natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Освен това текстът на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС не се отнася до стоките и услугите, за които е подадена заявката и за които по-ранната марка е защитена, и следователно не дава насоки относно това каква следва да бъде точната връзка между съответните стоки и услуги, за да бъде приложим членът. 
Moreover, the text of Article 8(3) EUTMR does not refer to the goods and services for which the application has been filed and for which the earlier mark is protected and, thus, gives no guidance as to what the exact relationship between the respective goods and services should be for the Article to apply.
Същевременно прилагането на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС в изключителна степен към идентични знаци за идентични стоки или услуги би направило тази разпоредба до голяма степен неефективна, тъй като би позволило на заявителя да избегне последствията, просто нанасяйки леки изменения или в по-ранната марка, или в спецификацията на стоките и услугите. 
However, applying Article 8(3) EUTMR exclusively to identical signs for identical goods or services would render this provision largely ineffective, as it would allow the applicant to escape its consequences by merely making slight modifications either to the earlier mark or to the specification of goods and services.
В този случай това сериозно би накърнило интересите на притежателя, особено ако по-ранната марка вече се използва и нанесените от заявителя промени не са достатъчно големи, за да се изключи объркване. 
In such a case, the proprietor's interests would be seriously prejudiced, especially if the earlier mark were already in use and the variations made by the applicant were not significant enough to rule out confusion.
Освен това, ако се позволи заявката да достигне до регистрация въпреки сходството ѝ с по-ранната марка, заявителят би бил в позиция да възпрепятства всяка последваща регистрация и/или използване на по-ранната марка от първоначалния притежател в рамките на ЕС, като се позове на член 8, параграф 1 или член 9, параграф 2 от Регламента за марките на ЕС, или еквивалентните разпоредби в националното право. 
What is more, if the application were allowed to proceed to registration despite its similarity to the earlier mark, the applicant would be in a position to prevent any subsequent registration and/or use of the earlier mark by the original proprietor within the EU, by relying on Article 8(1) or 9(2) EUTMR, or the equivalent provisions of national law.
В заключение, с оглед на нуждата от ефективна защита на законния притежател от недобросъвестни практики от страна на неговите представители, трябва да се избягва ограничително тълкуване на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС. 
To sum up, in view of the need to effectively protect the legitimate proprietor against unfair practices by its representatives, a restrictive interpretation of Article 8(3) EUTMR must be avoided.
Следователно член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС трябва да се прилага, когато съответните марки са идентични или когато има връзка между тях, сходна на примерите в таблицата по-долу; и 
Therefore, Article 8(3) EUTMR must be applied where the respective marks are identical or where there is a relation between them comparable to the examples in the below table; and
когато стоките и услугите в противоречие са тясно свързани или еквивалентни в търговски параметри. 
when the goods and services in conflict are closely related or equivalent in commercial terms.
Изискването „еквивалентни в търговски параметри“ трябва да се тълкува в тесен смисъл и няма същото значение като „сходни“ съгласно член 8, параграф 1, буква б) от Регламента за марките на ЕС (15/09/2015, R 2406/20145, STUDIOLINE / STUDIOLINE et al., § 17). 
The requirement ‘equivalent in commercial terms' must be interpreted in a narrow sense and does not have the same meaning as ‘similar' pursuant to Article 8(1)(b) EUTMR (15/09/2015, R 2406/20145, STUDIOLINE / STUDIOLINE et al., § 17).
С други думи това, което в крайна сметка е от значение, е че стоките или услугите на заявителя могат да бъдат възприети от потребителите като „разрешени продукти“, чието качество все пак по някакъв начин се „гарантира“ от възразяващия и които би било логично възразяващият да предлага на пазара, предвид стоките и услугите, защитени под по-ранната марка. 
In other words, what finally counts is that the goods or services of the applicant may be perceived by the public as ‘authorised' products, the quality of which is still somehow ‘guaranteed' by the opponent, and which it would have been reasonable for the opponent to market in view of the goods and services protected under the earlier mark.
Ако обаче стоките или услугите не са идентични или сходни, или еквивалентни, член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС не се прилага (17/02/2014, R 407/20134, WOUXUN / WOUXUN). 
If the goods or services, however, are not identical or similar or equivalent, Article 8(3) EUTMR does not apply (17/02/2014, R 407/20134, WOUXUN / WOUXUN).
Следват примери за противоречащи знаци, относно които Службата е счела, че е приложим член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС. 
The following are examples of conflicting signs where the Office considered that Article 8(3) EUTMR is applicable.
Следват примери за противоречащи стоки и услуги, относно които Службата е счела, че е приложим член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС. 
The following are examples of goods and services in conflict where the Office considered that Article 8(3) EUTMR is applicable.
В следващия пример противоречащите стоки и услуги не се считат за еквивалентни в търговски параметри. 
In the following example, the goods and services in conflict were not considered equivalent in commercial terms.
30/09/2009, R 1547/20064, POWERBALL / POWERBALL (потвърдено с 16/11/2011, T484/09, Powerball) Апелативният състав потвърди решението на отдела по опозициите за отхвърляне на опозицията въз основа на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС, доколкото възразяващият не е бил притежателят на по-ранното право, а просто е заявил, че е лицензополучател на дружество „Nanosecond Technology Co. Ltd.“. 
30/09/2009, R 1547/20064, POWERBALL / POWERBALL (confirmed 16/11/2011, T484/09, Powerball) The Board confirmed the OD decision rejecting the opposition based on Article 8(3) EUTMR to the extent that the opponent was not the proprietor of the earlier right but merely claimed to be the licensee of the company Nanosecond Technology Co. Ltd.
14/06/2010, R 1795/20084, ZAPPER-CLICK (обжалвано, 03/10/2012, T360/10, ZAPPER-CLICK, EU:T:2012:517) Респондентът не е удовлетворил изискванията относно собствеността над марката, а именно, относно собствеността върху регистрираната марка ZAPPER-CLICK. 
14/06/2010, R 1795/20084, ZAPPER-CLICK (on appeal, 03/10/2012, T360/10, ZAPPER-CLICK, EU:T:2012:517) The respondent failed to meet the requirement regarding ownership of the trade mark, namely of the ownership of the registered mark ZAPPER-CLICK.
В обжалването Съдът не е разгледал този въпрос. 
On appeal, the Court did not address this point.
Тъй като член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС се отнася само за по-ранни марки, доказателствата, внесени от възразяващия във връзка с права по отношение на авторското право на територията на Китай, не са относими. 
As Article 8(3) EUTMR refers only to earlier trade marks, the evidence filed by the opponent with regard to rights in respect of copyright law in the territory of China was not relevant.
Това е друг вид право на интелектуална собственост, което е изключено в резултат на изричното позоваване на „марки“ в този член. 
This is another kind of intellectual property right that is excluded as a result of the express reference in the article to ‘trade marks'.
21/12/2009, R 1621/20064, DRaintank Апелативният състав е отбелязал, че заявките за марки, подадени от заявител, искащ заличаване през 2003 г., са всички с по-късна дата от датата на подаване на оспорваната марка на ЕС и дори с по-късна дата от нейната дата на регистрация, и не биха могли да послужат за установяване, че заявителят, искащ заличаване, е притежавал „марка“ за разглеждания знак по смисъла на регистрирана марка, където и да е по света в момента на подаване на заявката за марка на ЕС. 
21/12/2009, R 1621/20064, DRaintank The Board noted that the trade mark applications filed by the cancellation applicant in 2003 were all later than the filing date of the contested EUTM and even later than its date of registration, and could not serve to establish that the cancellation applicant owned a ‘mark' in the sense of a registered mark, be it anywhere in the world, for the sign at issue when the EUTM was filed.
Освен това той е потвърдил, че „Очевидно е, че никой не може да основава претенция въз основа на относителни основания за отказ или обявяване на недействителност на права, които са по-скорошни от оспорваната марка на ЕС“ (точка 53). 
It went on to affirm that, ‘Obviously, nobody can base a claim on relative grounds for refusal or declaration of invalidity on rights which are younger than the contested EUTM' (para. 53).
19/12/2006, B 715 146, Squirt За целите на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС е без значение къде по света са установени правата на собственост. 
19/12/2006, B 715 146, Squirt ‘For the purpose of Article 8(3) EUTMR, it is immaterial where in the world the rights of proprietorship reside.
Действително, ако в Парижката конвенция се изисква собствеността да е в страна - членка на Парижкия съюз, при липсата на позоваване в Регламента за марките на ЕС на територия, на която да е налице собствеността, трябва да се направи заключението, че е достатъчно възразяващият да отговаря на изискванията по член 5 от Регламента за марките на ЕС относно „Притежатели на марки на Европейския съюз“. 
Indeed, if in the Paris Convention the proprietorship in a Paris Union member country is required, in the absence of any reference in the EUTMR to any territory in which such proprietorship shall exist, one must conclude that it is sufficient that the opponent complies with the requirements of Article 5 EUTMR concerning “Persons who can be proprietors of European Union trade marks”.
В настоящия случай възразяващият е спазил това изискване, тъй като е дружество със седалище в Съединените американски щати. 
In the present case, the opponent complied with such a requirement, as it was a company based in the United States of America.'
Фактът, че по-ранните регистрации са от държави извън ЕС, не е от значение за разглежданото основание за обявяване на недействителност, тъй като член 8, параграф 2 от Регламента за марките на ЕС, който налага това териториално условие, не се прилага за производства на основание член 8, параграф 3 от същия регламент и не може да послужи за определяне на териториалния обхват на защита, предоставяна от този член. 
The fact that the earlier registrations were from non-EU countries has no bearing on the invalidity ground at issue, since Article 8(2) EUTMR, imposing this territorial condition, does not apply to proceedings based on Article 8(3) EUTMR and cannot serve to define the territorial extent of protection granted by that article.
„При липсата на позоваване на „съответна територия“ в член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС отделът по заличаване трябва да допусне, че по-ранни марки, регистрирани в държави извън ЕС, могат да представляват основание за искане за обявяване на недействителност, основано на член 8, параграф 3 от същия регламент (точка 33). 
‘In the absence of any reference to a “relevant territory” in Article 8(3) EUTMR, the Cancellation Division must presume that earlier trade marks registered in countries outside the EU may constitute the basis for an invalidity request based on Article 8(3) EUTMR (para. 33).'
Апелативният състав е счел, че внесените от възразяващия доказателства са в подкрепа на факта, че той е използвал марката в Австралия в значителна степен (съответно точки 3 и 34) 
The Board considered that the evidence submitted by the opponent supports that it has been using the mark in Australia to a substantial extent (paras 3 and 34 respectively).
Опозицията е основана на регистрирана марка, защитена в Малайзия. 
The opposition was based on a registered mark protected in Malaysia.
С подаването на малайзийския сертификат за регистрация беше доказано, че възразяващият е притежател на малайзийската марка. 
By filing the Malaysian registration certificate, it was proven that the opponent is the owner of the Malaysian trade mark.
09/07/2014, T184/12, Heatstrip Съдът е направил заключението, че макар между страните да не е имало писмено споразумение за сътрудничество, взаимоотношенията им към датата на подаване на заявката за марка на ЕС са били нещо повече от тези между обикновен купувач и продавач, предвид търговската кореспонденция между тях. 
09/07/2014, T184/12, Heatstrip The Court concluded that, although there was no written cooperation agreement between the parties, their relationship on the date of the application for the EUTM was, in view of the business correspondence between them, more than that of merely buyer and seller.
Налице е по-скоро мълчаливо споразумение за сътрудничество, довело до доверително задължение от страна на заявителя на марка на ЕС (точка 67). 
There was, rather, a tacit cooperation agreement that led to a fiduciary obligation on the part of the EUTM applicant (para. 67).
Апелативният състав е счел, че съдържанието на разменената информация води до заключението, че „притежателят на марката на ЕС е извършил фактическо правно действие като агент или дистрибутор на лицето, подало искането за обявяване на недействителност. 
The Board found that the contents of the exchanged information lead to the conclusion that ‘the CTM proprietor was, in effect, acting as an agent or distributor of the invalidity applicant.
Макар че взаимоотношенията не са изрично определени като такива, страните изглежда са били търговски партньори, което изисква известна степен на доверие. 
Even if the relationship was not explicitly defined as such, the parties appeared to be business partners, which would require a certain level of trust.
Притежателят на марката на ЕС редовно е докладвал и консултирал маркетинговата стратегия с лицето, подало искането за обявяване на недействителност, което от своя страна е давало известна степен на контрол на притежателя на марката на ЕС (точка 46). 
The CTM proprietor was regularly reporting and consulting the marketing strategy with the invalidity applicant, which on its part, allowed a certain level of control, to the CTM proprietor (para. 46).'
Отделът по опозициите констатира, че внесените от възразяващия доказателства са показали, че взаимоотношенията и тяхната крайна цел представляват пример за търговско сътрудничество, чрез което на заявителя е наложено общо задължение на доверие и лоялност и че това са видовете отношения, предвидени в член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС (точка 5). 
The Opposition Division found that the evidence submitted by the opponent showed that the relationship and its ultimate purpose constituted an example of commercial cooperation, through which a general duty of trust and loyalty was imposed on the applicant and was the type of relationship envisioned under Article 8(3) EUTMR (para. 5).
16/06/2011, 4 103 C, RETROFIT Отделът по заличаване е констатирал, че по времето на подаване на заявката за марка на ЕС страните са имали паралелни и независими права над марките в САЩ и Япония, а не взаимоотношения на агент или представител. 
16/06/2011, 4 103 C, RETROFIT The Cancellation Division found that rather than an agent or representative relationship, at the time of filing the EUTM, the parties held parallel and independent rights to the marks in the USA and Japan.
Поради тези причини член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС не е бил приложим. 
For these reasons, Article 8(3) EUTMR was not applicable.
17/03/2000, B 26 759, EAST SIDE MARIO'S Само желанието за създаване на търговски взаимоотношения с възразяващия не може да се счита за сключено споразумение между страните във връзка с използването на оспорваната марка. 
17/03/2000, B 26 759, EAST SIDE MARIO'S A mere desire to establish a commercial relationship with the opponent cannot be considered as a concluded agreement between the parties regarding the use of the contested trade mark.
13/04/2011, T262/09, First Defense Aerosol Pepper Projector Възразяващият не е внесъл никакви доказателства за наличието на взаимоотношения агент - възложител със заявителя. 
13/04/2011, T262/09, First Defense Aerosol Pepper Projector The opponent did not submit any evidence showing the existence of an agent-principal relationship with the applicant.
Възразяващият е представил адресирани до него фактури и формуляри за поръчки, въз основа на които при други обстоятелства би могло да се предположи съществуването на търговско споразумение между страните. 
The opponent provided invoices and order forms addressed to itself, on the basis of which the existence of a business agreement between the parties could, in other circumstances, be assumed.
Същевременно по настоящия случай Общият съд е определил, че тези доказателства не доказват, че заявителят е действал от името на възразяващия, а само показват, че е имало взаимоотношения продавач - клиент, които е могло да бъдат установени без предварително споразумение между тях. 
However, in the present case, the General Court concluded that the evidence does not show that the applicant acted on behalf of the opponent, but merely that there was a seller-customer relationship that could have been established without a prior agreement between them.
Такива взаимоотношения не са достатъчни за прилагане на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС (точка 67). 
Such a relationship is not sufficient for Article 8(3) EUTMR to be applicable (para. 67).
Службата е счела, че доказателствата относно вида търговска връзка между възразяващия и заявителя са неубедителни, тоест че не би могло да се установи дали заявителят действително е бил агент или представител, или само купувач на стоките на възразяващия. 
The Office considered that the evidence on the kind of commercial link between the opponent and the applicant was inconclusive, that is, it could not be established whether the applicant was really an agent or representative or a mere purchaser of the opponent's goods.
Съответно Службата не бе в състояние да поддържа твърдението, че е приложим член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС. 
Accordingly, the Office was unable to hold that Article 8(3) EUTMR applied.
В този случай заявителят е законен представител на дружеството на възразяващия. 
In this case, the applicant was a legal representative of the opponent's company.
Опозицията е отхвърлена. 
The opposition was rejected.
07/07/2003, R 336/20012, GORDON SMITH (fig.) / GORDON & SMITH Отделът по опозициите правилно е направил заключението, че между заявителя и възразяващите е имало отношения на представителство, въз основа на кореспонденция, от която е видно, че двете страни са имали дълги и близки търговски взаимоотношения. 
07/07/2003, R 336/20012, GORDON SMITH (fig.) / GORDON & SMITH The Opposition Division was correct to conclude that there was an agency relationship between the applicant and the opponents, on the basis of correspondence indicating that the two parties had a long and close commercial relationship.
Дружеството заявител е действало като дистрибутор на стоките на възразяващия (точка 19). 
The applicant company acted as a distributor of the opponents' goods (para. 18).
26/01/2012, R 1956/20101, HEATSTRIP / HEATSTRIP (потвърдено с 09/07/2014, T184/12) Съдът е потвърдил констатираното от апелативния състав, че е възможно да се установи обвързващо договорно отношение посредством делови писма, обменени между страните, включително по електронна поща. 
26/01/2012, R 1956/20101, HEATSTRIP / HEATSTRIP (confirmed 09/07/2014, T184/12) The Court confirmed the findings of the Board, who considered that a binding contractual relationship could be established by means of business letters exchanged by the parties, including by email.
Апелативният състав е разгледал електронната кореспонденция между страните, за да определи какво е искала всяка страна от другата (точка 50). 
The Board examined the email correspondence between the parties to determine what each party asked from the other (para. 50).
Неговото заключение е, че електронните писма показват, че и двете страни са си сътрудничели активно в популяризирането на продукта, рекламирайки го в брошури и представяйки го на изложение, за да създадат най-добрите условия за успешното му пускане на пазара: възразяващият е доставял материала за тези цели, а заявителят го е приспособявал за немския пазар (точка 54). 
The Board concluded that the emails showed that both parties were actively cooperating in the promotion of the product, by advertising it in brochures and exhibiting it at a fair, in order to create the best conditions for its successful marketing: the opponent supplied the material for these purposes and the applicant adapted it to the German market (para. 54).
По този начин апелативният състав е направил заключение, че кореспонденцията с електронни писма обозначава споразумение за търговско сътрудничество между страните от вида, който поражда отношения с доверителен характер (точка 56). 
The Board thus concluded that the email correspondence denoted an agreement of commercial cooperation between the parties of a kind that gives rise to a fiduciary relationship (para. 56).
Съдът е отхвърлил доводите на заявителя, че между страните не е имало сътрудничество (тъй като заявителят не е бил включен в структурата на продажбите на възразяващия, за него не е била приложена клауза за неконкуренция и е трябвало да поеме разходите за продажба и промоция) и е потвърдил решението на апелативния състав (точка 67 и сл.). 
The Court dismissed the applicant's arguments that there was no cooperation between the parties (because the applicant was not integrated in the opponent's sales structure, was not subject to a no-competition clause and had to bear the costs of sale and promotion) and confirmed the Board's decision (para. 67 et seq.).
Възразяващият е предоставил на заявителя специално пълномощно, с което се е съгласил заявителят да подава заявки за марки. 
The opponent granted the applicant a special power of attorney (PoA), consenting to the applicant's filing of trade mark applications.
В резултат на това пълномощно заявителят е подал заявка за марка на ЕС. 
Subsequent to this PoA, the applicant filed an EUTM.
След подаването възразяващият е оттеглил пълномощното и е подал опозицията. 
After the filing, the opponent revoked the PoA and filed the opposition.
Апелативният състав е счел, че съответният момент във времето е датата на подаване. 
The Board considered that the relevant point in time is the filing date.
В този момент е било налице съгласието на притежателя. 
At that moment, the owner's consent was present.
Оттеглянето е имало действие ex nunc (и не е засегнало валидността на действията, извършени по силата на пълномощното), а не ex tunc (както, ако пълномощното не е съществувало) (точка 24). 
The revocation had effects ex nunc (and does not affect the validity of actions performed under the PoA) and not ex tunc (as if the PoA had never existed) (para. 24).
06/09/2006, T6/05, First Defense Aerosol Pepper Projector Апелативният състав е трябвало да провери дали в деня на подаване на заявката за регистрация на марката встъпилата страна все още е била обвързана от съгласието (точка 50). 
06/09/2006, T6/05, First Defense Aerosol Pepper Projector The Board of Appeal ought to have examined whether, on the day of the application for registration of the mark, the intervener was still bound by the consent (para. 50).