тежащи ≤ 20 kg, са включени в групите със средна или висока доза (1:1), докато пациентите, тежащи &gt; 20 kg, са включени в групите с ниска, средна или висока доза (1:1:1).
Subjects who had been in the placebo group in the shortterm study were randomly reassigned to sildenafil treatment; subjects weighing ≤ 20 kg entered the medium or high dose groups (1:1), while subjects weighing &gt; 20 kg entered the low, medium or high dose groups (1:1:1).
- ако наскоро сте прекарали инсулт, миокарден инфаркт или имате сериозно чернодробно заболяване или много ниско кръвно налягане ( &lt; 90/50 mmHg).
- if you have recently had a stroke, a heart attack or if you have severe liver disease or very low blood pressure ( &lt; 90/50 mmHg).
Силденафил е слаб инхибитор на изоформи 1А2, 2С9, 2С19, 2D6, 2Е1 и 3А4 на цитохром Р450 (ІС50 &gt; 150 μM).
Sildenafil is a weak inhibitor of the cytochrome P450 isoforms 1A2, 2C9, 2C19, 2D6, 2E1 and 3A4 (IC50 &gt; 150 M).
Не са включени пациенти с левокамерна фракция на изтласкване &lt; 45% или левокамерна фракция на скъсяване &lt; 0,2.
Patients with left ventricular ejection fraction &lt; 45 % or left ventricular shortening fraction &lt; 0.2 were not studied.
Средните постурални промени в систоличното и диастоличното кръвно налягане във времето са били малки ( &lt; 10 mmHg) и са се върнали до изходното ниво за 2 часа.
The mean postural changes in systolic and diastolic blood pressure over time were small ( &lt; 10 mmHg) and returned towards baseline beyond 2 hours.
В проучване за хемодинамичните ефекти на еднократна перорална доза от 100 mg силденафил при 14 пациенти с тежка коронарна болест ( &gt; 70% стеснение на поне една коронарна артерия), средното систолно и диастолно артериално налягане в покой се е понижило съответно със 7% и 6% спрямо изходните стойности.
In a study of the hemodynamic effects of a single oral 100 mg dose of sildenafil in 14 patients with severe coronary artery disease (CAD) ( &gt; 70 % stenosis of at least one coronary artery), the mean resting systolic and diastolic blood pressures decreased by 7 % and 6 % respectively compared to baseline.
В плацебо-контролирано проучване на Revatio при пациенти на възраст от 1 до 17 години с белодробна артериална хипертония общо 174 пациенти са били лекувани с Revatio по схеми три пъти дневно с ниска доза (10 mg при пациенти &gt; 20 kg; няма пациенти ≤ 20 kg приемали ниската доза), средна доза (10 mg при пациенти ≥ 8-20 kg; 20 mg при пациенти ≥ 20-45 kg; 40 mg при пациенти &gt; 45 kg) или висока доза (20 mg при пациенти ≥ 8-20 kg; 40 mg при пациенти ≥ 20-45 kg; 80 mg при пациенти &gt; 45 kg) и 60 са били лекувани с плацебо.
In the placebo-controlled study of Revatio in patients 1 to 17 years of age with pulmonary arterial hypertension, a total of 174 patients were treated three times a day with either low (10 mg in patients &gt; 20 kg; no patients ≤ 20 kg received the low dose), medium (10 mg in patients ≥ 8-20 kg; 20 mg in patients ≥ 20-45 kg; 40 mg in patients &gt; 45 kg) or high dose (20 mg in patients ≥ 8-20 kg; 40 mg in patients ≥ 20-45 kg; 80 mg in patients &gt; 45 kg) regimens of Revatio and 60 were treated with placebo.
Изчислената по метода на Kaplan-Meier преживяемост на 3-та година при пациенти с изходно телесно тегло &gt; 20 kg е съответно 94%, 93% и 85% за групите с ниска, средна и висока доза; при пациентите с изходно телесно тегло ≤ 20 kg изчислената преживяемост е съответно 94% и 93% за участниците в групите със средна и висока доза (вж. точки 4.4 и 4.8).
Kaplan-Meier estimates of survival at 3 years in patients &gt; 20 kg in weight at baseline were 94 %, 93 % and 85 % in the low, medium and high dose groups, respectively; for patients ≤ 20 kg in weight at baseline, the survival estimates were 94 % and 93 % for subjects in the medium and high dose groups respectively (see sections 4.4 and 4.8).
Най-честите нежелани реакции, които се появяват (с честота ≥ 1%) при пациентите на Revatio (комбинирани дози) и с честота &gt; 1% спрямо пациентите на плацебо, са били повишена температура, инфекция на горните дихателни пътища (всяка по 11,5%), повръщане (10,9%), повишена ерекция (включително спонтанни ерекции при участниците от мъжки пол) (9,0%), гадене, бронхит (всяка по 4,6%), фарингит (4,0%), хрема (3,4%), пневмония и ринит (всяка по 2,9%).
The most common adverse reactions that occurred (with a frequency ≥ 1 %) in Revatio patients (combined doses) and with a frequency &gt; 1 % over placebo patients were pyrexia, upper respiratory tract infection (each 11.5%), vomiting (10.9%), erection increased (including spontaneous penile erections in male subjects) (9.0%), nausea, bronchitis (each 4.6%), pharyngitis (4.0%), rhinorrhoea (3.4%), and pneumonia, rhinitis (each 2.9%).
За педиатрични пациенти на възраст от 1 до 17 години, препоръчителната доза при пациенти ≤ 20 kg е 10 mg три пъти дневно, а при пациенти &gt; 20 kg е 20 mg три пъти дневно.
For paediatric patients aged 1 year to 17 years old, the recommended dose in patients ≤ 20 kg is 10 mg three times a day and for patients &gt; 20 kg is 20 mg three times a day.
При доброволци с тежко бъбречно увреждане (креатининов клирънс &lt; 30 ml/min) клирънсът на силденафил се е понижил, което е довело до средно нарастване на AUC и Cmax, съответно със 100% и 88%, спрямо съответна по възраст група доброволци без бъбречно увреждане.
In volunteers with severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30 ml/min), sildenafil clearance was reduced, resulting in mean increases in AUC and Cmax of 100 % and 88 % respectively compared to age-matched volunteers with no renal impairment.
За педиатрични пациенти на възраст от 1 до 17 години, препоръчителната доза при пациенти ≤ 20 kg е 10 mg (1 ml от приготвената суспензия) три пъти дневно, а при пациенти &gt; 20 kg е 20 mg (2 ml от приготвената суспензия) три пъти дневно.
For paediatric patients aged 1 year to 17 years old, the recommended dose in patients ≤ 20 kg is 10 mg (1 ml of reconstituted suspension) three times a day and for patients &gt; 20 kg is 20 mg (2 ml of reconstituted suspension) three times a day.
Препоръчителната доза при деца и юноши на възраст от 1 до 17 години е или 10 mg три пъти на ден при деца и юноши ≤ 20 kg, или 20 mg три пъти на ден за деца и юноши &gt; 20 kg, приети със или без храна.
For children and adolescents aged 1 year to 17 years old, the recommended dose is either 10 mg three times a day for children and adolescents ≤ 20 kg or 20 mg three times a day for children and adolescents &gt; 20 kg, taken with or without food.
5 (p &lt; 0,0001) за силденафил съответно 20 mg, 40 mg и 80 mg три пъти дневно.
(p &lt; 0.0001) for sildenafil 20 mg, 40 mg and
Ефектите от лечението сБАН, коригирани спрямо плацебо е -2,7 mm Hg (р = 0,04), -3,0 mm Hg (p = 0,01) и -5,1 mm Hg (p &lt; 0,0001) за силденафил 20 mg, 40 mg и съответно 80 mg три пъти дневно.
Placebo-corrected treatment effects with mPAP were -2.7 mm Hg (p = 0.04) , -3.0 mm Hg (p = 0.01) and -5.1 mm Hg (p &lt; 0.0001) for sildenafil 20 mg, 40 mg and 80 mg TID, respectively.
Деца на възраст &lt; 7 години (силденафил комбинирана доза =47; плацебо =16) са били подходящи за оценка само на вторичните крайни точки.
A total of 106 out of 234 (45 %) subjects were evaluable for CPET, which comprised those children ≥ 7 years old and developmentally able to perform the test. Children &lt; 7 years (sildenafil combined dose = 47; placebo = 16) were evaluable only for the secondary endpoints.
Коригираното спрямо плацебо увеличаване на големината на ИР6МР е 45 метра (р &lt; 0,0001), 46 метра (р &lt; 0,0001) и 50 метра (р &lt; 0,0001) съответно за силденафил 20 mg, 40 mg и 80 mg три пъти дневно.
Placebo corrected increases in 6MWD were 45 metres (p &lt; 0.0001), 46 metres (p &lt; 0.0001) and 50 metres (p &lt; 0.0001) for sildenafil 20 mg, 40 mg and 80 mg TID, respectively.
Нежеланите реакции, които са настъпили при &gt; 1% от пациентите, лекувани с Revatio и са почести ( &gt; 1% разлика) при Revatio в основното проучване или в комбинираните данни за Revatio от двете плацебо-контролирани проучвания при белодробна артериална хипертония в дози от 20, 40 и 80 mg три пъти дневно, са изброени в таблицата по-долу и групирани по клас и честота: много чести (≥1/10), чести (≥1/100 до &lt; 1/10), нечести (1/1 000 до &lt; 1/100) и с неизвестна честота (от наличните данни не може да бъде направена оценка).
Adverse reactions which occurred in &gt; 1 % of Revatio-treated patients and were more frequent ( &gt; 1 % difference) on Revatio in the pivotal study or in the Revatio combined data set of both the placebo-controlled studies in pulmonary arterial hypertension, at oral doses of 20, 40 or 80 mg TID are listed in the table below by class and frequency grouping (very common ( 1/10), common ( 1/100 to &lt; 1/10), uncommon ( 1/1000 to ≤ 1/100) and not known (cannot be estimated from the available data).
Честотата на нежеланите реакции се определя като: много чести (≥ 1/10), чести (≥ 1/100 до &lt; 1/10), нечести (≥ 1/1000 до &lt; 1/100), редки (≥ 1/10 000 до &lt; 1/1000), много редки ( &lt; 1/10 000), с неизвестна честота (от наличните данни не може да бъде направена оценка).
Frequencies are defined as: very common (≥ 1/10); common (≥ 1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000 including isolated reports), not known (cannot be estimated from the available data).
При дози ≥ 500 mg на доза или &lt; 3 g дневно са необходими предпазни мерки, поради повишен риск от хеморагия, улцерации и стомашно-чревна перфорация.
At doses ≥ 500 mg per dose or &lt; 3 g per day, precautions are required due to increased risk of haemorrhage, ulcerations and gastro-intestinal perforation.
Термините за честота са дефинирани както следва: много чести (≥ 1/10), чести (≥ 1/100 до &lt; 1/10).
The frequency terms listed are defined as follows: Very common (≥ 1/10), common (≥ 1/100 to &lt; 1/10).
Много чести (≥ 1/10), чести (≥ 1/100 до &lt; 1/10), нечести (≥ 1/1 000 до &lt; 1/100), редки (≥ 1/10 000 до &lt; 1/1 000), много редки ( &lt; 1/10 000), с неизвестна честота (не може да бъде оценена от наличните данни от спонтани съобщения).
The frequency terms listed are defined as follows: Very common (≥ 1/10), common (≥ 1/100 to &lt; 1/10), uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100), rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000), very rare ( &lt; 1/10,000), not known (cannot be estimated from the data available).
Рисковите фактори, които могат да предразположат тази популация пациенти към увеличена смъртност, включват възраст &gt; 65 години, дисфагия, седация, нарушено (недостатъчно) хранене и дехидратация, белодробни заболявания (напр., пневмония с или без аспирация) или едновременна употреба на бензодиазепини.
Risk factors that may predispose this patient population to increased mortality include age &gt; 65 years, dysphagia, sedation, malnutrition and dehydration, pulmonary conditions (e.g., pneumonia, with or without aspiration), or concomitant use of benzodiazepines.
Остри симптоми като потене, безсъние, тремор, тревожност, гадене или повръщане са докладвани рядко (≥ 0,01% и &lt; 0,1%) при рязко спиране на оланзапин.
Acute symptoms such as sweating, insomnia, tremor, anxiety, nausea, or vomiting have been reported rarely ≥ 0.01% and &lt; 0.1%) when olanzapine is stopped abruptly.
Наблюдават се за нормални изходни нива на гладно ( &lt; 1,016 mmol/l), които нарастват до найвисока стойност (≥ 1,467 mmol/l), и промени от референтните граници в изходните нива на триглицеридите на гладно (≥ 1,016 mmol/l - &lt; 1,467 mmol/l) до най-висока стойност (≥ 1,467 mmol/l).
Observed for fasting normal levels at baseline ( &lt; 1.016 mmol/l) which increased to high (≥ 1.467 mmol/l) and changes in fasting triglycerides from borderline at baseline (≥ 1.016 mmol/l- &lt; 1.467 mmol/l) to high (≥ 1.467 mmol/l).
В преклинични проучвания е доказан афинитетът на оланзапин към редица рецептори (Ki &lt; 100 nM) за серотонин 5 HT2A/2C, 5 HT3, 5 HT6; допамин D1, D2, D3, D4, D5; холинергични мускаринови рецептори M1-M5; алфа1- адренергични; и хистаминови H1 рецептори.
In preclinical studies, olanzapine exhibited a range of receptor affinities (Ki &lt; 100 nM) for serotonin 5 HT2A/2C, 5 HT3, 5 HT6; dopamine D1, D2, D3, D4, D5; cholinergic muscarinic receptors M1-M5; α1 adrenergic; and histamine H1 receptors.
Промени от референтните граници в изходните нива на триглицеридите на гладно (≥ 1,69 mmol/l - &lt; 2,26 mmol/l) до най-висока стойност (≥ 2,26 mmol/l) са много чести.
Changes in fasting triglycerides from borderline at baseline (≥ 1.69 mmol/l- &lt; 2.26 mmol/l) to high (≥ 2.26 mmol/l) were very common.
Наблюдава се при нормалните изходни нива на гладно ( &lt; 1,69 mmol/l), които нарастват до найвисока стойност (≥ 2,26 mmol/l).
Observed for fasting normal levels at baseline ( &lt; 1.69 mmol/l) which increased to high (≥ 2.26 mmol/l).
Наблюдава се при нормалните изходни нива на гладно ( &lt; 5,56 mmol/l), които нарастват до найвисока стойност (≥ 7 mmol/l).
Observed for fasting normal levels at baseline ( &lt; 5.56 mmol/l) which increased to high (≥ 7 mmol/l).
AstraZeneca S.A., Theotokopoulou &amp; Astronafton str, 151 25 Maroussi Greece
Theotokopoulou &amp; Astronafton str 151 25 Maroussi
Strimvelis не е предназначен за употреба при пациенти на възраст &gt; 65 години и не е проучван в тази възрастова група.
Elderly Strimvelis is not intended for use in patients &gt; 65 years of age, and has not been studied in this age group.
д На изходно ниво 9 от 11 (82%) пациенти са имали dAXP &lt; 100 nmol/ml.
e At baseline 9 of 11 (82%) patients had dAXP &lt; 100 nmol/ml.
≥ 1/100 до &lt; 1/10
Very common &gt; 1/10 Common ≥1/100 to &lt; 1/10
Неуспех на лечението е наблюдаван при пациент, лекуван в клиничните изпитвания с &lt; 2 милиона CD34+ клетки/kg.
Treatment failure was observed in a patient treated in the clinical trials with &lt; 2 millions CD34+cell/kg.
Включително данните от един пациент, взети след интервенция с PEG-ADA ( &gt; 3 месеца лечение) или трансплантация на хематопоетични стволови клетки а Въз основа на целия период преди лечението за тежки инфекции (събрани ретроспективно) и на данните, събрани при визитата на изходно ниво за T-лимфоцитите.
* Including data from one patient collected post intervention with PEG-ADA ( &gt; 3 months treatment) or hematopoietic stem cell transplantation a Based on the entire pre-treatment period for severe infections (retrospectively collected), and the data collected at the baseline visit for T-lymphocytes.
Лечението със Strimvelis води до 100% степен на преживяемост 3 години след терапията, понижаване на честотата на тежки инфекции и повишаване на T-лимфоцитите (CD3+), като при всички участници нивата на венозен еритроцитен дезоксиаденозинов нуклеотид (RBC dAXP) след изходно ниво са под патологичните нива ( &gt; 100 nmol/ml).
Treatment with Strimvelis resulted in a 100% survival rate at 3 years post therapy, a decrease in the severe infection rate, an increase in T-lymphocytes (CD3+) and all subjects having post-baseline venous red blood cell deoxyadenosine nucleotide (RBC dAXP) levels below pathological levels ( &gt; 100 nmol/ml).