natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В нейната реч, Аманпур подчерта важната роля на журналистите като стълбове на реформата, свободата и демокрацията, чиято задача е да укрепят гражданското общество.
In her acceptance speech, Amanpour emphasized the important role of journalists as “pillars of reform, freedom and democracy”, whose task is to “strengthen civil society.”
Какво причиняваме на мозъците на нашите деца?
What Are We Doing to Our Children's Brains?
Тахмина Шех, фотографирана в клиниката Чингари в Бопал, Индия - местонахождението на едно от най-тежките химични бедствия в световен мащаб.
Tehmina Shekh photographed at the Chingari Clinic in Bhopal, India - the location of one of the world's worst chemical disasters.
Снимка от Фликър потребител Bhopal Medical Appeal.
Photo by Flickr user Bhopal Medical Appeal.
Тази публикация от Елизабет Гросман е публикувана в оригинал от Ensia.com, списание което се фокусира върху международните екологични решения в действие, и е публикувана тук като част от споразумение за споделяне на съдържание.
This post by Elizabeth Grossman was originally published on Ensia.com, a magazine that highlights international environmental solutions in action, and is republished here as part of a content-sharing agreement.
16 Февруари 2015 - цифрите са потресаващи.
February 16, 2015 - The numbers are startling.
Според американския Център за контрол и превенция на заболяванията (ЦКПЗ), с близо 1.8 милиона повече деца в Америка са били диагностицирани с проблеми в развитието между 2006 и 2008, в сравнение с десетилетие по-рано.
According to the U.S. Centers for Disease Control and Prevention, about 1.8 million more children in the U.S. were diagnosed with developmental disabilities between 2006 and 2008 than a decade earlier.
През това време, разпространението на аутизъм се е повишило близо 300%, а синдромът на дефицит на вниманието и хиперактивност се е увеличил с 33%.
During this time, the prevalence of autism climbed nearly 300 percent, while that of attention deficit hyperactivity disorder increased 33 percent.
Статистиката на ЦКПЗ показва също, че 10 до 15% от всички бебета родени в САЩ имат някаква форма на невроповеденческо нарушение в развитието.
CDC figures also show that 10 to 15 percent of all babies born in the U.S. have some type of neurobehavorial development disorder.
Все повече са тези, които имат неврологично заболяване, което не се диагностицира клинично.
Still more are affected by neurological disorders that don't rise to the level of clinical diagnosis.
И това не е само в САЩ. Такива увреждания засягат милиони деца по цял свят.
And it's not just the U.S. Such impairments affect millions of children worldwide.
Цифрите са толкова високи, че Филип Гранджан от Университета на Южна Дания и Училището по обществено здраве Харвард Чан, и Филип Ландригън от Училищетo по медицина Айкан в Маунт Сайнай в Ню Йорк - и двамата лекари и видни изследователи в тази област - описват ситуацията като “пандемия”.
The numbers are so large that Philippe Grandjean of the University of Southern Denmark and Harvard T.H. Chan School of Public Health and Philip Landrigan of the Icahn School of Medicine at Mount Sinai in New York - both physicians and preeminent researchers in this field - describe the situation as a “pandemic.”
Въпреки че по-ранните и задълбочени диагностики оказват влияние на документираното увеличение, те не обясняват всичко, твърди Ърва Херц - Пичиото, професор по околната среда и здравето на работното място от MIND Institute.
While earlier and more assiduous diagnosis accounts for some of the documented increase, it doesn't explain all of it, says Irva Hertz-Piccioto, professor of environmental and occupational health and chief of the University of California, Davis, MIND Institute.
Гранджан и Ландригън отдават на генетичния фактор 30 до 40 % от случаите.
Grandjean and Landrigan credit genetic factors for 30 to 40 percent of the cases.
Но значителна и все по-увеличаваща се маса от изледвания показват, че излагането на замърсители от околната среда е един от виновниците за тревожното покачване на неврологичните заболявания при децата.
But a significant and growing body of research suggests that exposure to environmental pollutants is implicated in the disturbing rise in children's neurological disorders.
Какво точно се случва?
What, exactly is going on?
И какво можем да направим по въпроса?
And what can we do about it?
Химикалите и мозъкът Някои химични вещества - олово, живак и органофосфорни пестициди, например - отдaвна са разпознати като токсични субстанции, които могат да имат дълготраен ефект върху детското неврологично здраве, казва Брус Ланфер, професор по здравни науки в Университета Саймън Фрейзър .
Some chemicals - lead, mercury and organophosphate pesticides, for example - have long been recognized as toxic substances that can have lasting effects on children's neurological health, says Bruce Lanphear, health sciences professor at Simon Fraser University.
Докато днес оловните бои са забранени в САЩ, те все още са налични в много домове и продължават да се използват на други места по света.
While leaded paint is now banned in the U.S., it is still present in many homes and remains in use elsewhere around the world.
Децата биха могли да бъдат изложени на влиянието на оловото и чрез бои, оцветители и метали, използвани при детските играчки, въпреки че тяхното ползване е забранено от законодателството на САЩ, както и чрез замърсена почва или други влияния на околната среда или пък пластмаса, при която оловото се ползва като омекотител.
Children can also be exposed to lead from paints, colorings and metals used in toys, even though these uses are prohibited by U.S. law (remember Thomas the Tank Engine), and through contaminated soil or other environmental exposure as well as from plastics in which lead is used as a softener.
Източници на живак са някои риби, замърсяването на въздуха и стари живачни термометри и термостати.
Mercury exposure sources include some fish, air pollution and old mercury-containing thermometers and thermostats.
Докато се полагат големи усилия да се редуцира и дори елиминира излагането до тези вещества, притесненията продължават, особено днес, когато виждаме, че неблагоприятно влияние може да окаже и съвсем малка доза.
While a great many efforts have gone into reducing and eliminating these exposures, concerns continue, particularly because we now recognize that adverse effects can occur at exceptionally low levels.
В ранен етап на развитие - пренатално и ранна детска възраст - мозъчните клетки са лесно увреждани от индустриални химикали и други невротоксини.
At early stages of development - prenatally and during infancy - brain cells are easily damaged by industrial chemicals and other neurotoxicants.
Снимка от Фликър, потребител Jason Corey.
Photo by Flickr user Jason Corey.
Но днес учени откриват, че химични съединения, които са често срещани във въздуха на открито - включително компоненти на газовете от коли и фини прахови частици - както и във въздуха при затворени помещения и потребителски продукти, също могат да окажат неблагоприятно влияние на развитието на мозъка, включително пренатално.
But scientists are also now discovering that chemical compounds common in outdoor air - including components of vehicle exhaust and fine particulate matter - as well as in indoor air and consumer products can also adversely affect brain development, including prenatally.
Химикали забавящи горенето, пластмаса и продукти за личната хигиена, както и други домашни продукти са в списъка на Ланфер, определени като “притеснителни” поради тяхното влияние върху развитие на нервната система.
Chemicals in flame retardants, plastics, and personal care and other household products are among those Lanphear lists as targets of concern for their neurodevelopment effects.
Нараства и подозрението към химикали, които ускоряват хормонални промени, че оказват влияние върху неврологичната система, казва Линда Бирнбаум, директор на Националният институт по опазване на околната среда и здравето и Националната токсикологична програма.
Chemicals that prompt hormonal changes are increasingly suspected to have neurological effects, says Linda Birnbaum, director of the National Institute of Environmental Health Sciences and National Toxicology Program.
Сред химичните вещества, които биват изследвани за неврологично влияние, настъпващо в ранните стадии на развитие, са и вещества забавящи горенето известни като PBDE, които са широко използвани в пяната при тапициране, електрониката и други продукти; фталати, широко използвани като пластификатори и синтетични аромати; поликарбонатната пластмаса, известна обикновено като бисфенол; перфлуорирани съединения, като тяхното използване се прилага при изработването на покривни материи, издържащи на петна, вода и мазнина; както и различни пестициди. Точна хореография
Among the chemicals now being examined for neurological impacts that occur early in life are flame retardants known as PBDEs that have been used extensively in upholstery foams, electronics and other products; phthalates, widely used as plasticizers and in synthetic fragrances; the polycarbonate plastic ingredient bisphenol A, known commonly as BPA; perfluorinated compounds, whose applications include stain-, water- and grease-resistant coatings; and various pesticides.
Както Гранджан и Ландригън обясняват, плодът не е добре защитен от химикали в околната среда, които лесно биха могли да преминат през плацентата.
As Grandjean and Landrigan explain, the fetus is not well protected against environmental chemicals that can easily pass through the placenta.
Има доказателства от ин-витро проучвания, че невронните стволови клетки са много чувствителни към невротоксични субстанции.
There's evidence from in vitro studies, they say, that neural stem cells are very sensitive to neurotoxic substances.
През последните 30 - 40 години, учените започват да признават, че децата и бебетата са много по-податливи на химични излагания, отколкото възрастните.
In the past 30 to 40 years, scientists have begun to recognize that children and infants are far more vulnerable to chemical exposures than are adults.
Мозъкът на новороденото е също уязвим за такива замърсители.
An infant's brain is also vulnerable to such contaminants.
При ранните стадии на развитие - пренатално и ранна детска възраст - мозъчните клетки могат лесно да бъдат увредени от индустриални химикали и други невротоксични субстанции.
At early stages of development - prenatally and during infancy - brain cells are easily damaged by industrial chemicals and other neurotoxicants.
Подобна намеса може да афектира развитието на мозъка както структурно, така и функционално - ефекти, които имат дълготрайни неблагоприятни последствия.
Such interference can affect how the brain develops structurally and functionally - effects that lead to lasting adverse outcomes.
“Мозъкът е толкова податлив на външни влияния” - казва Гранджан.
“The brain is so extremely sensitive to external stimulation,” says Grandjean.
Исторически погледнато, химическа невротоксичност е била изследвана при възрастни - често при случаи на високи нива на излагане при професионални задължения.
Historically, chemical neurotoxicity was examined in adults - often through cases of high levels of occupational exposure.
За последните 30-40 години обаче, учени са установили, че деца и новородени са много по - податливи на влиянието на химикали, отколкото възрастните.
In the past 30 to 40 years, however, scientists have begun to recognize that children and infants are far more vulnerable to chemical exposures than are adults.
Открито е и, че при излагане на влиянието на химикали в ранните стадии на развитие, може да има дълбоки и трайни последици.
It has also been discovered that very low levels of exposure early in life can have profound and lasting effects.
Друго важно откритие е разбирането как дете или бебе, изложено на химична среда бива засегнато, включва много повече от калкулиране на потенциалните ефекти върху физически малък човек.
Another important discovery is that understanding how an infant or child is affected by a chemical exposure involves far more than simply calculating potential effects on a physically smaller person.
Стадии на развитие - и времетраенето на химично излагане - също трябва да се вземат под внимание.
Stage of development - and timing of exposure - must also be considered.
Ранните стадии на развитие на мозъка включват “много точна хореография” - обяснява Фредерика Перера, професор по здравеопазване и околна среда в Училището по обществено здраве Майлман към Колумбийския университет.
Early stages of brain development involve “a very precise choreography,” explains Frederica Perera, professor of Environmental Health Sciences at Columbia University's Mailman School of Public Health.
“Всеки химикал, който може да разруши мозъчната химия на този етап, може да има негативни последствия ” казва тя.
“Any chemical that can disrupt [brain] chemistry at this stage can be very damaging,” she says.
Например, обяснява Дебора Курраш, старши научен сътрудник в Училището по медицина към Университета на Калгари , която специализира в неврологично изследване по време на ранните етапи от развитието на мозъка - когато клетките стават неврони - “времето определя дестинацията.”
For example, explains Deborah Kurrasch, an assistant professor at the University of Calgary's Cumming School of Medicine who specializes in neurological research, during the early stages of brain development - when cells are becoming neurons - “timing determines destination.”
Резултатите от последните изследвания на Курраш за развитието на невроните афектирани от ВРА показват какво точно има тя предвид.
Results of Kurrasch's latest study investigating neurodevelopmental effects of BPA illustrate what she means.
В едно изследване, публикувано през януари 2015, Курраш и нейни колеги проследяват ефекта оказан върху невронното развитие от страна на ВРА и често срещан заместител на ВРА, бисфенол S.
In a study published in January 2015, Kurrasch and colleagues examined the effects on neurodevelopment of BPA and a common BPA substitute, bisphenol S.
По-конкретно, те изследват как излагането на ВРА и ВРS - при нива сравними с тези намиращи се във водата на местността, където тя живее - могат да засегнат развитието на невроните при рибата зебра, като този стадии е сравним с второто тримесечие при човешката бременност, когато невроните се оформят и се предвижват до точните места в мозъка.
Specifically, they investigated how exposure to BPA and BPS - at levels comparable to those present in her community's local drinking water supply - might affect neuron development in zebrafish at a stage comparable to the second trimester of human pregnancy, when neurons are forming and moving to the correct location in the brain.
Много от химикалите, които са под наблюдение заради ефекта, който оказват върху развитието на мозъка, изглежда действат след като се смесят с функционален хормон, важен за здравословното развитие на мозъка.
Many of the chemicals under scrutiny for their effects on brain development appear to act by interfering with the function of hormones essential for healthy brain development.
“Те се придвижват така все едно се качват на автобус”.
“It's as if they're getting on a bus to where they need to be,” Kurrasch says.
След излагане на ВРА и ВРS, изглежда по следния начин, казва Курраш: “два пъти повече неврони се качват на по-ранен автобус и на половина по-малко на закъснял автобус”.
After exposure to BPA and BPS it was as if, explains Kurrasch, “twice as many neurons got on an early bus and half as many got on a late bus.”
Изследователи откриват, че подобно излагане води до промяна на развитие на невроните - неврогенезис - по начин, по който рибите например стават хиперактивни.
The researchers found that these exposures appeared to alter nerve development - neurogenesis - in a way that caused the fish to become hyperactive.
Подобна промяна, в този случай предизвикана от “съвсем малка доза ВРА”, може да предизвика трайни последици, коментира Курраш.
Such an alteration, produced in this case by a “very little bit of BPA,” can cause permanent effects, Kurrasch says.
Много от химикалите под наблюдение заради тяхното влияние върху развитието на мозъка - ВРА, фталати, перфлуорирани съединения, бромирани химикали, които забавят горенето и различни пестициди - очевидно започват да действат, когато са в контакт с хормони, важни за здравословното развитие на мозъка.
Many of the chemicals under scrutiny for their effects on brain development - BPA, phthalates, perfluorinated compounds, brominated flame retardants and various pesticides among them - appear to act by interfering with the function of hormones essential for healthy brain development.
Сред тях са тиреоидни хормони, които регулират тази част от мозъка, която работи за жизненоважни функции, включващи репродукция, сън, жажда, хранене и пубертета.
Among these are thyroid hormones, which regulate the part of the brain involved in a variety of vital functions, including reproduction, sleep, thirst, eating and puberty.
По време на първото тримесечие на бременността, плодът не произвежда собствен тиреориден хормон, казва Томас Зойлер, директор на Лабораторията по молекулярна и клетъчна ендокринология в Университета на Масачузетс.
During the first trimester of pregnancy, the fetus is not making its own thyroid hormone, says Thomas Zoeller, director of the Laboratory of Molecular, Cellular and Developmental Endocrinology at the University of Massachusetts Amherst.
Ако майката е изложена на вещества като полихлорирани бифенили или перхлорат, и тези вещества са в контакт с нейните тиреоридни хормони - това може да се случи чрез замърсена вода, например - може да увреди бебето в етап, който е критичен за развитието на мозъка му.
If an environmental exposure to a substance such as a polychlorinated biphenyl or perchlorate interferes with the mother's thyroid hormones in this period - as could happen through water pollution, for example - that could in turn affect her child at a critical stage of brain development.
Друго нещо, което трябва да се вземе под внимание при ендокрино-разрушаващо химичнио излагане, казва Зойлер, е това, че голяма част от жените в детеродна възраст в САЩ имат някаква доза на йоден недостиг, което може да потиска хормоните на щитовидната жлеза.
Another thing to consider in the context of endocrine-disrupting chemical exposures, says Zoeller, is that a substantial portion of women of childbearing age in the U.S. have some iodine deficiency that may be suppressing their thyroid hormones.
Докато този дефицит може да не е повод за клинично неблагоприятни ефекти, то би могъл да бъде достатъчен, за да навреди за развитието на нервната система на бебето.
While these deficiencies may not be prompting clinically adverse effects, they may be sufficient to impair fetal neurodevelopment.
“Въздействие може да се получи при нива далече по-ниски от тези на стандартите за безопасност” казва Зойлер.
“Impacts can happen at levels far below safety standards,” says Zoeller.
И същевременно има много повече химикали, на които една жена може да бъде изложена в околната среда с потенциал да увредят хормоните на щитовидната жлеза, сред тях са PBDE, PCB, BPA, различни пестициди, перфлуорирани съединения и някои фталати.
And there are a great many chemicals to which such women may be exposed environmentally with the potential to affect thyroid hormones, among them PBDEs, PCBs, BPA, various pesticides, perfluorinated compounds and certain phthalates.
Нещо във въздуха Един особено притеснителен източник на химикали, които биха могли да увредят развитието на детския мозък, е замърсеният въздух, който е сложна смесица от различни химикали и прахови частици.
One particularly concerning source of exposure to chemicals that are suspected to harm children's brain development is air pollution, which is a complex mixture of various chemicals and particulate matter.
Изследвания показват, че вредни вещества във въздуха могат да имат едва доловими, но значителни ефекти върху ранното развитие на неврологичната система и поведение.
Research increasingly suggests that airborne contaminants can have subtle but significant effects on early neurological development and behavior.
Перера и колеги наскоро разследваха връзката между излагане на полициклични ароматни въглеводороди, изкопаеми горива - един от компонентите на въздуха - и честотата на синдромът на дефицит на вниманието и хиперактивност при 9-годишни деца.
Perera and colleagues recently investigated the links between exposure to polycyclic aromatic hydrocarbons, a fossil fuel-related component of air pollution, and incidence of ADHD in 9-year-olds.
Изследванията показват, че майки които са били изложени на високи нива на полициклични ароматни въглеводороди по време на бременност, е пет пъти по-вероятно да имат деца със синдром на дефицит на вниманието и хиперактивност, от тези които не са имали такова излагане.
Their study found that mothers who were exposed to high levels of PAH during pregnancy were five times more likely to have children with ADHD and to have children with more severe ADHD symptoms than those who did not have such exposure.
Докато това изследване е първото, което прави подобна връзка, то се присъединява към все по- нарастваща група от изследвания, сочещи към връзката между замърсяването на въздуха, в това число и полицикличните ароматни въглеводороди, и неблагоприятните последици за развитието на здрав мозък при децата.
While this study is the first to make such a connection, it joins a growing body of research pointing to links between outdoor air pollutants, including PAHs, and adverse impacts on children's brain health and development.
Изучаването на ефекта от замърсяването на въздуха върху здравословното състояние на мозъка е сравнително ново, казва Кимбърли Грей от Националния здравен институт.
Looking at air pollution's effects on brain health is relatively new, explains Kimberly Gray, health science administrator at the National Institutes of Health.
Изследвания показват, че все по-вредни вещества във въздуха оказват едва доловими, но значителни ефекти върху развитието на неврологичната система.
Research increasingly suggests that airborne contaminants can have subtle but significant effects on early neurological development and behavior, she says.
В добавка на връзката между пренаталното излагане на полициклични ароматни въглеводороди и нарушените мозъчни функции, изследователи също търсят потенциален контакт между сажди, летливи органични съединения и фини прахови частици - наред с други компоненти на замърсяване на въздуха - и нарушения като аутизъм и понижена интелигентност. В изследване, публикувано през декември 2014 г.,
In addition to links between prenatal PAH exposure and impaired brain function, researchers are also now investigating potential connections between black carbon, volatile organic compounds and fine particulate matter - among other components of air pollution - and impairments such as autism and lowered IQ.
Марк Вайскопф, доцент по околната среда и професионална епидемиология към Харвард, е наблюдавал деца, чиито майки са били изложени на високи нива на фините прахови частици (PM 2.5, частици 2,5 микрона в диаметър или по-малки), особено през третото тримесечие на бременността.
In a study published in December 2014, Marc Weisskopf, Harvard T.H. Chan School of Public Health associate professor of environmental and occupational epidemiology, and colleagues looked at children whose mothers were exposed to high levels of fine particulate matter (PM2. 5, particles 2.5 microns in diameter or smaller), particularly during the third trimester of pregnancy.
Проучването, което включва повече от 1000 участници, живеещи в цяла Америка, установява, че при тези деца вероятността да бъдат диагностицирани с аутизъм е два пъти по-голяма, отколкото при деца, чиито майки са били изложени на ниски нива от съответния химикал.
The study, which involved more than 1,000 participants living all across the U.S., found that these children appeared to be twice as likely to be diagnosed with autism as children whose mothers had only low levels of such exposures.