natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Интеграцията на граждани на трети страни1 е един от приоритетите в политическия дневен ред на държавите членки, и през последното десетилетие ЕС е увеличил съществено броя на своите дейности в тази област. 
Integration of third-country nationals1 is high on the political agenda of the Member States and, during the last decade, the EU has considerably increased its activities in this area.
Въпреки че няма официално определение за интеграция за ЕС, „Общите основни принципи за политика на интеграция на имигрантите“ тълкуват „интеграция“ като „динамичен двупосочен процес на взаимно приспособяване между имигрантите“ и жителите на държавите членки, който се основава на „зачитане на основните ценности на Европейския съюз“2. 
Though there is no formal definition of integration for the EU, the ‘Common basic principles for immigrant integration policy’ interpret integration as ‘a dynamic, two-way process of mutual accommodation by all immigrants and residents of Member States’ based on ’the respect of the basic values of the European Union’2.
Общите основни принципи определят следните основни съставки на интеграцията: заетост, познания за езика и културата на приемащата държава, образование, равен достъп до стоки и услуги, както и политическо участие. 
The common basic principles identify the following as key ingredients for integration: employment, knowledge of the host society’s language and culture, education, equal access to goods and services as well as political participation.
Политиката за интеграция се развива като част от политиката на имиграция, която като основа на държавния суверенитет дълго време остава предимно в рамките на правомощията на отделните държави членки. 
Integration policy has evolved as a part of immigration policy which, being at the very heart of state sovereignty, for a long time remained largely within the competence of individual Member States.
С влизането в сила през 1999 г. на Договора от Амстердам, Европейският съюз3 придоби правомощия в областта на имиграцията и се ангажира да създаде „пространство на свобода, сигурност и правосъдие“. 
With the coming into force of the Amsterdam Treaty in 1999, the European Un-ion3 gained competence in immigration matters and committed itself to develop ‘an area of freedom, security and justice’.
Европейският съвет от Тампере през 1999 г. заключи, че ЕС следва да „гарантира безпристрастно третиране на гражданите на трети страни, които пребивават законно на територията на държавите членки“, като призове към по-амбициозна политика на интеграция, която се стреми да предостави права и задължения на гражданите на трети страни, които са съотносими с тези на гражданите на ЕС. 
The Tampere European Council in 1999 concluded that the EU ‘must ensure fair treatment of third-country nationals who reside legally on the territory of its Member States’, calling for a ‘more vigorous integration policy’ to grant rights and obligations to third-country nationals comparable with those of EU citizens.
Въпреки че политиката за интеграция остава правомощие на държавите членки, те знаят, че „неуспехът на отделна държава-членка в разработването и прилагането на политики за интеграция може да има различни отрицателни последици за останалите държави-членки и за Европейския съюз“4. 
While integration policy remains a national competence, the Member States recognise that the ‘failure of an individual Member State to develop and implement a successful integration policy can have in different ways adverse implications for other Member States and the European Union’ 4.
Освен това успешната интеграция е от жизнена важност за икономическото и социалното сближаване в ЕС, както и за реализирането на пълния положителен потенциал на миграцията при изграждане на конкурентоспособна и устойчива икономика5. 
In addition, successful integration is seen as crucial for economic and social cohesion in the EU as well as for realising the full positive potential of migration in building a competitive and sustainable economy5.
1 Граждани на държави извън Европейския съюз (граждани извън ЕС). 
1 Citizens from countries outside the European Union (non-EU citizens).
2 Общи основни принципи за политика на интеграция на имигрантите в Европейския съюз, приети от Съвета и представителите на правителствата на държавите членки на 19 ноември 2004 г. 
2 Common Basic Principles for Immigrant Integration Policy in the European Union adopted by the Council and the Representatives of the Governments of the Member States on 19 November 2004.
4 Заключения на Съвета за установяване на Общи основни принципи за политика на интеграция на имигрантите, съображение 4. 
4 Council conclusions establishing the Common Basic Principles for Immigrant Integration Policy, recital 4.
5 Стокхолмска програма от 2009 г., Обща програма за 2011 г., Заключения на Съвета относно общата програма за 2011 г., Стратегия на ЕС за 2020 г. Специален доклад No 22/2012 – Европейският фонд за интеграция и Европейският фонд за бежанци допринасят ли ефективно за интеграцията на граждани на трети страни? 
5 Stockholm Programme 2009, Common Agenda 2011, Council Conclusions on the Common Agenda 2011, EU 2020 strategy. Special Report No 22/2012 – Do the European Integration Fund and European Refugee Fund contribute effectively to the integration of third-country nationals?
На първо място, ЕС изгражда законодателната/нормативната рамка като приема правно обвързващи и правно необвързващи инструменти в тази област7. 
Firstly, the EU develops the legislative/normative framework with the adoption of legally binding and non-binding instruments in the area7.
На второ място, той улеснява обмяната на добри практики между държавите членки посредством мрежи и ръководства8. 
Secondly, it facilitates the exchange of good practices between Member States through networks and handbooks8.
На трето място, Съюзът подкрепя интеграцията чрез финансови инструменти, и по-специално, чрез Обща програма „Солидарност и управление на миграционните потоци за периода 2007—2013 г.“ (програма „SOLID“, вж. таблицата). 
Thirdly, the EU supports integration through financial instruments, specifically, the ‘General Programme on Solidarity and Management of Migration Flows for the period 2007–13’ (SOLID programme, see Table).
6 COM(2005) 389 окончателен от 1 септември 2005 г. — Обща програма за интеграция — Рамка за интеграция на граждани на трети страни в Европейския съюз. 
6 COM(2005) 389 final of 1 September 2005 — A Common Agenda for Integration — Framework for the Integration of Third-Country Nationals in the European Union.
7 Общите основни принципи стават под формата на незадължителни насоки. 
7 The Common Basic Principles taking the form of non-binding guidelines.
8 Примери за това са национални точки за контакт по въпросите на интеграцията, Европейският форум за интеграция, наръчниците по интеграция. 
8 Examples are the National Contact Points on Integration, the European Integration Forum, the Handbooks on Integration.
681 Общо 4 043 Източник: Европейска комисия. 
Source: European Commission.
Програмата „SOLID“ има за цел да подобри управлението на миграционния поток на нивото на Европейския съюз, както и да укрепи солидарността между държавите членки. 
The SOLID programme aims to improve management of migratory flows at the level of the European Union and to strengthen solidarity between Member States.
Тя споделя финансовата тежест, която е резултат от интегрираното управление на общите външни граници и прилагането на общи политики в областта на убежището и имиграцията. 
It shares the financial burden resulting from the integrated management of common external borders and the implementation of common policies on asylum and immigration.
Програмата се състои от четири фонда: Фондът за външните граници, Европейският фонд за връщане, Европейският фонд за бежанци и Европейският фонд за интеграция на граждани на трети страни. 
The programme is composed of four Funds: the External Borders Fund, the European Return Fund, the European Refugee Fund and the European Fund for the Integration of third-country nationals.
Фигура 1 представя поетите задължения от ЕФИ за 2010 г. по държави членки. 
Figure 1 shows the 2010 EIF commitments by Member State.
ПО ДЪРЖАВИ ЧЛЕНКИ Люксембург Латвия Унгария Австрия Белгия Полша Швеция Португалия Нидерландия Чешка Република Гърция Франция Германия 10 Източник: Изчисление на разпределението на ЕФИ, 2010 г. 
FIGURE 1 2010 EIF COMMITMENTS BY MEMBER STATE Luxembourg Latvia Hungary Austria Belgium Poland Sweden Portugal Netherlands Czech Republic Greece France Source: EIF allocation calculation, 2010.
Други Италия Обединено Кралство Испания Общо: 103 милиона евро Специален доклад No 22/2012 – Европейският фонд за интеграция и Европейският фонд за бежанци допринасят ли ефективно за интеграцията на граждани на трети страни? 
10 Others Germany Italy United Kingdom Spain Total: 103 million euro Special Report No 22/2012 – Do the European Integration Fund and European Refugee Fund contribute effectively to the integration of third-country nationals?
10 Решение No 573/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 май 2007 година за създаване на Европейски фонд за бежанци за периода от 2008 до 2013 г. като част от Общата програма Солидарност и управление на миграционните потоци и за отмяна на Решение 2004/904/ЕО на Съвета (Решението за създаване на ЕФБ) (OВ L 144, 6.6.2007 г., стр. 
10 Decision No 573/2007/EC of the European Parliament and of the Council of 23 May 2007 establishing the European Refugee Fund for the period 2008 to 2013 as part of the General programme Solidarity and Management of Migration Flows and repealing Council Decision 2004/904/EC (‘ERF Decision’) (OJ L 144, 6.6.2007, p.
Решение на Комисията 2008/22/ЕО от 19 декември 2007 година за определяне на правилата за изпълнение на Решение No 573/2007/ЕО (OВ L 7, 10.1.2008 г., стр. 
Commission Decision 2008/22/EC of 19 December 2007 laying down rules for the implementation of Decision No 573/2007/EC (OJ L 7, 10.1.2008, p.
Проект на ЕФИ за граждани на трети страни, изпълняван от Poradna pro integraci (Консултативен център по интеграция), Чешка република 11 КОГО ПОДКРЕПЯТ ЕФИ И ЕФБ? 
EIF project addressing third-country nationals, implemented by Poradna pro integraci (Counselling Centre for Integration), Czech Republic 11 WHO DO THE EIF AND ERF SUPPORT?
Два от четирите фонда на програмата са свързани с интеграцията. 
Two of the programme’s four Funds concern integration.
Европейският фонд за интеграция (ЕФИ) подпомага държавите членки като улеснява социалната, гражданската и културната интеграция на граждани на трети страни в европейските общества (вж. каре 1)9. 
The European Integration Fund (EIF) supports Member States in facilitating the social, civic and cultural integration of third-country nationals into European societies (see Box 1)9.
Според неговата правна база фондът следва да се фокусира предимно върху интеграцията на новопристигнали граждани на трети страни. 
According to its legal base, the Fund should focus primarily on the integration of newly arrived third-country nationals.
Европейският фонд за бежанци (ЕФБ) насочва подпомагането за политиката в областта на убежището и има за цел да подкрепи усилията на държавите членки за приемане на бежанци и разселени лица, включително мерките за интеграция (вж. каре 2)10. 
The European Refugee Fund (ERF) targets asylum policy support and aims to reinforce the efforts made by the Member States in receiving refugees and displaced persons, including integration measures (see Box 2)10.
ЕФИ и ЕФБ осигуряват финансиране на 50 % от допустимите разходи по проекти и до 75 % в определени случаи, като останалата част се финансира от национални източници. 
Both the EIF and ERF provide financing of 50 % of eligible project costs and up to 75 % in specific cases, the remainder being funded from national sources.
9 Решение 2007/435/ЕО на Съвета от 25 юни 2007 година за създаване на Европейски фонд за интеграция на граждани на трети страни за периода 2007—2013 г. като част от Общата програма Солидарност и управление на миграционни потоци („Решение за създаване на ЕФИ“) (ОВ L 168, 28.6.2007 г., стр. 
9 Council Decision 2007/435/EC of 25 June 2007 establishing the European Fund for the Integration of third-country nationals for the period 2007 to 2013 as part of the General programme Solidarity and Management of Migration Flows 2007/435/EC (‘EIF Decision’) (OJ L 168, 28.6.2007, p.
Решение 2008/457/ЕО на Комисията от 5 март 2008 г. относно определяне на правилата за прилагането на Решение 2007/435/ЕО на Съвета (OВ L 167, 27.6.2008 г., стр. 
Commission Decision 2008/457/EC of 5 March 2008 laying down rules for the implementation of Council Decision 2007/435/EC (OJ L 167, 27.6.2008, p.
69). © Poradna pro integraci. Специален доклад No 22/2012 – Европейският фонд за интеграция и Европейският фонд за бежанци допринасят ли ефективно за интеграцията на граждани на трети страни? 
69). © Poradna pro integraci. Special Report No 22/2012 – Do the European Integration Fund and European Refugee Fund contribute effectively to the integration of third-country nationals?
12 КАРЕ 1 ЦЕЛИ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ФОНД ЗА ИНТЕГРАЦИЯ (ЧЛЕН 3 ОТ РЕШЕНИЕТО ЗА СЪЗДАВАНЕ НА ЕФИ) ЕФИ може да подпомага: а) разработване и прилагане на процедури за приемане, които подпомагат процеса на интеграция; б) разработване и прилагане на процеса на интеграция на новопристигнали граждани на трети страни; в) увеличаване на капацитета на държавите членки за разработване, изпълнение, наблюдение и оценяване на политиките и мерките за интеграцията на граждани на трети страни; г) обмен на информация, добри практики и сътрудничество в рамките на и между държавите членки. 
12 BOX 1 OBJECTIVES OF THE EUROPEAN INTEGRATION FUND BOX 2 (ARTICLE 3 OF EIF DECISION) The EIF can support: (a) development and implementation of admission procedures supportive of the integration process; (b) development and implementation of the integration process of newly arrived third-country nationals; (c) increase of the Member States’ capacity to develop, implement, monitor and evaluate policies and measures for the integration of third-country nationals; (d) exchange of information, best practices and cooperation in and between Member States.
КАРЕ 2 ДЕЙНОСТИ ЗА ИНТЕГРАЦИЯ, ДОПУСТИМИ ЗА ПОДПОМАГАНЕ ОТ ЕВРОПЕЙСКИЯТ ФОНД ЗА БЕЖАНЦИ (ЧЛЕН 3 ОТ РЕШЕНИЕТО ЗА СЪЗДАВАНЕ НА ЕФБ) ЕФБ може, наред с другото, да подпомага дейности, свързани с интеграцията на лицата по член 6 (бежанци, лица под субсидиарна закрила, лица, търсещи убежище), чийто престой в определена държава членка е продължителен и постоянен. 
ELIGIBLE INTEGRATION ACTIONS FOR THE EUROPEAN REFUGEE FUND (ARTICLE 3 OF ERF DECISION) The ERF can, amongst others, support actions relating to the integration of persons referred to in Article 6 (refugees, persons under subsidiary protection, asylum seekers), whose stay in a particular Member State is of a lasting and stable nature.
Те могат да включват: а) дейности, свързани с консултации и подпомагане в области като жилищното настаняване, средства за съществуване, интегриране на пазара на труда, здравни, психологически и социални грижи; б) дейности, позволяващи на такива лица да се адаптират към обществото на съответната държава-членка в социално-културно отношение и да споделят ценностите, заложени в Хартата на основните права на Европейския съюз; в) дейности, насърчаващи трайното и устойчиво участие в социалния и културния живот; г) мерки, свързани с образованието, професионалното обучение, признаването на квалификации и дипломи; д) дейности, насочени към насърчаване на самоизграждането и способстване за самоиздръжката; е) дейности за насърчаване на пълноценните контакти и конструктивния диалог с приемащото общество; ж) мерки в подкрепа на придобиването на умения, включително езиково обучение; з) дейности, насърчаващи както равните възможности за достъп, така и равните условия при взаимодействието с институциите. Специален доклад No 22/2012 – Европейският фонд за интеграция и Европейският фонд за бежанци допринасят ли ефективно за интеграцията на граждани на трети страни? 
These may include: (a) advice and assistance in areas such as housing, means of subsistence, integration into the labour market, medical, psychological and social care; (b) actions enabling persons to adapt to the society of the Member State in socio-cultural terms, and to share the values enshrined in the Charter of Fundamental Rights of the European Union; (c) actions to promote durable and sustainable participation in civil and cultural life; (d) measures focusing on education, vocational training, or recognition of qualifications and diplomas; (e) actions designed to promote self-empowerment and self-sufficiency; (f) actions that promote meaningful contact and constructive dialogue with the receiving society; (g) measures to support the acquisition of skills, including language training; (h) actions that promote both equality of access and equality of outcomes in relation to dealings with public institutions. Special Report No 22/2012 – Do the European Integration Fund and European Refugee Fund contribute effectively to the integration of third-country nationals?
Европейският фонд за интеграция е насочен към интеграцията на граждани на трети страни, тоест граждани извън ЕС. 
The European Integration Fund targets the integration of third-country nationals, i.e. non-EU citizens.
През 2010 г. 32,5 милиона чуждестранни граждани (т.е. лица, които не са граждани на страната, в която пребивават) живеят на територията на ЕС, което представлява 6,5 % от цялото население на ЕС. 
In 2010, 32,5 million non-nationals (i.e. persons who are not citizens of their country of residence) were living in the territory of the EU, representing 6,5 % of the total EU population.
От тях (вж. фигура 2), 20,2 милиона са граждани на трети страни, които потенциално отговарят на условията за подпомагане от ЕФИ или ЕФБ, а 12,3 милиона са граждани на ЕС, които пребивават в държава членка, различна от тази, на която са граждани.11. 
Of these (see Figure 2), 20,2 million were third-country nationals, potentially eligible for EIF or ERF, and 12,3 million were EU nationals residing in a Member State other than that where they hold citizenship11.
Гражданите на ЕС не са допустими за подпомагане от ЕФИ или ЕФБ, но могат потенциално да бъдат цел на други фондове, като ЕСФ. 
EU nationals are not eligible for EIF or ERF but may potentially be targeted by other EU funds such as the ESF.
11 Евростат, „Статистика на фокус“ 34/2011 ФИГУРА 2 ЧУЖДЕСТРАННИ ГРАЖДАНИ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, 2010 Г. 
11 Eurostat, Statistics in Focus 34/2011.
Източник: Евростат, ВКБООН. 
Source: Eurostat, UNHCR.
Разпределението на гражданите на трети страни варира в държавите членки, както е представено във фигура 3. 
The distribution of third-country nationals varies across the Member States, as shown in Figure 3.
Граждани на трети страни или лица без гражданство, които са кандидатствали за убежище (лица, търсещи убежище) или на които е предоставен статут на бежанци или статут на лица под субсидиарна закрила, се изключват от подпомаган от ЕФИ, но са в целевата група на Европейският фонд за бежанци12. 
Third-country nationals or stateless persons who have applied for asylum (asylum seekers) or who have been granted refugee status or subsidiary protection status are excluded from the EIF but are within the target group of the European Refugee Fund12.
През 2010 г. в ЕС са регистрирани 258 940 заявления за убежище13. 
During 2010, 258 940 asylum applications were registered in the EU13.
12 Целевата група на ЕФБ включва също така „презаселванията“ (лица, прехвърлени от трета страна в държава-членка на ЕС). 
12 The target group of the ERF also concerns ‘resettlements’ (persons who have been transferred from a third country to an EU Member State).
13 Евростат, „Статистика на фокус“ 48/2011. 
13 Eurostat, Statistics in Focus 48/2011.
17 15 10 14 9 8 7 Граждани на трета страна в млн. 6 5 4 3 2 1 0 като % от населението Източник: Изчисление на разпределението на ЕФИ от Евростат и ГД„Вътрешни работи“. 
FIGURE 3 THIRD-COUNTRY NATIONALS, AS PERCENTAGE OF NATIONAL POPULATION AND ABSOLUTE NUMBERS, 2010 17 15 10 14 9 8 7 Third-country nationals (millions) 6 5 4 3 2 1 0 As percentage of population Source: Eurostat and Home Affairs DG EIF allocation calculation.
Латвия Естония Испания Гърция Австрия Люксембург Германия Кипър Италия Обединено кралство Дания Словения Франция Швеция Португалия Белгия Чешка република Малта Нидерландия Финландия Ирландия Литва Унгария Словакия Румъния България Полша 
Latvia Estonia Spain Greece Austria Luxembourg Germany Cyprus Italy United Kingdom Denmark Slovenia France Sweden Portugal Belgium Czech Republic Malta Netherlands Finland Ireland Lithuania Hungary Slovakia Romania Bulgaria Poland
15 ФУНКЦИИ И ОТГОВОРНОСТИ 12. 
15 ROLES AND RESPONSIBILITIES 12.
Разпоредбите за управление и контрол са същите за четирите фонда „SOLID“ и се прилагат чрез споделено управление. 
The management and control provisions are the same for the four SOLID funds and are implemented through shared management.
В съответствие с този принцип държавите членки отговарят за изпълнението (в оперативен и финансов план) на финансираните дейности, а Комисията остава отговорна за цялостното изпълнение на бюджета. 
According to this principle, the Member States are responsible for the implementation (operational and financial) of the funded actions while the Commission remains responsible for the overall budget execution.
Комисията приема стратегически насоки за използването на всеки един фонд, определящи програмната рамка на ЕС. 
For the use of each Fund, the Commission adopts strategic guidelines setting out the EU programming framework.
Всяка от участващите държави членки изготвя многогодишна програма, като прилага тези стратегически насоки към контекста на собствените си нужди. 
Each participating Member State prepares a multi-annual programme applying these strategic guidelines in the context of its own needs.
Многогодишната програма се изпълнява чрез годишни програми. 
The multi-annual programme is implemented through annual programmes.
Държавите членки представят окончателни доклади след приключването на всяка годишна програма. 
Member States submit final reports after the completion of each annual programme.
Комисията е отговорна също така да гарантира, че държавите членки са изградили подходящи системи за управление и контрол (СУК), да осигурява представянето на подходяща информация, публичност и последващ контрол за финансираните проекти, както и да следи дейностите да съответстват и допълват други подобни политики и инициативи на Съюза. 
The Commission is also responsible for ensuring that the Member States have set up adequate Management and Control Systems (MCS), that appropriate information, publicity and follow-up is provided for the funded projects and that actions are consistent with, and complementary to, other relevant Union policies and initiatives.
Изпълнението на държавите членки се проследява от Комисията чрез документни проверки на описанията на системите за управление и контрол, чрез получаване на доклади за напредъка и окончателни доклади и чрез посещения за одит и мониторинг в държавите членки. 
Member States’ implementation is followed up by the Commission through desk-reviews of management and control systems descriptions, through receipt of progress and final reports and by audit and monitoring visits to Member States.
Системата за управление и контрол на нивото на държавите членки включва (вж. фигура 5): а) отговорния орган, който се занимава с управлението и изпълнението на многогодишната програма. 
At the level of the Member States, the management and control system (see Figure 5) comprises: (a) The Responsible Authority (RA), responsible for managing and implementing the multi-annual programme.