natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Правилата и условията, регулиращи придобиването на права съгласно приложимото национално право, варират от обикновено използване до използване, което е придобило репутация. 
The rules and conditions governing acquisition of rights under the relevant national law vary from simple use to use having acquired a reputation.
Обхватът им на защита също не е единен, макар че като цяло е доста сходен с обхвата на защита съгласно разпоредбите в Регламента за марките на ЕС относно регистрираните марки. 
Neither is their scope of protection uniform, although it is generally quite similar to the scope of protection under the provisions in the EUTMR concerning registered trade marks.
[2: Бенелюкс, Кипър, Хърватия, Естония, Франция, Унгария, Литва, Полша, Румъния, Словения и Испания не предоставят закрила на нерегистрирани марки (освен ако в някои юрисдикции те не се считат за общоизвестни по смисъла на член 6 второ от Парижката конвенция).] 
[2: Benelux, Cyprus, Croatia, Estonia, France, Hungary, Lithuania, Poland, Romania, Slovenia and Spain do not protect unregistered trade marks (unless, for some jurisdictions, they are considered well known within the meaning of Article 6bis of the Paris Convention).]
Член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС отразява наличието на такива права в държавите-членки и предоставя на притежателите на нерегистрирани марки възможността да предотвратят регистрацията на заявка за марка на ЕС, ако те биха успели да предотвратят използването на тази заявка за марка на ЕС съгласно съответното национално право, като покажат, че са спазени условията, предвидени в националното право, забраняващи използването на по-скорошната марка на ЕС, както и че са спазени другите условия по член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС. 
Article 8(4) EUTMR reflects the existence of such rights in Member States and grants the proprietors of non-registered marks the possibility of preventing the registration of an EUTM application where they would succeed in preventing use of that EUTM application under the relevant national law, by showing that the conditions set by the national law for prohibiting use of the later EUTM are satisfied and the other conditions of Article 8(4) EUTMR are met.
Тъй като нерегистрираните марки не се ползват със закрила на равнище Европейски съюз, „нерегистрирана марка на Европейския съюз“ не е допустима основа за опозиция. 
As non-registered trade marks are not protected at European Union level, a ‘European Union non-registered trade mark' is not an eligible basis for opposition.
Пример: 17/03/2011, R 1529/20101, GLADIATOR / GLADIATOR, където е направено позоваване на нерегистрирана марка в Чешката република, и решение от 05/11/2007, R 1446/20064, RM2000T / RM2000T, където е направено позоваване на нерегистрирана марка в Белгия и опозицията е отхвърлена като необоснована, тъй като нерегистрирани марки не се ползват със закрила в Белгия. 
Example: 17/03/2011, R 1529/20101, GLADIATOR / GLADIATOR, where a non-registered trade mark in the Czech Republic was invoked and 05/11/2007, R 1446/20064, RM2000T / RM2000T, where a non-registered trade mark in Belgium was invoked and the opposition rejected as unfounded because non-registered trade marks are not protected in Belgium.
Други знаци, използвани в процеса на търговия 
3.2.3 Other signs used in the course of trade
„Други знаци, използвани в процеса на търговия“ е широка категория, чието съдържание не е изброено в член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС. 
‘Other signs used in the course of trade' is a broad category that is not enumerated in Article 8(4) EUTMR.
За да могат такива знаци да попаднат в обхвата на член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС, те трябва да имат указваща функция по отношение на търговския произход, т.е. те трябва да служат за идентифициране на стопанска дейност, извършвана от техния притежател (29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 149). 
In order for such signs to come within the ambit of Article 8(4) EUTMR, they must have an identifying function as to commercial origin, that is to say, they must serve to identify an economic activity engaged in by their proprietor (29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 149).
Член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС не обхваща други видове права на интелектуална собственост, които не са „търговски знаци“ - като патенти, авторски права или права върху промишлен дизайн, които нямат предимно идентифицираща функция, но които защитават технически или артистични постижения, или „външния вид“ на дадено нещо. 
Article 8(4) EUTMR does not cover other types of intellectual property rights that are not ‘commercial signs' - such as patents, copyrights or design rights that do not have a primarily identifying function but protect technical or artistic achievements or the ‘appearance' of something.
По-долу са посочени някои примери за дела, в които се определя дали дадено право е „знак“ по смисъла на член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС. 
Some examples of cases dealing with whether a right is a ‘sign' for the purposes of Article 8(4) EUTMR are set out below.
Търговски имена 
3.2.3.1 Trade names
Търговските имена са наименования, използвани за идентифициране на стопански предприятия, за разлика от марките, които идентифицират стоки или услуги, произведени или предлагани на пазара от дадено предприятие. 
Trade names are the names used to identify businesses, as distinguished from trade marks that identify goods or services as produced or marketed by a particular undertaking.
Не е задължително търговското име да е идентично с корпоративното наименование или търговското наименование, вписани в търговски или сходен регистър, тъй като търговските имена могат да обхващат други нерегистрирани наименования, например знак, който идентифицира и отличава дадено предприятие. 
A trade name is not necessarily identical with the corporate name or commercial name entered in a commercial or similar register as trade names can cover other non-registered names such as a sign that identifies and distinguishes a certain establishment.
Търговските имена са защитени като изключителни права във всички държави-членки. 
Trade names are protected as exclusive rights in all Member States.
Съгласно член 8 от Парижката конвенция търговските имена се ползват със защита, без да има изискване за регистрация. 
Pursuant to Article 8 of the Paris Convention, trade names enjoy protection without any registration requirement.
Ако регистрацията за тези търговски имена е изискване на националното законодателство, съответната разпоредба не е приложима по силата на член 8 от Парижката конвенция по отношение на търговски имена, чийто титуляр е национална или друга договаряща се страна по Парижката конвенция. 
If national legislation requires registration for national trade names, the respective provision is not applicable by virtue of Article 8 of the Paris Convention with respect to trade names held by a national of another contracting party to the Paris Convention.
Това важи и по отношение на гражданите на държава-членка на Споразумението на СТО. 
This applies as well in respect of nationals of a member of the WTO Agreement.
Що се отнася до прилагането на член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС за търговски имена, ако на основата на търговското име е направено позоваване на основание от правото на една от държавите-членки, в която регистрацията е условие за упражняване на правата над търговското име, Службата прилага това изискване в случаите, когато държавата-членка и националността на възразяващия съвпадат, но не го прилага в никой от останалите случаи, тъй като това би нарушило разпоредбите на член 8 от Парижката конвенция. 
As regards the application of Article 8(4) EUTMR to trade names, where the trade name is invoked on the basis of the law of one of the Member States where a registration is a condition for the enforcement of rights in a trade name, the Office will apply this requirement where the Member State and the nationality of the opponent are the same, but will not apply this requirement in all other cases, since this would violate the provisions of Article 8 of the Paris Convention.
Примери: 16/08/2011, R 1714/20104, в което испанското търговско име „JAMON DE HUELVA“ е посочено като основание. 
Examples: 16/08/2011, R 1714/20104, where the Spanish trade name ‘JAMON DE HUELVA' was invoked.
Корпоративни наименования 
3.2.3.2 Corporate names
Корпоративно наименование или наименование на дружество е официалното означение на предприятие, регистрирано в повечето случаи в съответния национален търговски регистър. 
A corporate name or company name is the official designation of an undertaking, in most cases registered in the respective national commercial register.
В член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС се определя изискване да бъде доказано действително използване, дори ако националното право предоставя на титуляра на такова наименование правото да забрани използването на по-скорошна марка въз основа само на регистрацията. 
Article 8(4) EUTMR requires that actual use be shown, even if national law vests in the holder of such a name the right to prohibit the use of a subsequent trade mark on the basis of registration alone.
Същевременно, ако съгласно националното право регистрацията е предпоставка за защита, регистрацията също трябва да бъде доказана. 
However, if under national law registration is a prerequisite for protection, registration must be demonstrated as well.
В противен случай не би имало национално право, на което възразяващият да може да се позове. 
Otherwise, there would be no national right that the opponent could invoke.
Примери: 14/09/2011, T485/07, O-live, EU:T:2011:467, в което е направено позоваване на испанското търговско наименование „OLIVE LINE“, и решение от 08/09/2011, R 21/20111, в което е направено позоваване на наименованието на френското дружество „MARIONNAUD PERFUMERIES“. 
Examples: 14/09/2011, T485/07, O-live, EU:T:2011:467, where the Spanish commercial name ‘OLIVE LINE' was invoked and 08/09/2011, R 21/20111, where the French company name ‘MARIONNAUD PARFUMERIES' was invoked.
Наименования на домейни 
3.2.3.3 Domain names
Наименованието на домейн е комбинация от типографски символи, които съответстват на един или няколко цифрови IP адреси, които се използват за идентифициране на дадена уеб страница или набор от уеб страници в интернет. 
A domain name is a combination of typographical characters corresponding to one or several numeric IP addresses that are used to identify a particular web page or set of web pages on the internet.
Като такова, наименованието на домейн функционира като „адрес“, използван за посочване на дадена локация в интернет (euipo.europa.eu) или на електронен адрес (@euipo.europa.eu). 
As such, a domain name functions as an ‘address' used to refer to a specific location on the internet (euipo.europa.eu) or an email address (@euipo.europa.eu).
Наименованията на домейни са регистрирани към организации или търговски субекти, наречени „регистратори на наименования на домейни“. 
Domain names are registered with organisations or commercial entities called ‘domain name registrars'.
Въпреки че наименованието на домейн е уникално и може да бъде ценен търговски актив, регистрацията на наименование на домейн сама по себе си не е право на интелектуална собственост. 
Although a domain name is unique and may be a valuable commercial asset, a domain name registration per se is not an intellectual property right.
Такива регистрации не създават форма на изключително право. 
Such registrations do not create any form of exclusive right.
Вместо това „регистрация“ в този контекст се отнася до договорно споразумение между лицето, което иска да регистрира наименование на домейн, и регистратора (регистъра) на наименования на домейни. 
Instead, ‘registration' in this context refers to a contractual agreement between a domain name registrant and the domain name registrar.
Същевременно използването на наименование на домейн може да породи права, които да бъдат основание за опозиция съгласно член 8, параграф от Регламента за марките на ЕС. 
However, the use of a domain name may give rise to rights that can be the basis for an opposition under Article 8(4) EUTMR.
Това може да се случи, ако чрез използването на наименованието на домейн то придобие право на закрила като нерегистрирана марка или като търговски знак, идентифициращи търговския произход съгласно приложимото национално право. 
This can occur if through the use of the domain name it acquires protection as a non-registered trade mark or a trade sign identifying commercial origin under the applicable national law.
Примери: 07/12/2011, R 275/20111, където е направено позоваване на права, основани на използването на немското наименование на домейн „lucky-pet.de“; решение B 1 719 379, където е направено позоваване на права, основани на използването на френското наименование на домейн „Helloresto.fr“; решение от 14/05/2013, T321/11 & T322/11, Partito della libertà, EU:T:2013:240,, където е направено позоваване на права, основани на използването на италианското наименование на домейн „partidodellaliberta.it“ и Съдът е счел, че позоваванията на този сайт в италианската преса сами по себе си не обосновават използването му в контекста на търговска дейност. 
Examples: 07/12/2011, R 275/20111, where rights based on the use of the German domain name ‘lucky-pet.de' were invoked; B 1 719 379, where rights based on the use of the French domain name ‘Helloresto.fr' were invoked; 14/05/2013, T321/11 & T322/11, Partito della libertà, EU:T:2013:240, where rights based on the use of the Italian domain name ‘partidodellaliberta.it' were invoked and the Court considered that references to this site in the Italian press did not in themselves substantiate its use in the context of a commercial activity.
Заглавия 
3.2.3.4 Titles
Заглавията на списания и други публикации, или заглавията на сходни категории творби, като филми, телевизионни сериали и др., спадат към член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС, само ако съгласно приложимото национално право са защитени като търговски знак, идентифициращ търговски произход. 
Titles of magazines and other publications, or titles of similar categories of works such as films, television series, etc. fall under Article 8(4) EUTMR only if, under the applicable national law, they are protected as a trade sign identifying commercial origin.
Фактът, че съгласно съответното национално право, авторското право върху заглавие на творба може да бъде противопоставено срещу по-скорошна марка, не е съществен за целите на член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС. 
The fact that the copyright in a title of a work can be invoked under the respective national law against a subsequent trade mark is not material for the purposes of Article 8(4) EUTMR.
Както е посочено по-горе, докато авторското право може да се използва като основа за обявяване на недействителност на марка на ЕС съгласно член 60, параграф 2 от Регламента за марките на ЕС, заглавие попада в обхвата на член 8, параграф 4 от същия регламент единствено когато има „идентифицираща“ функция и служи като търговски знак за идентифициране на търговски произход. 
As set out above, whilst a right in copyright may be used to invalidate an EUTM under Article 60(2) EUTMR, it is only where a title has an ‘identifying' function and acts as a trade sign identifying commercial origin that it comes within the scope of Article 8(4) EUTMR.
Следователно, за да може да се прави позоваване на такива знаци съгласно член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС в контекста на производствата по опозиция, в националното право трябва да е предвидена защита, която е независима от признаваната от законодателството в областта на авторските права (30/06/2009, T435/05, Dr. No, EU:T:2009:226, § 41-43). 
Therefore, for such signs to be relied on under Article 8(4) EUTMR in the context of opposition proceedings, the national law must envisage a protection that is independent from that recognised by copyright law (30/06/2009, T435/05, Dr. No, EU:T:2009:226, § 41-43.)
Както при всички права по член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС, заглавието трябва да е било използвано в процеса на търговия. 
As with all rights under Article 8(4) EUTMR, the title must have been used in the course of trade.
Това обикновено изисква творбата, за която се отнася заглавието, да се предлага на пазара. 
This will normally require that the work to which the title relates must have been placed on the market.
Когато заглавието се отнася до услуга (напр. телевизионна програма), тази услуга трябва да е била направена достъпна. 
Where the title relates to a service (such as a television programme), the service must have been made available.
Същевременно има обстоятелства, при които реклама, предшестваща използването, може да е достатъчна, за да породи права, и при които тази реклама представлява „използване“ по смисъла на член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС. 
However, there will be circumstances where pre-use advertising may be sufficient to create rights, and where such advertising will constitute ‘use' within the meaning of Article 8(4) EUTMR.
Във всички случаи заглавието трябва да е използвано като указание за търговския произход на въпросните стоки и услуги. 
In all cases, the title must have been used as an indicator of the commercial origin of the goods and services in question.
Когато заглавие е използвано, за да посочи само художествения произход на творбата, това използване попада извън обхвата на член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС (30/06/2009, T435/05, Dr. No, EU:T:2009:226, § 25-31). 
Where a title is used only to indicate the artistic origin of a work, such use falls outside the scope of Article 8(4) EUTMR (30/06/2009, T435/05, Dr. No, EU:T:2009:226, § 25-31).
Пример: Решение от 12/01/2012, R 181/20111, в което е направено позоваване на заглавието на списание „ART“. 
Example: 12/01/2012, R 181/20111, where the magazine title ‘ART' was invoked.
Изисквания за използване 
3.3 Use requirements
За да се направи успешно позоваване на член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС в производство по опозиция, по-ранните права трябва да са били използвани. 
In order to successfully invoke Article 8(4) EUTMR in opposition proceedings, the earlier rights must be used.
Има два различни стандарта на изисквания за използване, които трябва да се вземат предвид: 
There are two different use requirement standards which must be taken into account:
национален стандарт 
national standard
европейски стандарт 
European standard.
Двата стандарта на изисквания за използване, обаче, очевидно се припокриват. 
The two use requirement standards, however, clearly overlap.
Те не трябва да се разглеждат самостоятелно, а да се използват заедно при оценката. 
They must not be viewed in isolation but have to be assessed together.
Това важи по-специално за „интензивността на използване“ съгласно националния стандарт и „използването в търговия с по-голям обхват от местния“ съгласно европейския стандарт. 
This applies, in particular, to the ‘intensity of use' under the national standard and ‘use in trade of more than mere local significance' under the European standard.
Национален стандарт 
3.3.1 National standard
Националният стандарт е относим, тъй като определя обхвата на закрилата на по-ранните права, които често не е лесно да бъдат идентифицирани, най-вече защото тяхната закрила не е хармонизирана на равнището на ЕС (вж. точка 3.5.2 по-долу относно обхвата на закрила). 
The national standard is relevant as it defines the scope of protection of the earlier rights, which are often not easily identifiable, all the more so since their protection is not harmonised on an EU level (see paragraph 3.5.2 below on the scope of protection).
Този стандарт определя наличието на националното право и условията за защита. 
This standard determines the existence of the national right and the conditions of protection.
За нерегистрирани марки и други търговски знаци, идентифициращи търговския произход, които не изискват регистрация, използването представлява единствената фактическа предпоставка, която обосновава съществуването на правото, включително удостоверяването с точност на началото на неговото съществуване. 
For non-registered trade marks and other trade signs identifying commercial origin that do not require registration, use constitutes the only factual premise justifying the existence of the right, including ascertainment of the beginning of its existence.
Националният стандарт определя също интензивността на използване съгласно съответното национално право, която може да варира от първо използване в търговията до използване, изискващо разпознаване или репутация. 
The national standard also prescribes the intensity of use under the relevant national law, which may vary from mere first use in trade to use requiring recognition or reputation.
Например правото на нерегистрирана марка се придобива в Дания само със започване на използването ѝ на датска територия. 
For example, right to an unregistered trade mark in Denmark is acquired by mere commencement of use of the mark in Danish territory.
В Германия обаче право на нерегистрирана марка се придобива чрез използване, което е довело до нейното разпознаване като марка от съответните потребители („Verkehrsgeltung“). 
In Germany, however, the right to an unregistered trade mark is acquired through use that has led to recognition by the relevant public of it as a trade mark (Verkehrsgeltung).
Съгласно съдебната практика отличителните знаци изискват от 20 до 25% разпознаване, докато неотличителните трябва да доказват 50% разпознаване от съответните потребители. 
According to case-law, distinctive signs require 20 to 25 % recognition whereas non-distinctive signs must demonstrate recognition by 50 % of the relevant public.
Европейски стандарт - използване в процеса на търговия с по-голям обхват от местния 
3.3.2 European standard - use in the course of trade of more than mere local significance
Съгласно член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС съществуването на по-ранна нерегистрирана марка или на друг знак дава достатъчно основания за опозиция, ако знакът отговаря, наред с другото, на следните условия: той трябва да е използван в процеса на търговия и използването му трябва да бъде с по-голям обхват от местния. 
Under Article 8(4) EUTMR, the existence of an earlier non-registered trade mark or of another sign gives good grounds for opposition if the sign satisfies, inter alia, the following conditions: it must be used in the course of trade and the use must be of more than mere local significance.
Двете условия по-горе са очевидни от самата формулировката на член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС (повторно посочени в член 7, параграф 2 от ДРМЕС) и следователно трябва да се тълкуват с оглед на правото на ЕС. 
The above two conditions are apparent from the very wording of Article 8(4) EUTMR (reiterated in Article 7(2)(d) EUTMDR), and must, therefore, be interpreted in the light of EU law.
Общата цел на двете условия, залегнали в член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС, е да се ограничат противоречията между знаците, като се избегне възможността по-ранно право, което не е достатъчно категорично, т.е. важно и значимо в процеса на търговия, да възпрепятства регистрацията на нова марка на Европейския съюз. 
The common purpose of the two conditions laid down in Article 8(4) EUTMR is to limit conflicts between signs by preventing an earlier right that is not sufficiently definite - that is to say, important and significant in the course of trade - from preventing registration of a new European Union trade mark.
Такава възможност за опозиция трябва да бъде запазена само за знаците, които ефективно и действително присъстват на съответния им пазар (29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 157). 
A right of opposition of that kind must be reserved to signs which actually have a real presence on their relevant market (29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 157).
Използване в процеса на търговия 
3.3.2.1 Use in the course of trade
Първото изискване съгласно член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС е знакът да се използва в процеса на търговия. 
The first requirement under Article 8(4) EUTMR is that the sign must be used in the course of trade.