natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Палатата отправя следните препоръки за подобряване на ефективността на помощта за развитие от ЕС, предназначена за продоволствена сигурност в Субсахарска Африка: 42 ПРЕПОРЪКА 1 За програмния период след 2013 г. Комисията и Европейската служба за външна дейност следва да извършат структурирана оценка на продоволствената сигурност във всяка страна и да разглеждат систематично възможния обхват на помощта от ЕС в тази област. 
The Court makes the following recommendations to improve the effectiveness of the EU development aid for food security in sub-Saharan Africa: RECOMMENDATION 1 For the programming period after 2013, the Commission and the European External Action Service should carry out a structured assessment of the food security situation in each country and systematically consider the potential scope for EU support in this area.
ПРЕПОРЪКА 2 Комисията и Европейската служба за външна дейност следва да разгледат, по възможност заедно с другите партньори за развитие, доколко е възможно създаването на постоянен инструмент за финансиране на спешни и допълнителни мерки, необходими за справяне с последствията от евентуални бъдещи кризи с хранителните продукти в развиващите се страни. 
RECOMMENDATION 2 The Commission and the European External Action Service should examine, possibly with other development partners, the feasibility of a permanent instrument for financing urgent and supplementary measures that may be required to address the consequences of potential future food crises in developing countries.
ПРЕПОРЪКА 3 Комисията и Европейската служба за външна дейност следва да отдадат съответното приоритетно значение на храненето при изготвянето на стратегията за сътрудничество, определянето и разработването на интервенциите и провеждането на диалог по политиките с правителствата на държавите партньори, по-специално в рамките на програмите за бюджетна подкрепа. 
RECOMMENDATION 3 The Commission and the European External Action Service should give adequate priority to nutrition when defining the cooperation strategy, identifying and designing interventions, and using policy dialogue with partner governments, notably in the framework of budget support programmes.
ПРЕПОРЪКА 4 Комисията следва да определи цели за интервенциите, които да са достатъчно точни и измерими посредством показатели за изпълнението. 
RECOMMENDATION 4 The Commission should set out intervention objectives that are sufficiently precise and measurable through performance indicators.
Тя следва да гарантира, че тези цели са постижими, като извършва по-добри оценки на риска и на предположенията относно успешното изпълнение на интервенциите. Специален доклад No 1/2012 — Ефективност на помощта за развитие от Европейския съюз, предназначена за продоволствена сигурност в Субсахарска Африка 
It should ensure that the objectives are achievable by better assessing the risks and assumptions concerning the successful implementation of interventions. Special Report No 1/2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa
43 ПРЕПОРЪКА 5 Комисията следва да подпомага по-добре финансовата устойчивост на програмите за земеделие и социално подпомагане. 
43 RECOMMENDATION 5 The Commission should better support the financial sustainability of agriculture and social transfer programmes.
При това Комисията следва да: a) се фокусира повече върху развитието на ефективни земеделски консултантски услуги, инфраструктура, предназначена за периода след прибиране на реколтата, и земеделски кредит; б) гарантира, че програмите за социално подпомагане подкрепят по подходящ начин развитието на възможностите на бенефициентите за доходоносни дейности. 
In doing so, the Commission should: (a) place more emphasis on the development of effective agricultural extension services, post-harvest infrastructure and rural credit; (b) ensure that social transfer programmes provide for adequate support to the development of income-earning capacities of the beneficiaries.
Настоящият доклад беше приет от Одитен състав III, ръководен от Karel PINXTEN, член на Сметната палата, в Люксембург на заседанието му от 10 януари 2012 г. 
This Report was adopted by Chamber III, headed by Mr Karel PINXTEN, Member of the Court of Auditors, in Luxembourg at its meeting of 10 January 2012.
За Сметната палата Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA Председател Специален доклад No 1/2012 — Ефективност на помощта за развитие от Европейския съюз, предназначена за продоволствена сигурност в Субсахарска Африка 
For the Court of Auditors Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA President Special Report No 1/ 2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa
ПРИЛОЖЕНИЕ I 44 44 ПРОДОВОЛСТВЕНА СИГУРНОСТ В СУБСАХАРСКА АФРИКА И ЮЖНА АЗИЯ Mozambique Madagascar Uganda Burundi Rwanda Central African Republic Congo Cameroon Togo Benin Ghana Burkina Faso Malawi Western Sahara Saudi Arabia U.A.E Oman Senegal Gambia Sudan Eritrea Yemen Rep. Djibouti Thailand Cambodia Vietnam Philippines Guinea-Bissau Guinea Nigeria Sierra Leone Liberia Côte d’Ivoire Ethiopia Sri Lanka Mauritania Mali Niger Morocco IsraelJordan Arab. Rep. Iran. Islamic Rep. Afghanistan Pakistan □ ≥ 30,0 Изключително тревожно □ 20,0-29,9 Тревожно □ 10,0-19,9 Сериозно □ 5,0-9,9 Умерено Botswana Забележка: Данните за Индекса на глада в световен мащаб са за 2010 г., данните за дела на населението, страдащо от недохранване — за 2004-2006 г., данните за децата с поднормено тегло са за последната година от периода 2003-2008 г., за която има налична информация, а данните за детската смъртност са за 2008 г. 
ANNEX I MAP OF THE FOOD SECURITY SITUATION IN SUB-SAHARAN AFRICA AND SOUTH ASIA Note: For the 2010 GHI, data on the proportion of undernourished are for 2004–06, data on child underweight are for the latest year in the period 2003–08 for which data are available, and data on child mortality are for 2008.
Границите, имената и наименованията, използвани в тази карта, не означават, че те са официално потвърдени или приети от Международния научноизследователски институт за политика в областта на храните (IFPRI) или от неговите партньори или сътрудници. □ ≤ 4,9 Ниско □ Няма данни South Africa Swaziland Lesotho Algeria Kuwait Nepal Bhutan Bangladesh Myanmar Equatorial Guinea Gabon Kenya Tanzania Papua New Guinea Tunisia Syrian Lebanon Arab. Rep.Iraq China Libya Egypt. Bahrain Qatar Chad Congo Dem. 
The boundaries and names shown and the designations used on this map do not imply official endorsement or acceptance by the International Food Policy Research Institute (IFPRI), of its partners and contributors. Source: Adapted and reproduced with permission from the International Food Policy Research Institute (http://www.ifpri.org).
Картата се базира на данни на Организацията на ООН за прехрана и земеделие, UNICEF, MEASURE DHS (Демографски и здравни проучвания) и Световната здравна организация. 
This map is based on data from the Food and Agriculture Organisation of the United Nations, the United Nations Children's Fund, MEASURE DHS (Demographic and Health Surveys), and the World Health Organisation.
Докладът, от който е взета тази карта, може да бъде намерен онлайн на адрес: http://www.ifpri.org/publication/2009-global-hunger-index. India Lao PRD Mongolia Brunei Специален доклад No 1/2012 — Ефективност на помощта за развитие от Европейския съюз, предназначена за продоволствена сигурност в Субсахарска Африка 
The report from which this map comes can be found online at http://www.ifpri.org/publication/2009-global-hunger-index. Special Report No 1 / 2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa 44 44
45 ПРИЛОЖЕНИЕ II ПРЕГЛЕД НА СЪСТОЯНИЕТО НА ПРОДОВОЛСТВЕНАТА СИГУРНОСТ В ЕТИОПИЯ Продоволствената несигурност e траен проблем в Етиопия. 
45 ANNEX II OVERVIEW OF THE FOOD SECURITY SITUATION IN ETHIOPIA Food insecurity is a persistent problem in Ethiopia.
Въпреки постоянната подкрепа от страна на донорската общност през последните 20 години, броят на лицата, нуждаещи се от продоволствена помощ, се е увеличил от 6,7 милиона през 1994 г. на 12,6 милиона през 2010 г.1 Основните причини за продоволствената несигурност са високият прираст на населението (годишният прираст е около два милиона души), който заедно с малкия размер на стопанствата и зависимостта от дъждовна вода за напояване води до прекалена тежест за земята2 и ерозия на почвата. 
Despite continuous support from the donor community over the last 20 years, the number of people in need of food assistance increased from 6,7 million in 1994 to 12,6 million in 20101. The main causes of food insecurity are the high population growth rate (annual average of 2 million people) which, combined with the reliance on small-size and rain-fed agricultural holdings, results in unsustainable pressure on land2 and soil erosion.
Това от своя страна намалява земеделската производителност и добивите. 
This in turn reduces agricultural productivity and yields.
Друга важна причина за продоволствената несигурност е несигурният характер на правата на земевладение. 
Insecurity of land tenure by farmers is another important cause of food insecurity.
Земята принадлежи на държавата, а земеделските производители притежават права на ползване, като това не стимулира, а затруднява достъпа им до кредити, необходими за извършване на производствени инвестиции. 
Land is the property of the state and farmers have usufruct rights, which both discourage and hamper access to the loans necessary to undertake productive investments.
Неефикасните вътрешни пазари и неподходящата транспортна инфраструктура допринасят за увеличаването на цените на храните и допълнително затрудняват достъпа до храни. 
Inefficiency of domestic markets and inadequate transport infrastructure pushes up food prices, further hindering access to food.
Освен това така се усложнява и физическото разпространение на излишъците към районите с производствен недостиг и се увеличава нуждата от внос на храни. 
Furthermore, it also complicates the physical distribution from surplus to deficit production areas, thereby increasing the need for food imports.
Макар през последните пет години националното земеделско производство да се е увеличило3, Етиопия все още е зависима от търговски внос на хранителни продукти и хранителна помощ. 
While national agricultural production has increased over the last five years3, Ethiopia is still dependent on commercial food imports and food aid.
Така например през последното десетилетие вносът на хранителна помощ е бил в размер средно на 700 000 тона4. 
For example, food aid imports averaged 700 000 tonnes over the past decade4.
Въпреки това липсват надеждни данни относно нуждите от храни в национален план поради значителните разлики (до 40 %)4 между данните за хранителната продукция, публикувани от министерство на земеделието, и тези на централната статистическа агенция. 
Nevertheless, there are no reliable figures on the national food gap due to significant discrepancies (up to 40 %)4 between the national crop production data published by the Ministry of Agriculture and by the Central Statistical Agency.
Понастоящем населението на Етиопия се изчислява на 77,5 милиона души, от които 85 % зависят от земеделието като основен източник на прехрана. 
Ethiopia’s population is currently estimated at 77,5 million people, 85 % of whom depend on agriculture as their primary source of livelihood.
Делът на земеделието в брутния вътрешен продукт (БВП) е 45 % и следователно развитието му е от съществено значение за намаляване на нивото на бедност. 
Agriculture’s contribution to the national gross domestic product (GDP) is 45 % and its development is therefore essential for poverty reduction.
От изготвянето на първата си обща стратегия за земеделския сектор5 правителството на Етиопия финансира земеделската продукция и производителност като основен начин за постигане на продоволствена достатъчност и насърчаване на икономическия растеж. 
Since its first comprehensive strategy for the agricultural sector5, the government of Ethiopia has supported agricultural production and productivity as the main means of attaining food sufficiency and boosting economic growth.
Продоволствената сигурност е приоритет в рамките на националните стратегии за намаляване на бедността. 
Food security has been a priority under the national poverty reduction strategies.
В Документа за устойчиво развитие и намаляване на бедността, който се отнася до периода 2002—2005 г., се признава нуждата от подобряване на наличието на хранителни продукти и достъпа до тях. 
The Sustainable Development and Poverty Reduction Paper (PRSP) covering the period 2002–05 recognised the need to improve food availability and access.
Документът за устойчиво развитие и намаляване на бедността е последван от План за ускорено и устойчиво развитие за премахване на бедността (PASDEP), който обхваща периода 2005—2010 г. и включва политика за продоволствена сигурност като част от политиката за развитие на земеделието. 
The PRSP was followed by the Plan for Accelerated Sustained Development to End Poverty (PASDEP), which covered the period 2005–10 and included food security policy as part of its agricultural development policy.
Този приоритет отново присъства в текущата стратегия за намаляване на бедността за периода 2010—2015 г., а именно в Националния план за растеж и преобразуване. 
This priority was maintained in the current poverty reduction strategy for the period 2010–15, the Growth and Transformation Plan.
1 Агенция за превенция и готовност при бедствия, Етиопия, хронологични данни за 2010 г. 
1 Ethiopia’s Disaster Prevention and Preparedness Agency, time series data 2010.
2 Според делегацията на ЕС повече от една трета от домакинствата обработват по-малко от 0,5 хектара. 
2 According to the EU delegation, more than one third of households farm less than 0,5 hectares.
3 Според изготвения през 2009 г. проект на Комисията за средносрочно изменение на 10-ия документ за национална стратегия: производството на зърнени култури се е увеличило от ниво след сушата в размер на 10 милиона тона през 2004 г. до над 16 милиона тона през 2007 и 2008 г. 
3 According to the Commission’s draft MTR of the 10th CSP carried out in 2009: ‘Cereals production rose from a post-drought level of 10 million tonnes in 2004 to over 16 million tonnes in 2007 and 2008.’
5 Стратегия за индустриализация, насочена към развитието на земеделието, 1993 г. Специален доклад No 1/2012 — Ефективност на помощта за развитие от Европейския съюз, предназначена за продоволствена сигурност в Субсахарска Африка 
5 Agriculture development-led industrialisation strategy, 1993. Special Report No 1/ 2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa
46 ПРИЛОЖЕНИЕ II Първата политика за продоволствена сигурност, одобрена през 2001 г., има за цел да увеличи наличието на хранителни продукти, да подобри достъпа до храни и да затвърди мерките за реагиране при спешни ситуации. 
46 ANNEX II The first food security policy adopted in 2001 aimed to increase the availability of food, improve access to food and strengthen emergency response capabilities.
Тази политика подчертава намеренията на правителството да премине от хранителна помощ към подпомагане, което е по-предвидимо и ориентирано към развитието. 
This policy stressed the government’s intention to move from food-aid relief towards a more predictable and development-oriented support.
През 2003 г. коалицията за продоволствена сигурност между правителството и донорската общност одобрява проект за Програма за защита на производството (PSNP). 
In 2003, a Government-Donor Coalition for Food Security agreed on the design of the Productive Safety-Net Programme (PSNP).
От 2005 г. по PSNP се предоставят обвързани с условия и безусловни трансфери на парични средства и/ или храни за приблизително 8 милиона души, които в противен случай биха се нуждаели от хранителна помощ, предоставена чрез спешни призиви за помощ. 
Since 2005, the PSNP has provided conditional and unconditional cash and/or food transfers for approximately 8 million people who would otherwise need food aid through emergency appeals.
Целта на програмата е да се подобри достъпът до хранителни продукти, като едновременно се запазят производствените активи на уязвимите домакинства. 
Its aim is to improve access to food while safeguarding the productive assets of vulnerable households.
Политиката за продоволствена сигурност се прилага посредством програмите за продоволствена сигурност, които досега са обхванали периодите 2005—2010 г. и 2010—2014 г. 
The food security policy is implemented through the Food Security Programmes (FSPs), which have so far covered the periods 2005–10 and 2010–14.
Програмите за продоволствена сигурност се състоят от четири стълба: i) програма за защита на производството (PSNP); ii) доброволно преселване на населението; iii) програма за укрепване на активите на домакинствата (HAB); и iv) програма за допълнителни инвестиции в инфраструктурата в селските райони. 
The FSP has four pillars: (i) the PSNP; (ii) voluntary population resettlement; (iii) the household asset-building programme (HAB); and (iv) the complementary investment programme for rural infrastructure. As for the nutrition situation, the MDG-related indicators are lagging behind6.
Първата национална стратегия за храненето е приета през 2008 г. и се прилага от министерството на здравеопазването посредством Националната хранителна програма за 2008—2013 г. 
The first national nutrition strategy was adopted in 2008 and is being implemented by the Ministry of Health through the national nutrition programme for 2008–13.
Нейната цел е да намали процента на недохранено население в Етиопия, по-специално сред децата под петгодишна възраст, бременните и кърмещите жени. 
Its aim is to reduce the scale of malnutrition in Ethiopia, especially amongst children under the age of five and pregnant and lactating women.
6 Съгласно изготвените от правителството на Етиопия доклади за напредъка при изпълнението на PASDEP от 2007 и 2009 г. 
6 According to the government of Ethiopia’s PASDEP progress reports from 2007 and 2009 MOFED — Matrix Table 1, the indicator on prevalence of underweight children under the age of five is close to 40 % while the MDG target is 30 %.
Специален доклад No 1/2012 — Ефективност на помощта за развитие от Европейския съюз, предназначена за продоволствена сигурност в Субсахарска Африка 47 ПРИЛОЖЕНИЕ III ПРЕГЛЕД НА СЪСТОЯНИЕТО НА ПРОДОВОЛСТВЕНАТА СИГУРНОСТ В МАЛАВИ Икономиката на Малави зависи от земеделието, което представлява 35 % от БВП и заема 85 % от работната ръка, състояща се предимно от дребни и произвеждащи за собствени нужди земеделски производители. 
Special Report No 1 / 2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa 47 ANNEX III OVERVIEW OF THE FOOD SECURITY SITUATION IN MALAWI Malawi’s economy is dominated by agriculture, which represents 35 % of national GDP and employs 85 % of the workforce, most of whom are smallholders and subsistence farmers.
Основната хранителна култура е царевицата, която заема 75 % от обработваемите земи, а тютюнът е основната култура за търговски цели. 
The main food crop is maize, which takes 75 % of cropland, tobacco being the main cash crop.
Дребните земеделски производители играят ключова роля в икономическото развитие на страната, но ниската производителност забавя общото развитие и представлява основната причина за бедност и продоволствена несигурност. 
Smallholder agriculture thus plays a crucial role in the economic development of the country, but low productivity is slowing down the overall pace of development and has become the main cause of poverty and food insecurity.
Ниската земеделска производителност се дължи на различни структурни ограничения, като: i) гъстотата на населението (най-високата в Африка), която заедно с малкия7 размер на стопанствата, разчитащи на дъждовна вода за напояване на земеделските площи, води до деградация на почвите; ii) липсата на земеделски кредити, които затрудняват достъпа на дребните земеделски производители до производствени активи като земеделски земи и суровини; iii) недостатъчен достъп до пазари и неподходяща инфраструктура, които допринасят за увеличаването на стойността на операциите и цените на храните; и iv) ограничени възможности за работа извън земеделските стопанства, насочващи населението към стратегии за препитание, които са невъзможни за продължително поддържане от гледна точка на околната среда (напр. обезлесяване). 
Low agricultural productivity is due to several structural constraints such as: (i) population density (the highest in Africa) which, combined with the small7 size of rain-fed agricultural holdings, results in soil degradation; (ii) the lack of rural credit, which hinders smallholders’ access to productive assets such as land and inputs; (iii) poor market access and inadequate infrastructure, which increase transaction costs and food prices; and (iv) limited off-farm employment, which directs the population towards environmentally unsustainable coping strategies (i.e. deforestation).
Наличните данни посочват, че при 70 % от всички домакинства в Малави се хранителните продукти собствено производство се изчерпват между три и четири месеца преди следващата рекол-та8. 
Available data indicate that 70 % of all households in Malawi run out of their own self-produced food between three to four months prior to the next harvest8.
Продоволствената несигурност в Малави представлява също така и проблем с достъпа до храни. 
Food insecurity in Malawi is also a problem of access to food.
През 2005 г. 22 % от населението живее в изключителна бедност, което означава, че един на всеки пет души няма средства за основния хранителен минимум9. 
In 2005, 22 % of the population was ultra-poor, meaning that one in every five people could not afford a minimum basic diet9.
По отношение на храненето липсата на достъп до хранителни продукти и небалансираното хранене, при което режимът включва предимно царевица, представляват основните причини за хронично недохранване. 
As for the nutrition situation, the lack of food access and an unbalanced diet based mainly on maize are the major causes of chronic malnutrition.
Между 60 % и 70 % от приетите калории произхождат от царевица, като в резултат на това 43 % от децата под пет години страдат от спиране на растежа, 22 % са с поднормено тегло, а 5 % са засегнати от остро недохранване10. 
Between 60 % and 70 % of caloric intake comes from maize, with the result that 43 % of the under-fives are stunted, 22 % are underweight and 5 % suffer from acute malnutrition10.
Като приоритети в стратегията за развитие и растеж на Малави, която обхваща периода 2006— 2011 г., се посочват земеделието и продоволствената сигурност, както и предотвратяването и преодоляването на нарушенията в храненето. 
The Malawi Growth and Development Strategy (MGDS) covering the period 2006–11 includes agriculture and food security as well as prevention and the management of nutrition disorders among its priorities.
Изготвените за постигането на тази цел стратегии разчитат на увеличение на земеделската производителност, функциониращи пазари за земеделска продукция, намаляване на зависимостта от хранителна помощ, ефективни системи за ранно предупреждение, доходоносни дейности, координиране на хранителната помощ и вноса на продукти и изграждане на силози с оглед подобряване на складовия капацитет. 
The strategies defined to achieve this outcome are based on increased agricultural productivity, functioning crop markets, reduced food-aid dependency, effective early-warning systems, income-generating activities, coordination of food aid and imports, and the construction of silos to improve storage capacity.
Тези стратегии са доразвити в по-оперативни планове в рамките на приетата през 2006 г. политика за продоволствената сигурност. 
These strategies were further developed in more operational plans in the food security policy adopted in 2006.