natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ГГН отколкото в групата на атазанавир, усилен с ритонавир (88,0% спрямо 80,9%).
However, a higher percentage of subjects in the atazanavir boosted with cobicistat group had increases in total bilirubin &gt; 2 x ULN than those in the atazanavir boosted with ritonavir group (88.0% versus 80.9%).
Прекратен прием на изпитваното лекарство по други причини и последни измерени стойности на HIV-1
Discontinued study drug due to other reasons and last available HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mle
97,7% в групата на комбинирано лечение с атазанавир, усилен с кобицистат плюс емтрицитабин и тенофовир DF с фиксирани дози, и 97,4% в групата на комбинирано лечение с атазанавир, усилен с ритонавир плюс емтрицитабин и тенофовир DF с фиксирани дози.
In study GS-US-216-0114, through 144 weeks of treatment hyperbilirubinaemia ( &gt; 1 x ULN) was common: 97.7% in the atazanavir boosted with cobicistat plus emtricitabine and tenofovir DF fixed-dose combination group, and 97.4% in the atazanavir boosted with ritonavir plus emtricitabine and tenofovir DF fixed-dose combination group.
Деца &lt; 5 години
Children &lt; 5 years
Честотите са дефинирани като: много чести (≥ 1/10); чести (≥ 1/100 до &lt; 1/10); нечести (≥ 1/1000 до &lt; 1/100); редки (≥ 1/10 000 до &lt; 1/1000); много редки ( &lt; 1/10 000); с неизвестна честота (от наличните данни не може да бъде направена оценка).
&lt; 1/10); uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000); not known (cannot be estimated from the available data).
Нечести (≥1/1,000 до &lt; 1/100) Редки (≥1/10,000 до &lt; 1/1,000)
Very common (≥1/10) Common (≥ 1/100 to &lt; 1/10) Uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100) Rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000)
Чернодробно увреждане (нивата на билирубин са &gt; 5 mg/dl [85,5 µmol/l], вж. точка 4.2)
• Hepatic impairment (bilirubin levels are &gt; 5 mg/dl [85.5 µmol/l], see section 4.2)
Много редки ( &lt; 1/10,000)
Very rare (may affect up to 1 in 10,000 people):
Използването на метотрексат е противопоказано, ако стойностите на билирубин са &gt; 5 mg/dl (85,5 µmol/l) (вж. точки 4.3 и 4.4).
If bilirubin levels are &gt; 5 mg/dl (85.5 µmol/l), methotrexate is contraindicated (see sections 4.3 and 4.4).
Говорете с Вашия лекар или фармацевт, преди да приемете Jylamvo: ако имате захарен диабет и се лекувате с инсулин; ако имате неактивни, хронични инфекции (например туберкулоза, хепатит B или C, опасващ лишей [херпес зосте﻿ ), тъй като те могат да се обострят; ако някога сте имали някакво чернодробно или бъбречно заболяване; ако имате проблеми с дишането; ако имате сериозно наднормено тегло; ако имате болестно натрупване на течност в корема (асцит) или около белите дробове (плеврален излив); ако сте обезводнени (дехидратирани) или страдате от заболявания, които водят до дехидратация (повръщане, диария, запек, възпаление на лигавицата на устата).
shingles [herpes zoster]) as they may flare up - if you have ever had any liver or kidney disease - if you have problems with your lung function - if you are particularly overweight - if you have an abnormal build-up of fluid in the abdomen (ascites) or around the lungs (pleural effusions) - if you are dried out (dehydrated) or suffer from conditions that result in dehydration (vomiting,
Регресия до нормоалбуминурия ( &lt; 30 mg/дневно) е наблюдавана по-често при групата на ирбесартан 300 mg (34%), с равнение с групата на плацебо (21%).
Regression to normoalbuminuria ( &lt; 30 mg/day) was more frequent in the irbesartan 300 mg group (34%) than in the placebo group (21%).
Проучването оценява дългосрочните ефекти на (2 години) на ирбесартан върху прогресията до клинично значима протеинурия (степен на отделяне на албумин в урината (UAER) &gt; 300 mg/дневно и повишение на UAER с най-малко 30% спрямо изходните стойности).
The study examined the long-term effects (2 years) of irbesartan on the progression to clinical (overt) proteinuria (urinary albumin excretion rate (UAER) &gt; 300 mg/day, and an increase in UAER of at least 30% from baseline).
Честотата на представените по-долу нежеланите реакции е определена както следва: много чести (≥ 1/10); чести (≥ 1/100 до &lt; 1/10); нечести (≥ 1/1 000 до &lt; 1/100); редки (≥ 1/10 000 до &lt; 1/1 000); много редки ( &lt; 1/10 000).
very common (≥ 1/10); common (≥ 1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100); rare
Термините, отбелязани със звезда (*) отговарят на нежелани реакции, докладвани допълнително в &gt; 2% от пациентите с диабет и хипертония с хронична бъбречна недостатъчност и изявена протеинурия, по-често от плацебо групата.
Terms marked with a star (*) refer to the adverse reactions that were additionally reported in &gt; 2% of diabetic hypertensive patients with chronic renal insufficiency and overt proteinuria and in excess of placebo.
Едновременната употреба на Sabervel с алискирен-съдържащи продукти е противопоказана при пациенти със захарен диабет или бъбречно увреждане (GFR &lt; 60 ml/min/1,73 m2) (вж. точки 4.5
The concomitant use of Sabervel with aliskiren-containing products is contraindicated in patients with diabetes mellitus or renal impairment (GFR &lt; 60 ml/min/1.73 m2) (see sections 4.5 and 5.1).
IRMA 2 е плацебо-контролирано, двойно сляпо проучване върху заболеваемостта при 590 пациента с диабет тип 2, микроалбуминурия (30-300 mg/day) и нормална бъбречна функция (серумен креатинин ≤ 1,5 mg/dl при мъжете и &lt; 1,1 mg/dl при жените).
IRMA 2 was a placebo-controlled double blind morbidity study in 590 patients with type 2 diabetes, microalbuminuria (30-300 mg/day) and normal renal function (serum creatinine ≤ 1.5 mg/dl in males and &lt; 1.1 mg/dl in females).
Пациентите от всички терапевтични групи, са получавали от 2 до 4 антихипертензивни средства (напр., диуретици, бета блокери, алфа блокери) за постигане на желаното кръвно налягане от ≤ 135/85 mmHg или 10 mmHg понижение на систолното налягане, спрямо изходните стойности &gt; 160 mmHg.
diuretics, beta blockers, alpha blockers) to reach a predefined blood pressure goal of ≤ 135/85 mmHg or a 10 mmHg reduction in systolic pressure if baseline was &gt; 160 mmHg.
При многократно приложение на дози, приемани веднъж дневно е наблюдавано ограничено акумулиране на ирбесартан ( &lt; 20%).
Limited accumulation of irbesartan ( &lt; 20%) is observed in plasma upon repeated once-daily dosing.
Много чести (≥ 1/10), чести (≥ 1/100 дo 1/10), нечести (≥1/1 000 до &lt; 1/100), редки (≥1/10 000 до &lt; 1/1 000)
Very common (≥ 1/10), common (≥ 1/100 to 1/10), uncommon (≥1/1,000 to 1/100), rare (≥1/10,000 to 1/1,000)
Типранавир се свързва екстензивно с плазмените протеини ( &gt; 99,9%).
Tipranavir is extensively bound to plasma proteins ( &gt; 99.9%).
Итраконазол или кетоконазол трябва да бъдат използвани с повишено внимание (дози &gt; 200 mg/дневно не се препоръчват).
Itraconazole or ketoconazole should be used with caution (doses 200 mg/day are not recommended).
Първична крайна точка за ефикасност: % с VL &lt; 400
Number of patients Primary efficacy endpoint: % with VL &lt; 400
Изолатите с начална промяна в пъти от &gt; 0 до 3 се считат за чувствителни, изолатите с &gt; 3 до 10 пъти промяна имат намалена чувствителност, изолатите с &gt; 10 пъти промяна са резистентни.
Isolates with baseline fold change of &gt; 0 to 3 are considered susceptible; isolates with &gt; 3 to 10 fold changes have decreased susceptibility; isolates with &gt; 10 fold changes are resistant.
Над 10 пъти по-висока резистентност към типранавир се среща рядко ( &lt; 2,5% от тестваните изолати) при вируси, получени от пациенти, претърпели интензивно лечение с множество пептидни протеазни инхибитори.
Greater than 10-fold resistance to tipranavir is uncommon ( &lt; 2.5% of tested isolates) in viruses obtained from highly treatment experienced patients who have received multiple peptidic protease inhibitors.
Медиана (Min - Max) % с VL &gt; 100,000 копия/ml
Median (Min - Max) % with VL &gt; 100,000 copies/ml
По-високи дози карбамазепин ( &gt; 200 mg) може да доведат дори до по-голямо понижаване на плазмените концентрации на типранавир (вж. точка 4.4).
Higher doses of carbamazepine ( &gt; 200 mg) may result in even larger decreases in tipranavir plasma concentrations (see section 4.4).
Не се препоръчват дози &gt; 200 mg флуконазол дневно.
Fluconazole doses 200 mg/day are not recommended.
Име и адрес на производителя, отговорен за освобождаване на партидите Boehringer Ingelheim Pharma GmbH &amp; Co. KG, Binger Strasse 173, D-55216 Ingelheim am Rhein, Германия
A. MANUFACTURER RESPONSIBLE FOR BATCH RELEASE Name and address of the manufacturer responsible for batch release Boehringer Ingelheim Pharma GmbH &amp; Co. KG, Binger Strasse 173, D-55216 Ingelheim am Rhein, Germany.
Типранавир запазва сигнификантна антивирусна активност ( &lt; 4-кратна резистентност) спрямо много от клиничните изолати на HIV-1, показващи понижена чувствителност след лечение с понастоящем разрешените протеазни инхибитори: ампренавир, атазанавир, индинавир, лопинавир, ритонавир, нелфинавир и саквинавир.
Tipranavir maintains significant antiviral activity ( &lt; 4-fold resistance) against the majority of HIV-1 clinical isolates showing post-treatment decreased susceptibility to the currently approved protease inhibitors: amprenavir, atazanavir, indinavir, lopinavir, ritonavir, nelfinavir and saquinavir.
Максималното количество, което може да бъде изтеглено наведнъж е 5 ml (отговарящо на 500 mg типранавир), което е максималната единична доза за дете с телесна повърхност &gt; 1,33 m
The maximum volume which can be withdrawn at one time is 5 ml (equivalent to 500 mg tipranavir), which is the maximum single dose for a child with BSA &gt; 1.33 m
Генетичните експерименти върху обратимата резистентност показват, че е необходимо наличие на 6 мутации в протеазата (I13V, V32I, L33F, K45I, V82L, I84V), за да се получи 10 пъти по-голяма резистентност към типранавир, докато цялостният генотип, включващ 10 мутации, показва 69-кратна резистентност към типранавир.
Reverse genetic experiments showed that the presence of 6 mutations in the protease (I13V, V32I, L33F, K45I, V82L, I84V) was required to confer &gt; 10-fold resistance to tipranavir while the full 10-mutation genotype conferred 69-fold resistance to tipranavir.
По време на 48-седмичното лечение делът пациенти в групата типранавир заедно с ритонавир спрямо групата РІ/ритонавир с НІV-1 РНК &lt; 400 копия/ml е съответно 30% и 14%, а с НІV-1 РНК &lt; 50 копия/ml съответно 23% и 10%.
Through 48 weeks of treatment, the proportion of patients in the tipranavir with ritonavir arm compared to the comparator PI/ritonavir arm with HIV-1 RNA &lt; 400 copies/ml was 30% and 14% respectively, and with HIV-1 RNA &lt; 50 copies/ml was 23% and 10% respectively.
РНК най-малко 1500 копия/ml, разделени са по възраст (от 2 до &lt; 6 години, от 6 до &lt; 12 години и от 12 до 18 години) и са рандомизирани да получават една от двете схеми на прилагане на типранавир заедно с ритонавир: доза от 375 mg/m2/150 mg/m2 сравнено с доза от 290 mg/m2/115 mg/m плюс базисно лечение с поне два антиретровирусни лекарствени продукта, които не са протеазни инхибитори, оптимизирано въз основа на началния тест за генотипна резистентност.
Patients were required to have a baseline HIV-1 RNA concentration of at least 1500 copies/ml, were stratified by age (2 to &lt; 6 years, 6 to &lt; 12 years and 12 to 18 years) and randomized to receive one of two tipranavir with ritonavir dose regimens: 375 mg/m2/150 mg/m dose, compared to the 290 mg/m2/115 mg/m2 dose, plus background therapy of at least two nonprotease inhibitor antiretroviral medicinal products, optimized using baseline genotypic resistance testing.
Най-често съобщавани умерени или тежки нежелани лекарствени реакции при педиатрични пациенти на възраст от 2 до &lt; 12 години (съобщени при 2 или повече деца, Проучване 1182.14, анализи след 48 седмици, Цялостен анализ)
Most frequently reported moderate or severe adverse reactions in paediatric patients age 2 to &lt; 12 years (reported in 2 or more children, Trial 1182.14, 48 weeks analyses, Full Analysis Set).
Основните резултати за ефикасност след 48 седмици при пациенти на възраст от 2 до &lt; 12 години, които приемат Aptivus перорален разтвор Крайна точка
Key efficacy results at 48 weeks for patients 2 - &lt; 12 years treated with Aptivus oral solution Endpoint
Максималното количество, което може да бъде изтеглено наведнъж е 5 ml (отговарящо на 500 mg типранавир), което е максималната единична доза за дете с телесна повърхност &gt; 1,33 m След употреба на пероралната спринцовка, поставете капачката за спринцовка.
The maximum volume you can withdraw at one time is 5 ml (equivalent to 500 mg tipranavir), which is the maximum single dose for a child with BSA (Calculated body surface area) &gt; 1.33 m
200 mg два пъти дневно, ≥ 60 kg (типранавир/ритонавир 250/200 mg два пъти дневно) - 125 mg два пъти дневно, &lt; 60 kg (типранавир/ритонавир 750/100 mg два пъти дневно)
Didanosine 200 mg BID, ≥ 60 kg (TPV/r 250/200 mg BID) - 125 mg BID, &lt; 60 kg (TPV/r 750/100 mg BID)
Изходни показатели при пациенти на възраст от 2 до &lt; 12 години, които приемат Aptivus перорален разтвор
Baseline characteristics for patients 2 - &lt; 12 years treated with Aptivus oral solution
30 mg два пъти дневно &lt; 60 kg (типранавир/ритонавир 750/100 mg два пъти дневно)
40 mg BID &gt; 60 kg 30 mg BID &lt; 60 kg (TPV/r 750/100 mg BID)
Анализът на безопасността по възрастова категория ( &lt; 65 спрямо &gt; = 65 години) показва повисока токсичност при по-възрастните участници, въпреки че такава възниква еднакво и в двете групи.
Safety analysis by age category ( &lt; 65 vs &gt; =65 years) showed higher toxicity in older subjects, although this occurred equally in both arms.
В изследваната група се съобщава по-често за събития на сърдечна аритмия (12,8 % спрямо 9,6 % за всяка степен; степен &gt; =3 2,7 % спрямо 0,8 %).
Cardiac arrhythmia events were more commonly reported in the investigational arm (any grade 12.8% vs 9.6%; grade &gt; =3 2.7% vs 0.8%).
сряда, 21 март и четвъртък, 22 март;
• Wednesday, 21 March &amp; Thursday, 22 March;
Безопасността и ефикасността на Onglyza при деца на възраст от раждането до &lt; 18 години все още не са установени.
The safety and efficacy of Onglyza in children aged birth to &lt; 18 years have not yet been established.
Честотата на нежеланите реакции е дефинирана като много чести ( 1/10), чести ( 1/100, &lt; 1/10), нечести ( 1/1 000, &lt; 1/100), редки ( 1/10 000, &lt; 1/1 000), много редки ( &lt; 1/10 000) или с неизвестна честота (от наличните данни не може да бъде направена оценка).
Frequencies are defined as very common (≥ 1/10), common (≥ 1/100 to &lt; 1/10), uncommon (≥ 1/1,000 to 1/100), rare (≥ 1/10,000 to 1/1,000), very rare ( &lt; 1/10,000), or not known (cannot be estimated from the available data).
При пациенти с GFR &lt; 45 ml/min, препоръчителната доза е 2,5 mg веднъж дневно.
In patients with GFR &lt; 45 mL/min, the recommended dose is 2.5 mg once daily.
p-стойност=0,0166.
p-value &lt; 0.0001. p-value=0.0166.
Проучването включва пациенти с бъбречно увреждане, класифицирано на база креатининовия клирънс като лека степен (приблизително GFR ≥ 45 до &lt; 90 ml/min), умерена степен (приблизително GFR ≥ 30 до &lt; 45 ml/min) или тежка степен (приблизително GFR &lt; 30 ml/min), както и при пациенти с ESRD на хемодиализа.
The study included patients with renal impairment classified on the basis of creatinine clearance as mild (approximately GFR ≥ 45 to &lt; 90 mL/min), moderate (approximately GFR ≥ 30 to &lt; 45 mL/min), or severe (approximately GFR &lt; 30 mL/min), as well as patients with ESRD on haemodialysis.
Клинично проучване „Оценка на резултатите по отношение на съдовете, при лечение със саксаглиптин, регистрирани при пациенти със захарен диабет - тромболиза при миокарден инфаркт” Saxagliptin Assessment of Vascular Outcomes Recorded in Patients with Diabetes Mellitus-Thrombolysis in Myocardial Infarction (SAVOR) SAVOR е клинично изпитване за резултати по отношение на СС система при 16 492 пациенти с HbA1c ≥ 6,5 % и &lt; 12 % (12 959 с установено СС заболяване; 3 533 само с множествени рискови фактори), които са рандомизирани за лечение със саксаглиптин (n=8 280) или плацебо (n=8 212), добавени към местните стандарти за грижи за HbA1c и СС рискови фактори.
Saxagliptin Assessment of Vascular Outcomes Recorded in Patients with Diabetes MellitusThrombolysis in Myocardial Infarction (SAVOR) Study SAVOR was a CV outcome trial in 16,492 patients with HbA1c ≥6.5% and &lt; 12% (12959 with established CV disease; 3533 with multiple risk factors only) who were randomised to saxagliptin (n=8280) or placebo (n=8212) added to regional standards of care for HbA1c and CV risk factors.
Пациентите, лекувани със саксаглиптин, добавен към дапаглифлозин и метформин (n=153), след 24 седмици достигат статистически значимо (p-стойност &lt; 0,0001) по-голямо намаление на HbA1c спрямо групата с плацебо, добавено към дапаглифлозин плюс метформин (n=162) (вж. таблица 2).
Individuals treated with saxagliptin added to dapagliflozin and metformin (n=153) achieved statistically significantly (p-value &lt; 0.0001) greater reductions in HbA1c versus the group with placebo added to dapagliflozin plus metformin (n=162) at 24 weeks (see Table 2).
Процентът на пациентите, достигнали HbA1c &lt; 7 % на седмица 24, е по-висок в групата със саксаглиптин 5 mg плюс дапаглифлозин плюс метформин 35,3 % (95 % CI [28,2, 42,4]), в сравнение с групата с плацебо плюс дапаглифлозин плюс метформин 23,1 % (95 % CI [16,9, 29,3]).
The proportion of patients achieving HbA1c &lt; 7% at Week 24 was higher in the saxagliptin 5 mg plus dapagliflozin plus metformin group 35.3% (95% CI [28.2, 42.4]) compared to the placebo plus dapagliflozin plus metformin group 23.1% (95% CI [16.9, 29.3]).
Средната промяна на HbA1c е разликата между групите на саксаглиптин+дапаглифлозин+метформин и дапаглифлозин+метформин (p &lt; 0,0001).
Mean HbA1c change is the difference between the saxagliptin+dapagliflozin+metformin and dapagliflozin+metformin groups (p &lt; 0.0001).
Средната промяна на HbA1c е разликата между групите на саксаглиптин+метформин и на монотерапия с метформин (p &lt; 0,0001)
Mean HbA1c change is the difference between the saxagliptin+metformin and metformin alone groups (p &lt; 0.0001).
При пациенти с умерена степен на бъбречно увреждане, които имат GFR &lt; 45 ml/min и при пациенти с тежка степен на бъбречно увреждане дозата трябва да се намали до 2,5 mg веднъж дневно.
The dose should be reduced to 2.5 mg once daily in patients with moderate renal impairment that have GFR &lt; 45 mL/min and in patients with severe renal impairment.
В рамките на системо-органните класове, нежеланите реакции са групирани по отношение на честотата както следва: много чести (≥ 1/10); чести (≥ 1/100 до &lt; 1/10); нечести (≥ 1/1 000 до 1/100); редки (≥ 1/10 000 до &lt; 1/1 000); много редки ( &lt; 1/10 000), с неизвестна честота (от наличните данни не може да бъде направена оценка).
Within the organ system classes, adverse reactions are listed under headings of frequency using the following categories: very common (≥ 1/10); common (≥ 1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Между 6-та и 26-та седмица симптомите на псориазиса постепенно рецидивираха, като медианата на период до рецидив на болестта е &gt; 20 седмици.
Between weeks 6 and 26, symptoms of psoriasis gradually returned with a median time to disease relapse of &gt; 20 weeks.
Инфликсимаб не реагира кръстосано с TNFα на други видове, различни от човек и шимпанзе.
Infliximab does not cross react with TNFÎ± from species other than human and chimpanzees.
Значимо подобрение от изходното ниво е доказано при DLQI (p &lt; 0,001) и при резултатите от физическата и психическа компонента на SF-36 (p &lt; 0,001) при всяко сравняване на компоненти.
Significant improvements from baseline were demonstrated in DLQI (p &lt; 0.001) and the physical and mental component scores of the SF 36 (p &lt; 0.001 for each component comparison).
Първичната крайна точка на проучването е била клинична ремисия без кортикостероид на седмица 26, дефинирана като пациенти в клинична ремисия (CDAI от &lt; 150), които поне за 3 седмици не са приемали перорални системни кортикостероиди (преднизон или еквивалент) или будезонид при доза &gt; 6 mg/дневно.
The primary endpoint of the study was corticosteroid-free clinical remission at week 26, defined as patients in clinical remission (CDAI of &lt; 150) who, for at least 3 weeks, had not taken oral systemic corticosteroids (prednisone or equivalent) or budesonide at a dose &gt; 6 mg/day.
г p = 0,030 и &lt; 0,001 съответно за групите на лечение с инфликсимаб при доза 3 mg/kg и 6 mg/kg срещу плацебо + MTX.
d p = 0.030 and &lt; 0.001 for the 3 mg/kg and 6 mg/kg treatment groups respectively vs. placebo + MTX.
CDAI &lt; 150 на седмица 30 и 54, без пациентът да е получавал кортикостероиди през 3-те месеца преди седмица 54 (за пациенти, които изходно са получавали кортикостероиди).
b CDAI &lt; 150 at both week 30 and 54 and not receiving corticosteroids in the 3 months prior to week 54 among patients who were receiving corticosteroids at baseline.
Менингит, опортюнистични инфекции (като например инвазивни гъбични инфекции, [пневмоцистна пневмония, хистоплазмоза, аспергилоза, кокцидиоидомикоза, криптококоза, бластомикоза], бактериални инфекции [атипична микобактериална, листериоза, салмонелоза] и вирусни инфекции [цитомегаловиру﻿ ), паразитни инфекции, реактивация на хепатит
Meningitis, opportunistic infections (such as invasive fungal infections [pneumocystosis, histoplasmosis, aspergillosis, coccidioidomycosis, cryptococcosis, blastomycosis], bacterial infections [atypical mycobacterial, listeriosis, salmonellosis], and viral infections [cytomegalovirus]), parasitic infections, hepatitis B reactivation.
Вторичните крайни точки на проучването включват определяне на процента пациенти, които са в клинична ремисия на седмица 4 (CDAI &lt; 150) и определяне на клиничния отговор за по-дълъг период.
Secondary endpoints included the proportion of patients in clinical remission at week 4 (CDAI &lt; 150) and clinical response over time.
Инфликсимаб е химерно човешко-мише моноклонално антитяло с висок афинитет както към разтворимия, така и към трансмембранния TNFα, но не и към лимфотоксин α (TNFβ).
Infliximab is a chimeric human-murine monoclonal antibody that binds with high affinity to both soluble and transmembrane forms of TNFÎ± but not to lymphotoxin Î± (TNFÎ²).
Инфликсимаб инхибира функционалната активност на TNFα при изследване с голям брой in vitro методи за биологична активност.
Infliximab inhibits the functional activity of TNFÎ± in a wide variety of in vitro bioassays.
Също на седмица 4 при 13/27 (48%) от лекуваните с инфликсимаб пациенти е постигната клинична ремисия (CDAI &lt; 150) срещу 1/25 (4%) от плацебо-групата.
Also at week 4, 13/27 (48%) of infliximab-treated patients achieved a clinical remission (CDAI &lt; 150) vs. 1/25 (4%) of placebo-treated patients.
Инфликсимаб със или без AZA е оценен в рандомизирано, двойносляпо проучване с активен компаратор (SONIC) при 508 възрастни пациенти със средно тежка до тежка болест на Crohn (CDAI ≥ 220 ≤ 450), които не са получавали преди това биологични продукти или имуносупресори и са имали медиана на продължителност на заболяването 2,3 години.
Infliximab with or without AZA was assessed in a randomised, double-blind, active comparator study (SONIC) of 508 adult patients with moderate to severe Crohn's disease (CDAI â¥ 220 â¤ 450) who were naive to biologics and immunosuppressants and had a median disease duration of 2.3 years.
От седмица 16, 47 пациенти от плацебо-групата с &lt; 10% подобрение в сравнение с началото на проучването по отношение както на отока, така и на болката в ставите, са започнали индукционно лечение с инфликсимаб (ранно превключване).
At week 16, 47 placebo patients with &lt; 10% improvement from baseline in both swollen and tender joint counts were switched to infliximab induction (early escape).