natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(по-ранен РДО) (форма на торбичка за чай) 14/02/2012, R 2492/20102 
(earlier RCD) (shape of a teabag) 14/02/2012, R 2492/20102
„Член 19, параграф 1 от Регламента относно промишления дизайн на Общността предвижда, че регистрираният дизайн на Общността дава на своя притежател изключителното право да го използва и да забранява използването му от трети лица, които не са получили съгласието на притежателя. 
‘Article 19(1) Council Regulation CDR states that a registered Community design confers on its holder the exclusive right to use it and to prevent any third party not having his consent from using it.
Горепосоченото използване обхваща по-специално създаването, предлагането, пускането на пазара, вноса, износа или използването на продукт, в който е използван или към който е приложен дизайнът, или складирането на такъв продукт за тези цели. 
The aforementioned use covers, in particular, the making, offering, putting on the market, importing, exporting or using of a product in which the design is incorporated or to which it is applied, or stocking such a product for those purposes.
Съгласно член 10, параграф 1 от Регламента относно промишления дизайн на Общността обхватът на закрила, предоставян от дизайна на Общността, се разпростира върху всеки дизайн, който не създава у информирания потребител различно цялостно възприятие. 
According to Article 10(1) CDR the scope of the protection conferred by a Community design includes any design which does not produce on the informed user a different overall impression.
По-ранният РДО и оспорваната марка на ЕС създават различно цялостно впечатление. 
The earlier RCD and the contested EUTM provoke a different overall impression.
Следователно Апелативният състав потвърждава констатацията на отдела по заличаване, че правата, предоставени от регистрирания дизайн на Общността № 241 427 съгласно член 19, параграф 1 от Регламента относно промишления дизайн на Общността не могат да бъдат използвани срещу оспорваната марка на ЕС“ (точки 59-64). 
Consequently, the Board confirms the Cancellation Division finding that the rights conferred by RCD No 241 427 pursuant to Article 19(1) CDR cannot be invoked against the contested EUTM' (paras 59-64).
В писмата, изпратени до Службата и до подалия искането, встъпилите страни изрично заявяват, че оттеглянето на опозициите ще бъде последвано от искания за обявяване на недействителност, след като тези марки бъдат регистрирани. 
In the letters sent to the Office and to the applicant, the interveners expressly stated that the withdrawal of the oppositions would be followed up with applications for a declaration of invalidity once those marks were registered.
Съдът е направил заключението, че при тези обстоятелства въпросното оттегляне не може да се тълкува като равнозначно на изричното съгласие на встъпилите страни по смисъла на член 53, параграф 3 от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 60, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС] за регистрация на оспорваните марки. 
The Court concluded that in those circumstances, the withdrawals in question cannot be interpreted as being tantamount to the interveners' express consent, for the purposes of Article 53(3) of Regulation No 207/2009 [now Article 60(3) EUTMR] to the registration of the contested marks.
Това оттегляне по право няма никакво въздействие върху законосъобразността на подаването на бъдещо искане за обявяване на недействителност. 
That withdrawal does not, in law, have any effect on the lawfulness of the filing of a future application for a declaration of invalidity.
В Регламента за марките на ЕС няма разпоредба, която да предвижда, поне не изрично, че оттеглянето на опозиция води до отказ от правото да се подаде искане за обявяване на недействителност (точки 43-45). 
There is no provision in the EUTMR that provides, at least expressly, that the withdrawal of an opposition entails the renunciation of the right to file an application for a declaration of invalidity (paras 43-45).
Марката, за която се отнася споразумението за съвместно съществуване, и оспорваната фигуративна марка са различни, в резултат на което споразумението за съвместно съществуване не може да се прилага и за по-скорошната марка, за която не се отнася, и която в никакъв случай не е идентична с марката в обхвата на споразумението (точка 53). 
The mark to which the coexistence agreement relates and the contested figurative mark are different, with the result that coexistence agreement cannot apply to the latter mark, to which it does not relate, and which is not, in any event, identical to the mark covered by the agreement (para. 53).
Подалият искането за заличаване е направил изричното предложение „да оттегли опозицията“ в замяна на ограничаването на списъка на заявените стоки от страна на притежателя. 
The cancellation applicant made the express offer ‘to withdraw the opposition' in exchange for the limitation of the list of goods applied for on the part of the proprietor.
Апелативният състав е отбелязал, че недвусмисленото предложение, съответстващо на последващото ограничаване на списъка на стоките, е станало правно обвързващо, веднага щом е било прието от притежателя. 
The Board of Appeal noted that the unequivocal offer, corresponding to the subsequent limitation of the list of goods, became legally binding as soon as it was accepted by the proprietor.
Изпълнено е по категоричен начин чрез изричното, безусловно (след като условието за ограничаването е било изпълнено) и недвусмисленото оттегляне на опозицията, подадена от лицето, подало искането за заличаване. 
It was conclusively executed by the express, unconditional (once the condition of the limitation had been fulfilled) and unequivocal withdrawal of the opposition filed by the cancellation applicant.
Притежателят на марка на ЕС твърди, че по силата на споразумението за съвместно съществуване подалият искане за заличаване ефективно се е съгласил с регистрацията на оспорваната марка на ЕС съгласно член 53, параграф 3 от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 60, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС]. 
The EUTM proprietor argued that by virtue of the coexistence agreement, the cancellation applicant had effectively consented to the registration of the contested EUTM pursuant to Article 53(3) of Regulation No 207/2009 [now Article 60(3) EUTMR].
Апелативният състав е разгледал споразумението за съвместно съществуване и неговото тълкуване от френските съдилища. 
The Board of Appeal examined the coexistence agreement and the interpretation thereof by the French courts.
Съставът е направил заключението, че френските съдилища са изтълкували споразумението за съвместно съществуване като предоставящо право на притежателя на марка на ЕС да регистрира марки, различни от „SKYROCK“ и „SKYZIN“, които съдържат представката „SKY“. 
It concluded that the French courts construed the coexistence agreement as conferring a right on the part of the EUTM proprietor to register marks, other than ‘SKYROCK' and ‘SKYZIN', that contain the prefix ‘SKY'.
Това споразумение има световен обхват на приложение и следователно е приложимо към заявки или регистрации на марки на Европейския съюз като оспорваната в настоящото дело (точка 32). 
‘That agreement has a worldwide scope of application and therefore applies to European Union trade mark applications or registrations, such as the one in dispute in the present case' (para. 32).
BASILE T133/09 (C381/12 P жалбата е отхвърлена) 
BASILE T133/09 (C381/12 P appeal dismissed)
Жалбоподателят не е представил „доказателства, с които може да се установи кога другата страна е разбрала за използването на оспорваната марка след нейната регистрация. 
The appeal applicant did not adduce ‘any evidence capable of establishing when the intervener became aware of the use of the contested trade mark after its registration.
Той просто е заявил, че оспорваната марка е използвана в продължение на повече от пет години в Италия и че другата страна трябва да е знаела за това използване. 
It merely stated that the contested trade mark had been used for more than five years in Italy and that the intervener must have been aware of that use.
Въпреки това, ... са изтекли по-малко от пет години между датата на регистрация на оспорваната марка и датата, на която е подадено искането за обявяване на недействителност, тъй като използването на тази марка преди нейната регистрация не е относимо, защото тя още не е била регистрирана“ (точка 34). 
Nevertheless, … less than five years had elapsed between the date of registration of the contested trade mark and the date when the application for a declaration of invalidity was filed, as use of that mark prior to its registration is not relevant since it had not yet been registered' (para. 34).
Като се има предвид фактът, че едно от предвидените в член 54, параграф 2 от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 61, параграф 2 от Регламента за марките на ЕС] условия не е изпълнено, апелативният състав е направил заключението, че отделът по заличаване правилно е определил, че подалият искането не е проявил търпимост към използването на марката на ЕС“ (точки 25 и 26). 
Given that one of the conditions provided for in Article 54(2) of Regulation No 207/2009 [now Article 61(2) EUTMR] is not fulfilled, the Board concludes that the Cancellation Division was right in holding that the applicant has not acquiesced in the use of the EUTM' (paras 25-26).
20/07/2012, R 2230/20104, (потвърдено с T417/12) 
20/07/2012, R 2230/20104 (confirmed by T417/12)
„Късно подаденото от притежателя на марка на ЕС доказателство сочи, че през 2005 г. продукти с марката „AQUA FLOW“ са разпространявани от различни дружества в Испания, включително „Hydro Sud“. 
‘The late evidence [submitted] by the EUTM proprietor shows that in 2005 “AQUA FLOW” branded products were being distributed by various companies in Spain including Hydro Sud.
Твърди се, че подалият искането за обявяване на недействителност е знаел за това използване. 
It is claimed that the cancellation applicant was aware of that use.
Притежателят на марка на ЕС е предоставил три фактури, издадени на трети дружества в Испания: „Hydro Sud“, „Tonocolor SL Hydro Sud“ и „H2O Problematica del Agua“. 
The EUTM proprietor furnished three invoices to third companies located in Spain: “Hydro Sud”, “Tonocolor SL Hydro Sud” and “H2O Problematica del Agua”.
Тези фактури са с дати 18 юни 2004 г., 31 май 2005 г. и 31 юли 2006 г. и съдържат позиции с изображението на марката „AQUA FLOW“. 
These invoices are dated 18 June 2004, 31 May 2005 and 31 July 2006 and contain headings with a representation of the mark “AQUA FLOW”.
Всички тези фактури обаче са с по-късна дата от май 2004 г. (пет години преди датата на искането за заличаване (май 2009 г.). 
However, all these invoices postdate May 2004 (five years before the date of the cancellation request (May 2009).
Предполагайки, че подалият искането за заличаване е знаел за тях или за свързаните с тях търговски сделки, това няма да е достатъчно, за да се констатира, че е налице непрекъснат период от пет години, предшестващ искането за заличаване ...“ (точки 21 и 22). 
Under the assumption that the cancellation applicant had knowledge of them, or of the underlying commercial transactions, this would not be enough for the finding that there was an uninterrupted period of five years preceding the cancellation request …' (paras 21-22).
Поради това претенцията за търпимост на притежателя на марка на ЕС е отхвърлена. 
Therefore, the EUTM proprietor's claim of acquiescence was dismissed.
„Член 54, параграф 2 от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 61, параграф 2 от Регламента за марките на ЕС] предвижда оспорваната марка на Европейския съюз да се използва в продължение на пет последователни години в Германия, подалите искането за заличаване да са проявявали търпимост към използването ѝ през този период. 
‘Article 54(2) of Regulation No 207/2009 [now Article 61(2) EUTMR] requires that the contested European Union trade mark be used for five successive years in Germany and that the cancellation applicants have acquiesced in this use for this period.
В настоящия случай представените от страните аргументи и материали не позволяват да се стигне до заключението, че оспорваната марка е използвана в Германия и че може да се допусне в рамките на разумното, че подалите искането за заличаване са знаели за това използване и са проявявали търпимост към него в продължение на пет последователни години … единствените елементи, които биха предположили известна връзка с Германия и на които притежателят на марка на ЕС най-вече се позовава в обжалването (т.е. цифрите, свързани с единствения местен дистрибутор и извадките от интернет, проверени в контекста на кореспонденцията от 2001 г. между страните) са недостатъчни, за да се твърди, че подалите искането за заличаване са проявявали търпимост към дългото и утвърдило се почтено използване на оспорваната марка в Германия“ (точка 47). 
In the present case, the arguments and materials submitted by the parties do not allow for the conclusion that the contested mark was used in Germany and that the cancellation applicants could reasonably be presumed to be aware of that use and to have acquiesced, for five successive years, in that use ... the sole elements that would suggest some connection with Germany and on which the EUTM proprietor relies primarily on appeal (i.e. the figures related to the unique local distributor and the internet excerpts examined in light of the correspondence of 2001 between the parties) are insufficient to hold that the cancellation applicants have acquiesced in the long and well-established honest use of the contested mark in Germany' (para. 47).
Искането за недействителност се основава на по-ранната регистрация на марка в Обединеното кралство. 
The request for invalidity is based on the earlier UK trade mark registration.
Не се оспорва фактът, че от 2004 г. нататък е действало устно споразумение за съвместно съществуване относно Обединеното кралство (въпреки че не е имало никакво съгласие по отношение на точното му съдържание). 
There was no dispute as to the fact that there was a verbal coexistence agreement in force concerning the United Kingdom from 2004 onwards (although there was no agreement as to its exact content).
Управителният съвет е посочил, че при условие че е било налице споразумение за съвместно съществуване между страните, подалият искането за заличаване няма основание да забранява това използване на последната марка на ЕС. 
The Board indicates that as long as there existed coexistence agreement between the parties, the cancellation applicant had no reason to prohibit this use of the latter EUTM.
В конкретния случай моментът, в който притежателят на по-ранната марка е имал възможността да не се съгласи с използването на оспорваната марка на ЕС, може да е 16.2.2010 г., когато според подалия искането за заличаване устното споразумение между страните е било нарушено и прекратено. 
In the present case the moment in time when the proprietor of the earlier trade had the option of not acquiescing in the use of the contested EUTM could be 16/02/2010, when, according to the cancellation applicant, the verbal agreement between the parties was breached and ceased.
Няма доказателства, че подалият искането за заличаване е имал тази възможност по-рано. 
There is no evidence that the cancellation applicant had this option earlier.
Искането за обявяване на недействителност е подадено на 11.7.2012 г. и следователно са изминали по-малко от пет последователни години след края на устното споразумение, с други думи, от момента, в който подалият искането за заличаване е придобил възможността да не се съгласи с използването на спорната марка на ЕС и подаването на искането за обявяване на недействителност (точки 31-33). 
The application for a declaration of invalidity was filed on 11/07/2012 and, therefore, less than five successive years had passed between the end of the verbal agreement, in other words, from the moment when the cancellation applicant gained the option of not acquiescing in the use of the contested EUTM, and the application for a declaration of invalidity (paras 31-33).
CITYBOND CITIBOND 3971 C 26/03/2012, R 1918/20115 (жалбата е оттеглена; решението на отдела по заличаване е станало окончателно) 
CITYBOND CITIBOND 3971 C 26/03/2012, R 1918/20115 (appeal withdrawn; the Cancellation Division decision has become final)
Взети като цяло, доказателствата сочат, че са налице всички условия за търпимост за някои от оспорваните услуги. 
Taking the evidence as a whole, it showed that all the conditions for acquiescence were met for some of the contested services.
По-специално размяната на кореспонденция между страните показва, че подалият искането е знаел за съществуването на марката на ЕС „CITIBOND“ за някои от услугите. 
In particular, the exchange of letters between the parties showed that the applicant was aware of the existence of the EUTM ‘CITIBOND' for some of the services.
Освен това извадките и официалната декларация (2003 г.), включени в производството в Обединеното кралство, и останалата част от финансовата информация показват, че подалият искането е знаел за използването на марката на ЕС „CITIBOND“ в Обединеното кралство, имайки предвид, че финансовият пазар е много специфичен и силно специализиран. 
Moreover, the extracts and the statutory declaration (2003) included in proceedings in the UK, and the rest of the financial information, demonstrated that the applicant was conscious of the use of the EUTM ‘CITIBOND' in the UK, bearing in mind that the financial market is very specific and highly specialised.
Подалият искането за заличаване е признал, че е знаел за използването на този знак в Италия. 
The cancellation applicant acknowledged that he was aware of the use of this sign, in Italy.
Правният въпрос е дали ... подалият искането за заличаване е трябвало също да знае за правния статут на използвания знак, а именно, че е използван като регистрирана марка на ЕС в Италия. 
The legal issue was whether … the cancellation applicant also had to be aware of the legal status of the sign used, namely, that it had been used as a registered EUTM in Italy.
Според апелативният състав член 53, параграф 2 от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 60, параграф 2 от Регламента за марките на ЕС] не може да се тълкува като задължаващ притежателя на марка на ЕС да докаже (в допълнение на петте години на едновременно използване, съзнателно търпяно от притежателя на по-ранната марка), че подалият искането за заличаване също е знаел в продължение на поне пет години, че по-късната марка е защитена като марка на ЕС. 
In the Board's view, Article 53(2) of Regulation No 207/2009 [now Article 60(2) EUTMR] cannot be interpreted to require the EUTM proprietor to prove - in addition to the 5 years' concurrent use, knowingly tolerated by the proprietor of the earlier right - that the cancellation applicant also knew, for at least 5 years, that the later mark was protected as an EUTM.
Важното в контекста е обективното обстоятелство, че знакът (към чието използване подалият искането за заличаване съзнателно е проявил търпимост) трябва да е съществувал в продължение на най-малко пет години като марка на ЕС. 
What matters in this context is the objective circumstance that the sign (the use of which has been knowingly tolerated by the cancellation applicant), must have existed, for at least 5 years, as an EUTM.
С оглед на доказателствата по случая е доказано, че когато искането за обявяване на недействителност е подадено, подалият искането за заличаване е знаел за използването на оспорваната марка на ЕС в Италия и е проявявал търпимост към това в продължение на повече от пет години, независимо дали е знаел или не за регистрацията (точка 35 и сл.). 
In view of the evidence in the file, it was proven that when the request for a declaration of invalidity was filed, the cancellation applicant had been aware and tolerated the use of the contested EUTM in Italy for more than 5 years, irrespective of whether or not he was aware of the fact of registration (para. 35 et seq.).
Промени по регистрацията 
Changes in a Registration
ЧАСТ Д 
PART E
ОПЕРАЦИИ В РЕГИСТЪРА 
REGISTER OPERATIONS
ПРОМЕНИ ПО РЕГИСТРАЦИЯТА 
CHANGES IN A REGISTRATION
1 Отказ 4 
1 Surrender 4
1.1 Общи принципи 4 
1.1 General principles 4
1.2 Правно действие 4 
1.2 Legal effect 4
1.3 Формални изисквания 5 
1.3 Formal requirements 5
1.3.1 Форма и език 5 
1.3.1 Form and language 5
1.3.2 Такси 5 
1.3.2 Fees 5
1.3.3 Необходими данни 6 
1.3.3 Necessary particulars 5
1.3.4 Частичен отказ 6 
1.3.4 Partial surrender 6
1.3.5 Подпис 6 
1.3.5 Signature 6
1.3.6 Представителство 6 
1.3.6 Representation 6
1.3.7 Изисквания, когато има регистрирана лицензия или друго право върху марката на ЕС 7 
1.3.7 Requirements where a licence or other right in the EUTM has been registered 6
1.4 Проверка 8 
1.4 Examination 7
2 Промяна на марка 8 
2 Alteration of a Trade Mark 8
2.1 Общи принципи 8 
2.1 General principles 8
2.2 Формални изисквания 9 
2.2 Formal requirements 8
2.2.1 Форма и език 9 
2.2.1 Form and language 8
2.2.2 Такси 9 
2.2.2 Fees 9
2.2.3 Задължителни указания 9 
2.2.3 Mandatory indications 9
2.3 Материалноправни условия за промяна 10 
2.3 Substantive conditions for alteration 9
2.3.1 Примери за допустими промени 11 
2.3.1 Examples of acceptable alterations 10
2.3.2 Примери за недопустими промени 11 
2.3.2 Examples of unacceptable alterations 10
2.4 Публикуване 12 
2.4 Publication 11
3 Промяна на име или адрес 12 
3 Changes of Name or Address 12
4 Промени в правилата за колективни и сертификатни марки 14 
4 Changes in Collective and Certification Trade Mark Regulations 13
4.1 Регистрация на изменените правила 14 
4.1 Registration of the amended regulations 13
5 Разделяне 15 
5 Division 14
5.1 Общи принципи 15 
5.1 General provisions 14
5.2 Формални изисквания 16 
5.2 Formal requirements 15
5.2.1 Форма и език 16 
5.2.1 Form and language 15
5.2.2 Такси 16 
5.2.2 Fees 15
5.2.3 Задължителни указания 16 
5.2.3 Mandatory indications 15
5.3 Регистрация 18 
5.3 Registration 16
5.4 Ново досие, публикация 19 
5.4 New file, publication 17
6 Претенции за предходност след регистрацията 19 
6 Post-Registration Seniority Claims 17
6.1 Общи принципи 19 
6.1 General principles 17
6.2 Правно действие 19 
6.2 Legal effect 18
6.3 Формални изисквания 20 
6.3 Formal requirements 18
6.3.1 Форма и език 20 
6.3.1 Form and language 18
6.3.2 Такси 20 
6.3.2 Fees 18
6.3.3 Задължителни указания 20 
6.3.3 Mandatory indications 18
6.4 Проверка 20 
6.4 Examination 18
6.5 Регистрация и публикуване 21 
6.5 Registration and publication 19
6.6 Заличаване на претенция за предходност 21 
6.6 Cancellation of seniority claims 19
7 Замяна на регистрация на марка на ЕС с международна регистрация 21 
7 Replacement of an EUTM Registration by an IR 19
Отказ 
1 Surrender
Общи принципи 
1.1 General principles
По всяко време след регистрацията на марка на Европейския съюз (марка на ЕС) тя може да бъде предмет на отказ от страна на своя притежател за всички или за част от стоките или услугите. 
At any time after registration, a European Union trade mark (EUTM) may be surrendered by its proprietor in respect of some or all of the goods and services.
Отказът трябва да бъде обявен писмено пред Службата. 
The surrender must be declared to the Office in writing.
Правно действие 
1.2 Legal effect
Член 15 от Регламента за прилагане на Регламента за марките на Европейския съюз 
Surrenders only become legally effective on the date of entry in the EUTM Register.
Отказът има действие едва от датата на вписването му в регистъра на марките на ЕС. 
The registration procedure for the surrender may be suspended during ongoing proceedings (see paragraph 1.4 below).
Правата на притежателя над регистрираната марка на ЕС, както и тези на неговите лицензополучатели, както и на всички други притежатели на права върху марката, губят своето действие ex nunc от датата на регистриране на отказа в регистъра на марките на ЕС. 
The proprietor's rights in the registered EUTM, as well as those of its licensees and any other holders of rights in the mark, lapse with an ex nunc effect on the date of the registration of the surrender in the EUTM Register.
Следователно отказът няма обратно действие. 
Therefore, the surrender has no retroactive effect.
Отказът има процедурно и материалноправно действие. 
The surrender has procedural and substantive effects.