natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Тарифите за отпадъците се изчисляват по различен начин, в зависимост от общините, въз основа на квадратурата на жилището, броя на членовете в домакинството, консумацията на питейна вода, теглото или обема на образуваните отпадъци и др. 6 Специален доклад No 20/2012 – Ефективно ли е финансирането чрез структурни мерки на инфраструктурни проекти за управление на общинските отпадъци в подпомагането на държавите членки за постигане на целите на политиката на ЕС относно отпадъците? 
Waste tariffs can be calculated in different ways by municipalities (e.g. square metres of apartments or houses, number of persons in households, consumption of drinking water, weight or volume of waste generated, etc.). Special Report No 20/2012 – Is structural measures funding for municipal waste management infrastructure projects effective in helping Member States achieve EU waste policy objectives?
7 КРАТКО ИЗЛОЖЕНИЕ I. През 2010 г. всеки гражданин на ЕС-27 генерира средно около 500 кг общински отпадъци, които, ако не бъдат правилно събрани, обработени и изхвърлени, могат да доведат до отрицателни последици за околната среда. 
7 EXECUTIVE SUMMARY I. In 2010, each EU-27 citizen generated on average approximately 500 kg of municipal waste, which if not collected, treated and disposed of properly, can cause negative environmental impacts.
Правилното управление на отпадъците обаче може да доведе до по-добро използване на ресурсите, тъй като общинските отпадъци са източник на суровини. 
However, proper waste management can lead to an improvement of the use of resources as municipal waste is a source of raw materials.
В резултат на това ЕС е въвел общи стандарти и цели под формата на директиви за управлението на общинските отпадъци и съфинансира инфраструктура за управление на отпадъците в конкретни региони. 
As a result, the EU has introduced common standards and targets in the form of directives for the management of municipal waste and co-finances waste management infrastructures in specific regions.
Одитът на Сметната палата се съсредоточи върху съфинансирането от страна на ЕС на инфраструктура за управление на отпадъци и изследва дали финансирането е било ефективно в подпомагането на държавите членки за постигане на целите на ЕС в областта на политиката за отпадъците. 
The Court’s audit focused on EU co-financing of municipal waste management infrastructures and examined whether the funding was effective in helping Member States achieve EU waste policy objectives.
Сметната палата пряко оцени резултатите на 26 избрани инфраструктурни обекти за управление на отпадъците и извърши преглед на постигането на целите на политиката на ЕС в областта на отпадъците, както и прилагането на мерки за подкрепа в осемте региона, където се намират инфраструктурните обекти. 
The Court assessed directly the performance of 26 sampled waste management infrastructures and reviewed the achievement of EU waste policy objectives as well as the implementation of supporting measures in the eight regions where the infrastructures were located.
Сметната палата заключи, че въпреки че в почти всички избрани региони е настъпило известно подобрение по отношение на управлението на отпадъците, ефективността на финансирането на инфраструктурни обекти за управление на общински отпадъци по структурните мерки е била ограничена от слабото прилагане на мерки за подкрепа: a) Резултатите от работата на съфинансираните инфраструктурни обекти са били до голяма степен обусловени от стратегиите за събиране на отпадъците. 
The Court concluded that, although in almost all the regions selected some improvements in the management of waste were observed, the effectiveness of structural measures funding for municipal waste management infrastructures was hampered by the poor implementation of supporting measures: (a) The performance of the co-financed infrastructures was highly dependent upon waste collection strategies.
Що се отнася до депата за отпадъци, отпадъците там са били изхвърляни без съответна обработка и като цяло са заделяни недостатъчно средства за покриване на разходите във връзка със закриването и последващите грижи. Специален доклад No 20/2012 – Ефективно ли е финансирането чрез структурни мерки на инфраструктурни проекти за управление на общинските отпадъци в подпомагането на държавите членки за постигане на целите на политиката на ЕС относно отпадъците? 
Concerning landfills, waste was deposited without adequate treatment and in general insufficient financial amounts were put aside to cover closure and after-care costs. Special Report No 20/2012 – Is structural measures funding for municipal waste management infrastructure projects effective in helping Member States achieve EU waste policy objectives?
б) В отчитането относно постигането на целите на ЕС б) е имало пречки във връзка с надеждността на данните, което е затруднило наблюдението от страна на Комисията. 
(b) The reporting on the achievement of EU targets was hampered by the reliability of data, making monitoring by the Commission difficult.
Въпреки че в почти всички региони е налице определено подобрение в управлението на отпадъците, генерирането на отпадъци на глава от населението се е увеличило в шест от осемте региона, обект на одита. 
Although in almost all regions some improvements in waste management were observed, per capita waste generation increased in six of the eight regions audited.
В двата региона, които са допринесли за постигане на целите на ЕС, биоразградимите отпадъци са били събирани в) отделно и приложението на данъци за депониране е било по-широко, което е довело до намаляване на депонирането. 
In the two regions which contributed to the achievement of EU targets, biodegradable waste was collected separately and landfill taxes more widely implemented resulting in a reduction of the reliance on landfilling.
В общия случай отпадъците са били депонирани без извършване на подходяща обработка. в) Не е била постигната максимална ефективност на финансирането от ЕС поради слабото прилагане на информационни, административни и икономически мерки за подкрепа. 
Waste was generally landfilled without adequate treatment. (c) The effectiveness of EU funding was not maximised due to the weak implementation of supporting informative, administrative and economic measures.
Прилагането на тези допълнителни мерки не е било условие за получаването на безвъзмездни средства от ЕС. 
The implementation of these supporting measures was not a condition for receiving an EU grant.
Забелязани са слабости и по отношение на регулаторната рамка на ЕС относно отпадъците, както и в насоките на ЕС. 
Weaknesses were also noted in the EU waste regulatory framework and EU guidelines.
Сметната палата препоръчва: a) Държавите членки следва да се съсредоточат върху инфраструктурните обекти за управление на отпадъците, които третират вече разделени при източника отпадъци и да осигурят обработване на отпадъците в депата преди изхвърлянето им и достатъчната финансова обезпеченост на депата за покриване на разходите по закриването и последващите грижи. 
The Court recommends that: (a) Member States should focus on waste management infrastructures treating waste previously segregated at source and ensure that landfills treat waste before disposal and possess a sufficient financial security to cover closure and after-care costs.
Комисията следва да изисква изпълнение на тези препоръки от държавите членки преди предоставянето на финансова помощ от страна на ЕС. 
The Commission should request the implementation of these recommendations from the Member States before granting EU financial support.
Държавите членки следва да създадат надеждни и пълни бази данни за управление на отпадъците, а Комисията следва да проверява надеждността на статистическите данни, получавани от държавите членки. 
EXECUTIVE SUMMARY (b) Member States should set up reliable and complete waste management databases and the Commission should test the reliability of the statistics received from the Member States.
Комисията, Парламентът и Съветът следва да обмислят възможността за обвързване на финансовата помощ от ЕС с постигането на целите на политиката на ЕС относно отпадъците. Държавите членки следва да прилагат информационни, административни и икономически мерки за подпомагане на съфинансираните инфраструктурни обекти. 
The Commission, the Parliament and the Council should consider linking EU financial support to the achievement of EU waste policy objectives. (c) Member States should implement information, administrative and economic measures to support the co-financed infrastructures.
По-специално, държавите членки следва да обръщат по-голямо внимание на участието и подкрепата на обществеността, да се съсредоточат върху прилагането на разделно събиране, включително на биоразградимите отпадъци, когато е ефективно от гледна точка на разходите, и да прилагат данък за депониране на отпадъците, както и тарифни стимули за насърчаване на предотвратяването на генерирането на отпадъците и рециклирането. 
In particular, Member States should pay greater attention to public participation and adherence, focus on separate collection implementation including biodegradable waste when cost effective and implement a landfill tax as well as incentives via tariff to encourage waste prevention and recycling.
Комисията следва да изисква изпълнение на тези препоръки от държавите членки преди предоставянето на финансова помощ от страна на ЕС; при неизпълнение на принципа „замърсителят плаща“ следва да се прилагат намалени размери на помощта. КРАТКО ИЗЛОЖЕНИЕ г) Комисията следва да подобри регулаторната рамка на ЕС относно отпадъците, както и насоките на ЕС. 
The Commission should request the implementation of these recommendations from the Member States before granting EU financial support; reduced rates of assistance should be applied when the ‘polluter pays principle’ is not applied. (d) The Commission should improve the EU waste regulatory framework and EU guidelines.
По-специално, Комисията следва да предложи цели за намаляване на отпадъците, да изясни идеята за обработване преди изхвърлянето, да обмисли възможността за разработване на стандарти за качество на ЕС относно компоста, да предоставя подходящи насоки и да разпространява най-добри практики във връзка с методологията, която да се използва за оценка на разходите за закриване и последващи грижи за депата. 
In particular, the Commission should propose waste prevention targets, clarify the concept of treatment before disposal, consider the opportunity to develop with Member States EU quality standards for compost and provide appropriate guidance and disseminate best practices in relation to the methodology to be used to estimate closure and after-care costs of landfills.
8 Специален доклад No 20/2012 – Ефективно ли е финансирането чрез структурни мерки на инфраструктурни проекти за управление на общинските отпадъци в подпомагането на държавите членки за постигане на целите на политиката на ЕС относно отпадъците? 
8 Special Report No 20/2012 – Is structural measures funding for municipal waste management infrastructure projects effective in helping Member States achieve EU waste policy objectives?
9 ВЪВЕДЕНИЕ УПРАВЛЕНИЕ НА ОБЩИНСКИТЕ ОТПАДЪЦИ В ЕС 1. 
9 INTRODUCTION MUNICIPAL WASTE MANAGEMENT IN THE EU 1.
През последното десетилетие богатството на европейското общество нарасна и нивата на потребление и производство се увеличиха. 
European society has grown wealthier over the last decade, with increased levels of consumption and production.
През 2010 г. всеки гражданин на ЕС е генерирал средно 502 кг общински отпадъци, като цифрите варират от 304 кг в Латвия до 760 кг в Кипър (вж. Фигура 1). 
In 2010, each EU citizen generated on average 502 kg of municipal waste, ranging from 304 kg in Latvia to 760 kg in Cyprus (see Figure 1).
Ако не се събират, обработват и изхвърлят правилно, общинските отпадъци представляват заплаха за общественото здраве и могат да окажат отрицателно въздействие върху въздуха (посредством парниковите га-зове), почвата (посредством инфилтратите вследствие на незаконно изхвърляне или слаб контрол върху депата) и водата (посредством контакт на водата с отпадъците и тяхното проникване във водоносните подземни слоеве или повърхностните води), както и да доведат до проблеми с миризмата. 
Municipal waste, if not collected, treated and disposed of properly, is a threat to public health and can cause negative environmental impacts on air (by means of greenhouse gases), soil (via leachates due to illegal dumping or poorly controlled landfills) and water (through water coming into contact with waste and entering aquifers or surface water), as well as problems with odours.
ЗА ДЪРЖАВА ЧЛЕНКА (в кг на глава от населението) 800 700 600 500 400 300 200 100 0 Източник: Евростат. Специален доклад No 20/2012 – Ефективно ли е финансирането чрез структурни мерки на инфраструктурни проекти за управление на общинските отпадъци в подпомагането на държавите членки за постигане на целите на политиката на ЕС относно отпадъците? 
FIGURE 1 PER CAPITA MUNICIPAL WASTE GENERATION IN 2010 BY MEMBER STATE (in kg/capita) 800 700 600 500 400 300 200 100 0 Source: Eurostat. Special Report No 20/2012 – Is structural measures funding for municipal waste management infrastructure projects effective in helping Member States achieve EU waste policy objectives?
Латвия Естония Полша Чешка република Словакия Румъния Литва България Унгария Словения Гърция Швеция Белгия Финландия ЕС-27 Португалия Обединено кралство Италия Франция Испания Германия Малта Австрия Нидерландия Ирландия Дания Люксембург Кипър 
Czech Republic Slovakia Romania Lithuania Bulgaria Hungary Slovenia Greece Sweden Belgium Finland EU-27 Portugal United Kingdom Italy France Spain Germany Malta Austria Netherlands Ireland Denmark Luxembourg Cyprus Latvia Estonia Poland
Правилното управление на отпадъците може да доведе до по-добро използване на ресурсите, тъй като общинските отпадъци могат да бъдат източник на суровини. 
Proper waste management can lead to an improvement in the use of resources as municipal waste can be a source of raw materials.
Хартията, картонът, металите, стъклото и пластмасата могат да се рециклират, а биоразградимите отпадъци да се превръщат в богат на хранителни вещества компост, който да се използва в земеделието за подобряване на почвата. 
Paper, cardboard, metals, glass and plastic can be recycled, and biodegradable waste transformed into nutrient-rich compost to be used in agriculture as a soil improver.
Остатъкът от отпадъците може да се изгаря (което води до оползотворяване на енергия) или да се изхвърля в депа. 
What remains can be incinerated (energy recovery) or disposed of in landfill.
В приложение I е представена диаграма на основните елементи на управлението на общинските отпадъци. Следните видове инфраструктурни обекти, заедно със събирането на отпадъците (разделени или не при източника), образуват типичната система за управление на отпадъците: а) завод за сортиране: съоръжение, предназначено за разделяне на отпадъците, които подлежат на рециклиране, като хартия и картон, стъкло, опаковки и метали, чрез ръчно управлявани конвейери за сортиране и/или автоматични процеси като въздушни или оптични сепаратори; б) заводи за компост и анаеробно разграждане: съоръжения, предназначени за обработка на биоразградими отпадъци. 
A diagram of the main elements of municipal waste management is provided in Annex I. The following types of infrastructures, together with the collection of waste (separate or non-segregated at source), make up the typical municipal waste management system: (a) sorting plant: a facility intended to segregate recyclables such as paper and cardboard, glass, packaging and metals, through manual sorting belts and/or automatic processes such as air flow or optical separators; (b) composting and anaerobic digestion plants: facilities designed to treat biodegradable waste.
В заводите за компост се извършва аеробен биологичен процес за превръщането на биоразградимите отпадъци в подходящ гранулиран материал, който може да се използва като подобрител на почвата, докато заводите за анаеробно разграждане използват химикали за подпомагане на процеса на разпад. 
Composting plants perform an aerobic biological process to convert biodegradable waste into a stable granular material which can be applied to land as soil improver whereas anaerobic digestion plants apply chemicals to aid the decomposition process.
В този случай, при липсата на въздух, върху биоразградимите отпадъци въздействат бактерии, като ги превръщат във вещества, които усвояват и в богат на метан биогаз, който се използва за производство на енергия; в) завод за механична биологична обработка: съоръжение, което съчетава сортирането с форма на биологична обработка като ком-постирането или анаеробното разграждане. 
Here, in the absence of air, bacteria acts on biodegradable waste to convert it into a digest and methane-rich biogas to be used to produce energy; (c) mechanical biological treatment plant: a facility combining sorting with a form of biological treatment such as composting or anaerobic digestion.
Във фазата на меха-ничната обработка се отделят биоразградимите и сухите части от отпадъците, а в някои случаи и тези, които подлежат на рециклиране. 
The mechanical treatment stage separates the biodegradable and dry parts of the waste and in some cases segregates recyclables.
След това биоразградимият материал се подлага на биологична обработка; г) инсинератор: завод, предназначен за изгаряне на отпадъци съсили без възстановяване на енергия; д) депо: място за изхвърляне на отпадъчни материали, които се депонират под или върху земната повърхност. 
Then the biodegradable matter undergoes a biological treatment; (d) incinerator: a plant intended to burn waste with or without energy recovery; (e) landfill: a site for the disposal of waste materials which are deposited into or on to land.
10 Специален доклад No 20/2012 – Ефективно ли е финансирането чрез структурни мерки на инфраструктурни проекти за управление на общинските отпадъци в подпомагането на държавите членки за постигане на целите на политиката на ЕС относно отпадъците? 
10 Special Report No 20/2012 – Is structural measures funding for municipal waste management infrastructure projects effective in helping Member States achieve EU waste policy objectives?
Депонирането остава преобладаващия вариант в повечето държави членки на ЕС, макар че оползотворяването на енергията от отпадъци и особено рециклирането увеличиха своята значимост през последните години (вж. фигура 2). 
Landfilling remains the dominant waste management option in most EU Member States, even if energy recovery and especially recycling have gained importance in recent years (see Figure 2).
С цел намаляване на отрицателното въздействие на общинските отпадъци върху околната среда и общественото здраве, както и за насърчаване на по-ефективното използване на ресурсите, ЕС въведе общи принципи, стандарти и цели под формата на директиви, във връзка с управлението на общинските отпадъци. 
In order to reduce the negative impact of municipal waste on the environment and public health and to promote a more efficient use of resources, the EU has introduced general principles and common standards and targets in the form of directives, for the management of municipal waste.
11 ФИГУРА 2 ГЕНЕРИРАНИ ОБЩИНСКИ ОТПАДЪЦИ ПРЕЗ 2010 Г. ЗА ДЪРЖАВА ЧЛЕНКА 100 % 90 % 80 % 70 % 60 % 50 % 40 % 30 % 20 % 10 % 0% Източник: Евростат. 
11 FIGURE 2 MUNICIPAL WASTE TREATMENT IN 2010 BY MEMBER STATE 100 % 90 % 80 % 70 % 60 % 50 % 40 % 30 % 20 % 10 % 0% Source: Eurostat.
Рециклиране Изгаряне Компостиране Депониране Специален доклад No 20/2012 – Ефективно ли е финансирането чрез структурни мерки на инфраструктурни проекти за управление на общинските отпадъци в подпомагането на държавите членки за постигане на целите на политиката на ЕС относно отпадъците? 
Landfill Incineration Compost Recycling Special Report No 20/2012 – Is structural measures funding for municipal waste management infrastructure projects effective in helping Member States achieve EU waste policy objectives?
Германия Нидерландия Австрия Швеция Белгия Дания Люксембург Франция ЕС-27 Финландия Обединено кралство Италия Ирландия Словения Испания Португалия Чешка република Унгария Полша Естония Кипър Словакия Гърция Малта Латвия Литва Румъния България 
Germany Netherlands Austria Sweden Belgium Denmark Luxembourg France EU-27 Finland United Kingdom Italy Ireland Slovenia Spain Portugal Czech Republic Hungary Poland Estonia Cyprus Slovakia Greece Malta Latvia Lithuania Romania Bulgaria
Рамката на политиката на ЕС относно отпадъците е установена в директивата от 15 юли 1975 г.1 Съгласно посочената директива политиката на ЕС относно отпадъците се основава на насърчаване на предотвратяването, повторната употреба и рециклирането на отпадъците. 
The framework of EU waste policy was established in the directive of 15 July 19751. According to this directive, EU waste policy is based on the promotion of prevention, re-use and recycling of waste.
Ако образуването на отпадъци не може да се предотврати, следва да се оползотворява възможно най-голяма част от материалите, за предпочитане чрез рециклиране, като депонирането следва да се използва единствено като крайна мярка. 
If waste generation cannot be prevented, as many of the materials as possible should be recovered, preferably by recycling, with landfill only used as a last resort.
С директивата е въведен и принципът „замърсителят плаща“. 
It also introduced the ‘polluter pays principle’.
Директивата относно отпадъците от 2008 г.2 допълнително разработи тези принципи, като установи задължителна йерархична петстепенна пирамида относно отпадъците (вж. Фигура 3). 
The 2008 waste directive2 further developed these principles by establishing a compulsory five-step waste hierarchy pyramid (see Figure 3).
Директивата относно отпадъците е допълнена от няколко специални директиви за дейностите по обработка на отпадъците (депониране3 и из-гаряне4) и за специални потоци отпадъци, като опаковките5 или електри-ческото и електронно оборудване6. 
The waste directive was complemented by a number of specific directives for waste treatment operations (landfilling3 and incineration4) or specific waste streams, such as packaging5 or electrical and electronic equipment6.
Посочените директиви поставят за изпълнение пред държавите членки количествени цели по отношение на процента на отклонените биоразградими отпадъци от депата, рециклиране на опаковки и оползотворяване на материали и по отношение на разделното събиране на отпадъците от електрическо и електронно оборудване. 
These directives set quantitative targets to be met by Member States in terms of percentage of biodegradable waste diversion from landfill, packaging recycling and recovery rates and separate collection of electrical and electronic equipment waste.
За някои държави членки крайните срокове за изпълнение на целите бяха удължени, с оглед на това да се вземе под внимание изходното им състояние по отношение на управлението на отпадъците (вж. таблица 1). 
Deadlines to comply with targets were extended for some Member States to take into account their starting situation in terms of waste management (see Table 1).
ФИГУРА 3 1 Директива 75/442/EИО от 15 юли 1975 година относно отпадъците (ОВ L 194, 25.7.1975 г, стp. 
1 Council Directive 75/442/EEC of 15 July 1975 on waste (OJ L 194, 25.7.1975, p.
39), изменена през 1991 г. с Директива 91/156/ЕИО на Съвета от 18 март 1991 година (OВ L 78, 26.3.1991 г., стp. 
39), amended in 1991 by Council Directive 91/156/EEC of 18 March 1991 (OJ L 78, 26.3.1991, p.
32) и впоследствие кодифицирана с Директива 2006/12/EО на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2006 година (OВ L 114, 27.4.2006 г., стp. 
32) and subsequently codified by Directive 2006/12/EC of the European Parliament and of the Council of 5 April 2006 (OJ L 114, 27.4.2006, p.
9), отменена с Директива 2008/98/EО на Европейския парламенти и на Съвета от 19 ноември 2008 година (OВ L 312, 22.11.2008 г., стp. 3). 
9), which was repealed by Directive 2008/98/EC of the European Parliament and of the Council of 19 November 2008 (OJ L 312, 22.11.2008, p.
2 Директива 2008/98/ЕО. 
2 Directive 2008/98/EC.