natgillin/translations-raw huggingface dataset:
… според установената съдебна практика на Съда основната функция на марката е да гарантира на потребителя или на крайния ползвател идентичността на произхода на обозначения с марката продукт, като му позволява без вероятност от объркване да отличи този продукт или услуга от такива с друг произход (подчертаването е добавено). 
… according to the settled case-law of the Court, the essential function of the trade mark is to guarantee the identity of the origin of the marked product to the consumer or end user by enabling him, without any possibility of confusion, to distinguish the product or service from others that have another origin (emphasis added).
Основната функция на марките да обозначават произхода е многократно подчертавана и се е превърнала в предписание на правото на Европейския съюз в областта на марките (18/06/2002, C299/99, Remington, EU:C:2002:377, § 30; 06/10/2005, C120/04, Thomson Life, EU:C:2005:594, § 23). 
The essential function of trade marks as indicating origin has been emphasised repeatedly and has become a precept of European Union trade mark law (18/06/2002, C299/99, Remington, EU:C:2002:377, § 30; 06/10/2005, C120/04, Thomson Life, EU:C:2005:594, § 23).
Макар че обозначаването на произхода е основната функция на марките, тя не е единствената. 
Whilst indicating origin is the essential function of trade marks, it is not the only one.
Действително изразът „основна функция“ предполага и други функции. 
Indeed, the term, ‘essential function' implies other functions.
Съдът неколкократно се е позовавал на другите функции на марките (16/11/2004, C245/02, Budweiser, EU:C:2004:717, § 59; 25/01/2007, C48/05, Opel, EU:C:2007:55, § 21), но ги разглежда директно в решението по делото L'Oréal, в което се посочва, че функциите на марката включват: 
The Court alluded to the other functions of trade marks several times (16/11/2004, C245/02, Budweiser, EU:C:2004:717, § 59; 25/01/2007, C48/05, Opel, EU:C:2007:55, § 21) but addressed them directly in the L'Oréal judgment, where it stated that the functions of trade marks include:
При проверката на понятията за двойна идентичност и вероятност от объркване в настоящата глава са засегнати няколко теми, които са подробно обяснени в следващите раздели на Насоките. 
In examining the concepts of double identity and likelihood of confusion, this chapter touches upon several themes that are explained comprehensively in the chapters of the Guidelines that follow.
В приложението е добавено обобщение на най-важните дела на Съда, в които са разгледани основните принципи и понятия за вероятността от объркване. 
A summary of the key cases from the Court dealing with the core principles and concepts of likelihood of confusion is added in the Annex.
Член 8, параграф 1 от Регламента за марките на ЕС 
2 Article 8(1) EUTMR
Настоящата глава е съсредоточена върху тълкуването на понятията за двойна идентичност и вероятност от объркване по смисъла на член 8, параграф 1 от Регламента за марките на ЕС. 
Article 8 EUTMR enables the proprietor of an earlier right to oppose the registration of later EUTM applications in a range of situations.
[3: Допълнителни насоки относно по-ранни общоизвестни марки има в Насоките, Част В, Опозиция, Раздел 5, Марки с известност (член 8, параграф 5 от Регламента за марките на ЕС).] 
[3: Further guidance on earlier well-known trade marks is found in the Guidelines, Part C, Opposition, Section 5, Trade Marks with Reputation (Article 8(5) EUTMR).]
Член 8, параграф 1, буква ) от Регламента за марките на ЕС - двойна идентичност 
2.1 Article 8(1)(a) EUTMR - double identity
ако тя е идентична с по-ранната марка и когато стоките или услугите, за които се иска регистрация, са идентични със стоките и услугите, за които е защитена по-ранната марка. 
if it is identical with the earlier trade mark and the goods or services for which registration is applied for are identical with the goods or services for which the earlier trade mark is protected.
От формулировката на член 8, параграф 1, буква а) от Регламента за марките на ЕС е ясно, че се изисква да е налице идентичност както на въпросните знаци, така и на въпросните стоки/услуги. 
The wording of Article 8(1)(a) EUTMR clearly requires identity between both the signs concerned and the goods/services in question.
Такава ситуация се нарича „двойна идентичност“. 
This situation is referred to as ‘double identity'.
Установяването на двойна идентичност става чрез правна констатация, която трябва да се направи след пряко сравняване на двата противоречащи знака и на въпросните стоки/услуги . 
Whether there is double identity is a legal finding to be established from a direct comparison of the two conflicting signs and the goods/services in question .
Когато се установи двойна идентичност, от възразяващия не се изисква да доказва вероятност от объркване, за да бъде уважена опозицията; закрилата, предвидена по силата на член 8, параграф 1, буква а) от Регламента за марките на ЕС, е абсолютна. 
Where double identity is established, the opponent is not required to demonstrate likelihood of confusion in order to prevail; the protection conferred by Article 8(1)(a) EUTMR is absolute.
Следователно, когато е налице двойна идентичност, не е необходимо да се извършва оценка на вероятността от объркване, а опозицията се уважава автоматично. 
Consequently, where there is double identity, there is no need to carry out an evaluation of likelihood of confusion, and the opposition will automatically be upheld.
[4: Подробни насоки относно критериите за установяване на идентичност между стоки и услуги и между знаци могат да бъдат намерени в съответните точки от Насоките, Част В, Опозиция, раздел 2, Двойна идентичност и вероятност от объркване, глава 2, Сравняване на стоки и услуги, и в глава 4, Сравняване на знаци.] 
[4: Comprehensive guidance on the criteria to find identity between goods and services and between signs can be found in the respective paragraphs of the Guidelines, Part C, Opposition, Section 2, Double Identity and Likelihood of Confusion, Chapter 2, Comparison of Goods and Services, and Chapter 4, Comparison of Signs.]
Член 8, параграф 1, буква б) от Регламента за марките на ЕС - вероятност от объркване 
2.2 Article 8(1)(b) EUTMR - likelihood of confusion
В член 8, параграф 1, буква б) от Регламента за марките на ЕС се предвижда, че в случай на опозиция, заявка за марка не се регистрира,: 
Article 8(1)(b) EUTMR states that, upon opposition, an EUTM application will not be registered:
…когато поради своята идентичност или сходство с по-ранната марка и поради идентичността или сходството на стоките или услугите, които двете марки обозначават, съществува вероятност от объркване в съзнанието на хората на територията, на която е защитена по-ранната марка; вероятността от объркване включва възможност за свързване с по-ранната марка (подчертаването е добавено). 
…if because of its identity with or similarity to the earlier trade mark and the identity or similarity of the goods or services covered by the trade marks there exists a likelihood of confusion on the part of the public in the territory in which the earlier trade mark is protected; the likelihood of confusion includes the likelihood of association with the earlier trade mark (emphasis added).
Следователно, за разлика от случаите на двойна идентичност, посочени по-горе, в случаи на обикновено сходство между знаците и стоките/услугите или идентичност на само един от тези два фактора, успешно може да бъде подадена опозиция въз основа на по-ранна марка срещу заявка за марка на ЕС съгласно член 8, параграф 1, буква б), само ако има вероятност от объркване. 
Hence, in contrast to situations of double identity as seen above, in cases of mere similarity between the signs and the goods/services, or identity of only one of these two factors, an earlier trade mark may successfully oppose an EUTM application under Article 8(1)(b) EUTMR only if there is a likelihood of confusion.
Взаимовръзка между член 8, параграф 1, букви а) и б) от Регламента за марките на ЕС 
2.3 Interrelation of Article 8(1)(a) and (b) EUTMR
Въпреки че конкретните условия по силата на член 8, параграф 1, букви а) и б) от Регламента за марките на ЕС се различават, те са свързани. 
Although the specific conditions under Article 8(1)(a) and (b) EUTMR differ, they are related.
Сходството се отнася до случаи, в които и марките, и стоките/услугите, са сходни, както и до случаи, в които марките са идентични, а стоките/услугите са сходни, или обратното. 
Likewise, an opposition based only on Article 8(1)(b) EUTMR that meets the requirements of Article 8(1)(a) EUTMR will be dealt with under the latter provision without any examination under Article 8(1)(b) EUTMR.
Понятието „вероятност от объркване“ 
3 The Notion of Likelihood of Confusion
Въведение 
3.1 Introduction
Оценката за вероятността от объркване представлява преценка, прилагана в случаи на противоречие между марки, предмет на производства пред Службата, Общия съд и Съда на ЕС, както и при производства за неправомерно използване пред съдилищата на държавите членки. 
The assessment of likelihood of confusion is a calculus applied in situations of conflict between trade marks in proceedings before the Office, the General Court and the Court of Justice as well as in infringement proceedings before the courts of the Member States.
Въпреки това нито Регламента за марките на ЕС, нито директивата съдържат определение за „вероятност от объркване“ или посочване точно за какво се отнася „объркването“. 
However, neither the EUTMR nor the Directive contains a definition of likelihood of confusion or a statement as to precisely what ‘confusion' refers to.
Както е видно по-долу, съгласно установената напоследък съдебна практика понятието за вероятност от объркване се отнася предимно до ситуации, в които: 
As shown below, it has been settled case-law for some time now that fundamentally the concept of likelihood of confusion refers to situations where:
потребителите директно объркват противоречащите си марки, тоест погрешно считат едната за другата; 
(1) the public directly confuses the conflicting trade marks, that is to say, mistakes the one for the other;
потребителите правят връзка между марките, които са в противоречие помежду си, и предполагат, че въпросните стоки/услуги са с произход от едни и същи или икономически свързани предприятия (възможност за свързване). 
(2) the public makes a connection between the conflicting trade marks and assumes that the goods/services in question are from the same or economically linked undertakings (likelihood of association).
Тези две ситуации са допълнително разгледани по-долу (вж. точка 3.2 по-долу). 
These two situations are further discussed below (see paragraph 3.2 below).
Самият факт, че възприемането на по-късна марка извиква в съзнанието по-ранна марка, не представлява вероятност от объркване. 
The mere fact that the perception of a later trade mark brings to mind an earlier trade mark does not constitute likelihood of confusion.
Съдът е установил също принципа, че „марки с изразен отличителен характер се ползват с по-широк обхват на защита, отколкото тези, чийто отличителен характер е по-слабо изразен“ (вж. точка 3.3 по-долу). 
The Court has also established the principle that ‘marks with a highly distinctive character enjoy broader protection than marks with a less distinctive character' (see paragraph 3.3 below).
И накрая, понятието за вероятност от объркване, както то е развито от Съда, трябва да се счита по-скоро за правно понятие, отколкото за чисто емпирична или фактическа оценка, независимо от факта, че неговото анализиране изисква да бъдат взети предвид някои аспекти на когнитивното поведение и навиците на закупуване на потребителите (вж. точка 3.4 по-долу). 
Finally, the concept of likelihood of confusion as developed by the Court must be regarded as a legal concept rather than purely an empirical or factual assessment despite the fact that its analysis requires taking into account certain aspects of consumer cognitive behaviour and purchasing habits (see paragraph 3.4 below).
Вероятност от объркване и възможност за свързване 
3.2 Likelihood of confusion and likelihood of association
Съдът разглежда обстойно вероятността от объркване в решението по делото Sabèl (11/11/1997, C251/95, Sabèl, EU:C:1997:528). 
The Court considered likelihood of confusion comprehensively in Sabèl (11/11/1997, C251/95, Sabèl, EU:C:1997:528).
В еквивалентните на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента за марките на ЕС разпоредби на директивата и в съображенията на Регламента за марките на ЕС ясно се посочва, че вероятността от объркване е свързана с объркването относно произхода на стоките/услугите, но от Съда се изисква да прецени какво точно означава това, тъй като съществуват противоречиви мнения относно значението на „вероятност от объркване“ и „възможност за свързване“ - и двете, посочени в член 8, параграф 1, буква б) от Регламента за марките на ЕС - и относно връзката между тях. 
The Directive's equivalents of Article 8(1)(b) EUTMR and the recitals of the EUTMR clearly indicated that likelihood of confusion relates to confusion about the origin of goods/services, but the Court was required to consider what precisely this meant because there were opposing views on the meaning of, and the relationship between, ‘likelihood of confusion' and ‘likelihood of association', both of which are referred to in Article 8(1)(b) EUTMR.
Този въпрос трябваше да се разреши, тъй като се твърдеше, че възможността за свързване е по-широкообхватна от вероятността от объркване, тъй като е възможно да включва случаи, в които по-късна марка напомня за по-ранна марка, но потребителят не счита, че стоките/услугите са с един и същ търговски произход . 
This issue needed to be resolved because it was argued that likelihood of association was broader than likelihood of confusion as it could cover instances where a later trade mark brought an earlier trade mark to mind but the consumer did not consider that the goods/services had the same commercial origin .
В крайна сметка въпросът по дело Sabèl беше дали формулировката „вероятността от объркване включва възможността за свързване“ означава, че „вероятността от объркване“ би могла да обхваща случай на свързване между марки, което не предизвиква объркване относно произхода. 
Ultimately, the issue in Sabèl was whether the wording ‘the likelihood of confusion includes the likelihood of association' meant that ‘likelihood of confusion' could cover a situation of association between trade marks that did not give rise to confusion as to origin.
[5: Понятието е от съдебната практика на Бенелюкс и се прилага, inter alia, за марки без известнос﻿ 
[5: The concept came from Benelux case-law and applied, inter alia, to non-reputed marks.]
Съдът констатира, че възможността за свързване не е алтернатива на вероятността от объркване, а че просто служи за определяне на нейния обхват. 
The Court found that likelihood of association is not an alternative to likelihood of confusion, but that it merely serves to define its scope.
Следователно, за да се установи вероятност от объркване, е необходимо да е налице объркване относно произхода. 
Therefore, a finding of likelihood of confusion requires that there be confusion as to origin.
По делото Canon (т. 29-30) Съдът е изяснил обхвата на объркването относно произхода, като е посочил, че: 
In Canon (paras 29-30), the Court clarified the scope of confusion as to origin when it held that:
... рискът от вероятността потребителите да счетат, че разглежданите стоки и услуги произхождат от едно и също предприятие или, според случая, от икономически свързани предприятия, представлява вероятност от объркване… не е възможно да съществува такава вероятност, когато не изглежда да има възможност потребителите да счетат, че стоките или услугите са с произход от едно и също предприятие или, според случая, от икономически свързани предприятия (подчертаването е добавено). 
... the risk that the public might believe that the goods and services in question come from the same undertaking or, as the case may be, from economically linked undertakings, constitutes a likelihood of confusion … there can be no such likelihood where it does not appear that the public could believe that the goods or services come from the same undertaking or, as the case may be, from economically linked undertakings (emphasis added).
Както е видно по-горе, вероятността от объркване е свързана с объркване относно търговския произход, включително от икономически свързани предприятия. 
As seen above, likelihood of confusion relates to confusion as to commercial origin including economically linked undertakings.
Важното е потребителите да считат, че контролът върху въпросните стоки или услуги се упражнява от едно единствено предприятие. 
What matters is that the public believes that the control of the goods or services in question is in the hands of a single undertaking.
Съдът не тълкува понятието „икономически свързани предприятия“ в контекста на вероятността от объркване, но го е направил по отношение на свободното движение на стоки/услуги. 
The Court has not interpreted economically linked undertakings in the context of likelihood of confusion, but it has done so with respect to the free movement of goods/services.
В делото Ideal Standard Съдът е посочил: 
In Ideal Standard the Court held:
В случай на лиценз, лицензодателят може да контролира качеството на продуктите на лицензополучателя, като включи в договора клаузи, изискващи от лицензополучателя да спазва неговите инструкции, като му дава възможността да удостоверява, че ги спазва. 
In the case of a licence, the licensor can control the quality of the licensee's products by including in the contract clauses requiring the licensee to comply with his instructions and giving him the possibility of verifying such compliance.
Произходът, който марката е предназначена да гарантира, е същият: той не се определя чрез посочване на производителя, а чрез посочване на точката на производствен контрол. 
The origin that the trade mark is intended to guarantee is the same: it is not defined by reference to the manufacturer but by reference to the point of control of manufacture.
Вследствие на това икономически връзки се презюмират, когато потребителят предполага, че съответните стоки или услуги са пуснати на пазара под контрола на притежателя на марката. 
Consequently, economic links will be presumed where the consumer assumes that the respective goods or services are marketed under the control of the trade mark proprietor.
Съществуването на такъв контрол може да се допусне в случая на предприятия, които принадлежат към една и съща група дружества, и в случаите на договорености за лицензиране, търговия или разпространение, както и във всеки друг случай, в който потребителят счете, че използването на марката обикновено е възможно само със съгласието на притежателя на марката. 
Such control can be assumed to exist in the case of enterprises belonging to the same group of companies and in the case of licensing, merchandising or distribution arrangements as well as in any other situation where the consumer assumes that the use of the trade mark is normally possible only with the agreement of the trade mark proprietor.
Следователно вероятността от объркване обхваща хипотезите, при които: 
Therefore, the likelihood of confusion covers situations where:
потребителят обърква директно самите марки, или когато 
the consumer directly confuses the trade marks themselves, or where
потребителят прави връзка между знаците, които са в противоречие, и предполага, че разглежданите стоки/услуги са с произход от едно и също предприятие или икономически свързани предприятия. 
the consumer makes a connection between the conflicting signs and assumes that the goods/services covered are from the same or economically linked undertakings.
Следователно, ако по-късна марка просто напомня за по-ранна марка, но потребителят не счита, че те са с един и същ търговски произход, тази връзка не представлява вероятност от объркване, въпреки че е налице сходство между знаците . 
Hence, if the perception of a later trade mark merely brings to mind an earlier trade mark, but the consumer does not assume the same commercial origin, then this link does not constitute likelihood of confusion despite the existence of a similarity between the signs .
Вероятност от объркване и отличителен характер на по-ранната марка 
3.3 Likelihood of confusion and distinctiveness of the earlier mark
Съдът е определил, че отличителният характер на по-ранната марка е важен фактор при оценяване на вероятността от объркване, тъй като 
The distinctiveness of the earlier trade mark has been held by the Court to be an important consideration when assessing likelihood of confusion, since:
вероятността от объркване е толкова по-голяма, колкото по-изразен е отличителният характер на по-ранната марка (вж. дело Sabèl, т. 24); 
the more distinctive the earlier trade mark, the greater will be the likelihood of confusion (see Sabèl, para. 24);
обхватът на закрилата на марките с по-слабо изразен отличителен характер обаче ще бъде по-ограничен. 
however, the scope of protection of trade marks with low distinctive character will be narrower.
Една от последиците от тези констатации е, че по-изразеният отличителен характер на по-ранната марка може да бъде решаващ фактор за установяването на вероятност от объркване, когато степента на сходство между знаците и/или стоките и услугите е ниска (11/11/1997, C251/95, Sabèl, EU:C:1997:528, § 22). 
One consequence of these findings is that the enhanced distinctiveness of the earlier mark may be a decisive factor towards establishing a likelihood of confusion when the similarity between the signs and/or the goods and services is low (11/11/1997, C251/95, Sabèl, EU:C:1997:528, § 22).
Когато отличителният характер на по-ранната марка е слабо изразен, това може да бъде фактор против наличието на вероятност от объркване. 
When the distinctiveness of the earlier trade mark is low, this may be a factor weighing against likelihood of confusion.
Вероятност от объркване: фактически въпроси и правни въпроси 
3.4 Likelihood of confusion: questions of fact and questions of law
Понятието „вероятност от объркване“ е по-скоро правно понятие, отколкото просто фактологична оценка на рационалните решения и емоционалните предпочитания, които диктуват когнитивното поведение и навиците на закупуване на потребителя. 
The concept of likelihood of confusion is a legal concept rather than a mere factual evaluation of the rational judgments and emotional preferences that inform the consumer's cognitive behaviour and purchasing habits.
Следователно оценката на вероятността от объркване зависи както от правните въпроси, така и от фактите. 
Therefore, assessment of likelihood of confusion depends on both legal questions and facts.
Факт и право - сходство на стоки/услуги и на знаци 
3.4.1 Fact and law - similarity of goods/services and of signs
Определянето на относимите фактори за установяване на вероятност от объркване и на това дали те са налице, е правен въпрос, тоест тези фактори са определени от съответното законодателство, а именно Регламента за марките на ЕС и съдебната практика. 
Determining the relevant factors for establishing likelihood of confusion and whether they exist is a question of law, that is to say, these factors are established by the relevant legislation, namely, the EUTMR and case-law.
Например в член 8, параграф 1 от Регламента за марките на ЕС се предвижда, че идентичността/сходството на стоките/услугите е условие за вероятност от объркване. 
For instance, Article 8(1) EUTMR establishes that the identity/similarity of goods/services is a condition for likelihood of confusion.
Определянето на относимите фактори за оценяването на това доколко това условие е спазено също е правен въпрос. 
The identification of the relevant factors for evaluating whether this condition is met is also a question of law.
Съдът е предвидил следните фактори за определяне дали стоки/услуги са сходни: 
The Court has identified the following factors for determining whether goods/services are similar:
тяхното естество 
their nature
тяхното предназначение 
their intended purpose
техният начин на използване 
their method of use
дали се допълват или не 
whether they are complementary or not