natgillin/translations-raw huggingface dataset:
От 1975 г. ЕС е приел законодателство по отношение на водите, което има за цел да защити потребителите и ползвателите на вода от вредни въздействия. 
Since 1975, the EU has adopted legislation on water that aims to protect consumers and water users, against harmful effects.
През 1980 г. беше приета директива относно стандартите за водите, предназначени за консумация от човека – „Директивата за питейната вода“ (ДПВ) – и впоследствие бе преразгледана през 1998 г. 
A directive concerning standards for water intended for human consumption, the “Drinking Water Directive” (DWD), was adopted in 1980 and subsequently revised in 1998.
Понастоящем тази директива е в процес на преразглеждане. 
This directive is currently under revision.
Чрез своя одит Сметната палта провери дали действията на ЕС са подобрили безопасния достъп на гражданите до качествена питейна вода в България, Унгария и Румъния. 
Our audit assessed whether EU actions improved the safe access of citizens to quality drinking water in Bulgaria, Hungary and Romania.
По-специално Сметната палата провери дали се спазват изискванията на Директивата за питейната вода; дали проверените проекти, финансирани от ЕФРР/КФ, са подобрили качеството на питейната вода и достъпа до снабдяването с нея; и дали генерираните приходи и допълнителното национално публично финансиране са достатъчни, за да гарантират поддържането и устойчивостта на финансираните от ЕС инвестиции във водоснабдителна инфраструктура. 
In particular, we examined whether the requirements of the Drinking Water Directive have been met; the examined ERDF/CF-funded projects improved the quality of drinking water and the access to its supply; and the revenues generated and the additional national public funding are adequate to ensure the maintenance and sustainability of the EU-funded investments in drinking water supply infrastructure.
Средствата от ЕФРР/КФ за управлението и доставянето на питейна вода от 2007 г. до 2020 г. в тези три държави членки възлизат на 3,7 млрд. евро. 
The ERDF/CF funds for the management and supply of drinking water between 2007 and 2020 in these three Member States is 3.7 billion euro.
Одитът обхвана периода от присъединяването на посетените държави членки към ЕС до края на 2016 г. 
The audit covered the period from the accession of the visited Member States to the EU until the end of 2016.
Констатации на Сметната палата IV. 
What we found IV.
Като цяло Сметната палата заключава, че достъпът на гражданите и снабдяването с качествена питейна вода в България, Унгария и Румъния са се подобрили. 
Overall, we conclude that the citizens access to and supply of quality drinking water in Bulgaria, Hungary and Romania has improved.
Това до голяма степен се дължи на значителните инвестиции, финансирани от ЕФРР и КФ, осъществени през последните години. 
This is to a large extent due to the significant ERDF and CF-funded investments made in recent years.
Въпреки това все още има райони, в които 9 гражданите се снабдяват с вода от обществената водоснабдителна мрежа, която не отговаря напълно на стандартите на ЕС, определени в Директивата за питейната вода от 1998 г. 
Nevertheless, there are still areas where citizens are supplied with water from the public supply network that is not fully in compliance with the EU standards set out in the 1998 Drinking Water Directive.
Освен това са необходими значителни допълнителни национални публични и частни инвестиции за гарантиране на достъпа до вода с добро качество на всички граждани в тези държави членки и за да се гарантира, че финансираните от ЕС инвестиции във водни съоръжения могат да се поддържат адекватно. 
Moreover, significant further national public and private investments are needed to ensure access to good quality water to all citizens in these Member States and to ensure that EU-funded investments in water facilities can be adequately maintained.
Какви са препоръките на Сметната палата V. Комисията следва да: а) проследява пропуските в мониторинга на държавите членки въз основа на съществуващата система на докладване и прилага изискванията на Директивата за питейната вода в това отношение; б) в контекста на настоящото преразглеждане на Директивата за питейната вода да разгледа следните въпроси по пропорционален начин: б)1 усъвършенстване на предоставянето на информация от държавите членки за Комисията относно дерогациите във връзка с малките зони на водоснабдяване; (б)2 разширяване на изискванията за докладване, така че да бъдат включени и малките зони на водоснабдяване; (б)3 Редовно докладване, чрез което да се събира актуална информация от държавите членки относно съответствието с Директивата за питейната вода. 
What we recommend V. The Commission should: (a) follow-up gaps in Member States’ monitoring based on existing reporting and enforce the requirements of the Drinking Water Directive in this respect; (b) in the context of the current revision of the Drinking Water Directive, address the following issues in a proportionate manner: (b)1 improving the provision of information from Member States to the Commission about derogations concerning Small Water Supply Zones; (b)2 the extension of the reporting requirements to Small Water Supply Zones; (b)3 regular reporting ensuring that up-to-date information on the compliance with the Drinking Water Directive is collected from Member States.
Комисията следва да обмисли варианти като алтернативни инструменти на информационните технологии (напр. събиране на данни от националните администрации) с цел да се улесни и направи по-бърза процедурата на докладване и да се осигури наличието на актуална информация; (б)4 усъвършенстване на изискванията за предоставяне на потребителите на адекватна и актуална информация за качеството на водите, предназначени за консумация от човека; 10 
The Commission should consider options such as alternative IT tools (e.g. data harvesting from national administrations) to facilitate the reporting exercise, make it swifter and to ensure availability of up-to-date information; 9
Това може да се постигне например чрез включване на намалението на водните загуби в обхвата на финансирането от ЕС в областта на инфраструктурата за питейна вода или чрез повишаване на прозрачността на водните загуби. 
This could be achieved, for example, by including water loss reduction in the scope of EU funding in the field of drinking water infrastructure, or by enhancing transparency on water losses.
Държавите членки следва да: а) изискват плановете за постигане на определено ниво на намаляване на загубите на вода да бъдат включени като критерии за подбор за всички проекти за водни съоръжения, които позволяват изпълнението на националните цели; б) направят необходимото за това цената за водните услуги да осигурява устойчивост на водната инфраструктура, включително нейното поддържане и обновяване; в) обмислят, ако е необходимо, предоставянето на финансова и друга форма на подкрепа за домакинствата, за които разходите за водни услуги надхвърлят равнището на социална поносимост, като същевременно гарантират пълно възстановяване на разходите в структурата на цените на водата. 11 
Member States should: (a) require that plans to reach a certain level of reduction of water losses are included as selection criteria for all water facility projects that allow the meeting of national targets; (b) ensure that water tariffs provide for the sustainability of water infrastructure, including its maintenance and renewal; (c) consider, if necessary, granting financial or other forms of support to households for which the cost of water services are above the affordability rate while ensuring the full cost-recovery in the water tariffs structure.
ВЪВЕДЕНИЕ Директивата на ЕС за питейната вода 1. 
INTRODUCTION The EU Drinking Water directive 1.
Водата е от основно значение за живота на нашата планета. 
Water is essential for life on our planet.
Осигуряването на високо качество и сигурно снабдяване на всички европейци е неразделна част и от политиката на ЕС в областта на околната среда1. 
Ensuring high quality and safe supply to all Europeans is also an integral part of the EU’s environmental policy1.
Първата директива относно качеството на питейната вода в държавите членки беше приета през 1975 г.2 Следваща директива относно стандартите за водите, предназначени за консумация от човека, е „Директивата за питейната вода“ (ДПВ), която има за цел да опазва здравето на хората от вредните последици от замърсяването на водите, предназначени за консумация от човека (вж. каре 1). 
A first directive, on the quality of drinking water in the Member States was adopted in 19752. A further directive concerning standards for water intended for human consumption, is the “Drinking Water Directive” (DWD), which aims at protecting human health from the adverse effects of any contamination of water intended for human consumption (see Box 1).
Тя беше приета през 1980 г.3 и впоследствие преразгледана през 1998 г.4 Понастоящем тази директива е в процес на преразглеждане. 
It was adopted in 19803 and subsequently revised in 19984. This directive is currently under revision.
12 Каре 1 — Директива за питейната вода В ДПВ се определят стандарти за качество за питейната вода в ЕС по 48 параметъра, които трябва да се контролират и проверяват редовно от държавите членки. 
11 Box 1 - The Drinking Water Directive The DWD lays down quality standards for drinking water in the EU for 48 parameters which must be monitored and tested regularly by the Member States.
Параметрите се разделят на три категории: 1 2 3 4 Европейска агенция за околна среда, http://www.eea.europa.eu. 
The parameters are broken down into three categories: • microbiological parameters (relevant for human health) which comprise mainly the parameters E. coli and enterococci; 1 2 3 4 European Environment Agency, http://www.eea.europa.eu.
Директива 75/440/EИО на Съвета от 16 юни 1975 г. относно изискванията за качество на повърхностните води, предназначени за производство на питейна вода в държавите членки (ОВ L 194, 25.7.1975 г., стр. 
Council Directive 75/440/EEC of 16 June 1975 concerning the quality required of surface water intended for the abstraction of drinking water in the Member States (OJ L 194, 25.7.1975, p.
Директива 80/778/ЕО на Съвета от 15 юли 1980 г. относно качеството на водите, предназначени за консумация от човека (OВ L 229, 30.8.1980 г., стр. 
Council Directive 80/778/EEC of 15 July 1980 relating to the quality of water intended for human consumption (OJ L 229, 30.8.1980, p.
Директива 98/83/ЕО на Съвета от 3 ноември 1998 г. относно качеството на водите, предназначени за консумация от човека (OВ L 330, 5.12.1998 г., стр. 
Council Directive 98/83/EC of 3 November 1998 on the quality of water intended for human consumption (OJ L 330, 5.12.1998, p.
В директивата се предвижда възможност държавите членки временно да се отклоняват чрез дерогация от изискваните стандарти за качество на водата. 
The Directive provides for the possibility for Member States to temporarily depart from the required water quality standards by means of derogation.
Тези дерогации може да продължават до три години и може да бъдат удължавани два пъти (с по още три години за всяко удължаване). 
These derogations may last up to three years and may be extended twice (an additional three years for every extension).
Правила за мониторинг и докладване 4. 
Monitoring and reporting arrangements 4.
Държавите членки са задължени да създадат зони на водоснабдяване и подходящи програми за мониторинг в съответствие с минималните изисквания, определени в ДПВ5. 
Member States have an obligation to establish water supply zones and appropriate monitoring programmes in accordance with the minimum requirements set in the DWD5.
В ДПВ се прави разграничение между: - зони на водоснабдяване, които осигуряват повече от 1 000 m3 вода средно на ден или обслужват повече от 5 000 души, известни като „големи зони на водоснабдяване“ (ГЗВ), - зони на водоснабдяване, които осигуряват по-малко от 1 000 m3 вода средно на ден или обслужват по-малко от 5 000 души, известни като „малки зони на водоснабдяване“ (МЗВ), и 5 Член 7 и приложения ІІ и ІІІ от ДПВ. - зони на водоснабдяване, които осигуряват по-малко от 10 m3 вода средно на ден или обслужват по-малко от 50 души, известни като „много малки зони на водоснабдяване“. 
The DWD distinguishes between: - - - water supply zones supplying more than 1 000 m3 of water a day as an average or serving more than 5 000 persons, commonly referred to as "large water supply zones" (LWSZ), water supply zones supplying less than 1 000 m3 of water a day as an average or serving less than 5 000 persons, commonly referred to as "small water supply zones” (SWSZ), and water supply zones providing less than 10 m3 of water a day as an average or serving fewer than 50 persons, commonly referred to as "very small water supply zones”.
Тези доклади следва да се публикуват в рамките на една календарна година от края на периода на докладване и следва да се изпращат на Комисията в срок до два месеца от тяхното публикуване. 
These reports should be published within one calendar year of the end of the reporting period and should be sent to the Commission within two months of their publication.
Европейската агенция за околна среда (ЕАОС) събира данни за качеството на водите от държавите членки от името на Комисията чрез онлайн инструмент за докладване7. 
The European Environment Agency (EEA) collects the data on the quality of water from Member States on behalf of the Commission via an online reporting tool7.
ЕАОС също така отговаря за проверката на качеството на информацията в базата данни и изготвя национални бази данни, които се потвърждават от държавите членки. 
The EEA is also responsible for the quality check of the information in the database and prepares national databases, which are verified by the Member States.
Въз основа на тези данни Комисията публикува обобщаващ доклад за качеството на водите, предназначени за консумация от човека, общо за Европейския съюз в рамките на девет месеца от получаването на докладите на държавите членки. 
Based on this data, the Commission publishes a synthesis report on the quality of water intended for human consumption in the Union as a whole within nine months of receiving the Member States’ reports.
В този доклад, който е основният инструмент за разкриване на неспазването от държавите членки на определените в ДПВ параметрични стойности, всяка държава членка следва да докладва за качеството на водите във всички ГЗВ. 
In this report, which is the main tool to detect non-compliance with the parametric values laid down in the DWD, each Member State should report on the quality of water in all LWSZ. Reporting on SWSZ is voluntary.
Държавите членки могат да изключат от изискванията на разпоредбите на ДПВ много малките зони на водоснабдяване, т.е. индивидуалните водоснабдявания, които осигуряват по-малко от 10 m3 вода средно на ден или обслужват по-малко от 50 души. 
Member States may exempt from the provisions of the DWD very small water supply zones, i.e. individual supplies providing less than 10 m3 of water a day as an average or serving fewer than 50 persons.
Качество на питейната вода в ЕС 8. 
The quality of drinking water in the EU 8.
Като част от изискването на ДПВ за оценяване на качеството на питейната вода, в държавите членки годишно се извършват няколко милиона анализа. 
As part of the requirement of the DWD to assess drinking water quality, several million analyses are carried out annually across the Member States.
Например през периода на докладване 2011—2013 г. са извършени 4,1 млн. анализа на микробиологичните параметри, 7,1 млн. на химическите параметри и 17,5 млн. на индикативните параметри (вж. каре 1). 
For example, during the 2011-2013 reporting period, 4.1 million analyses were carried out on microbiological parameters, 7.1 million on chemical parameters and 17.5 million on indicator parameters (see Box 1).
Ако най-малко 99 % от всички извършени в дадена година анализи отговарят на стандарта, счита се, че в държавата членка са спазени определените в ДПВ параметрични стойности. 
If at least 99 % of all analyses done in a given year meet the given standard, the Member State is considered to be compliant with the parametric value laid down in the DWD.
В случая на индикативните параметри, фактът, че даден стандарт е надвишен, не означава непременно несъответствие с ДПВ, тъй като в повечето случаи няма пряка заплаха за здравето на хората. 
In the case of indicator parameters, the fact that a standard is exceeded does not necessarily mean a non-compliance with the DWD because in most cases there is no direct threat to human health.
Въпреки че повечето индикативни параметри не представляват пряка заплаха за здравето на хората, те може да имат непряко въздействие върху качеството на водата чрез вида, вкуса или мириса на водата, а оттам и да повлияят върху възприемането ѝ от страна на потребителя. 
Even though most indicator parameters do not pose a direct threat to human health, they might impact indirectly on water quality through the appearance, 6 7 13 Article 13 of the DWD. http://rod.eionet.europa.eu/obligations/171.
Например определеният праг за желязото в ДПВ е 200 μg/l. 
For example, the threshold set in the DWD for iron is 200 μg/l.
При концентрация на желязо 300 μg/l водата има характерен вкус и помътнява. 
With Iron concentration of 300 μg/l, water has a noticeable taste and becomes turbid and coloured.
Следователно този резултат е неприятен за потребителите. 
Consequently, this result is distasteful to consumers.
Здравословната стойност е 2 000 μg/l, което значително надвишава това, което е приемливо за потребителите. 
The health-based value is 2 000 μg/l, therefore much higher than what is actually acceptable to consumers.
Например наличието на органични вещества може да доведе до недостатъчна дезинфекция. 
For example, the presence of organic matter might result in inadequate disinfection.
Като цяло качеството на питейните води в ЕС е добро8. 
In general, drinking water quality in the EU is good8.
Освен това общото съответствие в ЕС се е подобрило значително в сравнение с периода на докладване 2008—2010 г.9 Таблица 1 – Държави членки1 и степен на съответствие 2008—2010 г. 
In addition, the overall compliance in the EU improved significantly compared to the 2008-2010 reporting period9.
Източник: Разработка на ЕСП, основана на публикуваните данни в Обобщаващия доклад за качеството на питейната вода в Съюза. 
Source: ECA elaboration based on data published in Synthesis Reports on the Quality of Drinking Water in the Union.
По отношение на МЗВ (които обслужват общо около 65 млн. души в ЕС) средната степен на съответствие за периода на докладване 2011—2013 г. е била над 98 %10. 
Concerning SWSZ (which serve about 65 million people in the EU as a whole), the average compliance rate for the 2011-2013 reporting period was above 98 %10.
Тази обща стойност показва напредък в сравнение с периода на докладване 2008—2010 г., когато средно едва около 59 % от всички МЗВ са били в пълно съответствие с изискванията на ДПВ11. 
This overall figure indicates progress compared to the 2008-2010 reporting period when, on average, only around 59 % of all SWSZ were in full compliance with DWD requirements11.
За периода 2008—2010 г. всички държави членки с изключение на Чешката република са докладвали за МЗВ. 
For the 2008-2010 period, all Member States, except the Czech Republic, reported on SWSZ.
За периода на докладване 2011—2013 г. обаче едва около половината държави членки (представляващи около 9 10 11 Хърватия, която се присъедини към ЕС на 1 юли 2013 г., беше освободена от процедурата на докладване за периода 2011—2013 г. 
For the 2011-2013 reporting period, however, only about half of the Member States (representing about 34.6 million consumers served by SWSZ) provided information. This is due to the fact that the reporting for SWSZ is not compulsory. Croatia, having joined the EU on 1 July 2013, was exempted from the 2011-2013 reporting process.
Унгария. 
Hungary.
Дания, Кипър, Латвия, Унгария и Словения. 
Denmark, Cyprus, Latvia, Hungary and Slovenia.
Данни, екстраполирани от информационните фишове за периода 2008—2010 г. по държави членки относно малките зони на водоснабдяване, http://ec.europa.eu/environment/water/water-drink/reporting_en.html. 
Data extrapolated from the 2008-2010 fact sheets per Member State on Small Water Supply Zones, http://ec.europa.eu/environment/water/water-drink/reporting_en.html.
Недостатъци в мониторинга на МЗВ са отчетени и в Седмата програма за действие за околната среда (ПДОС), където се призовава за увеличаване на усилията за прилагане на ДПВ, по-специално по отношение на МЗВ12. 
Shortcomings in the monitoring of SWSZs were also recognised in the 7th Environmental Action Programme (EAP), which called for increased efforts in the implementation of the DWD, in particular for SWSZ12.
Загуби във водоснабдителните системи 13. 
Losses in drinking water supply systems 13.
Важен въпрос, който засяга снабдяването с питейна вода, е високият процент физически загуби на вода. 
An important issue affecting drinking water supply is the high rate of physical water loss.
Това се дължи главно на течове от разпределителните мрежи, които са лошо поддържани или се нуждаят от ремонт. 
This is mainly due to leakages from distribution networks that have been poorly maintained or that need to be renewed.
Процентът загуби на вода се изчислява като съотношението между нефактурираната вода и общото количество вода, което постъпва във водоснабдителната мрежа. 
The percentage of water losses is calculated as the ratio between non-invoiced water and the total amount of water entering the supply network.
Съгласно публикуваните през 2014 г. данни за периода 2008—2010 г., в около половината от държавите членки над 20 % от чистата питейна вода се е губила в разпределителната мрежа, преди да успее да достигне до крановете на потребителите, а в някои държави членки тези загуби са достигали 60 %13. 
According to data published in 2014 referring to the 2008-2010 period, in about half of the Member States, more than 20 % of clean drinking water was lost in the distribution network before it could reach consumers’ taps, while for some Member States the proportion was as high as 60 %13.
За периода 2011—2013 г., за разлика от предходния период, не е предоставена информация във връзка със загубите на вода нито в обобщаващия доклад, нито в докладите на държавите членки. 
For the 2011-2013 period, unlike for the previous period, neither the Synthesis Report nor the Member States’ reports provided any information concerning water losses.
Намаляването на загубите е важно от екологична гледна точка (икономия на ресурси) и засяга съществено резултатите от дейността на водоснабдителните предприятия. 
Reducing losses is important from an environmental perspective (resource savings) and fundamentally affects the performance of water utilities.
Стратегията „Европа 2020“ отдава голямо значение на ефективността на ресурсите, а това предполага да се увеличи ефективността на водните ресурси чрез реализиране на допълнителни ползи от използването на по-малко енергия за 12 17 13 COM(2014) 363 окончателен. 
The Europe 2020 strategy places a high focus on resource efficiency, and this implies increasing water resource efficiency with additional benefits of less energy use for treating and transporting water and reduced water bills and water losses14.
Решение No 1386/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 20 ноември 2013 г. относно Общата програма на Европейския съюз за действие за околната среда до 2020 година „Да живеем добре в пределите на нашата планета“, Приоритетна ос No 3, точка 54, подточка iii)(ОВ L 354, 28.12.2013 г., стр. 
Decision No 1386/2013/EU of the European Parliament and of the Council of 20 November 2013 on a General Union Environment Action Programme to 2020 ‘Living well, within the limits of our planet’, Priority Objective 3, point 54 (iii) (OJ L 354, 28.12.2013, p.
Финансирането от ЕС се осъществява главно чрез ЕФРР и КФ 16. 
EU funding mainly through ERDF and CF 16.
Основният източник на финансиране от ЕС за водна инфраструктура са европейските структурни и инвестиционни фондове (ЕСИ фондове). 
The main source of EU funding for water infrastructures are the European Structural and Investment Funds (ESIF).