natgillin/translations-raw huggingface dataset:
При определянето на отличителния характер на дадена марка и съответно, при преценяването на това дали тя притежава силно изразен отличителен характер, националният съд трябва да извърши обща оценка относно по-голямата или по-малка годност на марката да определя стоките или услугите, за които е регистрирана, като произхождащи от конкретно предприятие, и следователно да ги отличи от стоките и услугите на други предприятия (подчертаването е добавено) (22/06/1999, C342/97, Lloyd Schuhfabrik, EU:C:1999:323, § 22). 
In determining the distinctive character of a mark and, accordingly, in assessing whether it is highly distinctive, the national court must make an overall assessment of the greater or lesser capacity of the mark to identify the goods or services for which it has been registered as coming from a particular undertaking, and thus to distinguish those goods or services from those of other undertakings (emphasis added).
Даден знак не е отличителен, ако е описателен по отношение на стоките и услугите или по отношение на характеристиките на тези стоки и услуги (напр. тяхното качество, стойност, предназначение, произход и т.н.), хвалебствен и/или ако се използва обичайно в търговията за тези стоки и услуги. 
A sign is not distinctive if it is descriptive of the goods and services themselves or of the characteristics of those goods and services (such as their quality, value, purpose, provenance, etc.), laudatory and/or if its use in trade is common for those goods and services.
Аналогично знак, който е родов (напр. обичайна форма на опаковка или обичаен цвят), също ще е лишен от отличителен характер. 
Similarly, a sign that is generic (such as a common shape of a container or a common colour) will also lack distinctiveness.
Правилата за оценка на отличителния характер следват тези, които са установени при оценката за абсолютни основания. 
The rules for the assessment of distinctive character follow those established by examination on absolute grounds.
Даден знак е отличителен в ниска степен, ако загатва (но не е изключително описателен) за характеристиките на стоките и услугите. 
A sign may be distinctive to a low degree if it alludes to (but is not exclusively descriptive of) characteristics of the goods and services.
Ако алюзията по отношение на стоките и услугите е достатъчно творчески или добре замислена, само фактът, че има алюзия към характеристиките на стоките и/или услугите, може да не окаже съществено влияние върху отличителния характер. 
If the allusion to the goods and services is sufficiently imaginative or clever, the mere fact that there is an allusion to characteristics of the goods and/or services might not materially affect distinctiveness.
„Милиардер“ за хазартни услуги е алюзия по начин, който би повлиял на отличителния характер, защото внушава, например, че може да станете милиардер. 
‘Billionaire' for gaming services is allusive in a manner that would affect distinctiveness, because it implies for instance that you may become a billionaire.
Изразът „Били О'Найър“, който има идентичен смисъл на „милиардер“ на английски език, е алюзия за хазартни услуги като добре замислена игра на думи с ирландски имена по начин, който не би засегнал съществено отличителния характер; за него ще се счита, че притежава „нормална“ степен на отличителен характер. 
‘Billy O'Naire', which sounds identical to ‘billionaire' in English, would be allusive for gaming services as a clever wordplay on Irish names, in a manner that would not affect distinctiveness in a material way; it would be considered to have a ‘normal' degree of distinctiveness.
Счита се, че даден знак притежава „нормална“ степен на присъщ отличителен характер, ако няма признаци за неговото ограничаване (напр. поради описателен характер, хвалебствено значение и т.н.). 
A sign is deemed to possess a ‘normal' degree of inherent distinctiveness if there is no indication for a limitation thereof (e.g. due to a descriptive character, laudatory meaning, etc.).
Това означава, че въпросният знак е напълно отличителен, в смисъл че неговата годност да идентифицира стоките и услугите, за които е регистриран, като произхождащи от конкретно предприятие, по никакъв начин не е намалена или накърнена. 
This means that the sign in question is fully distinctive, in the sense that its capacity to identify the goods and services for which it has been registered as coming from a particular undertaking is not in any way diminished or impaired.
Всяка по-висока степен на отличителен характер, придобита от по-ранната марка, за каквато възразяващият често претендира, за да разшири обхвата на закрилата ѝ, трябва да бъде доказана от притежателя, като се внесат подходящи доказателства (вж. точка 2.3 по-долу). 
Any higher degree of distinctiveness acquired by the earlier mark, which is often claimed by the opponent in order to broaden its scope of protection, has to be proven by its proprietor by submitting appropriate evidence (see paragraph 2.3 below).
Дадена марка няма да има по-висока степен на отличителен характер, само защото няма концептуална връзка със съответните стоки и услуги (16/05/2013, C379/12 P, H/Eich, EU:C:2013:317, § 71). 
A mark will not necessarily have a higher degree of distinctive character just because there is no conceptual link to the relevant goods and services (16/05/2013, C379/12 P, H/Eich, EU:C:2013:317, § 71).
Заявител на марка на ЕС обаче може да твърди, че по-ранният знак е с ниска степен на отличителен характер. 
However, an EUTM applicant may argue that the earlier sign is distinctive to a low degree.
Един от най-често изтъкваните от заявителите аргументи е, че по-ранната марка или някой от нейните компоненти има слабо изразен отличителен характер, предвид факта, че съществуват много марки, които се състоят от въпросния елемент или го включват. 
One of the most frequent arguments brought by applicants is that the earlier trade mark or one of its components has low distinctive character given that there are many trade marks that consist of, or include, the element in question.
Когато този аргумент е подкрепен от позоваването от страна на заявителя само на регистрации на марки, Службата изразява позицията, че съществуването на няколко регистрации на марки не е само по себе си особено решаващо, тъй като не означава, че отразява непременно пазарната ситуация. 
Where this argument is supported only by the applicant's referring to trade mark registrations, the Office takes the view that the existence of several trade mark registrations is not per se particularly conclusive, as it does not necessarily reflect the situation in the market.
С други думи, само въз основа на данни от регистъра не може да се допусне, че всички марки се използват ефективно (13/04/2011, T358/09, Toro de Piedra, EU:T:2011:174, § 35; 08/03/2013, T498/10, David Mayer, EU:T:2013:117, § 77-79). 
In other words, on the basis of register data only, it cannot be assumed that all the trade marks have been effectively used (13/04/2011, T358/09, Toro de Piedra, EU:T:2011:174, § 35; 08/03/2013, T498/10, David Mayer, EU:T:2013:117, § 77-79).
Следователно представените доказателства трябва да доказват, че потребителите са поставени в ситуация на масово използване и са привикнали към марки, които включват въпросния елемент, за да може да се докаже, че този елемент има ниска степен на отличителен характер 
It follows that the evidence filed must demonstrate that consumers have been exposed to widespread use of, and become accustomed to, trade marks that include the element in question in order to prove that this element has a low degree of distinctive character.
Когато се разглежда отличителният характер на по-ранната марка като цяло, последната трябва винаги да се счита за притежаваща поне минимална степен на присъщ отличителен характер. 
When dealing with the distinctiveness of the earlier mark as a whole, the latter should always be considered to have at least a minimum degree of inherent distinctiveness.
По-ранните марки, независимо дали са марки на ЕС или национални марки, се ползват от „презумпция за валидност“. 
Earlier marks, whether EUTMs or national marks, enjoy a ‘presumption of validity'.
В решението си от 24/05/2012, C196/11 P, F1-Live, EU:C:2012:314, § 40-41 Съдът ясно е посочил, че „в производството по опозиция срещу заявка за регистрация на дадена марка на Европейския съюз не може да се постави под въпрос валидността на национална марка“. 
The Court made it clear, in its judgment of 24/05/2012, C196/11 P, F1-Live, EU:C:2012:314, § 40-41, that ‘in proceedings opposing the registration of a European Union trade mark, the validity of national trade marks may not be called into question'.
Съдът добавя, че „трябва да се констатира, че характеризирането на даден знак като описателен или родов е равнозначно на отричане на отличителния му характер“. 
The Court added that ‘it should be noted that the characterisation of a sign as descriptive or generic is equivalent to denying its distinctive character' .
[4: Вж. също цел 1 от Общата практика относно въздействието на неотличителните/слабите компоненти върху вероятността от объркване, договорена в рамките на Европейската мрежа за марки и дизайни.] 
[4: See also Objective 1 of the Common Practice on the impact of non-distinctive/weak components on likelihood of confusion agreed within the framework of the ETMDN.]
Присъщ и по-изразен отличителен характер 
2.1.2 Inherent and enhanced distinctiveness
Службата трябва да разгледа като първа стъпка цялостния присъщ отличителен характер на по-ранната марка (вж. точка 2.2 по-долу), а като втора стъпка, дали по-ранната марка е придобила по-изразен отличителен характер вследствие на използването ѝ от възразяващия, ако това се твърди от него и ако има значение за резултата (вж. точка 2.3 по-долу). 
The Office must consider, as a first step, the overall inherent distinctiveness of the earlier mark (see paragraph 2.2 below) and, as a second step, if claimed and relevant to the outcome, whether the earlier mark has acquired enhanced distinctiveness as a consequence of the use the opponent has made of it (see paragraph 2.3 below).
Степента на отличителен характер на по-ранния знак е един от факторите, които трябва да бъдат взети предвид при цялостната оценка (11/11/1997, C251/95, Sabèl, EU:C:1997:528, § 23). 
The degree of distinctiveness of the earlier sign is one of the factors to be taken into account in the overall assessment (11/11/1997, C251/95, Sabèl, EU:C:1997:528, § 23).
Това е въпрос от правно естество, който трябва да бъде разгледан от Службата, дори ако страните не го коментират. 
It is a matter of law, which must be examined by the Office even if the parties do not comment on it.
По аналогичен начин, по-изразеният отличителен характер на оспорвания знак също не е от значение, тъй като вероятността от объркване изисква отчитане на обхвата на закрилата на по-ранната марка, а не на заявената марка. 
Likewise, the enhanced distinctiveness of the contested sign is also irrelevant because likelihood of confusion requires a consideration of the scope of protection of the earlier mark rather than that of the mark applied for.
Ако по-ранна марка има установен по-широк обхват на закрила поради по-изразеният ѝ отличителен характер, придобитата от заявената марка известност принципно е без значение за целите на оценка на вероятността от объркване (03/09/2009, C498/07 P, La Española, EU:C:2013:302, § 84). 
If an earlier mark is recognised as having a broader scope of protection by reason of its enhanced distinctiveness, the reputation acquired by the mark applied for is, as a matter of principle, irrelevant for the purpose of assessing likelihood of confusion (03/09/2009, C498/07 P, La Española, EU:C:2013:302, § 84).
Съответен момент във времето 
2.1.3 Relevant point in time
Присъщият отличителен характер на по-ранни марки следва да бъде оценяван към момента на решението. 
The inherent distinctiveness of the earlier mark(s) should be assessed at the time of the decision.
По-изразеният отличителен характер на по-ранната марка/марки (ако е претендирана) следва да е налице i) към момента на подаване на заявка за оспорваната марка на ЕС (или датата на приоритет) и ii) към момента на решението. 
The enhanced distinctiveness of the earlier trade mark(s) (if claimed) should exist (i) at the time of filing of the contested EUTM application (or any priority date) and (ii) at the time of the decision.
Съответни стоки и услуги 
2.1.4 Relevant goods and services
Оценката на присъщия отличителен характер на по-ранната марка се извършва само по отношение на стоки или услуги, за които е установено, че са идентични или сходни с оспорваните стоки и услуги. 
The assessment of the inherent distinctiveness of the earlier mark is carried out only for the goods or services that have been found to be identical or similar to the contested goods and services.
Преценката за по-изразен отличителен характер на по-ранната марка се извършва само по отношение на стоките или услугите, защитени от знака, за които е претендиран по-изразен отличителен характер. 
Assessment of the enhanced distinctiveness of the earlier mark is carried out only in respect of the goods or services protected by the sign for which enhanced distinctiveness is claimed.
Освен това е от значение възприемането от съответните потребители на тези стоки и услуги (например дали се касае за специализирани потребители или не). 
Furthermore, it is the perception of the relevant public for these goods and services that is of relevance (e.g. whether a specialist public is involved or not).
Оценка на присъщия отличителен характер на по-ранната марка 
2.2 Examination of inherent distinctiveness of the earlier mark
Общи принципи 
2.2.1 General principles
Първата стъпка при оценката на отличителния характер на по-ранната марка е да се оцени нейният присъщ отличителен характер. 
The first step in examining the distinctiveness of the earlier mark is to examine its inherent distinctiveness.
На етапа на определяне на отличителния характер на по-ранната марка като цяло, вече е установен отличителния характер на нейните различни компоненти (или единственият ѝ компонент) на етапа на сравняване на знаците. 
At the stage of determining the distinctiveness of the earlier mark as a whole, distinctiveness of its various components (or its only component) has already been established in the section on comparison of signs.
По принцип, ако дадена по-ранна марка съдържа елемент с нормална степен на отличителен характер, тогава присъщият отличителен характер на такава по-ранна марка като цяло също е в нормална степен, независимо от евентуалното наличие на други неотличителни или слабо отличителни компоненти. 
In principle, if an earlier mark contains a normally distinctive component, then the inherent distinctiveness of such an earlier mark as a whole is also normal, regardless of the possible presence of other non-distinctive or weak components.
Ако най-отличителният елемент на по-ранната марка има отличителен характер само в ниска степен, тогава принципно цялият присъщ отличителен характер на тази марка няма да бъде по-висок. 
If the most distinctive component of the earlier mark is distinctive only to a low degree, then in principle the overall inherent distinctiveness of that mark will be no more than low.
Както бе посочено по-горе, за по-рано регистрираните марки се допуска, че имат поне минимална степен на присъщ отличителен характер (24/05/2012, C196/11, F1-Live, EU:C:2012:314), дори когато са представени убедителни доказателства в оспорване на тази презумпция. 
As mentioned above, earlier registered trade marks are presumed to have at least a minimum degree of inherent distinctiveness (24/05/2012, C196/11, F1-Live, EU:C:2012:314), even where persuasive evidence is submitted to challenge this presumption.
Ако заявителят за марка на ЕС докаже, че е започнато производство по заличаване на по-ранната регистрирана марка, може да се наложи спиране на производството по опозиция до постановяване на решението по производството по заличаване. 
If the EUTM applicant proves that it has started a cancellation action against the earlier registered mark, then it might be necessary to suspend the opposition proceedings pending the outcome of the said action.
Резултатът от оценката за присъщ отличителен характер на по-ранната марка като цяло ще бъде един от следните: 
The outcome of the examination of inherent distinctiveness of the earlier mark as a whole will be one of the following.
По-ранната марка има по-слабо изразен от нормалния отличителен характер, тъй като, като цяло е загатваща (по начин, който засяга съществено отличителния характер) или хвалебствена по отношение на характеристиките на идентичните или сходни стоки или услуги (или защото е по друг начин слаба). 
The earlier mark has less than normal distinctiveness because, as a whole, it is allusive (in a way that materially affects distinctiveness) or laudatory of the characteristics of identical or similar goods or services (or because it is otherwise weak).
Както е посочено по-горе, Службата няма да констатира, че дадена по-ранна марка като цяло е описателна и/или неотличителна. 
As set out above, the Office will not conclude that an earlier mark as a whole is descriptive and/or non-distinctive.
По-ранната марка има нормално изразен отличителен характер, защото като цяло не е описателна, загатваща (по начин, който засяга съществено отличителния характер) или хвалебствена (или по друг начин слабо отличителна) по отношение на идентични или сходни стоки или услуги. 
The earlier mark has normal distinctiveness because, as a whole, it is not descriptive, allusive (in a way that materially affects distinctiveness) or laudatory (or is not otherwise weak) in relation to identical or similar goods or services.
Практиката на Службата е, когато дадена по-ранна марка не е описателна (или по друг начин неотличителна), тя да се счита за притежаваща не повече от нормална степен на присъщ отличителен характер. 
It is Office practice, when an earlier mark is not descriptive (or is not otherwise non-distinctive), to consider it as having no more than a normal degree of inherent distinctiveness.
Както е посочено по-горе, тази степен на отличителен характер може да бъде допълнително повишена, ако се внесат подходящи доказателства, че по-ранната марка е придобила по-висока степен на отличителен характер чрез използване или защото е много оригинална, необичайна или уникална (26/03/2015, T581/13, Royal County of Berkshire POLO CLUB (fig.) / BEVERLEY HILLS POLO CLUB et al., EU:T:2015:192, § 49, последната възможност). 
As indicated above, this degree of distinctiveness can be further enhanced if appropriate evidence is submitted showing that a higher degree of distinctiveness of the earlier mark has been acquired through use or because it is highly original, unusual or unique (26/03/2015, T581/13, Royal County of Berkshire POLO CLUB (fig.) / BEVERLEY HILLS POLO CLUB et al., EU:T:2015:192, § 49, last alternative).
Следва обаче да напомним, че дадена марка няма непременно да има по-висока степен на отличителен характер, само защото няма концептуална връзка със съответните стоки и услуги (16/05/2013, C379/12 P, H/Eich, EU:C:2013:317, § 71). 
It should, however, be recalled that a mark will not necessarily have a higher degree of distinctive character just because there is no conceptual link to the relevant goods and services (16/05/2013, C379/12 P, H/Eich, EU:C:2013:317, § 71).
Въздействие на слабо изразеният отличителен характер на по-ранната марка 
2.2.2 Impact of the low distinctiveness of the earlier mark
Както е пояснено в точка 2.1.1 по-горе, в съответствие с практиката на Съда на ЕС Службата определя най-малкото минимална степен на отличителен характер на по-ранната марка. 
As explained in paragraph 2.1.1 above, the Office, following the case-law of the Court of Justice, attributes at least a minimum degree of distinctiveness to the earlier mark.
Констатация, че дадена марка има ниска или дори много ниска (минимална) степен на отличителен характер, може да има различно въздействие върху вероятността от объркване. 
A finding that a trade mark has a low or even very low (minimal) degree of distinctiveness may have a different impact on the likelihood of confusion.
По принцип тази констатация е аргумент срещу вероятността от объркване. 
In general, this finding is an argument against likelihood of confusion.
Тя обаче трябва да бъде балансирана с другите фактори, например степента на сходство на знаците със стоките или услугите, както и нивото на внимание и взискателността на съответните потребители. 
It must however be balanced with the other factors, like the degree of similarity of the signs and the goods or services, as well as the level of attention and sophistication of the relevant public.
Съдът многократно е подчертавал, че констатация за слабо изразен отличителен характер на по-ранната марка не пречи да бъде констатирана вероятност от объркване. 
The Court has emphasised on several occasions that a finding of a low distinctive character for the earlier trade mark does not prevent a finding of a likelihood of confusion.
Въпреки че отличителният характер на по-ранната марка трябва да бъде взет предвид при оценката за вероятност от объркване, той е само един от факторите, които са включени в тази оценка. 
Although the distinctive character of the earlier mark must be taken into account when assessing the likelihood of confusion, it is only one factor among others involved in that assessment.
Така дори при наличие на по-ранна марка със слабо изразен отличителен характер, може да съществува вероятност от объркване, по-специално поради голяма степен на сходство между знаците и между обхванатите стоки или услуги (13/12/2007, T134/06, Pagesjaunes.com, EU:T:2007:387, § 70). 
Thus, even in a case involving an earlier mark of weak distinctive character, there may be a likelihood of confusion on account, in particular, of a high degree of similarity between the signs and between the goods or services covered (13/12/2007, T134/06, Pagesjaunes.com, EU:T:2007:387, § 70).
Вероятността от объркване се потвърждава за сходни и идентични стоки, когато марките се различават единствено по стилизацията или по неотличителни фигуративни елементи и поради това притежават голяма степен на сходство. 
The likelihood of confusion was affirmed for similar and identical goods, when the trade marks differed only in stylisation or non-distinctive figurative elements and showed therefore a high degree of similarity.
Въпреки това вероятността от объркване е била изключена дори за идентични стоки в случаи, когато степента на сходство между марките е ниска поради различия, произтичащи от един допълнителен и отличителен в пълна степен елемент: 
However, the likelihood of confusion was excluded even for identical goods in cases where the degree of similarity between the marks was low due to differences resulting from an additional fully distinctive element:
Специфични въпроси 
2.2.3 Specific themes
Еднобуквени знаци, цифрови и кратки знаци 
2.2.3.1 One-letter signs, numerals and short signs
В решението си от 09/09/2010, C265/09 P, α, EU:C:2010:508 Съдът е постановил, че отличителният характер на еднобуквени марки трябва да бъде оценяван въз основа на фактите, със съсредоточаване върху съответните стоки или услуги и същите критерии, които се прилагат за други словни марки (точки 33-39). 
The Court, in its judgment of 09/09/2010, C265/09 P, α, EU:C:2010:508, held that the distinctiveness of single-letter trade marks must be assessed according to an examination based on the facts, focusing on the goods or services concerned and the same criteria that apply to other word marks (paras 33-39).
Макар това решение да се отнася до абсолютни основания, Службата счита, че установеният от Съда принцип (т.е. че прилагането на критерия за отличителен характер трябва да бъде еднакво за всички марки) се прилага и в случаи на производства inter partes, когато става въпрос за определяне на отличителния характер на еднобуквени марки. 
Although that judgment deals with absolute grounds, the Office considers that the principle established by the Court (i.e. that the application of the criterion of distinctiveness must be the same for all marks) also applies in inter partes cases when it comes to determining the distinctiveness of single-letter trade marks.