natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Препоръка 4 — Да се осъществява наблюдение на механизмите за ответни действия по отношение на измамите, за да се гарантира, че те се прилагат последователно а) Комисията приема тази препоръка. 
Recommendation 4 – Monitor fraud response mechanisms to ensure they are consistently applied (a) The Commission accepts this recommendation.
Предложението за РОР за периода след 2020 г. дава правното основание за докладване на нередности. 
The CPR proposal for post 2020 provides the legal basis for the reporting of irregularities.
В разпоредбите за прилагане ще бъде взето предвид определението за измама, съдържащо се в директивата относно защитата на финансовите интереси. 
The implementing provisions will take into account the definition of fraud in the PIF Directive.
Основната отговорност на управляващите органи в случай на съмнение за измама е да докладват тези случаи на националните органи, които са оправомощени да водят разследване и наказателно преследване на престъпления, свързани с измама. 
The managing authorities’ prime responsibility with regard to suspected fraud is to report such cases to the national bodies competent to investigate and to prosecute fraud.
Задължение на ОЛАФ, на националните органи за разследване на измами и на националните съдилища е да установят дали деянието е било умишлено и дали трябва да бъде квалифицирано като „съмнение за измама“. 
It is for OLAF, National Fraud-Investigation Bodies and national Courts to establish whether conduct was intentional and should be categorised as ‘suspected fraud’.
Задължения за докладване са включени и в правната рамка за кохезионните фондови за периода 2021—2027 г. 
Reporting duties are included in the 2021 – 2027 legal framework for Cohesion Funds as well.
Комисията е на мнение, че тези задължения не следва да бъдат ограничени до случаи, при които измамата вече е била установена. б) Комисията приема тази препоръка. 
The Commission would not suggest limiting these obligations to instances in which fraud has already been identified. (b) The Commission accepts this recommendation.
Комисията ще продължи да насърчава държавите членки системно да оценяват хоризонталните последици от съмненията за измама, установени на програмно равнище, както е предвидено в раздел 4.4 от насоките относно оценката на риска от измами. в) Комисията приема тази препоръка. 
The Commission will continue to encourage Member States to systematically assess the horizontal implication of suspected fraud identified at programme level, as provided in section 4.4. of the guidance note on fraud risk assessment. (c) The Commission accepts this recommendation.
Комисията ще напомни на държавите членки за задължението им да докладват измами на компетентните разследващи органи (по отношение на механизмите за докладване вж. раздел 4.3.3 от насоките от 2014г. относно оценката на риска от измами и ефективните и пропорционални мерки за борба с измамите). 
The Commission will remind Member States about their obligation to report fraud to competent investigative authorities (see section 4.3.3 on reporting mechanisms of the2014 Guidance on fraud risk assessment and effective and proportionate anti-fraud measures).
В регламента за създаване на Европейска прокуратура вече е предвидено задължение за докладване, отнасящо се за всички компетентни органи (член 24), което след създаването на Европейската прокуратура (най-рано през ноември 2020 г.) ще важи и за управляващите органи. 
The Regulation establishing the EPPO already provides a reporting duty for all competent authorities (Article 24), and this will include managing authorities when the EPPO has been set up (by November 2020 at the earliest).
Последната алинея: Комисията отбелязва, че тази препоръка е отправена към държавите членки. 
Last alinea: The Commission notes that this recommendation is addressed to the Member States.
Комисията е съгласна, че ефективното възстановяване на средства от извършителите представлява част от възпиращия ефект на предприетите мерки. 
The Commission agrees that effective recovery from perpetrators is part of the deterrent effect of measures taken.
Съгласно действащите разпоредби на Регламент No 883/2013 ролята на координационните служби за борба с измамите (АФКОС) е да подпомагат ефективното сътрудничество и обмена на информация с ОЛАФ. 
According to the current provisions of Regulation 883/2013, the role of AFCOSs is to facilitate effective cooperation and exchange of information with OLAF.
Организацията и правомощията на АФКОС обаче са оставени на преценката на всяка държава членка. 
However, the organisation and powers of AFCOSs is left for the decision of each Member State.
Именно затова тяхното устройство е различно в различните държави членки, не на последно място поради различия в националните системи, а ефективността на АФКОС понякога се влияе от ограничените правомощия и ресурси, които някои държави членки им предоставят. 
Thus, their set-up differs across the Member States, not least because of different national systems, and the effectiveness of AFCOSs is sometimes affected by the limited powers and resources that some Member States grant to them. 16
През 2013 г., за да подпомогне държавите членки при създаването на техните АФКОС, Комисията издаде насоки, в които бе очертано евентуално разширяване на ролята на АФКОС, но този документ нямаше обвързващ характер. 
The Commission issued a guidance note in 2013 to assist the Member States in setting up their AFCOSs, outlining a potentially broader role for AFCOS, but this document had no binding effect.
Оценката на регламента за ОЛАФ показа, че създаването на АФКОС е довело до осезаемо подобрение в сътрудничеството и обмена на информация между ОЛАФ и държавите членки, но наред с това бяха откроени области, в които са възможни по-нататъшни подобрения. 
The evaluation of the OLAF Regulation showed that the creation of the AFCOSs had brought about a clear improvement in the cooperation and exchange of information between OLAF and the Member States, but it also identified room for further improvement.
Предложението на Комисията за изменение на регламента за ОЛАФ внася яснота по отношение на отговорностите на АФКОС в предоставянето на помощ на ОЛАФ; за тази цел в него се предвижда задължение за постигане на резултати от страна на АФКОС, като същевременно не се прави опит организацията и правомощията на АФКОС да бъдат хармонизирани чрез въвеждане на минимални функции. 
The Commission’s proposal to amend OLAF Regulation clarifies the responsibilities of AFCOS as regards providing assistance to OLAF; to this end, it provides for an obligation of result on AFCOS, while abstaining from harmonisation of their organisation and powers by way of introducing minimum functions.
Освен това в предложението се предвижда създаването на правно основание за хоризонтално сътрудничество между АФКОС. 
In addition, the proposal also provides for a legal basis for horizontal cooperation between AFCOS.
Комисията е съгласна, че добрата координация между органите на държавите членки е жизненоважна за успешната борба с измамите. 
The Commission agrees that good coordination among the Member State's authorities is vital for successful fight against fraud.
Препоръка 5 — Да се подкрепи разширяването на функциите на АФКОС с цел подобряване на координацията Комисията приема тази препоръка. 
Recommendation 5 – Support expansion of the AFCOSs’ functions to improve coordination The Commission accepts this recommendation.
Най-общо ролята на АФКОС е да подкрепят разследванията на ОЛАФ в съответната държава членка, като за изпълнението на тази задача действително може да е необходимо взаимодействие и координация с управляващите органи и с други органи на държавите членки, участващи в борбата с измамите. 
The AFCOSs have a general role to support OLAF’s investigations in the Member State, and this task can indeed require liaising between and coordination with managing authorities and other Member State bodies involved in the fight against fraud.
Следователно това вече е част от функциите на АФКОС и Комисията ще продължи да насърчава службите за координиране на борбата с измамите на държавите членки да разширяват своята мрежа. 
Therefore, this is already now part of the role of the AFCOSs, and the Commission will continue encouraging the Member States’ AFCOSs to expand their network.
Комисията е съгласна с ЕСП относно важността да се гарантира ефективността на АФКОС и би могла да подкрепи по-ясно определяне на техните функции. 
The Commission agrees with the ECA on the importance of ensuring the effectiveness of the AFCOS and could support a clearer definition of the functions of AFCOS.
Въпреки това общият принцип, че организацията и задачите на АФКОС следва да се определят от националното право, остава непроменен в предложението на Комисията за изменение на регламента за ОЛАФ. 
The Commission’s proposal to amend the OLAF Regulation, however, leaves unchanged the general principle that the organisation and tasks of AFCOS should be determined by national law.
Приложното поле на Регламент No 883/2013 е ограничено до мандата на ОЛАФ да води разследвания и следователно, що се отнася до ролята на АФКОС, неговите разпоредби са съсредоточени върху подкрепата, която АФКОС следва да предоставят на ОЛАФ при упражняването на този мандат. 
The scope of Regulation 883/2013 is limited to the investigative mandate of OLAF and therefore, as regards the role of AFCOS, it focuses on the support that AFCOS should provide to OLAF in exercising this mandate.
Въпреки че в предложението не се предвижда каквото и да било хармонизиране, в него се посочва, че АФКОС трябва да „предоставят“ или да „получават“ помощта, която се изисква от ОЛАФ (задължение за постигане на резултати от страна на АФКОС). 
While abstaining from any harmonisation, the proposal stipulates that AFCOS should either “provide” or “obtain” the assistance required by OLAF (an obligation of result on the AFCOS).
Следователно предложението на Комисията за изменение на регламента за ОЛАФ вече представлява значително подобрение в сравнение с настоящото положение, тъй като задължава АФКОС да осигуряват съдействие на ОЛАФ, независимо дали то се предоставя пряко от АФКОС или от друг орган по искане на АФКОС. 20 
Therefore, the Commission proposal represents already a significant improvement over the current situation, as the AFCOS would need to ensure that assistance to OLAF is provided, regardless of whether assistance is directly provided by the AFCOS, or by a different authority acting on the AFCOS’ request).
Настоящият одит на изпълнението беше извършен от Одитен състав II, специализиран в областите на разходи, свързани с инвестиции за сближаване, растеж и приобщаване, и ръководен от Илиана Иванова, член на ЕСП. 
This performance audit was carried out by Audit Chamber II: Investment for cohesion, growth and inclusion spending areas, which is headed by ECA Member Iliana Ivanova.
Одитът бе проведен от Henri Grethen — член на ЕСП, подпомаган от Ildikó Preiss — аташе в кабинета, Juan Ignacio González Bastero — главен ръководител, Jorge Guevara López — ръководител на одитна задача (сертифициран експерт по разкриване на измами по системата CFE); Dana Christina Ionita, Sandra Dreimane (сертификат по CFE), Florence Fornaroli, Efstratios Varetidis, Márton Baranyi, Живка Калайджиева и Janka Nagy-Babos — одитори. 
The audit was led by ECA Member Henri Grethen, supported by Ildikó Preiss, Private Office Attaché; Juan Ignacio González Bastero, Principal Manager; Jorge Guevara López, Head of Task (CFE); Dana Christina Ionita, Sandra Dreimane (CFE), Florence Fornaroli, Efstratios Varetidis, Márton Baranyi, Zhivka Kalaydzhieva, and Janka Nagy-Babos Auditors.
Thomas Everett предостави езикова подкрепа. 
Thomas Everett provided linguistic support.
От ляво надясно: Márton Baranyi, Thomas Everett, Efstratios Varetidis, Henri Grethen, Ildikó Preiss, Dana Christina Ionita, Juan Ignacio González Bastero, Janka Nagy-Babos, Jorge Guevara López, Florence Fornaroli, Sandra Dreimane. 
From left to right: Márton Baranyi, Thomas Everett, Efstratios Varetidis, Henri Grethen, Ildikó Preiss, Dana Christina Ionita, Juan Ignacio González Bastero, Janka Nagy-Babos, Jorge Guevara López, Florence Fornaroli, Sandra Dreimane.
Приемане на окончателния доклад след съгласувателната процедура 27.3.2019 г. Получаване на официалните отговори на Комисията (или друг одитиран обект) на всички езици 6.5.2019 г. PDF ISBN 978-92-847-0160-5 doi:10.2865/255708 QJ-AB-19-004-BG-N HTML ISBN 978-92-847-0054-7 doi:10.2865/721634 QJ-AB-19-004-BG-Q 
Event Date Adoption of Audit Planning Memorandum (APM) / Start of audit 10.1.2018 Official sending of draft report to Commission (or other auditee) 23.1.2019 Adoption of the final report after the adversarial procedure 27.3.2019 Commission’s (or other auditee’s) official replies received in all languages 6.5.2019 PDF ISBN 978-92-847-0170-4 doi:10.2865/450308 QJ-AB-19-004-EN-N HTML ISBN 978-92-847-0072-1 doi:10.2865/98146 QJ-AB-19-004-EN-Q
Комисията и държавите членки отговарят съвместно за борбата с измамите и други незаконни дейности, засягащи финансовите интереси на ЕС. 
The Commission and the Member States share the responsibility to counter fraud and any other illegal activities affecting the EU’s financial interests.
В областта на политиката на ЕС на сближаване, където се наблюдава значително по-голям брой случаи на докладвани измами в сравнение с останалите области на бюджетни разходи, най-голяма отговорност за борбата с измамите се носи от органите на държавите членки, които управляват програмите на ЕС. 
In the field of EU cohesion policy, where there is a significant incidence of reported fraud compared to other spending areas, the bodies in the front line of the fight against fraud are the Member State authorities responsible for managing EU programmes.
При настоящия одит беше направена оценка на това дали управляващите органи са изпълнили добре своите отговорности на всеки етап от процеса на управление на борбата с измамите: предотвратяване на измами, разкриване на измами и ответни действия. 
In this audit, we assessed whether managing authorities have properly fulfilled their responsibilities at each stage of the anti-fraud management process: fraud prevention, fraud detection and fraud response.
Заключението на ЕСП е, че управляващите органи са постигнали подобрение в начина, по който оценяват рисковете от измами и изготвят превантивни мерки, но все още е необходимо те да засилят разкриването на измами, ответните мерки и координацията между различните органи на държавите членки. 
We found that managing authorities have improved the way they assess fraud risks and design preventive measures, but they still need to strengthen fraud detection, response and coordination among different Member State bodies.
По-специално, те не са отчели особен напредък по отношение на активното разкриване на измами и използването на инструменти за анализ на данни. 
In particular, they have made no significant progress towards proactive fraud detection and the use of data analytics tools.
Управляващите органи не докладват в достатъчна степен случаите на измама пред Комисията, което засяга негативно надеждността на публикувания от тях дял на разкритите измами. 
Managing authorities under-report fraud cases to the Commission, which affects the reliability of published fraud detection rates.
Възпиращият ефект е сведен до заплаха от спиране на средствата от ЕС, без въвеждане на други възпиращи глоби и санкции. 
Deterrence is limited to the threat of withdrawing EU funding, with no other dissuasive penalties or sanctions.
Освен това случаите на подозрение за измама не са докладвани систематично на разследващите и наказателните органи. ЕВРОПЕЙСКА СМЕТНА ПАЛАТА 12, rue Alcide De Gasperi 1615 Luxembourg LUXEMBOURG Тел. +352 4398-1 За запитвания: eca.europa.eu/bg/Pages/ContactForm.aspx Уебсайт: eca.europa.eu Туитър: @EUAuditors ©Европейски съюз, 2019 г. 
EUROPEAN COURT OF AUDITORS 12, rue Alcide De Gasperi 1615 Luxembourg LUXEMBOURG Tel. +352 4398-1 Enquiries: eca.europa.eu/en/Pages/ContactForm.aspx Website: eca.europa.eu Twitter: @EUAuditors © European Union, 2019 For any use or reproduction of photos or other material that is not under the European Union copyright, permission must be sought directly from the copyright holders.
BG 2019 Специален доклад No 07 Действия на ЕС за трансгранично здравно обслужване – въпреки значителните амбиции е необходимо по-добро управление (съгласно член 287, параграф 4, втора алинея от ДФЕС) 
EN 2019 Special Report NO 07 EU actions for cross-border healthcare: significant ambitions but improved management required (pursuant to Article 287(4), second subparagraph, TFEU)
Комисията е подпомогнала създаването на 24 европейски референтни мрежи, но не е създала ефективна система за оценка на участниците Бюджетът на ЕС не съдържа специален бюджетен ред за разходите за Европейските референтни мрежи Въпреки закъсненията, в момента Комисията стартира общоевропейска платформа за регистри на редките заболявания Заключения и препоръки Приложения Приложение І – Сравнение на правата на пациентите при трансгранично здравно обслужване съгласно директивата и съгласно регламента Приложение ІІ – Актуално състояние на планираното въвеждане на трансграничен обмен на здравни данни в ЕС Приложение ІІІ – Списък на европейските референтни мрежи Акроними и съкращения Речник на термините Отговори на Комисията Одитен екип 54-57 58-62 63-65 66-72 3 
The EU budget does not contain a specific budget line for the European Reference Networks Despite delays, the Commission is now launching an EU wide platform for rare disease registries Conclusions and recommendations Annexes Annex I – Comparison of patients’ rights to cross-border healthcare under the Directive and the Regulation Annex II – State of play of planned deployment for cross-border health data exchanges in the EU Annex III – List of European Reference Networks Acronyms and abbreviations Glossary Replies of the Commission Audit team 58-62 63-65 66-72 3
Кpатко изложение I Въпреки че трансграничното здравно обслужване остава с малък дял в сравнение с предоставяното на местно равнище, в някои ситуации най-достъпната или адекватна грижа за пациентите може да се намери в държава членка, различна от тяхната държава по произход. 
Executive summary I While cross-border healthcare remains marginal in comparison to healthcare delivered domestically, in some situations, the most accessible or appropriate care for patients is available in a Member State other than their home country.
Способността на пациентите да правят свободен и информиран избор за достъп до трансгранично здравно обслужване може да подобри тяхното здравно обслужване. 
Patients’ ability to make a free and informed choice to access cross-border healthcare can improve their healthcare.
II Директивата от 2011 г. за трансгранично здравно обслужване има за цел да гарантира правата на пациентите от ЕС на достъп до безопасно и висококачествено здравно обслужване отвъд националните граници в рамките на ЕС, както и правата им за възстановяване на техните разходи за такова обслужване. 
II The 2011 Cross-border Healthcare Directive seeks to guarantee EU patients’ right of access to safe and high-quality healthcare across national borders within the EU, and their rights to be reimbursed for such care.
Директивата улеснява по-тясното сътрудничество в редица области: по-специално трансграничния обмен на данни на пациентите и достъпа до здравно обслужване за пациентите с редки заболявания. 
The Directive facilitates closer cooperation in a number of areas: notably the cross-border exchange of patients’ data and access to healthcare for patients with rare diseases.
III Приблизително 200 000 пациенти годишно се възползват от създадените съгласно директивата системи, за да получат здравно лечение в чужбина – по-малко от 0,05 % от гражданите на ЕС. 
III Approximately 200 000 patients a year take advantage of the systems put in place under the Directive to receive healthcare treatments abroad: less than 0.05 % of EU citizens.
През последните години Франция е докладвала най-голям брой изходящи пациенти, а Испания – най-голям брой входящи пациенти. 
In recent years, France reported the highest number of outgoing patients and Spain the highest number of incoming patients.
По-голямата част от мобилността на пациентите се осъществява между съседни държави членки. 
The majority of patient mobility has been between neighbouring Member States.
IV ЕСП провери дали Комисията е контролирала добре прилагането на директивата в държавите членки и дали е предоставяла насоки на националните звена за контакт, които отговарят за информирането на пациентите за тяхното право на трансгранично здравно обслужване. 
IV We examined whether the Commission has overseen the implementation of the Directive in the Member States well and provided guidance to the National Contact Points responsible for informing patients about their right to cross-border healthcare.
Сметната палата оцени дали постигнатите резултати за трансграничен обмен на данни за пациентите отговарят на очакванията и демонстрират ползи за пациентите. 
We assessed whether the results achieved for cross-border exchanges of patients’ data were in line with expectations and demonstrated benefits to patients.
ЕСП разгледа също и последните ключови действия на ЕС в областта на редките заболявания, насочени към създаването на европейските референтни мрежи. 
We also examined key recent EU actions in the field of rare diseases focusing on the creation of the European Reference Networks.
Целта на тези мрежи е обмен на знания, предоставяне на консултации относно диагностицирането и лечение чрез виртуални консултации между доставчици на здравно обслужване в цяла Европа, а оттам и повишаване на стандартите на обслужване. 
These networks seek to share knowledge, provide advice on diagnosis and treatment through virtual consultations between healthcare providers across Europe, and thus raise standards of care.
V ЕСП стига до заключението, че въпреки че действията на ЕС в областта на трансграничното здравно обслужване са засилили сътрудничеството между 4 държавите членки, към момента на извършване на одита въздействието върху пациентите е ограничено. 
V We conclude that while EU actions in cross-border healthcare enhanced cooperation between Member States, the impact on patients was limited at the time of our audit.
Тези действия са амбициозни и изискват по-добро управление. 
These actions are ambitious and require better management.
VI Комисията е контролирала добре прилагането на Директивата за трансгранично здравно обслужване. 
VI The Commission has overseen the implementation of the Cross-border Healthcare Directive well.
Въпреки че е давала насоки на националните звена за контакт да предоставят по-добра информация за трансграничното здравно обслужване, все още има някои възможности за подобрение. 
It has guided the National Contact Points towards providing better information on cross-border healthcare, but there remains some scope for improvement. 4
VII Към момента на извършване на одита на ЕСП не беше осъществен обмен на данни на пациенти между държавите членки и не беше възможно да се демонстрират ползи от този обмен за трансграничните пациенти. 
VII At the time of our audit, no exchanges of patients’ data between Member States had taken place and no benefits to cross-border patients from these exchanges could be demonstrated.
Комисията не е определила план за изпълнение с крайни срокове за новата си стратегия за електронно здравеопазване и не е направила оценка на броя на потенциалните ползватели преди да въведе трансграничния обмен на здравни данни. 
The Commission did not establish an implementation plan with timelines for its new eHealth strategy and did not estimate the volumes of potential users before deploying the cross-border health data exchanges.
VIII Концепцията на европейските референтни мрежи за редки заболявания се ползва с широка подкрепа от заинтересованите страни в ЕС (организации на пациенти, лекари и доставчици на здравно обслужване). 
VIII The concept of European Reference Networks for rare disease is widely supported by EU stakeholders (patients’ organisations, doctors and healthcare providers).