natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Докато снима филма, той прави обстойно проучване на геноцида, с което отваря стари рани.
Whilst making the film he conducted extensive research on the genocide, which opened old wounds.
“(Филмът) постави под съмнение позицията ми спрямо човечеството”- разказва той. “Накара ме да се замисля дали човекът наистина не е по-лош от животните.
“It questioned my position on humanity”, he explained, and forced him to ask himself, “Is man really worse than animal?”
Въпреки това, той ми даде и надежда. “
However, making the documentary also gave him hope. “
“Хубавото е, че не изпитвах омраза към героите”- обяснява Механович, като допълва, че вярва, че прошката играе важна роля във филма му.
“The beautiful thing was that I did not feel hatred in the characters”, Mehanović explained, adding that he believed that forgiveness played a very important part in his film.
Въпреки че повечето от героите му губят част от семействата си и стават свидетели на зверски жестокости, те все още съумяват да простят и да заявят, че не търсят отмъщение.
Even though most of the documentary's characters lost several family members and witnessed extremely violent situations, they were still able to forgive and stated they did not seek revenge.
“Хората прощават, те не са изпълнени с омраза”- твърди режисьорът.
“People do forgive, they are not full of hatred”, the director claimed.
Мехмед Ходжич, един от героите на филма, е фризьор, който живее в Сребреница с жена си и двете си деца, и който по време на клането губи 67 членове от семейството си.
Mehmed Hodžić, one of the film's characters and a hairdresser living with his wife and two sons in Srebrenica, lost 67 family members during the massacre.
Той се мести в Сараево, но след войната решава да се завърне в Сребреница.
He moved to Sarajevo, but after the war he decided to return to Srebrenica.
Разказва, че животът в Сребреница сега е мирен и не се отличава от този, в който и да е друг малък град.
He described that life in Srebrenica is now peaceful, and just as normal as in any other small city.
Въпреки всичко Сребреница е събитие, което не трябва да бъде забравяно никога, особено от бъдещите поколения.
Yet Srebrenica is an event that should never be forgotten, especially by future generations.
Както казва един от героите във филма “Сребреница е история без край”.
In the words of one of the film's characters, “Srebrenica is never a finished story”.
Ето защо Механович замисля да създаде дългометражен филм- “чувствам, че не съм разказал достатъчно”- обяснява той.
As such, Mehanović is planning to make a feature film. “I feel like I did not tell enough”, he said. ,
В речта си Механович се опитва да акцентира върху важността на правосъдието в процеса на помиряване.
Mehanović also used his speech to highlight the importance of justice in reconciliation processes.
“На бъдещите поколения трябва да се остави посланието, че ако извършиш престъпление, това няма да остане безнаказано”- заявява той.
“If you commit a crime, you need to send the future generations the message: you will not go without punishment”, he stated.
В своето проучване Механович използва архиви и доклади на Международния наказателен трибунал за бивша Югославия.
In his research Mehanović used archives and reports from the International Criminal Tribunal for the Former Yugoslavia (ICTY).
Създадена през 1993 година от Съвета за сигурност на ООН, институцията има за главна цел да разследва извършителите на престъпления, извършени в бивша Югославия.
Set up in 1993 by the UN Security Council, the institution had the primary aim of prosecuting the perpetrators of the crimes committed in the former Yugoslavia.
“Трибуналът разполагаше с най-добрите съдии от целия свят”- отбелязва Механович, “и въпреки това, за последните 20 години те са разследвали едва няколко души за участие в Сребреница”.
“ICTY held the best judges from the world”, Mehanović noted, “however, in the last twenty years they prosecuted only few people for involvement in Srebrenica”.
Режисьорът настоява, че за оцелените ситуацията продължава да е “непоносима”.
The director also affirmed that the situation remains “unbearable” for the survivors.
“Лишени са от основни неща и живеят само с по 5-10 евро на ден.
“They are deprived of the basics and they live with just 5-10 euros a day.
Правителството не поема грижата за тях, нито пък обикновените хора.
The government does not take care for them, nor do normal people.
Те са като слепци, защото са обърнали гръб за въпроси като Сребреница”.
Now people seem blind eyed as they turn their back to issues such as Srebrenica”.
“Смятам,”- продължи той, “че са се наговорили да мълчат.
“I believe”, he continued, “that there is a conspiracy of silence.
Хората просто не говорят по тези теми”.
People do not talk about this stuff”.
Механович вярва, че за бъдещия мир в Босна от изключително значение е наличието на диалог, който да позволи на хората да се научат как да живеят в разбирателство помежду си.
Mehanović believes that future peace in Bosnia rests on the existence of a dialogue that enables people to learn how to live together.
Макар филмът му да е за Босна и Югославската война, посланието му е адресирано към целия свят.
But although his movie is about Bosnia and the Yugoslav war, this message is addressed to the world.
“За нещастие ужаси като този в Сребреница могат да се случат навсякъде и по всяко време”- обяснява той.
“Sadly, horrors such as Srebrenica can happen everywhere and anytime”, he explained.
“Не трябва да позволяваме това да се повтори”- заключи речта си той.
“We must not let this happen again”, he concluded.
Сирийският карикатурист Акрам Руслан убит от режима
Syrian Cartoonist Akram Raslan Reportedly Killed by Regime
Продължава неизвестността около съдбата на сирийския карикатурист Акрам Руслан, който бе арестуван през октомври 2012 от режима на Башар Асад.
Uncertainty continues over the fate of Syrian cartoonist Akram Raslan, winner of the Award for Courage in Editorial Cartooning for 2013, arrested in October 2012 by the Assad regime.
Докато някои докладват, че той е бил убит от режима, други твърдят, че е все още жив.
While some report that he was killed by the Assad regime after a show trial, others claim he is still alive.
Карикатуристът е арестуван от военното разузнаване на Сирия на 2 октомври 2012 година, докато се намира в редакцията на правителствения вестник “Ал-Федаа” в Хама.
The cartoonist was was arrested by the Syrian military intelligence, while he was at the government newspaper Al-Fedaa in Hama, on October 2, 2012.
Според докладите, Акрам, който през 2013 година печели наградата на Международната мрежа за правата на карикатуристите (Cartoonists Rights Network International) за проявен кураж в окарикатуряването на политиката, е осъден тайно, като на делото не присъстват свидетели и защита, няма право на обжалване и надежда за справедливост.
Akram, who is the winner of the Cartoonists Rights Network International (CRNI) Award for Courage in Editorial Cartooning for 2013, was reportedly secretly put on trial with no witnesses, no defense attorneys, no appeal, and no hope for justice.
Научихме, че на 26 юли 2013 година, Акрам Руслан, както и други затворници, съдени заради убежденията си, сред които журналисти, художници, певци и други интелектуалци, са били тайно осъдени, без свидетели, защита, право на обжалване и без надежда за справедливост.
We've learned that on July 26, 2013 Akram Raslan and other prisoners of conscience including journalists, artists, singers and other intellectuals were secretly put on trial with no witnesses, no defense attorneys, no appeal, and no hope for justice.
От непотвърдени и непълни доклади разбрахме, че са били осъдени на доживотен затвор.
From unconfirmed and sketchy reports we also learned that they were all condemned to life imprisonment.
Събрание и демонстрация на карикатуристи от цял свят в подкрепа на Акрам Руслан 05.10.2013, Сент-Жуст-Льо-Мартел (Франция).
Assembly and demonstration by world cartoonists in support of Akram Raslan 05.10.2013, in St Just Le Martel (France).
Източник: Cartooning for Peace (Окарикатуряване за мир)
Source: Cartooning for Peace
Други блогове за карикатури като Comic box resources blog, Cartoon for Peace, The CAGLE Post и The Daily Cartoonist разпространиха новините от Международната мрежа за правата на карикатуристите и изразиха загрижеността си за съдбата на Акрам.
Other cartoon blogs like Comic box resources blog, Cartoon for Peace, The CAGLE Post and The Daily Cartoonist also quoted the CRNI news and showed concerns over Akram's destiny.
Един от коментарите гласи:
One of the comments reads:
Акрам, ти и семейството ти сте в нашите молитви…Асад, ти и онези като тебе сте… ! @#$%^ &amp; *
Akram, you and your family are in our prayers…. Assad you and your ilk are….. ! @#$%^ &amp; *
Източник: Фейсбук страницата [ar] Detainees and kidnapped are not just numbers in reports.
Source: Facebook page [ar] Detainees and kidnapped are not just numbers in reports.
Използвано под CC BY 2.0
Used under CC BY 2.0
С мъка в сърцето съобщавам, че според Мрежата за правата на карикатуристите, сирийският карикатурист Акрам Руслан е бил екзекутиран от сирийския режим след нагласен процес.
I am saddened to write that Cartoonists Rights Network reports that Syrian cartoonist Akram Raslan has been executed by the Syrian regime after a show trial.
Междувременно Syrian Observer публикува по-силно съобщение: Тук има дракони: в Сирия Акрам Раслан е убит:
While Syrian Observer quoted a stronger message: Here There Be Dragons: in Syria Akram Raslan is slain:
Тираните може и да се справят с критика, с бунт или пък дори с опит за убийство, използвайки палки, патрони и терор.
Tyrants might be able to fight off criticism or an insurrection or even assassination attempt with truncheons, bullets and terror.
Но накъде ще насочат пистолетите си, за да накарат народа им да спре да им се присмива?
But where do they turn their guns to stop their people from laughing at them?
Възможно ли е да има друг по-ефективен, по-могъщ и евтин начин да дадеш свобода на един народ, от това да разсеяш страховете им със смела карикатура, която да им позволи да се присмеят чрез страха си?
Can there be any more efficient, more powerful, and cost-effective way of empowering a people than dispelling their fears with a courageous cartoon on its way to letting them laugh through their fear?
Една от карикатурите на Акрам, която разгневи режима на Асад.
One of Akram's cartoons that outraged Assad regime.
Източник: Blog Cartoon Movement.
Source: Blog Cartoon Movement.
Изпозвано под CC BY 2.0
Used under CC BY 2.0
В Туитър, Риме Аллаф пише:
On Twitter, Rime Allaf writes:
Никога не хвърляте химикалките- Асад се страхува най-много от тях.
Never drop your pens, Assad fears them the most.
Нека Акрам Руслан, който бе убит от сирийския режим, да почива в мир.
RIP Akram Raslan, cartoonist murdered by #Syria regime http://t.co/VZj4j9BmsS
Във Фейсбук, Алисар Ирам изразява солидарността си:
- Rime Allaf (@rallaf) October 14, 2013
Акрам Руслан, няма значение дали си жив или мъртъв, ние те помним и те обичаме.
On Facebook, Alisar Iram shows solidarity: Akram Raslan, dead or alive, we remember and cherish you.
От Syrian Observer завършиха със съжаление и надежда едновременно:
While the Syrian Observer concludes with regret and hope at the same time:
Съжалявам,че не успях да достигна до теб и да те извадя от бездната, Акрам.
I am sorry I couldn't reach down into the pit and drag you out Akram.
Моля те, прости ми.
Please forgive me.
Вероятно саможертвата ти ще ни мотивира да се погледнем отново в огледалото и да се запитаме къде поставяме границата между страха и куража; да се престрашим да направим отново първата стъпка.
Perhaps your sacrifice will motivate us to look again into the mirror, and ask again where we straddle the line between fear and courage and challenge us, again, to take a new first step.
Активисти за мир от Мианмар призовават за край на 60-годишната гражданска война в страната
Myanmar Peace Activists Call for an End to the Country's 60-Year-Old Civil War
Снимка, споделена от страницата Yangon Youth Network
Photo shared by Yangon Youth Network
Различни групи в Мианмар отпразнуваха Международния ден на мира на 21 септември, като организираха шествие в бившия столичен град Янгон, при което поискаха да бъдат освободени политическите затворници и да бъде прекратена продължилата десетилетия наред гражданска война в страната.
Various groups in Myanmar celebrated the International Day of Peace on September 21 by marching in the former capital city of Yangon while demanding the release of political prisoners and the resolution of the decades-long civil war in the country.
Организаторите на събитието обясниха защо е от съществено значение да бъде прекратен военният политически конфликт в Мианмар:
Organizers of the event explained why it's crucial to end the armed political conflicts in the country:
С надежда да постигнат истински мир, миролюбиви студенти и граждани участват в демонстрация на Международния ден на мира на 21 септември, скандиращи лозунги за международен мир.
In the hope of achieving true peace in our Union plagued with various civil wars for more than 60 years, peace-loving students and citizens will march on the International Day of Peace on 21st September, shouting the slogans of National Peace.
Постигането на мир, в истинския смисъл на думата, означава да бъдат разрешени не само военните конфликти, но и политическите такива.
To achieve genuine peace is to resolve not only the armed conflicts but also political conflicts, and we believe that the country should not have political prisoners.
Освен това смятаме, че в страната не би трябвало да има политически затворници. Ето защо искаме тяхното безусловно освобождаване.
Therefore, we will demand for the unconditional release of all political prisoners.
Мианмар в продължение на пет десетилетия е под военна диктатура.
Myanmar was under a military dictatorship for five decades.
През този период се засили гражданската война между правителствената армия и етническите въоръжени бунтовници.
During this period, civil war intensified between government troops and ethnic armed rebels.
През 2011 страната пое по пътя на политическия преход към създаване на демократично правителство, но въпреки това продължи да бъде жертва на местни въоръжени конфликти и насилие.
The country embarked on a political transition in 2011 towards establishing a democratic government, but it was still plagued by local armed conflicts and communal violence.
Около 1 500 000 вътрешно разселени хора продължават да живеят във временни лагери, причината за което е бушуващата из страната гражданска война, както и обществените конфликти.
About 1.5 million internally displaced persons continue to live in makeshift camps due to the lingering civil war and communal conflicts across the country.
Според Асоциацията за подпомагане на политическите затворници (Бирма), общият брой на политическите затворници, измежду които и студенти, борещи се за реформи, е 108.
According to the Assistance Association for Political Prisoners (Burma), there are still 108 political prisoners who are detained, including some students who are clamoring for reforms.
По-долу можете да видите снимки от шествието, взети от страниците Yangon Youth Network (Младежка мрежа на Янгон) и International Day of Peace, Myanmar (Международен ден на мира, Мианмар):
Take a look at some of the photos of the march from the Facebook pages of Yangon Youth Network and International Day of Peace, Myanmar:
Шествие за мир в Янгон.
Peace March in Yangon.
Снимка, споделена в Yangon Youth Network.
Photo shared by Yangon Youth Network.
На плаката пише: “Изграждането на федерален съюз е пътят към истинския мир”.
The placard reads “To build the federal union is the way towards true peace.”
Снимка, споделена от Yangon Youth Network.
Photo shared by Yangon Youth Network.
Активист изнася реч по време на шествие в Янгон.
An activist delivers a speech during a rally in Yangon.
Снимка, споделена от страницата International Day of Peace, Myanmar.
Photo shared by International Day of Peace, Myanmar.
Текст от костюма (по крилата): “Отърсете се от егоизма и гордостта си.
The text on the costume: (Wings) “Shed your selfishness and pride.”
” (по тялото) “Скъпи приятели, сега е времето да се отърсите от омразата (си)”.
(Body) “Dear friends, this is the time to shed (your) hatred.”
Банерът гласи:”Цялата нация мирна и свободна.”
The banner reads “The whole nation peaceful, free.”