natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В Индия за пореден път бе отворена дискусията за проблема със случаите на изнасилване в страната, като този път повод стана документалният филм на английския режисьор Лесли Ъдуин “Дъщерята на Индия”, който разказва за бруталното групово изнасилване и последващо убийство на обещаващата млада физиотерапевтка Джоти Сингх през 2012 г. в Ню Делхи.
Debate has erupted once again in India surrounding the issue of rape in the country, this time spurred by British director Leslee Udwin's documentary ‘India's Daughter‘ about the brutal gang rape and murder of aspiring physiotherapist Jyoti Singh Pandey in 2012 in Delhi.
Филмът показва единия от обвинените изнасилвачи, Мукеш Сингх, който твърди, че жените имат повече вина за изнасилванията, отколкото мъжете и че те не трябва да се опитват да се противопоставят по време на този акт.
The film shows one of the convicted rapists, Mukesh Singh, saying women are more responsible for rape than men, and that women shouldn't fight back when being raped.
Двама от адвокатите на защитата също се появяват във филма, споделяйки подобни сексистки и агресивни мисли относно жените в Индия.
Two defense lawyers who also appear in the documentary spew similarly sexist and violent thoughts about women in India.
Още преди да бъде излъчен, филмът попадна под обстрела на обвиненията, че показвал Индия в лоша светлина, че бил проява на лош вкус и че не отразявал проблема с нужния такт.
Before it was even shown, the film faced accusations of showing India in a bad light, that it was made in poor taste or that it treated the issue insensitively.
Някои дори го нарекоха измислица.
Some even called it fake.
Правителството на дясната партия Бхаратия Джаната (“Индийска народна партия”), водено от министър-председателя Нарендра Моди, се намеси и успя да получи от съда заповед за забрана на излъчването му в Индия с довода, че показва “недостоверно съдържание”.
The right-wing Bharatheeya Janata Party government, led by Prime Minister Narendra Modi, stepped in and procured a court order banning its release in India by citing “objectionable content”.
БиБиСи първоначално бе планирало да излъчи филма за Деня на жената, 8 март, но избърза да го пусне на 4 март и да го публикува в YouTube.
Originally, the BBC had scheduled the documentary to air on International Women's Day, March 8, but it moved forward the release to March 4 and published the film in its entirety on YouTube.
Тогава индийското правителство поиска от YouTube да забранят достъпа до “Дъщерята на Индия” в страната и от сайта се съгласиха.
The Indian government then requested that YouTube block access to the film within the country, and the site complied.
@IndiasDaughter е най-суровата действителност: докато си честитим по случай Деня на жената, мислим за престъпленията..
@IndiasDaughter is the saddest reality while we're busy saying”happy”women's day. .crime is in the mind ..
Тази мисъл… ТРЯБВА да променим това!
The thought . We MUST change that !
Документалният филм акцентира върху Мукеш Сингх, който е в затвора, осъден на смърт чрез обесване за това, че е взел участие в изнасилването на Джоти Сингх Пандей в движещ се автобус на 16 декември 2012.
- Chitrangda Singh (@IChitrangda) March 8, 2015 The documentary mainly focuses on Mukesh Singh, who is behind bars, sentenced to be hanged for his role in Jyoti Singh Pandey's rape on a moving bus on December 16, 2012.
Две седмици след нападението, тя издъхва от своите рани.
She succumbed to her injures two weeks later.
Показани са и интервюта с нейните родители и адвокатите на защитата.
It also relies on interviews with her parents and the defense lawyers.
Оставяйки критиката настрана, в социалните медии започнаха да се повдигат въпроси от типа на: “Защо правителството ще иска да забрани документалния филм?”.
Criticism aside, questions were raised across social media as to why the government would ban the documentary.
В знак на протест срещу забраната, известният новинарски канал NDTV, който трябваше да излъчи филма, на 8 март, в продължение на единия час, който бе предвиден за излъчването му, пусна черен фон със заглавието на филма.
To protest the ban, popular news channel NDTV, which was supposed to air the film, ran a black screen with the film's title during the hour-long slot on March 8 when it was scheduled to air.
На въпроса защо вместо това не са излъчили друго предаване, редакционният директор Сониа Сингх каза в туит:
Explaining why the channel decided not to broadcast an alternative show, editorial director Sonia Singh said in a tweet:
Няма да крещим, но ще бъдем чути @SharmaKadambini: #IndiasDaughters от 21:00 до 22:00 pic.twitter.com/UKfqtTImL7”
We won't Shout but we will be Heard @SharmaKadambini: #IndiasDaughters 9pm to 10pm pic.twitter.com/UKfqtTImL7” - sonia singh (@soniandtv) March 8, 2015
Престъпленията срещу жени в Индия определено са сериозен проблем.
Crimes against women are certainly a problem in India.
Според Националното бюро за данни за престъпленията в Индия, на всеки 20 минути една жена бива изнасилена в страната.
According to the National Crime Record Bureau, every 20 minutes, a woman is raped in India.
От 2010 година насам, докладваните престъпления срещу жени, в това число и изнасилванията, са се увеличили със 7,1 %.
Since 2010, reported crimes against women, including rape, have increased by 7.1 percent.
В същото време, филмът не е перфектен.
At the same time, the film isn't perfect.
Сътрудничката на Global Voices Анналиса Мерилли посочи някои от основните недостатъци в наратива на филма пред новинарския уебсайт Quartz:
GV contributor Annalisa Merilli pointed out some of the basic flaws in the narrative of the documentary on news website Quartz:
На документалния филм му липсва смелостта да посочи откъде е породен проблемът.
The documentary lacks the strength to point to the roots of the problem.
Погледнете заглавието - “Дъщерята на Индия”.
Take the title, India's Daughter.
Не е ли това едно твърде патриархално название за Джоти Сингх?
Isn't that a quintessentially patriarchal label to give Jyoti Singh?
Тя не беше дъщерята на Индия.
She wasn't India's daughter.
Тя беше обещаващата студентка по медицина на Индия.
She was India's promising medicine student.
Тя беше истинската гражданка на Ню Делхи, готова да спре полицаят, биещ детето, откраднало чантата й.
She was Delhi's fierce citizen, who would stop a policeman from beating up the kid who just stole her purse.
Тя беше безстрашната жена, която се изправи срещу мъжете, които след това щяха да я убият. Защото не би приела да се подиграят с нея, не би направила това, което искат от нея.
She was the fearless woman who stood up against the men who would then kill her-because she would not take being bullied, she would not just do as she were told.
Куджила Маскилламани, студентка по кинорежисура във Филмовия и телевизионен институт “Сатяджит Рей” в Колката, написа в своя блог, че дори и да не е идеален, това не е основателна причина той да бъде забранен:
Kunjila Mascillamani, a film student at the Satyajit Ray Film and Television Institute in Kolkata, wrote on her blog that while the film is not perfect, that's no reason for it to be banned:
Няма нищо артистично тук.
Nothing artistic about it.
По-скоро прилича на “Беднякът милионер”, тъй като показва Индия като народ от третия свят, затънал в бедност и анти-социални действия.
Moreover it is somewhat like Slumdog Millionaire in that it looks at India as a third world nation sinking in poverty and anti-social activities.
Страна, която има нужда от реформи.
A country which needs reformation.
Очевидно е, че е просто още една възможност бившата колония да бъде критикувана.
Glee at an opportunity to criticize a former colony is rather evident.
Индия на гетата, на младежите, напускащи училище, за да изкарват прехраната си, жени, които търсят закрила само при съпрузите си - идеалният скеч.
India of slums, youth dropping out of school to earn a living, women who only seek protection from husbands- the sketch is just perfect. […]
[…] Аз не съм дъщерята на Индия.
I am not India's daughter.
Не мисля, че и Джоти Сингх беше.
I don't think Jyoti Singh was either.
Индия, това е Мукеш Сингх.
India is in fact Mukesh Singh.
Аз не мога да се идентифицирам с нищо, което се случва там.
I cannot adhere to anything which originates there.
Нито като жена, нито като човешко същество.
Neither as a woman nor as a human being.
Този филм, с всичките си краски, за мен е един “чужд” филм.
In this festival colours [I] am with a ‘foreign' film.
Посредствен и който представлява заплаха за страната; филм, който ме прави част от едно заговорничество.
A mediocre one which posed threat to state, a film which made me part of a conspiracy.
Джоти Сингх, днес ти ми липсваш.
Jyoti Singh, today, [I] miss you.
Ако погледнем коефициента на осъдените за изнасилване, ще забележим, че Индия се откроява с “впечатляващите” 24,2 % (2012). За сравнение, във Великобритания са 7 %, а в Швеция- 10%.
Taking a look at the conviction rate of rape, India stands tall with an ‘impressive' 24.2 percent (2012) compared to the UK's 7 percent and Sweden's 10 percent.
Тогава, защо изнасилванията не престават?
Then why does rape continue to be a problem?
Според Aнджали Джоши в “Хъфингтън пост” неравенството между половете си вирее в Индия: “Не става въпрос за патогенния случай на обвиняване на жертвата.
Gender inequality thrives in India, according to Anjali Joshi in the Huffington Post: “This is no pathogenic case of victim-blaming.
Този манталитет е бил подхранван от поколения наред неравенство.
This mentality has been bred in Indian culture as a result of generations of gender inequality.
Тези изнасилвачи не са “гнилите ябълки в кошницата”; техният начин на мислене е отражение на цялата културна норма в Индия.
These rapists were not “rotten apples in the barrel”; rather, their way of thinking is not far from the cultural norm in India.”
Нужно е цялото индийско общество да си зададе въпроса как да избави Индия от тази неравнопоставеност между половете, която се е загнездила дълбоко в него.
Questions need to be asked at all levels of Indian society about how to rid India of this gender inequality that has gripped its very roots.
Откъде да се започне?
Where to begin?
Известната актриса Твинкл Кханна сподели какво според нея трябва да се направи в свой туит:
Popular actress Twinkle Khanna tweeted in a few words on what needs to be done as a society:
Всичко започва с аборта, ако бебето е от женски пол и стига до изнасилванията и убийствата на жени.
It starts from aborting the girlchild to raping &amp; killing women. We are raising tomorrow's men in our homes today.
Днес, в домовете си, ние отглеждаме утрешните мъже.
Raise them right India.
Индия, отглеждай ги както трябва.
- Twinkle Khanna (@mrsfunnybones) March 5, 2015
Късата памет на иранските социални мрежи по въпроса с нападенията срещу жени с киселина
Iranian Social Media's Short Attention Span for #AcidAttacks Against Women
Протести през октомври 2014 г. в Исфахан срещу нападения с киселина.
The October 2014 protest against acid attacks in Isfahan.
Снимката е заснета от Ария Джафари за ИОСА преди да бъде задържан именно по повод отразяване на местните протести.
Photo was taken by Aria Jafari for ISNA before he was arrested for photographing the local protests.
След една седмица престой в ареста без повдигнато обвинение, той бе освободен под гаранция на 1-ви Ноември. ИОСА публикува тези снимки с позволение за повторно използване.
His week-long uncharged detention ended on bail on November 1. ISNA publishes these photos with permission to reuse.
Докато светът отбелязваше Международния ден на жената, президентът на Иран Хасан Рохани сподели на Туитър страницата си, че на женските представители на обществото им се полагат “равни възможности, равна сигурност и равни социални права”.
As the world celebrated International Women's Day on March 8, Iranian President Hassan Rouhani insisted on his Twitter page that women should have “equal opportunity, equal protection and equal social rights.”
И все пак за група млади иранки с поразителни телесни и психологични травми борбата далеч не е свършила.
Nonetheless, the struggle continues for a group of young Iranian women suffering from catastrophic physical injuries and psychological damage.
Това са жертвите на така наречените Исфахански киселинни нападения.
These are the victims of Isfahan's acid attacks.
През октомври 2014 историческият град Исфахан става свидетел на брой нападения с киселина срещу жени и съответно се създава масово усещане на несигурност и се дава началото на слухове, че жертвите са били избрани поради неподходящото им забулване.
In October 2014, a series of acid attacks on women in the historic city of Isfahan created a fearful atmosphere and prompted rumours that the victims were targeted for not being properly veiled.
Неофициалната информация за точния брой на жертвите варира.
Unofficial figures about the number of victims have varied.
Според Иранската студентска новинарска агенция (ИСНА) местните власти съобщават за две потвърдени жертви, докато новинарската агенция Фарс има непотвърдена информация, че жертвите стигат до 13. Нито една агенция не съобщава точна бройка.
Local authorities initially confirmed two victims, according to Iranian Student News Agency (ISNA), while Fars News Agency collected the unverified figure of up to 13. No news agency could report an exact number.
Съответно и до днес няма официално потвърдено число.
As such, no figure has been officially verified since.
Жителите реагираха остро на новините и поеха по улиците на протест.
Enraged over the news, citizens of Isfahan took to the streets to protest.
Главният прокурор на Исфахан се опита да успокои тълпата като обеща бързо процедиране по осъждането на заподозрените.
Isfahan's Prosecutor General attempted to appease the crowd by promising prompt prosecution of potential suspects.
И все пак протестиращите бяха разпръснати със сълзотворен газ малко след това.
However, the protesters were dispersed by tear gas shortly after.
Гражданско неспокойствие се забеляза и в други големи центрове на Иран.
Civil unrest followed in other major cities.
В Техеран група защитници на човешките се присъединиха към протестиращите пред парламента, което доведе до няколко ареста включително и този на Махдиех Голроо - видна активистка за правата на жената.
In Tehran, a group of human rights advocates joined the protesters outside Parliament, which led to a number of arrests, including that of Mahdieh Golroo, a prominent women's rights activist.
Мащабът на тези нападения и безпрецедентната мобилизация на гражданите, която последва, значително привлече вниманието на социалните мрежи поне временно.
The gravity of these attacks and the unprecedented civil mobilization that ensued resulted in quite a bit of attention on social media at the time.
В частност много хора обърнаха внимание на Плана за насърчаване на добродетели и предотвратяване на пороци, законопроект, чието влизане в сила понастоящем се обсъжда от преобладаващо консервативния парламент, предназначен да работи в защита на цивилните, които налагат чрез сила ислямските норми за облекло и външен вид при жените; и на полицията и ролята и в залавянето на нападателите.
In particular, focus turned to the Plan to Promote Virtue and Prevent Vice, a bill currently under the consideration of Iran's conservative-dominated Parliament that would protect vigilantes who enforce Islamic dress and appearance for women, and the police's role in not arresting the attackers.
Тази Туитър публикация съдържа снимка на графити с текст “Перманентно премахване на грим: Киселина.”
This first tweet depicts a graffiti image that says “Permanent Makeup Remover: Acid.”
Случаят на #acidattacks по стените на град Машхад.
The story of #acidattacks on the walls of the city of Mashhad.
Втората Туитър публикация е препратка към светкавичния арест на създателите на видео тип “Happy” от иранската нравствена полиция, която публично обяви, че е идентифицирала и задържала участниците.
The second tweet is in reference to the prompt arrest of the makers of a “Happy” video by Iran's morality police, who boasted identifying and arresting the participants within hours.
Текстът на образа гласи: “Ние идентифицираме всеки заподозрян до 2 часа.”
The image reads as: “We identify any suspect within 2 hours”.
Само за 2 часа #acidattacks #Isfahan #theKids_from_theHappyVideo #head_ofHospital_Ziaeian
Only 2 hours #acidattacks #Isfahan #theKids_from_theHappyVideo #head_ofHospital_Ziaeian
Иранските консерватори очаквано бяха против разпространението на такива новини из Фейсбук, Туитър и други подобни платформи.
Iranian conservatives typically propagated against such news going viral on Facebook, Twitter, and similar platforms.
Вниманието на иранската интернет общност - преди да отслабне - беше фокусирано за известно време върху темата.
The Iranian online community remained focused on the topic for some time before it faded.
Голроо прекарва 45 дни в карцер и бива освободена под гаранция в началото на януари след тримесечен престой в затвор Евин.
Golroo spent 45 days in solitary confinement and was released on bail early January after a three-month detention in Evin prison.
Медийните тела на политическата опозиция и няколко инициативи за защита на човешките права отделиха малко време да отразят нейното пускане на свобода.
The opposition media outlets and human rights advocacy initiatives briefly noted the news of her release.
Независимо от това нивото на публичен интерес бе незначително на фона на протестите в деня на нейния арест.
However, the volume of public engagement was hardly comparable to that of the date of her arrest.
Нито пък темата за нападенията с киселина се завърна в трафика на социалните мрежи след новините за освобождението на Голроо.
Nor did this update bring acid attacks back to any social media trend.
Фактът, че правителството на Иран не успя да осъди навременно заподозрените само спомогна цялостното пренебрегване на проблема.
The Iranian state's failure to promptly prosecute suspects, furthermore, fuelled the overall neglect of this issue.
Имайки предвид всичко, трябва да се запитаме дали тези нападения са на практика архивирани?
As such, we should ask, have acid attacks been effectively archived?
Диаграмите по-долу разглеждат четиримесечен период на активност покрай темата в три социални мрежи: Туитър, Гугъл плюс и персийскоезичната платформа Балатарин.
The following graphs delve into the engagement with the topic over a four-month period on three social media platforms: Twitter, Google Plus, and Persian-language platform Balatarin.
Избраните платформи са известни с това, че привличат вариращи колективи на иранската интернет общност, които представляват различни, и все пак препокриващи, социално-политически интереси.
The selected websites are known for their appeal to different segments of the Iranian online community who represent distinct, and yet overlapping, socio-political interests.
Всяка диаграма отговаря на една от трите споменати платформи и измерва броя на публикации маркирани с “اسیدپاشی” (персийски: нападение с киселина) за периода от малко преди новините за нападенията (20 октомври, 2014) до малко след освобождаването на Махдиех Голроо (27 Януари, 2015).
The graphs indicate the number of Persian content tagged with “اسیدپاشی“ (Persian for acid attack) on each of these platforms prior to the outbreak of acid attacks news (October 20, 2014) until shortly after Mahdieh Golroo was released (January 27, 2015).
اسیدپاشی# (персийски: нападение с киселина) в Туитър от 1 октомври 2014 г. до 31 януари 2015 г.
اسیدپاشی# (Persian for acid attacks) on Twitter between October 1, 2014, and January 31, 2015.
Данните са използвани с позволението на ASL19.
Data used with ASL19's permission.
Според мострата от данни, извлечена с приложението за социални мрежи Crimson Hexagon - снабдено от екипа на ASL19, организация, спомагаща иранските жители за преодоляването на онлайн цензура - 1,268 Туитър публикации са били маркирани с #اسیدپاشی през 23 октомври, 2014, един ден след размириците покрай новината за нападенията.
According to data exported from social media data analytics tool Crimson Hexagon, provided by the team at ASL19, an organization helping Iranians circumvent online censorship, 1,268 tweets were posted and tagged with #اسیدپاشی on October 23, 2014, one day after social unrest followed the outbreak of news.
Активността доста рязко губи инерция към края на ноември и е на практика невидима през 27 януари, 2015 г., в деня на освобождението на Голроо.
The hashtag pulse is fairly inactive toward the end of November, and rather invisible on January 27, 2015, when Golroo was released.
اسیدپاشی (нападение с киселина) в Балатарин от 1 октомври 2014 г. до 31 януари 2015 г.
اسیدپاشی (acid attacks) on Balatarin between October 1, 2014, and January 31, 2015.
Данните са използвани с позволението на Балатарин.
Data used with Balatarin's permission.
Най-високата активност в Балатарин е през октомври, когато от съвкупност с 25,853 линка 1,493 са били маркирани с اسیدپاشیи(5.7% от всички линкове). Това гласят данните извлечени от аналитичните показатели на сайта на Балатарин, снабдени от екипа на Балатарин.
Engagement on Balatarin peaked in October with 1,493 links that were tagged with ”اسیدپاشی” out of the aggregate of 25,853 (5.7% of total links), according to data exported from the Balatarin website backend, provided by the Balatarin team.
Бройката е спаднала до 91 от 24,656 през януари (0.
The number dropped to 91 out of 24,656 in January (0.
3% от всички линкове).
3% of total links).
Понастоящем Балатарин се използва от 84,792 потребителя, твърди екипът му.
Balatarin currently hosts 84,792 users, according to the team.
اسیدپاشی (нападение с киселина) публикации в Гугъл+ от 1 октомври 2014 г. до 31 януари 2015 г.
اسیدپاشی (acid attack) content on Google+ between October 1, 2014, and January 31, 2015.
Данните са използвани с позволението на NetFreedom Pioneers.
Query results used with NetFreedom Pioneers' permission.
Според данни, генерирани от анализ на приложно-програмния интерфейс (ППИ) на Гугъл плюс, Между 20 и 27 октомври, когато публичният смут покрай новините беше в разгара си, средно 24 публикации на ден са били публикувани на платформата.
Between October 20 and October 27, when public opprobrium soared over the news, an average of 24 posts per day was published on Google+, according to data generated by a query that explored the application program interface (API) of Google Plus.
Анализът е предоставен от NetFreedom Pioneers, организация, която окуражава развитието на алтернативни технологии, позволяващи свободен поток на информация.
Query results were provided by NetFreedom Pioneers, an organization that promotes the development of alternative technologies that enable the free flow of information.
По-малко от пет публикации на ден са засечени през последната седмица на януари.
Less than five posts per day were detected in the last week of January.
Според едно проучване с 2,300 души през 2012, 37% от хората онлайн в Иран използват Гугъл+ редовно.
In a survey of 2,300 people in 2012, 37% of Iran-based Internet users had reported using Google+ regularly.
Не за първи път иранските интернет потребители показват непредвиден интерес към социални и политически въпроси.
Iranian Internet users have historically demonstrated fortuitous interest in social and political issues.
Кампаниите по социалните мрежи са краткотрайни по природа, особено в Иран, където публичната обстановка е изключително неспокойна.
Social media campaigns are inherently ephemeral, let alone in Iran where the social scene fluctuates at an incredibly fast pace.
Най-вече, твърде малко персийско езични кампании се отличават като устойчиви.
More so, few Persian-language campaigns have proved sustainable.
Обезпокоителни новини по принцип създават смут в обществото и подпалват остри реакции в социалните мрежи, насочени към отговорните институции.
Disturbing news typically cause public anxiety, generating reactions on social media that challenge accountable parties.
И все пак, същите тези потребители вероятно губят интерес веднага щом останат с впечатлението, че гласът им не допринася за промяна.
Nonetheless, the same users may lose interest as soon as it seems they are failing to make a difference.