natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Около 10,000 души се отзоваха за протеста на 22 август, чийто изисквания бяха:
An estimated 10,000 people turned up for yesterday's protest, whose demands were:
1. Незабавната оставка на министъра на околната среда, Мохамед Машнук.
1. The immediate resignation of Mohammad Machnouk, Minister of Environment.
Независимо, че не носи цялата отговорност, той играе важна роля като министър който трябва да се справи с този проблем.
2. Transparent bids with environmentally-friendly, safe and sustainable terms and conditions that respect the citizen's health and the environment rather than the pockets and interests of politicians.
Той е виновен и в това, че се опита да скрие отпадъците.
We refuse to have 6 Sukleens [Lebanon's waste disposal company] instead of one!
2. Прозрачни изпълнители с благоприятни за околната среда, безопасни и устойчиви правила и условия, облагодетелстващи гражданите и околната среда а не джобовете и интересите на разни политици.
We are also calling for a protest this Saturday (the 22nd) in front of the parliament, an institution whose mandate it is to protect lives and rights of citizens
Оказваме присъствието на 6 Sukleen (Ливанската компания за смет) вместо една!
More security personnel than protesters turned up to “protect” the parliament building.
(с други думи, Sukleen е част от проблема и при наличието на 6 „мини Sukleen-а“ ситуацията може само да се влоши).
The inevitable then followed as police clashed with protesters, attacking them with water cannons, teargas and live bullets. Ayoub was on the ground, sharing what happened.
3. Търсене на отговорност от всички които имат роля в сегашната криза или в пилеенето на публични средства като се упражни натиск върху финансовия публичен прокурор да направи резултатите от разузнаването публично достояние.
Here's a breakdown: There's more security than if both Israel &amp; Assad invaded at the same time.
Повече пазители на реда отколкото протестиращи се появиха за да „защитят“ сградата на парламента.
Are we that scary? #Lebanon #طلعت_ريحتكم pic.twitter.com/yka3T8LORC
Неизбежното последваха и сблъсъци между полицията и протестиращите, като полицията нападна с водни оръдия, сълзотворен газ и истински патрони.
I've seen less security for an ISIS threat than this. Protest at 6. #Lebanon #طلعت_ريحتكم pic.twitter.com/9cNs9fXywf
Аюб беше свидетел на всичко това и споделяше развитието на действията.
- Joey Ayoub جووي أيوب (@joeyayoub) August 22, 2015 5-6 cops for every volunteer.
Ето хронология на случилото се:
This is the State of #Lebanon.
Има повече пазители на реда отколкото ако ни бяха нападнали Израел и Асад взети заедно.
Protest at 6. #طلعت_ريحتكم pic.twitter.com/tpfbyJxA8x - Joey Ayoub جووي أيوب (@joeyayoub) August 22, 2015
Нима сме толкова страшни?
This is just one section.
Виждал съм по-леки мерки за сигурност при заплаха от ИД.
There are easily over 200 cops. #Lebanon #طلعت_ريحتكم pic.twitter.com/kIoBMkiBJc
Протест в 6.
We were teargased.
5-6 полицая за всеки доброволец.
They beat old women and children.
Това е ситуацията в Ливан.
An old woman fainted.
Протест в 6.
HELP #Lebanon #طلعت_ريحتكم
Това е само една малка част.
- Joey Ayoub جووي أيوب (@joeyayoub) August 22, 2015
Броя на полицаи с лекота надминава 200.
And then, they started shooting live bullets at protesters:
Малко след това имаше сблъсъци, където полицията правеше това, в което е най-добра.
Some of the bullets that we found on the ground. #Beirut #Lebanon #طلعت_ريحتكم pic.twitter.com/CKpUaYRUqX
Аюб продължава с репортажа:
- Joey Ayoub جووي أيوب (@joeyayoub) August 22, 2015
Атакуваха ни със сълзотворен газ.
THEY ARE SHOOTING LIVE BULLETS at prostesters.
Бият стари жени и деца.
#Lebanon #طلعت_ريحتكم #Beirut
Възрастна жена припадна. ПОМОЩ
- Joey Ayoub جووي أيوب (@joeyayoub) August 22, 2015
И тогава започна обстрела с истински куршуми по протестиращите:
Army/General Security now shooting live bullets near #Gemmayzeh. #Beirut #Lebanon #طلعت_ريحتكم
Някои от куршумите които намерихме по земята.
- Joey Ayoub جووي أيوب (@joeyayoub) August 22, 2015
Обстрелват протестиращите с истински патрони.
We can hear gunshots all around us in Gemmayzeh.
Армията/общинската охрана стреля с истински куршуми до Гемайзе.
Everyone PLEASE STAY HOME. #Beirut #Lebanon #طلعت_ريحتكم
Чуват се изстрели навсякъде из Гемайзех.
- Joey Ayoub جووي أيوب (@joeyayoub) August 22, 2015
Умолявам ви всички, стойте си по домовете.
They're still shooting at us.
Продължават да стрелят по нас.
#Lebanon #Beirut #طلعت_ريحتكم https://t.co/c4SCrEfSPd
Неспособни да се справят с гнева на хората и без желание да продължават сблъсъците, пазителите на реда отстъпиха пред протестиращите, които от своя страна решиха да насядат около парламента.
- Joey Ayoub جووي أيوب (@joeyayoub) August 22, 2015 Unable to absorb the people's anger and not willing to continue with the security crackdown, the security forces retreated leaving the area for protesters, who agreed to stage a parliament sit-in.
Аюб обяснява:
Ayoub explains:
РАЗВИТИЕ: обявихме седянка пред парламента докато правителството подаде оставка и докато се насрочат парламентарни избори.
We are at Riad El Solh and are staying here until justice is met. #Lebanon #Beirut #طلعت_ريحتكم
Намираме се на Рияд Ел Солх и ще останем тук докато правосъдието възтържествува.
- Joey Ayoub جووي أيوب (@joeyayoub) August 22, 2015 We're about 1,000 people staying at Riad El Solh tonight.
Около 1,000 души оставаме на Рияд Ел Солх тази вечер.
#Beirut #Lebanon #طلعت_ريحتكم - Joey Ayoub جووي أيوب (@joeyayoub) August 22, 2015
За Мохамед Наджем, протестът е успешен.
For Mohamed Najem, the protest was a success.
Той обяснява:
He explains:
Днес беше успешен ден, не става въпрос само за смет вече.
Today was a success, it's not garbage issue anymore.
Как можем да задвижим този политически триумф в правилната посока за Ливан? …:
How can we take this political success 2 move 1 step for #Lebanon we want? #طلعت_ريحتكم
Изискванията на протестиращите: 1) Незабавната оставка на правителството, 2) избори с нов пропорционален избирателен закон.
And he continues: Protestors requests: 1) Immediate resignation of the government, 2) elections with new proportionate electoral law.
#Youstink
#Youstink #طلعت_ريحتكم
За някои, това което се случи на 22 август, няма да бъде забравено - или простено.
- Mohamad محمد (@monajem) August 22, 2015 And for some, what happened yesterday will never be forgotten - or forgiven.
Това което се случи днес е непростимо.
What happened today's unforgivable. We'll never forget and never forgive.
Никога няма да забравим и никога няма да простим.
We will continue until our demands are met.
Ще продължаваме докато не се отговори на нашите изисквания.
#Lebanon #طلعت_ريحتكم - Joey Ayoub جووي أيوب (@joeyayoub) August 22, 2015
За повече по темата вижте:
For more on this story check out:
Това са бежанците от Качин, Северен Мианмар
Meet the Displaced Kachin People of Northern Myanmar
Снимка на млади вътрешноразселени лица в Мичина.
Photo of young Internally-Displaced Persons in Myitkyina.
Снимката е предоставена от Facebook страницата Rangoon Revealed (Лицето на Рангун).
Photo courtesy of Rangoon Revealed Facebook page.
Група тинейджъри в Мианмар са създали Facebook страница, където споделят историите на жители на щата Качин, които са били принудени да се разселят заради войната.
A group of teenagers in Myanmar has set up a Facebook page where they share stories of Kachin residents who were displaced by war.
Тинейджърите, които администрират страницата Rangoon Revealed, посетиха лагерите за вътрешноразселени лица в град Мичина, щата Качин, намиращ се в северен Мианмар, за да повишат осведомеността за критичното положение на местните жители и да доставят хуманитарни помощи.
The teenagers behind the Facebook page Rangoon Revealed visited the camps of Internally Displaced Persons (IDP) in the town of Myitkyina in Kachin State, located in northern Myanmar, to raise awareness about the plight of the local residents and to deliver humanitarian aid.
Рангун е старото име на град Янгон, главен градски център в страната.
Rangoon refers to the former name of Yangon city, the country's premier urban center.
Фейсбук страницата се прочу с това, че документира живота на oбикновените жители на Янгон.
The Facebook page became popular for documenting the lives of ordinary Yangon residents.
Миналият месец, групата създатели на Facebook страницата обявиха, че ще посетят лагерите в Качин, за да наблюдават ситуацията с разселените в резултат на подновената гражданска война в северен Мианмар хора.
Last month, the team behind the Facebook page announced that they will visit IDP camps in Kachin to monitor the situation of the people who were displaced as a result of the renewed civil war in northern Myanmar.
Според службата на Върховния комисариат на ООН за бежанците (ВКБООН), в момента над 100 000 души живеят във временни лагери, което е в резултат на дълго продължаващия военен конфликт между Организацията за качинска независимост (ОКН) и мианмарското правителство.
According to the Office of the United Nations High Commissioner for Refugees (UNHCR), more than 100,000 people are currently living in makeshift camps due to the prolonged armed conflict between Kachin Independence Organization (KIO) and the Myanmar government.
Въоръжените удари започнаха през юни 2011.
The armed hostilities started in June 2011.
Миналия месец (бел. юли 2015), групи за помощ докладваха, че ситуацията на много от разселените се влошава, заради намалените финансовите помощи.
Last month, aid groups reported that the situation of many IDPs is deteriorating because of dwindling financial support.
Това вдъхновило младите доброволци от Rangoon Revealed да организират хуманитарна визита.
This inspired the young volunteers of Rangoon Revealed to organize a humanitarian visit.
Преди пътуването те успяват да наберат 2000 щатски долара.
They successfully raised over 2,000 US dollars before the trip.
В публикация във Facebook, информират обществото и своите донори, че парите ще бъдат използвани за над 1000 ученика от три лагера.
In a Facebook post, they informed the public and their donors that the money will benefit more than 1,000 students in three IDP camps.
По-долу ще видите някои качински жители, интервюирани от Rangoon Revealed:
Below are some of the Kachin people interviewed by Rangoon Revealed.
Снимка предоставена от Facebook страницата Rangoon Revealed.
Photo courtesy of Rangoon Revealed Facebook page.
Кой е най-щастливия момент от живота ти?
What's your happiest moment in your life?
- Тук в лагера няма щастливи моменти.
There are no happy moments here in the IDP camp.
Непрестанно се борим да оцелеем и сме заети с живота си.
We are all struggling to live and we are always busy with our lives.
Аз съм от провинцията Сама, село Жа Пу.
I am from Sama province, Ja Pu village.
Когато войната избухна, почти всички жители на селото ни избягаха към места, до където войната не беше достигнала.
When the war broke out, almost all the villagers from our village as well as the villages nearby fled to places where the war hasn't reached.
Но не и съпругът ми…
But my husband…
Снимка предоставена от Facebook страницата Rangoon Revealed.
I'm attending 10th grade right now.
В момента съм в 10-ти клас.
I've been going to school on and off lately.
Напоследък не ходя редовно на училище. Трябва да помагам и тук, в лагера, така че не ми остава много време….
I have to help out here in the camp as well so I don't have much time….
Снимка, прдоставена от Facebook страницата Rangoon Revealed.
I have been volunteering here for 3 years.
Тук съм доброволец от три години.
Well, I'm not alone.
Е, не съм сам. С още един приятел сме.
It's me and a friend of mine.
Не сме разселени, но сме в този лагер (Ми На) от първата година досега.
We aren't IDPs but we have been staying here in this camp (Mi Na) since the first year.
Знаеш ли, има хора от много села.
There are people from a lot of villages, you know?
Затова и когато възникне конфликт между жителите им, аз съм този, който разрешава конфликтите им. Нещо като миротворец.
So sometimes when they get on bad terms with each other, I have to be the one who solves their conflicts.
Снимка, предоставена от фейсбук-страницата Rangoon Revealed.
I am like a facilitator…
Кой е най-щастливия ти момент тук?
What's your happiest moment here?
- Когато в събота всички се съберем в църквата.
When we all gather around on Sundays at church.
Също и вечерите като тази, когато съседите, децата ми и аз се събираме и просто си говорим за неща от ежедневието и проблемите, пред които сме изправени тук.
Also on evenings like this, when my neighbors, children, and I gather and just talk about our daily lives and the daily struggles here.
Това ни помага да забравим за по-големите проблеми.
It helps us forget the problems we are facing in the big picture.
Помага ни да се отдалечим мисловно от войната, която бушува дори и в този момент…
It helps us distract ourselves from the war that's going on…
Rangoon Revealed споделиха за Global Voices, че през следващите седмици ще добавят нови и нови истории.
Rangoon Revealed told Global Voices that they will be uploading more stories in the coming weeks.
Останете на линия!
So stay tuned!
Най-щастливите държави на света се намират в Латинска Америка
The Happiest Countries in the World Are All in Latin America
Класацията на най-щастливите и най-нещастните страни в света.
The happiest (and least happy) countries in the world, ranked http://t.co/4EccwDNBp7 - Quartz (@qz) August 27, 2015
“Галъп” интервюира над 150 000 души от 148 страни, като им зададе въпроси като „Вчера усмихнахте ли се/смяхте ли се?” и „Научихте ли/правихте ли нещо интересно вчера?”, за да създаде индекс за позитивните преживявания.
Gallup interviewed 150,000 adults in 148 countries, asking such questions as, “Did you smile or laugh yesterday?” and “Did you learn or do something interesting yesterday?” to build a positive-experience index.
Противно на очакванията, според Quartz всички първенци в класацията за положителни емоции се оказва, че са от Латинска Америка - от Парагвай до Никарагуа.
Surprisingly, the leading countries in terms of positive emotions were all in Latin America, from Paraguay to Nicaragua, according to Quartz.
Анкетата използва скалата от 0 до 100 и показва, че за 2014 средният индекс на позитивните преживявания на световно равнище е 71- „подобен на индекса за 2013 и сходен с тези от 2006 година насам.”
The survey used a scale from 0 to 100 and found that the world's positive-experience index average for 2014 was 71/100-”the same as 2013, and just about what it's been since 2006.”
Страната с най-нисък индекс на позитивните емоции е Судан (47).
The country with the least positive emotional score was Sudan (47/100).
Нивото на щастието е ниско и в Тунис, Сърбия, Турция и др., като за най-вероятна причина за това, се смятат войните и другите форми на политическа нестабилност.
Happiness levels are also low in Tunisia, Serbia, Turkey, and others, apparently thanks to war and other forms of political instability.
В Боливия и Ел Салвадор, например, 59 процента от жителите отговорили с „да” на всички въпроси за позитивни и негативни емоции, което издига тези нации на върха на „емоционалната” класация.
In Bolivia and El Salvador, for example, 59 perecnt of respondents replied “yes” to all of the questions about both positive and negative emotions, which gives these nations particularly high “emotional” scores.
Млад сталинист обезобрази нов паметник на “предателя” Александър Солженицин
Young Stalinist Defaces New Monument to ‘Traitor’ Aleksandr Solzhenitsyn
Мъж, за който е установено, че е Максим Шинкаренко, закача знак, на който е изписано “Юда”, около врата на новия паметник на Александър Солженицин във Владивосток.
A man who appears to be Maxim Shinkarenko hangs a sign that reads “JUDAS” around the neck of Vladivostok's new monument to Aleksandr Solzhenitsyn.
YouTube.
Screen capture: YouTube.
Млад мъж от Владивосток обезобрази новата статуя на писателя, носител на Нобелова награда, Александър Солженицин, като окачи около врата й надпис, на който пише “Юда”.
A young man living in Vladivostok has defaced a new statue of Nobel-prize-winning writer Aleksandr Solzhenitsyn, hanging a sign reading “JUDAS” around Solzhenitsyn's neck.
На 6 септември, ден след като градът откри паметника, той се засне на улицата до статуята, и обясни пред камерата, че Солженицин е “предател” и “русофоб”.
On September 6, a day after the city unveiled the monument, the man filmed himself on the street beside the statue, where he explained to the camera that Solzhenitsyn was a “traitor” and a “Russophobe.”
Мъжът от видеозаписа е Максим Шинкаренко, местен 28-годишен сталинист.
The man in the video appears to be Maxim Shinkarenko, a local 28-year-old Stalinist.
На страницата си във Vkontakte, Шинкаренко изявява интереса си към танкове, руската национална телевизия, канал “RT” на Руската национална телевизия и Комунистическата партия.
On his Vkontakte page, Shinkarenko expresses an interest in tanks, the Russian state television network RT, and the Communist Party.
В своето видео, Шинкаренко се оплаква, че молбата му отпреди година да бъде издигнат паметник на Йосиф Сталин, в чест на 70-та годишнина от победата на СССР във Втората световна война, била отхвърлена от Градския съвет.
In his video, Shinkarenko complains that he asked the city's officials a year ago to erect a monument to Josef Stalin, in honor of the 70th anniversary of the USSR's victory in World War II, but his request was rejected.
Според властите Шинкаренко твърди, че във Владивосток няма подходящо място за нова статуя на Сталин.
According to the authorities, Shinkarenko says, there is no suitable place in Vladivostok for a new Stalin statue.
Той обаче е на мнение, че градът би предпочел статуя на Сталин пред тази на Солженицин, която наскоро бе издигната.
Shinkarenko, however, insists that the city would prefer a monument to Stalin over the one it just erected to Solzhenitsyn.
В подкрепа на това дори цитира онлайн допитване, направено на произволен принцип, според което 75 % от запитаните намират новата статуя на Солженицин за “ненужна”.
He even cites a seemingly random online survey showing that 75 percent of those polled say the new Solzhenitsyn statue is “unnecessary.”
Полицията във Владивосток твърди, че вандализмът във връзка със статуята на Солженицин подлежи на разследване, за да се вземе решение дали в случая става въпрос за престъпление или не.
Vladivostok police say they are investigating the vandalism of the Solzhenitsyn monument, to determine if any crime was committed.
Филмът “Мъгла над Сребреница” и оцелелите при едно от най-големите кланета в Европа
Film The Fog of Srebrenica Shows Us The People Who Survived One of Europe's Worst Massacres
Самир Механович, режисьор (Снимка: Марта Видал)
Samir Mehanović, Director (Credit: Marta Vidal)
През 1995 година в Сребреница 8000 мъже и млади момчета- мюсюлмани са убити от сръбските военни части в Босна. Това е смятано за най-страшното клане в Европа след Втората световна война.
Considered the worst massacre in Europe since World War II, 8,000 Muslim men and boys were killed by Bosnian Serb troops at Srebrenica in 1995.
Алесандра Гойо и Марта Видал пишат за новоизлязъл филм, фокусиран върху хората, оцелели по време на геноцида в Сребреница, чиято премиера се състоя на 21-вия филмов фестивал в Сараево на 17 август тази година. Тази статия първоначално е публикувана в Balkan Diskurs, сайт, ръководен от Post-Conflict Research Center (Център за постконфликтни проучвания), стипендиант на Rising Voices за 2014.
Alessandra Goio and Marta Vidal report on a new film focusing on survivors of the Srebrenica genocide, which premiered at the 21st Sarajevo Film Festival on August 17. This piece was originally published on Balkan Diskurs, which is led by Post-Conflict Research Center (PCRC), a 2014 Rising Voices grantee.
Публикувана е отново тук, като част от споразумение за споделяне на съдържание.
Republished here as part of a content-sharing agreement.
На 21-вия филмов фестивал в Сараево на 17 август, пред пълна зала, босненският режисьор Самир Механович представи своя документален филм “Мъглата над Сребреница”.
On August 17, Bosnian director Samir Mehanović presented his documentary film The Fog of Srebrenica to a packed cinema hall the 21st Sarajevo Film Festival.
Във филма се разказва за Мехмед, Хатиджа, Ахмед и Зинахида- четирима от оцелелите от определеното като най-голямото престъпление, извършено на европейска земя след Втората световна война.
The film tells the story of Mehmed, Hatidža, Ahmed and Zinahida, four survivors of what most define as the worst crime committed on European soil since the Second World War.
За период от седем дни по време на босненската война през юли 1995, над 8000 босненски мюсюлмани от Сребреница и околностите й биват избити от босненско-сръбските сили под командването на генерал Ратко Младич.
Over a period of seven days during the Bosnian War in July 1995, more than 8,000 Bosnian Muslims in and around the city of Srebrenica were massacred by Bosnian Serb forces under the command of General Ratko Mladić.
Филмът разказва за личните преживявания на героите, свързани с тази трагедия, което подсъзнателно подтиква публиката да се замисли над някои истински важни въпроси за човечността, паметта и прошката.
By reporting the characters' personal experience of this tragedy, the film makes the audience reflect upon many important questions about humanity, memory and forgiveness.
От сцената, заедно с някои от героите от филма, оцелели при геноцида в Сребреница хора и семействата на жертви от същия, Механович призова да си спомним за Сребреница, както и за нуждата да осигурим надежда за бъдещите поколения в Босна.
On stage with some of the film's characters, survivors of the Srebrenica genocide and victims' family members, Mehanović talked about the importance of remembering Srebrenica and the need to build hope for future generations in Bosnia.
“Започнах този филм преди 20 години”- разказва Механович, който е отгледан в Тузла и все още си спомня за събитията от 1995, когато безброй бежанци започват да пристигат от Сребреница, намираща се на около 60 километра от неговия град.
“I started making this film 20 years ago”, said Mehanović, who was raised in Tuzla and still remembers the events of July 1995, when countless refugees were arriving from Srebrenica, forty miles from his town.
“Спомените не ми дават покой.
“The memories are haunting.
Със заснемането на този филм аз отворих кутията на Пандора”- добавя той.
By making this film I opened a Pandora's box”, he added.
Преди войната Механович иска да изучава режисура, но вместо това, когато конфликтът започва, той създава театрална компания.
Mehanović wanted to study directing before the war, but when the conflict started he established a theatre company instead.
“Докато наоколо бушуваше войната, ние изнасяхме представления като “Малкия принц”- спомня си режисьорът.
“When the war was around we were doing shows like The Little Prince”, he remembered.
През май 1995 година Механович успява да избяга от клането в Тузла, където 71 души губят живота си, и през август същата година напуска Босна, като по късно търси убежище в Шотландия, където е поканен да играе на Единбургския фестивал.
In May 1995 Mehanović escaped the Tuzla massacre, in which about 71 young people died, and left Bosnia in August of the same year, seeking asylum in Scotland after being invited to perform at the Edinburgh Fringe Festival.
“Отидох в Единбург и останах, но непрестанно бях обвързан с Босна”- разказва той пред публиката.
“I went to Edinburgh and I stayed there, but I was continuously linked to Bosnia” he told the audience.
През 2013 година режисира “Как сме си играли” (Kako smo se igrali)- филм за две момчета от различни етнически групи в началото на босненската война.
In 2013 he directed The Way We Played, a film about two boys from different ethnic backgrounds in the beginning of the Bosnian war.
За разлика от него, мотивацията му за “Мъглата над Сребреница” идва от желанието да разкаже историята на убитите и изчезналите.
But for “The Fog of Srebrenica”, Mehanović's motivation came simply from the desire to tell the story of the people who died and disappeared.
Националният театър, Сараево (Снимка: Марта Видал)
National Theater, Sarajevo (Credit: Marta Vidal)