natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В този регламент (който предхожда Регламент (ЕО) № 510/2006 и е отменен от него) се предвижда в член 17, параграф 1, че държавите-членки трябва „да информират Комисията за това кои от техните защитени указания установени чрез употребата им, желаят да регистрират“ съгласно този регламент. 
That regulation (which preceded and was repealed by Regulation (EC) No 510/2006) set out in Article 17(1) that Member States had to ‘inform the Commission which of their legally protected names … they wish[ed] to register' pursuant to that Regulation.
В параграф 3 се добавя, че държавите-членки „могат да поддържат националната защита на указанията, оповестени в съответствие с параграф 1, до датата, на която се вземе решение за регистрация“ (04/03/1999, C87/97, Cambozola, EU:C:1999:115, § 18). 
Paragraph 3 added that Member States could ‘maintain national protection of the names communicated in accordance with paragraph 1 until such time as a decision on registration has been taken' (04/03/1999, C87/97, Cambozola, EU:C:1999:115, § 18).
С други думи системата на ЕС за защита, съдържаща горепосочените регламенти на ЕС, се прилага с предимство и заменя националната защита на ЗНП/ЗГУ за селскостопански продукти и храни, вина, ароматизирани лозаро-винарски продукти и спиртни напитки. 
In other words, the EU system of protection comprising the above EU Regulations overrides and replaces national protection of PDOs/PGIs for agricultural products and foodstuffs, wines, aromatised wines and spirit drinks.
Предвид гореизложеното: 
In light of the foregoing:
географските указания за вина, спиртни напитки и селскостопански продукти и храни, които понастоящем отговарят на изискванията за ЗНП/ЗГУ съгласно регламентите на ЕС и преди са се ползвали със защита по силата на националното законодателство, не попадат в обхвата на член 7, параграф 1, буква й) от Регламента за марките на ЕС. 
geographical indications for wines, spirits and agricultural products and foodstuffs that now qualify for a PDO/PGI under EU Regulations and in the past enjoyed protection by means of national legislation do not fall within the scope of Article 7(1)(j) EUTMR.
В това си качество и само поради тази причина, те не представляват основание за отказ съгласно член 7, параграф 1, буква й) от Регламента за марките на ЕС, освен ако не са регистрирани и на равнище ЕС. 
Accordingly, they do not constitute, as such, and for that reason alone, a ground for refusal under Article 7(1)(j) EUTMR, unless they have also been registered at EU level.
Следователно например, ако трета страна твърди, че марка на ЕС съдържа или се състои от географско указание за вина, регистрирано преди на национално равнище в държава-членка на ЕС, проверителят установява дали това географско указание не е регистрирано и на равнище ЕС като ЗНП/ЗГУ. 
Therefore, if, for example, a third party argues that an EUTM contains or consists of a geographical indication for wines that was registered in the past at national level in an EU Member State, the examiner will check whether the geographical indication is also registered at EU level as a PDO/PGI.
Ако това не е така, за бележките на трети страни ще се счита, че не пораждат сериозни съмнения, що се отнася до член 7, параграф 1, буква й) от Регламента за марките на ЕС; 
If not, the third-party observations will be deemed not to raise serious doubts as regards Article 7(1)(j) EUTMR.
За ароматизирани вина съгласно член 26 от Регламент (ЕС) № 251/2014 се прилага преходен период. 
For aromatised wines, pursuant to Article 26 of Regulation (EU) No 251/2014, a transitory period applied.
До 28 март 2017 г. държавите-членки трябваше да внесат в Комисията цялата необходима информация за защитата на националните ЗГУ на равнище ЕС. 
Member States had until 28/03/2017 to submit all relevant information for the protection of national PGIs at EU level to the Commission.
След тази дата съществуващите национални ЗГУ, които не са били нотифицирани на Комисията, губят закрилата си. 
After that date, existing national PGIs that had not been notified to the Commission lost protection.
Вследствие на това, до 28 март 2017 г., както ЗГУ със закрила на равнище ЕС, така и националните ЗГУ, попадат в приложното поле на член 7, параграф 1, буква й) от Регламента за марките на ЕС. 
As a consequence, until 28/03/2017 both EU and national PGIs fell within the scope of Article 7(1)(j) EUTMR.
Обаче в областите, където няма установена единна система на ЕС за правна закрила, защитените ЗНП/ЗГУ съгласно националното законодателство попадат в приложното поле на член 7, параграф 1, буква й) от Регламента за марките на ЕС. 
However, in those areas where no uniform EU system of protection is in place, PDOs/PGIs protected under national law fall within the scope of Article 7(1)(j) EUTMR.
Такъв е случаят по-специално за ЗНП/ЗГУ за неселскостопански продукти. 
This is the case, in particular, for PDOs/PGIs for non-agricultural products.
Понастоящем нито Комисията, нито Службата съхраняват база данни, съдържаща списък на ЗНП/ЗГУ, защитени съгласно националното законодателство за неселскостопански продукти. 
Currently, neither the Commission nor the Office keeps a database listing the PDOs/PGIs protected under national law for non-agricultural products.
Предвид присъщата трудност на определянето на тези ЗНП/ЗГУ, Службата в такива случаи разчита главно на становището на трети страни. 
Given the inherent difficulty in identifying such PDOs/PGIs, the Office will in these cases rely principally on observations by third parties.
ЗНП/ЗГУ от държави извън ЕС 
5.2 PDOs/PGIs from non-EU countries
Следните хипотези се отнасят до ЗНП/ЗГУ от държави извън ЕС, които не са едновременно регистрирани и на равнището на ЕС. 
The following situations refer to PDOs/PGIs from non-EU countries that are not simultaneously registered at EU level.
а) Географското указание е защитено единствено в държавата на произход извън ЕС съгласно националното ѝ законодателство 
The geographical indication is protected only in the non-EU country of origin under its national legislation
Член 7, параграф 1, буква й) от Регламента за марките на ЕС не се прилага, тъй като географското указание в държава извън ЕС не се признава и защитава expressis verbis съгласно законодателството на ЕС. 
Article 7(1)(j) EUTMR does not apply since the non-EU-country geographical indication is not recognised and protected expressis verbis under EU legislation.
В това отношение следва да се има предвид, че разпоредбите на споразумението ТРИПС не предвиждат права за лицата, на които те да могат пряко да се позовават пред съдилищата по силата на правото на ЕС (14/12/2000, C300/98 & C392/98, Dior and Others, EU:C:2000:688, § 44). 
In this respect, note that the provisions of the TRIPs Agreement are not such as to create rights upon which individuals may rely directly before the courts by virtue of EU law (14/12/2000, C300/98 & C392/98, Dior and Others, EU:C:2000:688, § 44).
Пример: „Miel Blanc d'Oku“ или „Poivre de Penja“ от Камерун. 
Example: ‘Miel Blanc d'Oku' or ‘Poivre de Penja' from Cameroon.
За ЗНП/ЗГУ, които са с произход от държава извън ЕС и защитени в държава-членка по силата на международно споразумение, подписано от тази държава-членка (а не от ЕС), вж. точка 5.2, буква в) по-долу. 
For non-EU-country PDOs/PGIs protected in a Member State by virtue of an international agreement signed by that Member State (and not the EU), see paragraph 5.2 c) below.
Независимо от това, когато марка на ЕС съдържа или се състои от едно такова защитено географско указание, то трябва също да се оцени, независимо дали марка на ЕС може да се счита за описателна и/или въвеждаща в заблуждение по смисъла на член 7, параграф 1, букви в) и ж) от Регламента за марките на ЕС в съответствие с общите правила, предвидени в настоящите Насоки. 
Nevertheless, when the EUTM application contains or consists of one such protected geographical indication, it must also be assessed whether or not the EUTM may be considered descriptive and/or deceptive under Article 7(1)(c) and (g) EUTMR in accordance with the general rules set out in these Guidelines.
Например, когато трета страна изтъква, че заявкa за марка на ЕС се състои от израза „Murakami“ (измислен пример), което е ЗГУ за спиртни напитки в съответствие с националното законодателство на държава Х, член 7, параграф 1, буква й) от Регламента за марките на ЕС не е приложим поради горепосочените причини, но трябва да се провери дали марката на ЕС се възприема от съответните потребители от ЕС за описателен и/или за въвеждащ в заблуждение знак . 
For example, where a third party observes that an EUTM application consists of the term ‘Murakami' (invented example), which is a PGI for spirits in accordance with the national legislation of country X, Article 7(1)(j) EUTMR will not apply for the reasons set out above, but it must be examined whether or not the EUTM will be perceived as a descriptive and/or deceptive sign by the relevant EU consumers.
б) Географското указание е защитено по силата на споразумение, по което Европейският съюз е договаряща се страна 
The geographical indication is protected under an agreement to which the European Union is a contracting party
ЕС е подписал редица търговски споразумения с държави извън ЕС, защитаващи географските указания. 
The EU has signed a number of trade agreements with non-EU countries that protect geographical indications.
Тези инструменти обикновено включват списък на географските указания, както и разпоредби относно техни противоречия с марки. 
These instruments typically include a list of the geographical indications, as well as provisions on their conflicts with trade marks.
Съдържанието и степента на точност все пак може да варират в различните споразумения. 
The content and degree of precision may nevertheless vary from one agreement to another.
Географските указания от държави извън ЕС са защитени на равнище ЕС, след като съответното споразумение е влязло в сила. 
Geographical indications from non-EU countries are protected at EU level after the relevant agreement has entered into force.
В това отношение установената съдебна практика е разпоредба от споразумение, сключено от ЕС с държави извън ЕС, да се счита пряко приложима, когато с оглед на формулировката, целта и характера на споразумението може да се заключи, че разпоредбата съдържа ясно, точно и безусловно задължение, което не подлежи в своето прилагане или действие на приемането на каквито и да са последващи мерки (14/12/2000, C300/98 & C392/98, Dior and Others, EU:C:2000:688, § 42). 
In this respect, it is settled case-law that a provision of an agreement entered into by the EU with non-EU countries must be regarded as being directly applicable when, in view of the wording, purpose and nature of the agreement, it may be concluded that the provision contains a clear, precise and unconditional obligation that is not subject, in its implementation or effects, to the adoption of any subsequent measure (14/12/2000, C300/98 & C392/98, Dior and Others, EU:C:2000:688, § 42).
Обхватът на закрилата, предоставяна на тези ЗГУ от държави извън ЕС, се определя чрез материалноправните разпоредби на въпросното споразумение. 
The scope of protection given to these PGIs by non-EU countries is defined through the substantive provisions of the agreement concerned.
Докато най-старите споразумения обикновено съдържат общи разпоредби, „последното поколение“ споразумения за свободна търговия се отнасят до връзката между марките и ЗГУ при сходни условия с членове 102 и 103 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 (вж. например членове 210 и 211 от „Споразумението за търговия между Европейския съюз и неговите държави-членки, от една страна, и Колумбия и Перу, от друга страна“, ОВ L 354, 21.12.2012 г.). 
While the oldest agreements usually contained only general provisions, the ‘latest generation' of free-trade agreements refer to the relationship between trade marks and PGIs in similar terms to Articles 102 and 103 of Regulation (EU) No 1308/2013 (see, for example, Articles 210 and 211 of the ‘Trade Agreement between the European Union and its Member States, of the one part, and Colombia and Peru, of the other part', OJ L 354, 21/12/2012).
В тази връзка марки на ЕС, които съдържат или се състоят от ЗНП/ЗГУ с произход от държава извън ЕС, което ЗНП/ЗГУ е защитено със споразумение, по което ЕС е страна (и не е едновременно регистрирано съгласно регламентите на ЕС), се проверяват индивидуално за всеки отделен случай в съответствие с конкретните материалноправни разпоредби на въпросното споразумение относно отказа на противоречащи марки, като се взема под внимание цитираната по-горе съдебна практика. 
In the light of this, EUTMs that contain or consist of a non-EU-country PDO/PGI that is protected by an agreement to which the EU is a contracting party (and that is not simultaneously registered under the EU regulations) are examined, on a case-by-case basis, in accordance with the specific substantive provisions of the agreement in question on the refusal of conflicting trade marks, taking into account the case-law cited above.
Самият факт, че ЗНП/ЗГУ от държава извън ЕС е защитено по силата на тези инструменти, не означава автоматично, че марка на ЕС, която съдържа или се състои от това ЗНП/ЗГУ, трябва да бъде отказана; това ще зависи от съдържанието и обхвата на съответните разпоредби в споразумението. 
The mere fact that a PDO/PGI from a non-EU country is protected by those instruments does not automatically imply that an EUTM that contains or consists of the PDO/PGI must be refused: this will depend on the content and scope of the agreement's relevant provisions.
Що се отнася до съответния момент във времето за закрилата на такива ЗНП/ЗГУ, е необходимо да се подходи индивидуално за всеки отделен случай. 
As regards the relevant point in time for the protection of such PDOs/PGIs, a case-by-case approach is necessary.
ЗНП/ЗГУ, включени в първоначалното споразумение, обикновено са защитени от датата на влизане в сила на споразумението. 
PDOs/PGIs included in the initial agreement are normally protected as of the date when the agreement enters into force.
Списъкът със защитени ЗНП/ЗГУ може обаче впоследствие да бъде актуализиран в „споразуменията от второ поколение“. 
However, the list of protected PDOs/PGIs can subsequently be updated in the ‘second generation agreements'.
В тези случаи съответната дата на приоритет е различна за различните споразумения; в някои случаи датата на приоритет може да бъде датата на искането на държавата извън ЕС за актуализиране на списъка, а не датата, на която Комисията приема включването на ЗНП/ЗГУ. 
In these cases, the relevant priority date varies from agreement to agreement: in some cases the priority date may be the date of the non-EU-country's request to update the list and not the date when the Commission accepts the inclusion of the PDOs/PGIs.
Службата поддържа публична база данни, в която се включва информация за ЗНП/ЗГУ, които са с произход от държави извън ЕС, защитени в ЕС съгласно международни споразумения. 
The Office keeps a public database where information on non-EU-country PDO/PGIs protected in the EU under international agreements is included.
Тя е достъпна тук: 
It is accessible here:
Трябва да се отбележи, че към търговските споразумения, подписани от ЕС с държави извън ЕС, обикновено е приложен списък със ЗНП/ЗГУ, регистрирани на равнище ЕС, които трябва да бъдат защитени също и във въпросните държави извън ЕС (11/05/2010, T237/08, Cuvée Palomar, EU:T:2010:185, § 104-108; 19/06/2013, R 1546/20114, FONT DE LA FIGUERA). 
It should be noted that the trade agreements signed by the EU with non-EU countries typically have annexed to them a list of the PDOs/PGIs registered at EU level that are also to be protected in the non-EU countries in question (11/05/2010, T237/08, Cuvée Palomar, EU:T:2010:185, § 104-108; 19/06/2013, R 1546/20114, FONT DE LA FIGUERA).
Същевременно Службата не използва тези списъци като източник на информация относно ЗНП/ЗГУ на ЕС, а базата данни, посочена по-горе. 
However, the Office does not use those lists as a source of information about EU PDOs/PGIs; it uses the database cited above.
Преди всичко списъците на ЗНП/ЗГУ на ЕС, които трябва да се ползват със закрила в чужбина, може да варират в различните споразумения в зависимост от конкретните преговори. 
Firstly, the lists of EU PDOs/PGIs to be protected abroad may vary from one agreement to another, depending on the particularities of the negotiations.
Второ, приложенията към споразуменията обикновено се изменят и актуализират посредством „Обмен на писма“. 
Secondly, the annexes to the agreements are usually amended and updated through an ‘Exchange of Letters'.
в) Географското указание е защитено съгласно международно споразумение, подписано само от държавите-членки (т.е. ЕС не е страна по него) 
The geographical indication is protected under an international agreement signed only by Member States (i.e. the EU is not a party)
Член 7, параграф 1, буква й) от Регламента за марките на ЕС се прилага по отношение на ЗНП/ЗГУ, защитени с международни споразумения, по които държава-членка е страна. 
Article 7(1)(j) EUTMR applies to PDOs/PGIs protected by international agreements to which a Member State is a party.
Обаче по аналогия с тълкуването на член 7, параграф 1, буква й) от Регламента за марките на ЕС от страна на Службата по отношение на националното право, Службата счита, че позоваването на „международни споразумения, по които ...съответната държава-членка е страна“ трябва да се тълкува като международни споразумения в областите, в които не съществува единна закрила на равнище ЕС, а именно неселскостопански продукти (вж. точка 5.1 по-горе). 
However, by analogy with the Office's interpretation of Article 7(1)(j) EUTMR as far as national law is concerned, the Office considers that the reference to ‘international agreements to which the … Member State concerned is party' should be interpreted as international agreements in those areas where no uniform EU protection is in place, namely non-agricultural products (see paragraph 5.1 above).
В своето решение от 08/09/2009, C478/07, Budĕjovický Budvar, EU:C:2009:521, Съдът обсъди изчерпателния характер на правото на ЕС по отношение на ЗГУ, произхождащи от държави-членки. 
In its judgment of 08/09/2009, C478/07, Budĕjovický Budvar, EU:C:2009:521, the Court discussed the exhaustive nature of EU law as regards PGIs originating from Member States.
Според тълкуването на Службата това важи също и за ЗНП/ЗГУ от държави извън ЕС в съответните продуктови области, които се ползват със закрила на територията на държава-членка по силата на международно споразумение, сключено между тази държава-членка и държава извън ЕС. 
In the Office's interpretation, this also applies to non-EU-country PDOs/PGIs in the relevant product fields that enjoy protection in the territory of a Member State through an international agreement concluded between that Member State and a non-EU-country.
Това тълкуване се прилага и за международни споразумения, подписани изключително от държави-членки с държави извън ЕС (по-специално Лисабонската спогодба за закрила на наименованията за произход и тяхната международна регистрация). 
This interpretation also applies to international agreements signed exclusively by Member States with non-EU countries (in particular, the Lisbon Agreement for the Protection of Appellations of Origin and their International Registration).
Единствената цел на проверката за абсолютните основания за отказ е, че ЕС не е страна по тези споразумения и от тях не произтичат никакви задължения за ЕС (14/10/1980, C812/79, Attorney General v Burgoa, EU:C:1980:231, § 9). 
For the sole purpose of the examination of absolute grounds for refusal, the EU is not a contracting party to these agreements, and they do not impose any obligations on the EU (14/10/1980, C812/79, Attorney General v Burgoa, EU:C:1980:231, § 9).
Поради това член 7, параграф 1, буква й) от Регламента за марките на ЕС се прилага само за ЗНП/ЗГУ за неселскостопански продукти, защитени по силата на такива споразумения. 
Therefore, Article 7(1)(j) EUTMR only applies to PDOs/PGIs for non-agricultural products protected under such agreements.
С оглед на горепосоченото, за целите на член 7, параграф 1, буква й) от Регламента за марките на ЕС международните споразумения, сключени от държавите-членки, не се прилагат, освен: 
In light of the foregoing, for the purposes of Article 7(1)(j) EUTMR, international agreements concluded by Member States are not applicable except:
доколкото обхващат ЗНП/ЗГУ за неселскостопански продукти. 
to the extent that they cover PDOs/PGIs for non-agricultural products.
Понастоящем нито Комисията, нито Службата съхраняват база данни, съдържаща ЗНП/ЗГУ за неселскостопански продукти, защитени по международни споразумения, сключени от държавите-членки; 
Currently, neither the Commission nor the Office keeps a database listing the PDOs/PGIs for non-agricultural products protected under international agreements concluded by Member States.
в случай на международни спогодби, сключени от държава-членка с държави извън ЕС преди присъединяването ѝ към ЕС. 
in the case of international agreements concluded with non-EU countries by a Member State before its accession to the EU.
Това се дължи на факта, че задълженията, произтичащи от международна спогодба, сключена от държава-членка преди нейното присъединяване към ЕС, трябва да се спазват. 
This is because the obligations arising out of an international agreement entered into by a Member State before its accession to the EU have to be respected.
Същевременно от държавите-членки се изисква да предприемат всички подходящи стъпки, за да отстранят несъответствията между спогодба, сключена преди присъединяването на държава-членка, и Договора (вж. член 307 от Договора за създаване на Европейската общност, сега член 351 от ДФЕС, изтълкуван от Съда в неговото решение от 18/11/2003, C216/01, Budějovický Budvar, EU:C:2003:618, § 168-172); 
However, Member States are required to take all appropriate steps to eliminate the incompatibilities between an agreement concluded before a Member State's accession and the Treaty (see Article 307, Treaty Establishing the European Community, now Article 351 TFEU, as interpreted by the Court in its judgment of 18/11/2003, C216/01, Budějovický Budvar, EU:C:2003:618, § 168-172).
в случая на международни спогодби, сключени от държава-членка с държава извън ЕС след нейното присъединяване към ЕС, но преди влизането в сила на единната система на ЕС за закрила в областта на даден продукт. 
in the case of international agreements concluded with a non-EU country by a Member State after its accession to the EU, but before the entry into force of the uniform EU system of protection in the given product area.
Взаимовръзка с други разпоредби на Регламента за марките на ЕС 
5.3 Relationship with other EUTMR provisions
Когато марката подлежи на възражение на основание член 7, параграф 1, буква й) от Регламента за марките на ЕС, може все пак да се наложи допълнителна проверка на останалите възможни основания за отказ, като тези по член 7, параграф 1, букви к) или л) от Регламента за марките на ЕС. 
When the mark can be objected to under Article 7(1)(j) EUTMR, further examination may still be necessary under the remaining possible grounds for refusal, such as Article 7(1)(k) or 7(1)(l) EUTMR.
С други думи заявкa за марка на ЕС може да е в противоречие както с ЗНП/ЗГУ в лозаро-винарския сектор, така и със защитено традиционно наименование за вино или със ЗНП/ЗГУ в сектора на селското стопанство и храните, както и с храни със защитен традиционно специфичен характер. 
In other words, an EUTM application may be in conflict with both a PDO/PGI in the wine sector and a protected traditional term for wines or with a PDO/PGI in the agricultural and foodstuffs sector and a protected traditional speciality guaranteed.
Пример: 
Example
ЗНП/ЗГУ Марка на Европейския съюз 
PDO/PGI European Union trade mark
MADEIRA (PDO-PT-A0038) MADEIRA (Колективна марка на ЕС № 3 540 911)) 
MADEIRA (PDO-PT-A0038) MADEIRA (Collective EUTM No 3 540 911)
MANZANILLA (PDO-ES-A1482) MANZANILLA (Колективна марка на ЕС № 1 723 345) 
MANZANILLA (PDO-ES-A1482) MANZANILLA (Collective EUTM No 1 723 345)