natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Действия на ЕС в областта на киберсигурността Политика Законодателство Изграждане на политика и законодателна рамка Предизвикателство 1: Необходимост от оценка и отчетност Предизвикателство 2: Преодоляване на пропуските в правото на ЕС и неговото неeднакво транспониране Финансиране и разходи Увеличаване на въздействието Предизвикателство 4: Ясна представа за бюджетните разходи на ЕС Разходи за киберсигурност, които могат да бъдат установени Други разходи за киберсигурност Перспективи Предизвикателство 5: Предоставяне на достатъчно ресурси на агенциите на ЕС Изграждане на общество, устойчиво на кибератаки Предизвикателство 6: Укрепване на управлението и стандартите Управление на информационната сигурност Оценка на заплахите и рисковете Стимули Точки I-XIII 01-24 02-06 07-10 11-24 13-18 19-24 25-39 26-32 33-39 40-64 45-46 47-60 50-56 57-58 59-60 61-64 65-100 66-81 66-75 76-78 79-81 2 Предизвикателство 7: Повишаване на уменията и осведомеността Обучение, умения и развитие на капацитет Осведоменост Предизвикателство 8: Подобряване на обмена на информация и координацията Координация между институциите на ЕС и с държавите членки Сътрудничество и обмен на информация с частния сектор Ефективно реагиране на киберинциденти Предизвикателство 9: Ефективно откриване и реакция Откриване и уведомяване Координирана реакция Предизвикателство 10: Защита на критичната инфраструктура и обществените функции Защита на критичната инфраструктура Повишаване на автономността Заключителни бележки Приложение I — Сложна, многопластова среда с много участници Приложение II — Разходи на ЕС за киберсигурност от 2014 г. 
The EU’s action on cybersecurity Policy Legislation Constructing a policy and legislative framework Challenge 1: meaningful evaluation and accountability Challenge 2: addressing gaps in EU law and its uneven transposition Funding and spending Challenge 3: aligning investment levels with goals Scaling up investment Scaling up impact Challenge 4: a clear overview of EU budget spending Identifiable cybersecurity spending Other cybersecurity spending Looking ahead Challenge 5: adequately resourcing the EU’s agencies Building a cyber-resilient society Challenge 6: strengthening governance and standards Information security governance Threat and risk assessments Incentives Paragraph I-XIII 01-24 02-06 07-10 11-24 13-18 19-24 25-39 26-32 33-39 40-64 41-46 41-44 45-46 47-60 50-56 57-58 59-60 61-64 65-100 66-81 66-75 76-78 79-81 2
Приложение III — Доклади на одитните служби на държавите членки Акроними и съкращения Речник на термините Екип на ЕСП 82-90 84-87 88-90 91-100 92-96 97-100 101-117 102-111 102-105 106-111 112-117 112-115 116-117 118-121 3 
Challenge 7: raising skills and awareness Training, skills and capacity development Awareness Challenge 8: better information exchange and coordination Coordination among EU institutions and with Member States Cooperation and information exchange with the private sector Responding effectively to cyber incidents Challenge 9: effective detection and response Detection and notification Coordinated response Challenge 10: protecting critical infrastructure and societal functions Protecting infrastructure Enhancing autonomy Concluding remarks Annex I — A complex, multi-layered landscape with many actors Annex II — EU spending on cybersecurity since 2014 Annex III — EU Member State audit office reports Acronyms and abbreviations Glossary ECA team 82-90 84-87 88-90 91-100 92-96 97-100 101-117 102-111 102-105 106-111 112-117 112-115 116-117 118-121 3
Кpатко изложение I Технологиите създават безброй нови възможности, а новите продукти и услуги стават неразделна част от нашето ежедневие. 
Executive summary I Technology is opening up a whole new world of opportunities, with new products and services becoming integral parts of our daily lives.
От своя страна рискът да станем жертва на киберпрестъпление или на кибератака расте, а общественото и икономическото въздействие от това продължава да се увеличава. 
In turn, the risk of falling victim to cybercrime or a cyberattack is increasing, the societal and economic impact of which continues to mount.
Предвид това стремежът на Европейския съюз в последните години да ускори усилията за укрепване на киберсигурността и своята цифрова автономност e много навременен. 
The EU’s recent drive since 2017 to accelerate efforts to strengthen cybersecurity and its digital autonomy come therefore at a critical time.
II Настоящият информационно-аналитичен документ, който не е одитен доклад и се основава на публично достъпна информация, има за цел да направи общ преглед на сложния и разнороден контекст на политиката и да идентифицира основните предизвикателства пред ефективното осъществяване на тази политика. 
II This briefing paper, which is not an audit report and is based on publicly available information, aims to provide an overview of a complex and uneven policy landscape, and to identify the main challenges to effective policy delivery.
Обхватът на документа на ЕСП включва политиката на ЕС за киберсигурността, както и за киберпрестъпността и киберотбраната, като обхваща и усилията за борба с дезинформацията. 
The scope of our paper covers EU cybersecurity policy, as well as cybercrime and cyber defence, and also encompasses efforts to combat disinformation.
Установените от нас предизвикателства са групирани в четири широки групи: i) рамка на политика и законодателство; ii) финансиране и разходи; iii) изграждане на киберустойчивост; и iv) ефективна реакция при кибер инциденти. 
The challenges we identified are grouped into four broad clusters: (i) the policy and legislative framework; (ii) funding and spending; (iii) building cyber-resilience; and (iv) responding effectively to cyber incidents.
Всяка глава включва няколко елемента за размисъл по представените предизвикателства. 
Each chapter includes some reflection points on the challenges presented.
Рамка на политиката и законодателна рамка III Разработването на действия, съгласувани с общите цели на стратегията на ЕС за киберсигурност за превръщане на ЕС в най-безопасната цифрова среда в света, е предизвикателство поради липсата на измерими цели и достатъчно надеждни данни. 
The policy and legislative framework III Developing action aligned to the EU’s cybersecurity strategy’s broad aims of becoming the world’s safest digital environment is a challenge in the absence of measurable objectives and scarce, reliable data.
Резултатите рядко се измерват и много малък брой области на политиката са оценени. 
Outcomes are rarely measured and few policy areas have been evaluated.
Ето защо ключово предизвикателство е да се гарантира значима отчетност и оценка чрез преминаване към култура на изпълнение с интегрирани практики за оценяване. 
A key challenge is therefore ensuring meaningful accountability and evaluation by shifting towards a performance culture with embedded evaluation practices.
IV Законодателната рамка остава непълна. 
IV The legislative framework remains incomplete.
Пропуските в правото на ЕС и неговото непоследователно транспониране може да затруднят достигането на пълния потенциал на законодателството. 
Gaps in, and the inconsistent transposition of, EU law can make it difficult for legislation to reach its full potential.
Финансиране и разходи V Съгласуването на равнищата на инвестициите с целите не е лесно: това изисква да се увеличат не само общите инвестиции в киберсигурността – които 4 в ЕС са малки и фрагментирани – но също така и въздействието, по-специално чрез по-добро използване на резултатите от разходите за научни изследвания и гарантиране на ефективното насочване и финансиране на стартиращи предприятия. 
Funding and spending V Aligning investment levels with goals is challenging: this requires scaling up not just overall investment in cybersecurity – which in the EU has been low and fragmented– but also scaling up impact, especially in better harnessing the results of research spending and ensuring the effective targeting and funding of start-ups.
VI Наличието на ясна представа за разходите на ЕС е от съществено значение, за да могат ЕС и неговите държави членки да преценят кои пропуски да отстранят, така че да изпълнят своите заявени цели. 
VI Having a clear overview of EU spending is essential for the EU and its Member States to know which gaps to close to meet their stated goals.
Тъй като няма специален бюджет на ЕС за финансиране на стратегията за киберсигурността, липсва и яснота какви средства се изразходват за това. 
As there is no dedicated EU budget to fund the cybersecurity strategy, there is not a clear picture of what money goes where. 4
VII В период на засилени политически приоритети в областта на сигурността ограниченията при предоставянето на достатъчно ресурси на свързаните с киберсигурността агенции на ЕС може да възпрепятстват осъществяването на амбициите на ЕС. 
VII At a time of heightened security-driven political priorities, constraints in the adequate resourcing of the EU’s cyber-relevant agencies may prevent the EU’s ambitions from being matched.
Преодоляването на това предизвикателство е свързано с намирането на начини за привличане и задържане на таланти. 
Addressing this challenge includes finding ways of attracting and retaining talent.
Изграждане на киберустойчивост VIII В публичния и частния сектор на ЕС, както и на международно равнище, съществуват множество слабости при управлението на киберсигурността. 
Building cyber-resilience VIII Weaknesses in cybersecurity governance abound in the public and private sectors across the EU as well as at the international level.
Това намалява способността на световната общност за реагиране и ограничаване на кибератаките и възпрепятства прилагането на последователен подход в целия ЕС. 
This impairs the global community’s ability to respond to and limit cyberattacks and undermines a coherent EU-wide approach.
Следователно предизвикателството е да се укрепи управлението на киберсигурността. 
The challenge is thus to strengthen cybersecurity governance.
IX Повишаването на уменията и осведомеността във всички сектори и на всички равнища на обществото е от съществено значение с оглед на нарастващия недостиг на умения в сферата на киберсигурността в световен мащаб. 
IX Raising skills and awareness across all sectors and levels of society is essential, given the growing global cybersecurity skills shortfall.
Понастоящем съществуват ограничени стандарти за целия ЕС по отношение на обучението, сертифицирането или оценката на риска за киберсигурността. 
There are currently limited EU-wide standards for training, certification or cyber risk assessments.
X Изграждането на основа за доверие е от първостепенно значение за укрепването на цялостната киберустойчивост. 
X A foundation of trust is essential for strengthening overall cyber resilience.
По оценки на самата Комисия координацията като цяло все още е недостатъчна. 
The Commission itself has assessed that coordination in general is still insufficient.
Подобряването на обмена на информация и координацията между публичния и частния сектор остава предизвикателство. 
Improving information exchange and coordination between the public and private sectors remains a challenge.
Ефективно реагиране на киберинциденти XI Цифровите системи станаха толкова сложни, че е невъзможно да се предотвратят всички атаки. 
Responding effectively to cyber incidents XI Digital systems have become so complex that preventing all attacks is impossible.
Отговорът на това предизвикателство е бързото откриване и реакция. 
Responding to this challenge is rapid detection and response.
Киберсигурността обаче все още не е напълно интегрирана в съществуващите механизми за координация в отговор на кризи на равнището на ЕС, което потенциално ограничава способността на ЕС да реагира при широкомащабни трансгранични киберинциденти. 
However, cybersecurity is not yet fully integrated into existing EU-level crisis response coordination mechanisms, potentially limiting the EU’s capacity to respond to large-scale, cross-border cyber incidents.
XII Защитата на критичната инфраструктура и обществените функции е от основно значение. 
XII The protection of critical infrastructure and societal functions is key.
Потенциалната намеса в изборните процеси и дезинформационните кампании са основно предизвикателство. 
The potential interference in electoral processes and disinformation campaigns are a critical challenge.
XIII Настоящите предизвикателства, които киберзаплахите поставят пред ЕС и по-широката глобална среда, изискват траен ангажимент и продължаващо неотклонно спазване на основните ценности на ЕС. 
XIII The current challenges posed by cyber threats facing the EU and the broader global environment require continued commitment and an ongoing steadfast adherence to the EU’s core values.
6 Въведение 01 Технологиите създават безброй нови възможности. 
Introduction 01 Technology is opening up a whole new world of opportunities.
С появата на нови продукти и услуги те стават неразделна част от нашето ежедневие. 
As new products and services take off, they become integral parts of our daily lives.
С всяка нова разработка обаче нашата технологична зависимост се повишава, както и значението на киберсигурността. 
However, with each new development our technological dependence rises, and so too does the importance of cybersecurity.
Колкото повече лични данни предоставяме онлайн и колкото по-свързани ставаме, толкова по-вероятно е да станем жертва на някаква форма на киберпрестъпление или кибератака. 
The more personal data we put online and the more connected we become, the more likely we are to fall victim to a form of cybercrime or cyberattack.
Какво представлява киберсигурността? 
What is cybersecurity?
02 Не съществува стандартно, общоприето определение за киберсигурност1. 
02 There is no standard, universally accepted definition of cybersecurity1.
Най-общо казано това са всички приети предпазни мерки за защита на информационните системи и техните ползватели от неразрешен достъп, атаки и вреди, за да се гарантира поверителността, целостта и наличността на данните. 
Broadly, it is all the safeguards and measures adopted to defend information systems and their users against unauthorised access, attack and damage to ensure the confidentiality, integrity and availability of data.
03 Киберсигурността включва предотвратяване, откриване, реагиране и възстановяване от киберинциденти. 
03 Cybersecurity involves preventing, detecting, responding to and recovering from cyber incidents.
Инцидентите могат да бъдат преднамерени или не и да варират например от случайно оповестяване на информация до атаки на предприятия и критична инфраструктура, кражба на лични данни и дори намеса в демократичните процеси. 
Incidents may be intended or not and range, for example, from accidental disclosures of information, to attacks on businesses and critical infrastructure, to the theft of personal data, and even interference in democratic processes.
Всички те могат да имат широкообхватни неблагоприятни последици за отделните хора, организациите и общностите. 
These can all have wide-ranging harmful effects on individuals, organisations and communities.
04 Като термин, използван в политическите кръгове на ЕС, киберсигурността не се ограничава до мрежовата и информационната сигурност. 
04 As a term used in EU policy circles, cybersecurity is not limited to network and information security.
Тя обхваща всяка незаконна дейност, свързана с използването на цифрови технологии в киберпространството. 
It covers any unlawful activity involving the use of digital technologies in cyberspace.
Следователно това може да включва киберпрестъпления като стартиране на атаки с компютърни вируси и измами с непарични платежни средства, като това може да премине границата между системите и съдържанието, както при онлайн разпространението на материали, съдържащи сексуално насилие над деца. 
This can therefore include cybercrimes like launching computer virus attacks and non-cash payment fraud, and it can straddle the divide between systems and content, as with the dissemination of online child sexual abuse material.
Киберсигурността може да обхваща и дезинформационни кампании за оказване на влияние върху онлайн дебати и подозирана намеса в избори. 
It can also cover disinformation campaigns to influence online debate and suspected electoral interference.
Освен това Европол счита, че има сближаване между киберпрестъпността и тероризма2. 
In addition, Europol sees a convergence between cybercrime and terrorism2.
05 Различни субекти – включително държави, престъпни групи и хактивисти – предизвикват киберинциденти, водени от различни мотиви. 
05 Different actors – including states, criminal groups and hacktivists – instigate cyber incidents, moved by different motives.
инциденти се усещат на национално, европейско и дори на световно равнище. 
The fallout from these incidents is felt at the national, European and even global level.
Нематериалният и до голяма степен транснационален характер на интернет и използваните инструменти и тактики обаче често затрудняват установяването на извършителя на атаката (така нареченият „проблем с определянето на отговорност“). 
However, the intangible and largely borderless nature of the internet, and the tools and tactics used, often make it difficult to identify an attack’s perpetrator (the so-called “attribution problem”). 6
06 Многобройните видове заплахи за киберсигурността могат да бъдат класифицирани според това, което правят с данните – разкриване, изменение, унищожаване или нерегламентиран достъп – или с основните принципи на информационна сигурност, които нарушават, както е показано на фигура 1 по-долу. 
06 The numerous types of cybersecurity threats can be classified according to what they do to data – disclosure, modification, destruction or denied access – or the core information security principles they violate, as shown in Figure 1 below.
В каре 1 са описани някои примери за атаки. 
Some examples of attacks are described in Box 1.
Тъй като атаките срещу информационните системи стават все по-сложни, нашите механизми за защита губят своята ефективност3. 
As the attacks to information systems increase in sophistication, our defence mechanisms become less effective3.
Фигура 1 – Видове заплахи и принципите на сигурност, които те излагат на риск Наличност Поверителност Цялост 8 Неразрешен достъп Оповестяване Изменение на информация Унищожаване Отказ от обслужване Източник: ЕСП, въз основа на изменено проучване на Европейския парламент4. Катинар = няма отражение върху сигурността; удивителен знак = риск за сигурността 
Figure 1 – Threat types and the security principles they put at risk Availability Confidentiality Integrity 7 Unauthorised access Disclosure Modification of Information Destruction Denial of service Source: ECAmodifiedfromaEuropeanParliamentstudy4.Padlock=securitynotimpacted; Exclamation mark = security at risk
9 Каре 1 Видове кибератаки Всеки път, когато ново устройство бъде регистрирано в интернет или се свърже с други устройства, така наречената „изложена на атака повърхност“ на киберсигурността се увеличава. 
8 Box1 Types of cyber attacks Every time a new device comes online or connects with other devices, the so-called cybersecurity “attack surface” increases.
Експоненциалният растеж на „интернет на нещата“, изчислителните облаци, големите данни и цифровизацията на промишлеността са съпътствани от по-голямо излагане на уязвимости, което позволява на злонамерените лица да засегнат още повече потърпевши. 
The exponential growth of the Internet of Things, the cloud, big data and the digitisation of industry is accompanied by a growth in the exposure of vulnerabilities, enabling malicious actors to target ever more victims.
Много трудно е да се поддържа необходимото темпо на развитие предвид разнообразието на видовете атаки и тяхната нарастваща сложност5. 
The variety of attack types and their growing sophistication make it genuinely difficult to keep pace5.
Малуерът (зловредният софтуер) е предназначен да причинява вреди на устройства или мрежи. 
Malware (malicious software) is designed to harm devices or networks.
Той може да включва вируси, „троянски коне“, софтуер за изнудване, компютърни червеи, адуер и шпионски софтуер. 
It can include viruses, trojans, ransomware, worms, adware and spyware.
Софтуерът за изнудване криптира данните и предотвратява достъпа на потребителите до техните файлове, докато не бъде платен откуп, обикновено в криптовалута, или не бъде извършено определено действие. 
Ransomware encrypts data, preventing users from accessing their files until a ransom is paid, typically in cryptocurrency, or an action is carried out.
Според Европол атаките със софтуер за изнудване преобладават като цяло, а броят на видовете софтуер за изнудване рязко се е увеличил през последните няколко години. 
According to Europol, ransomware attacks dominate across the board, and the number of ransomware types has exploded over the past few years.
Атаките от типа „отказ от обслужване (DDoS), които правят услугите или ресурсите недостъпни чрез заливането им с повече заявления, отколкото те да могат да изпълняват, също бележат ръст, като през 2017 г. една трета от организациите са били изправени пред този вид атаки6. 
Distributed Denial of Service (DDoS) attacks, which make services or resources unavailable by flooding them with more requests than they can handle, are also on the rise, with one-third of organisations facing this type of attack in 20176.
Потребителите могат да бъдат манипулирани неволно да извършат някакво действие или да разкрият поверителна информация. 
Users can be manipulated into unwittingly performing an action or disclosing confidential information.
Тази измама може да се използва за кражба на данни или кибершпионаж и е известна като социално инженерство. 
This ruse can be used for data theft or cyberespionage, and is known as social engineering.
Има различни начини да се постигне това, но широко разпространен метод е фишингът, при който електронни писма, които изглеждат изпратени от достоверни източници, подвеждат потребителите да разкрият информация или да щракнат върху връзки, които ще заразят устройствата им с изтеглен малуер. 
There are different ways to achieve this, but a common method is phishing, where emails appearing to come from trusted sources trick users into revealing information or clicking on links that will infect devices with downloaded malware.
Повече от половината държави членки докладват за разследвания на атаки в мрежата7. 
More than half of Member States reported investigations into network attacks7.
Може би най-злонамерени сред видовете заплахи са комплексните устойчиви заплахи (КУЗ). 
Perhaps the most nefarious of threat types are advanced persistent threats (APTs).
Това са комплексни нарушители, които извършват дългосрочен мониторинг и кражба на данни, а понякога имат и деструктивни цели. 
These are sophisticated attackers engaged in long-term monitoring and stealing of data, and sometimes harbouring destructive goals as well.
Целта им е да останат незабелязани и да не бъдат разкрити възможно най-дълго време. 
The aim here is to stay under the radar without detection for as long as possible.
КУЗ често са свързани с държавата като цяло и са насочени към особено чувствителни сектори като технологии, отбрана и критична инфраструктура. 
APTs are often state-linked and targeted at especially sensitive sectors like technology, defence, and critical infrastructure.
Счита се, че най-малко една четвърт от всички киберинциденти и по-голямата част от разходите са свързани с кибершпионаж8. 
Cyberespionage is said to account for at least one-quarter of all cyber incidents and the majority of costs 8.
07 Въздействието на недостатъчната подготвеност за кибератаки е трудно за отчитане поради липсата на надеждни данни. 
07 Capturing the impact of being poorly prepared for a cyberattack is difficult due to the lack of reliable data.
Икономическото въздействие на киберпрестъпността е нараснало петкратно в периода 2013—2017 г.9 и е засегнало правителства и предприятия, както големи, така и малки. 
The economic impact of cybercrime rose fivefold between 2013 and 20179, hitting governments and companies, large and small alike.