natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Като се има предвид, че по правило класификацията изпълнява само административни цели, за да се направи оценка на характера на използването, е важно да се установи дали стоките, за които е била използвана марката, попадат в обхвата на общото означение „облекло, обувки, шапки“. 
Whereas, in general, classification does not serve more than administrative purposes, it is relevant, in order to assess the nature of the use, to establish whether the goods for which a mark has been used fall under the general indication of clothing, footwear, headgear.
Това е очевидно, когато сходни категории стоки са класифицирани по различен начин поради определени причини. 
This is apparent when similar categories of goods have been classified differently for certain reasons.
Например обувките са класифицирани в различни класове според предназначението им: ортопедични обувки в клас 10 и обикновени обувки от клас 25. 
For instance, shoes have been classified in various classes according to their intended purpose: orthopaedic shoes in Class 10 and ordinary shoes in Class 25.
Трябва да се установи, в съответствие с предоставените доказателства, за какъв вид обувки се отнася използването. 
It must be established, according to the evidence provided, to which kind of shoes the use relates.
Използване и регистрация за общите означения в „заглавията на класове“ 
2.8.3 Use and registration for general indications in ‘class headings'
Когато дадена марка е регистрирана по всички или по част от общите означения, изброени в заглавието на класа за определен клас, и когато тя е била използвана за няколко стоки или услуги, които са правилно класифицирани в същия клас по едно от тези общи означения, ще се счита, че марката е била използвана за това конкретно общо означение. 
Where a mark is registered under all or part of the general indications listed in the class heading of a particular class and where it has been used for several goods or services that are properly classified in the same class under one of these general indications, the mark will be considered as having been used for that specific general indication.
Пример: По-ранната марка е регистрирана за облекло, обувки, шапки от клас 25. 
Example: The earlier mark is registered for clothing, footwear, headgear in Class 25.
Доказателствата се отнасят за „поли“, „панталони“ и „тениски“. 
The evidence relates to ‘skirts', ‘trousers' and ‘Tshirts'.
Заключение: Марката е използвана за облекло. 
Conclusion: The mark has been used for clothing.
От друга страна, когато дадена марка е регистрирана само за част от общите означения, изброени в заглавието на класа на определен клас, но е използвана само за стоки и услуги, които попадат в обхвата на друго общо означение на същия клас, няма да се счита, че марката е използвана за регистрираните стоки или услуги (вж. също точка 2.8.4 по-долу). 
On the other hand, when a mark is registered for only part of the general indications listed in the class heading of a particular class but has been used only for goods or services which fall under another general indication of that same class, the mark will not be considered as having been used for the registered goods or services (see also paragraph 2.8.4 below).
Пример: По-ранната марка е регистрирана за облекло от клас 25. 
Example: The earlier mark is registered for clothing in Class 25.
Доказателствата се отнасят само за „ботуши“. 
The evidence relates to ‘boots' only.
Заключение: Марката не е използвана за стоките, за които е регистрирана. 
Conclusion: The mark has not been used for the goods for which it is registered.
Използване за подкатегории на стоки/услуги и сходни стоки/услуги 
2.8.4 Use for subcategories of goods/services and similar goods/services
В тази част е разгледана степента на закрила, предоставена когато е налице използване за подкатегории стоки, както и за „сходни“ стоки (или услуги). 
This part deals with the extent of protection granted where there is use for subcategories of goods and of ‘similar' goods (or services).
По принцип не е целесъобразно да се приема, че доказателство за използване за стоки или услуги, които са „различни“, но „свързани“ по някакъв начин, автоматично обхваща регистрираните стоки и услуги. 
In general, it is not appropriate to accept proof of use for ‘different' but somehow ‘linked' goods or services as automatically covering registered goods and services.
По-специално, концепцията за сходство на стоки или услуги не е валидно съображение в този контекст. 
In particular, the concept of similarity of goods and services is not a valid consideration within this context.
Член 47, параграф 2, трето изречение от Регламента за марките на ЕС не предвижда изключения в това отношение. 
The third sentence of Article 47(2) EUTMR does not provide any exception in this regard.
По-ранна марка, регистрирана за широка категория стоки/услуги 
2.8.4.1 Earlier mark registered for broad category of goods/services
По делото Aladin Общият съд е определил: 
In the Aladin case, the General Court held:
Следователно, ако по-ранната марка е била регистрирана за широка категория стоки или услуги, но възразяващият представи доказателства за използване само за определени стоки или услуги, които попадат в тази категория, това повдига въпроса дали внесените доказателства следва да се разглеждат строго като доказателство за използване само за конкретните стоки или услуги, които не са посочени като такива в списъка на стоките или услугите, или за широката категория, посочена в регистрацията. 
Therefore, if the earlier mark has been registered for a broad category of goods or services but the opponent provides evidence of use only for specific goods or services falling within this category, this raises the question of whether the submitted evidence is to be regarded strictly as proof of use only for the particular goods or services, which are not mentioned as such in the list of goods or services, or for the broad category as specified in the registration.
По-нататък Общият съд посочва, от една страна, че последното изречение на член 47, параграф 2 от Регламента за марките на ЕС е необходимо да се тълкува като целящо отхвърляне на широката защита на марката, ако тя е била използвана само за част от стоките или услугите, за които е регистрирана, просто защото е била регистрирана за широка гама от стоки или услуги. 
The General Court further pointed out, on the one hand, that it is necessary to interpret the last sentence of Article 47(2) EUTMR as seeking to deny a trade mark extensive protection, if it has only been used in relation to part of the goods or services for which it is registered, merely because it has been registered for a wide range of goods or services.
Поради това е необходимо да се вземе предвид широтата на категориите стоки или услуги, за които е регистрирана по-ранната марка, по-специално степента, в която съответните категории са описани с общи термини за целите на регистрацията, както и това да се направи с оглед на стоките или услугите, за които действително е установено реално използване (точка 44). 
Therefore, it is necessary to take account of the breadth of the categories of goods or services for which the earlier mark is registered, in particular the extent to which the categories concerned are described in general terms for registration purposes, and to do so in the light of the goods or services for which genuine use has actually been established (paragraph 44).
От друга страна, не е необходимо възразяващият да представя доказателства за всички търговски изменения на сходни стоки или услуги, а само за измененията на онези стоки или услуги, които се отличават в достатъчна степен, за да формират ясни категории или подкатегории (точка 46). 
On the other hand, it is not necessary for the opponent to file evidence of all the commercial variations of similar goods or services but merely of those goods or services that are sufficiently distinct to constitute coherent categories or subcategories (paragraph 46).
Причината за това е, че на практика за притежателя на марката е невъзможно да докаже, че марката е била използвана за всички възможни варианти на стоките, обхванати от регистрацията. 
The underlying reason is that in practice it is impossible for the proprietor of a trade mark to prove that the mark has been used for all conceivable variations of the goods concerned by the registration.
Следователно защита е предоставена само за подкатегорията или подкатегориите, към която/които принадлежат използваните стоки или услуги, ако: 
Thus, protection is available only for the subcategory or subcategories to which the used goods or services belong if:
Е регистрирана марка за категория стоки или услуги: 
1. a trade mark has been registered for a category of goods or services:
(а) която е достатъчно широка, за да покрие редица подкатегории по непроизволен начин; 
(a) that is sufficiently broad to cover a number of subcategories other than in an arbitrary manner;
(б) които могат да бъдат възприемани като независими едни от други. 
(b) that are capable of being perceived as being independent from each other;
Може да се докаже, че марката действително е била реално използвана само за част от първоначалната широка спецификация. 
2. it can be shown that the mark has been genuinely used in relation to only part of the initial broad specification.
Следва да се представи подходяща обосновка за дефиниране на подкатегориите и, въз основа на доказателствата, внесени от възразяващия, трябва да се обясни дали използването е доказано само за част от първоначалната широка спецификация/подкатегория(ии). 
Appropriate reasoning should be given for defining the subcategories and, on the basis of the evidence submitted by the opponent, it must be explained whether use has been shown in relation to only part of the initial broad specification or subcategory/subcategories.
Вж. примерите в точка 2.8.4.3 по-долу. 
See examples in paragraph 2.8.4.3 below.
Това е особено важно в случай на марки, регистрирани за „фармацевтични препарати“, които обикновено се използват само за един вид лекарство за лечение на определена болест (вж. примерите за фармацевтични препарати в точка 2.8.4.3 по-долу). 
This is especially important in the case of trade marks registered for pharmaceutical preparations, which are usually used only for one kind of medicine for treating a certain disease (see the examples of pharmaceutical preparations in paragraph 2.8.4.3 below).
От друга страна, използването за цяла категория трябва да бъде прието, ако има примери за различни видове продукти, принадлежащи към тази категория, и няма друга подкатегория, която обхваща различните продукти. 
On the other hand, the use for a whole category has to be accepted if there are examples of different kinds of products belonging to this category and there is no other subcategory that covers the different products.
По-ранна марка, регистрирана за точно определени стоки/услуги 
2.8.4.2 Earlier mark registered for precisely specified goods/services
В противовес на това, доказателството за реално използване на марката за някои от посочените стоки или услуги задължително обхваща цялата категория, ако: 
In contrast, proof of genuine use of the mark for some of the specified goods or services necessarily covers the entire category if:
Марка е регистрирана за стоки и услуги, които са определени по относително прецизен начин; така че 
(1) a trade mark has been registered for goods or services specified in a relatively precise manner; so that
Не е възможно да се направи никакво значително подразделяне без това да има изкуствен характер (14/07/2005, T126/03, Aladin, EU:T:2005:288, § 45). 
(2) it is not possible, without any artificiality, to make any significant subdivisions within the category concerned (14/07/2005, T126/03, Aladin, EU:T:2005:288, § 45).
Решението следва надлежно да посочва в кои случаи се смята невъзможно да се направи подразделяне и, ако е необходимо, защо. 
The decision should duly indicate in which cases it is considered impossible to make subdivisions and, if necessary, why.
Примери 
2.8.4.3 Examples
За да се определят подходящи подкатегории от общи означения, критерият за целта или предназначението на въпросния продукт или услуга е от основно значение, тъй като потребителите прилагат този критерий, преди да извършат покупка (13/02/2007, T256/04, Respicur, EU:T:2007:46, § 2930; 23/09/2009, T493/07, Famoxin, EU:T:2009:355, § 37). 
In order to define adequate subcategories of general indications, the criterion of the purpose or intended use of the product or service in question is of fundamental importance, as consumers do employ this criterion before making a purchase (13/02/2007, T256/04, Respicur, EU:T:2007:46, § 2930; 23/09/2009, T493/07, Famoxin, EU:T:2009:355, § 37).
Други приложими критерии за определяне на подходящи подкатегории могат да бъдат характеристиките на продукта или услугата, като например естеството на продукта или услугата или целевият потребител на продукта или услугата. 
Other applicable criteria for defining adequate subcategories could be the characteristics of the product or service, for instance the nature of the product or service or the target consumer of the product or service.
Географският произход на стоките не е от значение. 
The geographical origin of the goods is not relevant.
Макар географският произход на вината да е важен фактор при избора им, такъв фактор не е дотолкова важен, че вина с различни наименования за произход да могат да представляват подкатегории стоки, които да се разглеждат самостоятелно (30/06/2015, T489/13, VIÑA ALBERDI / VILLA ALBERTI, EU:T:2015:446, § 37). 
Even if the geographical origin of wines is an important factor when they are being chosen, such a factor is not so important that wines with different appellations of origin could constitute subcategories of goods that could be viewed autonomously (30/06/2015, T489/13, VIÑA ALBERDI / VILLA ALBERTI, EU:T:2015:446, § 37).
Фармацевтични препарати 
Pharmaceutical preparations
В редица случаи Съдът е трябвало да определи подходящи подкатегории за фармацевтични препарати от клас 5. 
In a number of cases, the Court had to define adequate subcategories for pharmaceutical preparations in Class 5.
Той е приел, че целите и предназначението на даден терапевтичен препарат се изразяват в неговите терапевтични указания. 
It held that the purpose and intended use of a therapeutic preparation are expressed in its therapeutic indication.
Следователно терапевтичните указания са ключът за определяне на съответната подкатегория фармацевтични продукти. 
Thus, the therapeutic indication is the key for defining the relevant subcategory of pharmaceutical products.
Други критерии (като лекарствена форма, активни съставки, независимо дали те се продават по лекарско предписание или свободно) са без значение в това отношение. 
Other criteria (such as dosage form, active ingredients, whether it is sold on prescription or over the counter) are irrelevant in this regard.
Следните подкатегории за фармацевтични препарати се приети за подходящи от Съда: 
The following subcategories for pharmaceutical preparations were assumed to be adequate by the Court:
Използване на марката по отношение на неделими части и следпродажбено обслужване на регистрираните стоки 
2.8.5 Use of the mark as regards integral parts and after-sales services of the registered goods
В решението „Minimax“ Съдът е постановил, че при определени обстоятелства използването на марката може да се счита за реално също и за „регистрирани“ стоки, които са били продадени еднократно и вече не се предлагат (11/03/2003, C40/01, Minimax, EU:C:2003:145, § 40 et seq.): 
In the Minimax judgment, the Court held that, in certain circumstances, use of the mark may be considered genuine also for ‘registered' goods that had been sold at one time and were no longer available (11/03/2003, C40/01, Minimax, EU:C:2003:145, § 40 et seq.).
това може да се прилага, когато притежателят на марката, под която тези стоки са били пуснати на пазара, продава части, които са неделима част от направата или структурата на вече продадените стоки; 
This may apply where the proprietor of the trade mark under which such goods had been put on the market sells parts that are integral to the make-up or structure of the goods previously sold.
същото може да се прилага, когато притежателят на марката осъществява реалното използване на марката за следпродажбени услуги, като например продажбата на принадлежности или свързани части или осигуряването на услуги по поддръжка и ремонт. 
The same may apply where the trade mark proprietor makes actual use of the mark for after-sales services, such as the sale of accessories or related parts, or the supply of maintenance and repair services.
Тази констатация на Съда обаче, следва да се тълкува в тесен смисъл и да се прилага само в много изключителни случаи. 
However, this finding of the Court should be interpreted strictly and applied only in very exceptional cases.
В делото Minimax Съдът е приел използване на стоки, различни от регистрираните, което е в противоречие с общото правило, установено в член 47, параграф 2 от Регламента за марките на ЕС. 
In Minimax, the Court accepted use for goods other than those registered, which runs counter to the general rule laid down in Article 47(2) EUTMR.
Използване от страна на притежателя или от негово име 
2.9 Use by the proprietor or on its behalf
Използване от страна на притежателя 
2.9.1 Use by the proprietor
Съгласно член 18, параграф 1 и член 47, параграф 2 от Регламента за марките на ЕС по принцип притежателят е този, който трябва да използва реално по-ранната марка. 
According to Articles 18(1) and 47(2) EUTMR, it is in general the owner who has to put the earlier registered mark to genuine use.
Тези разпоредби се прилагат също и за използване на марката от предишния притежател по време на периода на притежание (10/12/1999, B 74 494). 
These provisions also cover use of the mark by the previous owner during its ownership (10/12/1999, B 74 494).
Използване от упълномощени трети лица 
2.9.2 Use by authorised third parties
В съответствие с член 18, параграф 2 от Регламента за марките на ЕС използването на марката със съгласието на притежателя се счита за използване от притежателя. 
According to Article 18(2) EUTMR, use of the mark with the consent of the proprietor is deemed to constitute use by the proprietor.
Това означава, че притежателят трябва да даде своето съгласие преди марката да бъде използвана от трети лица. 
This means that the owner must have given its consent prior to the use of the mark by the third party.
Съгласие, дадено впоследствие, е недостатъчно. 
Acceptance later is insufficient.
Типичен случай на използване от трети лица е използването от лицензополучатели. 
A typical case of use by third parties is use made by licensees.
Използването от предприятия, икономически свързани с притежателя на марката, като членове на една и съща група дружества (филиали, дъщерни дружества и т.н.) по подобен начин следва да се счита за разрешено използване (30/01/2015, T278/13, вече EU:T:2015:57, § 38). 
Use by companies economically related to the trade mark proprietor, such as members of the same group of companies (affiliates, subsidiaries, etc.) is similarly to be considered as authorised use (30/01/2015, T278/13, now, EU:T:2015:57, § 38).
Когато стоките са произведени от притежателя на марката (или с негово съгласие), но впоследствие са пуснати на пазара от дистрибуторите на едро или на дребно, това следва да се счита за използване на марката (17/02/2011, T324/09, Friboi, EU:T:2011:47, § 32; 16/11/2011, T308/06, Buffalo Milke, EU:T:2011:675, § 73). 
Where goods are produced by the trade mark proprietor (or with its consent), but subsequently placed on the market by distributors at wholesale or retail level, this is to be considered as use of the mark (17/02/2011, T324/09, Friboi, EU:T:2011:47, § 32; 16/11/2011, T308/06, Buffalo Milke, EU:T:2011:675, § 73).
На етапа на представяне на доказателства е достатъчно prima facie възразяващият да внесе само доказателства, че трето лице е използвало марката. 
At the evidence stage it is prima facie sufficient that the opponent only submits evidence that a third party has used the mark.
От такова използване, съчетано с възможността на възразяващия да представи доказателства за това, Службата прави заключение, че възразяващият е дал предварително съгласие. 
The Office infers from such use, combined with the opponent's ability to present evidence of it, that the opponent has given prior consent.
Тази позиция на Службата е потвърдена с решение от 08/07/2004, T203/02, Vitafruit, EU:T:2004:225, § 25 (допълнително потвърдено с решение от 11/05/2006, C416/04 P, Vitafruit, EU:C:2006:310). 
This position of the Office was confirmed by judgment of 08/07/2004, T203/02, Vitafruit, EU:T:2004:225, § 25 (further confirmed 11/05/2006, C416/04 P, Vitafruit, EU:C:2006:310).
Съдът е посочил, че е малко вероятно притежателят на дадена марка да бъде в състояние да внесе доказателства, ако марката е била използвана против неговото желание. 
The Court pointed out that it was unlikely that the proprietor of a trade mark would be in a position to submit evidence if the mark had been used against its wishes.
Налице е допълнителна причина да се посочи тази презумпция, предвид факта, че заявителят не е оспорил съгласието на възразяващия. 
There was all the more reason to rely on that presumption, given that the applicant did not dispute the opponent's consent.
Ако обаче има съмнения от страна на Службата или по принцип, в случаите, когато заявителят изрично оспорва съгласието на възразяващия, възразяващият носи тежестта да внесе допълнителни доказателства, че е дал съгласието си преди използването на марката. 
However, if the Office has doubts or, in general, in cases where the applicant explicitly contests the opponent's consent, the burden is on the opponent to submit further evidence that it gave its consent prior to use of the mark.
В такива случаи Службата дава на възразяващия допълнителен срок от 2 месеца за представяне на доказателствата. 
In such cases, the Office gives the opponent a further period of 2 months for the submission of such evidence.
Използване на колективни и сертификатни марки от оправомощени лица 
2.9.3 Use of collective and certification marks by authorised users
Колективните марки обикновено се използват не от притежателя, а от членовете на дадено сдружение. 
Collective marks are generally used not by the proprietor but by members of an association.
Що се отнася до колективните марки на ЕС, това е отразено в член 78 от Регламента за марките на ЕС, който предвижда, че използването от всяко лице, което има право да използва тази марка, отговаря на изискванията. 
As far as EU collective marks are concerned, this is reflected in Article 78 EUTMR, which provides that use by any authorised person satisfies the user requirement.
Сертификатните марки не се използват от техните притежатели, а от оправомощени ползватели, с цел да се гарантира на потребителите, че стоките или услугите притежават определена характеристика. 
Certification marks are not used by their proprietors but by authorised users, for the purpose of guaranteeing to consumers that the goods or services possess a particular characteristic.
Що се отнася до сертификатните марки на ЕС, това е отразено в член 87 от Регламента за марките на ЕС, който предвижда, че използването от всяко лице, което има право да използва тази марка, отговаря на изискванията. 
As far as EU certification marks are concerned, this is reflected in Article 87 EUTMR, which provides that use by the authorised person in accordance with the regulations governing the use of the certification mark satisfies the user requirement.
Законосъобразно използване 
2.10 Legal use
Въпросът дали една марка е била използвана по начин, който отговаря на изискванията за използване на членове 18 и 47 от Регламента за марките на ЕС, изисква фактическо констатиране на реалното използване. 
Whether a mark has been used in a way that satisfies the use requirements of Articles 18 and 47 EUTMR requires a factual finding of genuine use.
Използването ще бъде „реално“ в този контекст, дори ако притежателят нарушава правните разпоредби. 
Use will be ‘genuine' in this context even if the user violates legal provisions.