natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ако по-ранната марка е придобита чрез регистрация, следва да се вземе под внимание нейната дата на подаване или нейния приоритет, за да се оцени дали тя предхожда оспорваната заявка за марка на ЕС, докато ако тя представлява право, придобито чрез използване, съответните условия за предоставяне на закрила на основание използване трябва да са били изпълнени преди датата на подаване (или датата на приоритет, ако е приложимо) на оспорваната заявка за марка на ЕС. 
If the earlier mark has been acquired by registration, it is its filing or priority date that should be taken into account for assessing whether it precedes the contested EUTM application, whereas if it is a use-based right, the relevant conditions for protection through use must have been fulfilled before the filing date (or if appropriate, the priority date) of the contested EUTM application.
В случаите на по-ранни общоизвестни марки, марката трябва да е станала общоизвестна преди датата на подаване или на приоритет на оспорваната заявка за марка на ЕС. 
In the case of earlier well-known marks, the mark must have become well known before the filing or priority date of the contested EUTM application.
Произход на по-ранната марка 
3.2 Origin of the earlier mark
Тъй като член 8, параграф 2 от Регламента за марките на ЕС не е приложим за опозиции въз основа на член 8, параграф 3 от същия регламент, той не може да послужи за определяне на териториалния обхват на защитата, предоставяна от член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС. 
As Article 8(2) EUTMR does not apply to oppositions based on Article 8(3) EUTMR, it cannot serve to define the territorial extent of protection granted by Article 8(3) EUTMR.
При липса на всякакво друго позоваване в член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС на „съответна територия“, е без значение дали правата над по-ранната марка са на територията на Европейския съюз. 
In the absence of any other reference in Article 8(3) EUTMR to a ‘relevant territory', it is immaterial whether the earlier trade mark rights reside in the European Union or not.
Практическото значение на тази разпоредба се състои точно в правната възможност, която тя предоставя на притежателите на права над марки извън Европейския съюз да защитават тези права от недобросъвестно подаване на заявки, тъй като притежателите на права над марки в рамките на Европейския съюз могат да се позоват на другите основания, предвидени в член 8 от Регламента за марките на ЕС, за да защитават своите по-ранни права от подобни действия. 
The practical importance of this provision lies precisely in the legal capacity it confers on holders of trade mark rights outside the European Union to defend these rights against fraudulent filings, since proprietors of trade mark rights within the European Union may rely on the other grounds provided for in Article 8 EUTMR to defend their earlier rights from such acts.
Разбира се, марките на ЕС или националните марки, които предоставят основание за опозиция съгласно член 8 от Регламента за марките на ЕС, също се квалифицират като по-ранни марки, на които може да се направи позоваване като основа за опозиция по член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС. 
Of course, EUTMs or national marks, which provide a basis for opposition pursuant to Article 8 EUTMR, also qualify as earlier marks that can be invoked as a basis for an Article 8(3) EUTMR opposition.
Условия за прилагане 
4 Conditions of Application
Член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС дава право на притежателите на марки да подават опозиция срещу регистрацията на техни марки като марки на ЕС, при условие че са изпълнени следните материални кумулативни изисквания (13/04/2011, T262/09, First Defense Aerosol Pepper Projector, EU:T:2011:171, § 61).). 
Article 8(3) EUTMR entitles trade mark proprietors to oppose the registration of their marks as EUTMs, provided the following substantive cumulative requirements are met (13/04/2011, T262/09, First Defense Aerosol Pepper Projector, EU:T:2011:171, § 61).
Заявителят е или е бил агент или представител на притежателя на марката. 
1. The applicant is or was an agent or representative of the proprietor of the mark.
Заявката е на името на агента или представителя. 
2. The application is in the name of the agent or representative.
Заявката е подадена без съгласието на притежателя. 
3. The application was filed without the proprietor's consent.
Агентът или представителят не е обосновал своите действия. 
4. The agent or representative fails to justify its acts.
Знаците и стоките и услугите са идентични или тясно свързани. 
5. The signs and the goods and services are identical or closely related.
Взаимоотношения с агент или представител 
4.1 Agent or representative relationship
Характер на взаимоотношенията 
4.1.1 Nature of the relationship
С оглед на предназначението на настоящата разпоредба, което е да се гарантират правните интереси на притежателите на марка срещу злоупотреба с техни марки от страна на търговските им сътрудници, понятията „агент“ и „представител“ следва да се тълкуват в широк смисъл и да обхващат всички видове взаимоотношения, основани на търговско споразумение (уредено в писмен или устен договор), съгласно което едната страна представлява интересите на другата, независимо от квалификацията на договорното отношение между притежателя упълномощител и заявителя на марка на ЕС (потвърдено с 13/04/2011, T262/09, First Defense Aerosol Pepper Projector, EU:T:2011:171, § 64). 
In view of the purpose of this provision, which is to safeguard the legal interests of trade mark proprietors against the misappropriation of their trade marks by their commercial associates, the terms ‘agent' and ‘representative' should be interpreted broadly to cover all kinds of relationships based on any business arrangement (governed by a written or oral contract) where one party is representing the interests of another, regardless of the nomen juris of the contractual relationship between the principal-proprietor and the EUTM applicant (confirmed 13/04/2011, T262/09, First Defense Aerosol Pepper Projector, EU:T:2011:171, § 64).
Следователно за целите на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС е достатъчно да има някакво споразумение за търговско сътрудничество между страните от такъв вид, който е от естество да създаде отношения с доверителен характер, като наложи изрично или мълчаливо на заявителя общо задължение за доверие и лоялност с оглед интересите на притежателя на марка. 
Therefore, it is sufficient for the purposes of Article 8(3) EUTMR that there is some agreement of commercial cooperation between the parties of a kind that gives rise to a fiduciary relationship by imposing on the applicant, whether expressly or implicitly, a general duty of trust and loyalty as regards the interests of the trade mark proprietor.
Оттук следва, че член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС може да обхване също например лицензополучатели на притежателя или упълномощени дистрибутори на стоките, за които се използва въпросната марка. 
It follows that Article 8(3) EUTMR may also extend, for example, to licensees of the proprietor, or to authorised distributors of the goods for which the mark in question is used.
Като се има предвид разнообразието от форми, които търговските отношения могат да придобият на практика, се прилага подход на разглеждане на всеки отделен случай, с акцент върху това дали договорната връзка между възразяващия притежател и заявителя е ограничена само до поредица от спорадични сделки или пък е с такава продължителност и с такова съдържание, че да обосновава прилагането на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС (що се отнася до моментите във времето, които са ключови за взаимоотношенията, вж. точка 4.1.4 по-долу). 
Given the variety of forms that commercial relationships may acquire in practice, a case-by-case approach is applied, focusing on whether the contractual link between the proprietor-opponent and the applicant is only limited to a series of occasional transactions, or if, conversely, it is of such a duration and content to justify the application of Article 8(3) EUTMR (as regards the points in time that are crucial for the relationship, see, paragraph 4.1.4 below).
Въпросът по същество следва да бъде, дали сътрудничеството с притежателя е дало на заявителя възможността да опознае и оцени стойността на марката и впоследствие го е подтикнало да се опита да регистрира марката на свое име. 
The material question should be whether it was the cooperation with the proprietor that gave the applicant the possibility to get to know and appreciate the value of the mark and incited the applicant to subsequently try to register the mark in its own name.
Необходимо е обаче да има някакъв вид споразумение за сътрудничество между страните. 
Nevertheless, some kind of cooperation agreement has to exist between the parties.
Ако заявителят действа напълно независимо, без да влиза в каквито и да било доверителни отношения с притежателя, той не може да се разглежда като агент по смисъла на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС (потвърдено с 13/04/2011, T262/09, First Defense Aerosol Pepper Projector, EU:T:2011:171, § 64). 
If the applicant acts completely independently, without having entered into any kind of fiduciary relationship with the proprietor, it cannot be considered an agent within the meaning of Article 8(3) EUTMR (confirmed 13/04/2011, T262/09, First Defense Aerosol Pepper Projector, EU:T:2011:171, § 64).
Следователно обикновен потребител или клиент на притежателя не може да се счита за „агент или представител“ по смисъла на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС, тъй като тези лица не са обвързани със специално задължение на доверие с притежателя на марката. 
Therefore, a mere customer or a client of the proprietor cannot amount to an ‘agent or representative' for the purposes of Article 8(3) EUTMR, since such persons are under no special obligation of trust to the trade mark proprietor.
За целите на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС е без значение дали между страните съществува изрично споразумение или само обикновени, неизключителни търговски отношения. 
It is irrelevant for the purposes of Article 8(3) EUTMR whether an exclusive agreement exists between the parties, or just a simple, non-exclusive commercial relationship.
Всъщност споразумение за търговско сътрудничество, включващо задължение за лоялност, може да съществува дори при липса на клауза за изключителни права (09/07/2014, T184/12, Heatstrip, EU:T:2014:621, § 69). 
Indeed, a commercial cooperation agreement entailing an obligation of loyalty can exist even in the absence of an exclusivity clause (09/07/2014, T184/12, Heatstrip, EU:T:2014:621, § 69).
Член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС се прилага и по отношение на аналогични форми на търговски взаимоотношения, които пораждат задължение за доверие и поверителност между притежателя на марката и професионалиста, какъвто е случаят с практикуващите юристи и адвокатите, консултантите, агентите по търговски марки и т.н. Обаче законният представител или управителят на дружеството на възразяващия не могат да се считат за агент или представител по смисъла на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС, тъй като тези лица не са търговски партньори на възразяващия. 
Article 8(3) EUTMR also applies to analogous forms of business relationships that give rise to an obligation of trust and confidentiality between the trade mark proprietor and the professional, as is the case with legal practitioners and attorneys, consultants, trade mark agents, etc. However, the legal representative or manager of the opponent's company cannot be considered as an agent or representative within the meaning of Article 8(3) EUTMR, given that such persons are not business associates of the opponent.
Целта на тази разпоредба не е да защитава притежателя от нарушения, извършвани в рамките на неговото дружество. 
The purpose of this provision is not to protect the proprietor from infringing acts coming from within its company.
Напълно е възможно такива действия да се санкционират по силата на общата разпоредба за недобросъвестност в член 59, параграф 1, буква б) от Регламента за марките на ЕС. 
It may well be that such acts can be sanctioned under the general bad faith provision in Article 59(1)(b) EUTMR.
Тежестта на доказване относно наличието на взаимоотношения на сътрудничество се носи от възразяващия (13/04/2011, T262/09, First Defense Aerosol Pepper Projector, EU:T:2011:171, § 64, 67). 
The burden of proof regarding the existence of a cooperation relationship lies with the opponent (13/04/2011, T262/09, First Defense Aerosol Pepper Projector, EU:T:2011:171, § 64, 67).
Форма на споразумението 
4.1.2 Form of the agreement
Не е необходимо споразумението между страните да приема формата на писмен договор. 
It is not necessary for the agreement between the parties to assume the form of a written contract.
Разбира се, наличието на формално споразумение между страните би било от голяма стойност при определянето на точния вид отношения, които съществуват между тях. 
Of course, the existence of a formal agreement between the parties will be of great value in determining exactly what kind of relationship exists between them.
Както е посочено по-горе, заглавието на такова споразумение и избраната от страните терминология следва да не се считат за решаващи. 
As mentioned above, the title of such an agreement and the terminology chosen by the parties should not be taken as conclusive.
От значение е видът на фактически установеното търговско сътрудничество, а не формалното му описание. 
What counts is the kind of commercial cooperation established in substance and not its formal description.
Дори и в случаите, когато не съществува писмен договор, все пак може да е възможно да се допусне съществуването на търговско споразумение от вида, изискван по член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС, чрез позоваване на непреки указания и доказателства, като търговска кореспонденция между страните, фактури и поръчки за покупка на стоки, продавани на агента, или кредитни известия и други банкови документи (като винаги се има предвид, че обикновени потребителски взаимоотношения не са достатъчни за целите на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС). 
Even in cases where a written contract does not exist, it may still be possible to infer the existence of a commercial agreement of the kind required by Article 8(3) EUTMR by reference to indirect indications and evidence, such as the commercial correspondence between the parties, invoices and purchase orders for goods sold to the agent, or credit notes and other banking instruments (always bearing in mind that a mere customer relationship is insufficient for Article 8(3) EUTMR).
Дори споразумения за разрешаване на спорове е възможно да са от значение, доколкото дават достатъчно информация за предишните взаимоотношения между страните. 
Even dispute resolution agreements may be relevant to the extent that they give sufficient information about the past relationship between the parties.
Освен това обстоятелства като цели по отношение на продажбите, поставени на заявителя, или плащане на възнаграждения, или производство на стоки, обхванати от марката по силата на лицензия, или помощ при изграждането на местна мрежа за разпространение, са ясни признаци, че търговските взаимоотношения са от вида, обхванат от член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС. 
Furthermore, circumstances such as sales targets imposed on the applicant, or payment of royalties, or production of the goods covered by the mark under licence or help in the setting up of a local distribution network, will be strong indications of a commercial relationship of the type covered by Article 8(3) EUTMR.
Съдът също така е определил, че активното сътрудничество между заявител на марка на ЕС и възразяващ за рекламирането на продукта с цел да се оптимизира пускането му на пазара, би могло да породи доверителни взаимоотношения за целите на изискванията на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС. 
The Court also decided that active cooperation between an EUTM applicant and an opponent in the advertising of the product, in order to optimise the marketing thereof, could give rise to the fiduciary relationship required under Article 8(3) EUTMR.
Следователно само желанието на заявителя да встъпи в търговски взаимоотношения с възразяващия не може да се счита за сключено споразумение между страните. 
However, the mere desire of the applicant to enter into a commercial relationship with the opponent cannot be considered as a concluded agreement between the parties.
Потенциалните агенти или представители не са обхванати от член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС (вж. решението по дело № B 26 759, цитирано по-горе). 
Prospective agents or representatives are not covered by Article 8(3) EUTMR (see B 26 759 cited above).
Териториален обхват на споразумението 
4.1.3 Territorial scope of the agreement
Въпреки че текстът на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС не се отнася до териториалния обхват на споразумението между притежателя на марката и неговия агент или представител, тази разпоредба трябва да се разбира като съдържаща присъщо ограничение до взаимоотношения, обхващащи ЕС или част от него. 
Even though the wording of Article 8(3) EUTMR does not refer to the territorial scope of the agreement between the trade mark proprietor and its agent or representative, an inherent limitation to relationships covering the EU or a part thereof must be read in this provision.
Това е в по-голяма степен в съответствие с икономическите съображения в основата на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС да не се позволи на агенти или представители да експлоатират неправомерно търговските взаимоотношения, обхващащи дадена територия, подавайки без разрешението на възложителя, заявка за неговата марка точно на тази територия, тоест на територията, на която заявителят ще има по-голяма възможност да извлече полза от инфраструктурата и ноу-хауто, които притежава в резултат на предишните си взаимоотношения с притежателя. 
This is more in line with the economic considerations underlying Article 8(3) EUTMR, which are to prevent agents or representatives from unduly exploiting a commercial relationship covering a given territory, by filing an unauthorised application for the principal's mark precisely in that territory, that is, in the territory where the applicant will be more able to benefit from the infrastructure and know-how it possesses as a result of its prior relationship with the proprietor.
Следователно, тъй като подаването, забранено по член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС, се отнася до заявка за придобиване на права над марка в ЕС, споразумението трябва да се отнася до същата територия. 
Therefore, as the filing prohibited by Article 8(3) EUTMR is an application for the acquisition of trade mark rights in the EU, the agreement must also concern the same territory.
За разлика от това, не са обхванати споразумения, приложими изключително за територии на трети държави. 
Conversely, agreements exclusively applying to third territories are not covered.
Съответни моменти във времето 
4.1.4 Relevant points in time
Отношенията на представителство трябва да са създадени преди датата на подаване на заявката за марка на ЕС. 
The agent-representative relationship must have been established prior to the filing date of the EUTM application.
Следователно е без значение дали след този момент заявителят е встъпил в преговори с възразяващия или е отправил едностранни предложения с цел да стане представител или агент на последния. 
Therefore, it is immaterial whether after that time the applicant entered negotiations with the opponent, or made unilateral proposals with the purpose of becoming a representative or agent of the latter.
Същевременно, дори ако споразумението между страните е официално сключено след датата на подаване на заявката, все пак може да е възможно да се направи заключение от доказателствата, че страните са били в някаква форма на търговско сътрудничество още преди подписването на съответния договор и че заявителят вече е извършвал действия като агент, представител, дистрибутор или лицензополучател на възразяващия. 
However, even if the agreement between the parties was formally concluded after the filing date of the application, it may still be possible to deduce from the evidence that the parties were already in some form of commercial cooperation before the signature of the relevant contract and that the applicant was already acting as the opponent's agent, representative, distributor or licensee.
Споразумението между страните обаче не е нужно технически да бъде все още в сила в момента на подаване на заявката. 
However, the agreement between the parties does not have to be still in force technically when the application is filed.
Позоваването на подаване, направено от „агент или представител“, следва да не се разбира като формално изискване, което трябва да бъде изпълнено в момента на подаване на заявката за марка на ЕС. 
The reference to a filing made by an ‘agent or representative' should not be understood as a formal requirement that must be present at the time the EUTM application is filed.
Член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС е приложим също за споразумения, чийто срок е изтекъл преди датата на подаване на заявката за марка на ЕС, при условие че времето, което е изтекло, е с такава продължителност, че може обосновано да се допусне, че задължението за доверие и поверителност все още е било налице, когато е подадена заявката за марка на ЕС (потвърдено с 13/04/2011, T262/09, First Defense Aerosol Pepper Projector, EU:T:2011:171, § 65). 
Article 8(3) EUTMR also applies to agreements that expired before the filing date of the EUTM application, provided that the time that has lapsed is of such duration that it can be reasonably assumed that the obligation of trust and confidentiality was still present when the EUTM application was filed (confirmed 13/04/2011, T262/09, First Defense Aerosol Pepper Projector, EU:T:2011:171, § 65).
Член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС и член 6septies от Парижката конвенция не защитават притежател на марка, който сам не полага внимание и усилия да осигури защита на марката. 
Article 8(3) EUTMR and Article 6septies PC do not protect a trade mark proprietor that is careless and makes no efforts to secure trade mark protection on its own.
Следдоговорните задължения с доверителен характер означават, че никоя от страните не може да използва прекратяването на споразумение като претекст да се освободи от задълженията си, например като прекрати споразумението и веднага след това подаде заявка за марка. 
Post-contractual fiduciary obligations mean that none of the parties may use the termination of an agreement as a pretext for getting rid of its obligations, for example, by terminating an agreement and immediately afterwards filing a trade mark.