natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В тази връзка Сметната палата провери дали управляващите органи са извършили следното: а) разработване на политики за борба с измамите, извършване на задълбочена оценка на риска и прилагане на подходящи превантивни мерки и мерки за разкриване; и б) предприемане на адекватни ответни мерки на разкритите измами в координация с органите за разследване и наказателно преследване и с АФКОС, отчитайки модела на тези служби в посетените държави членки. 
To this end, we assessed whether managing authorities have: (a) developed anti-fraud policies, performed a thorough risk assessment and implemented adequate preventive and detective measures; and (b) properly responded to detected fraud in coordination with the investigation and prosecution bodies and with AFCOSs, considering the design of these services in the Member States we visited.
13 Сметната палата разгледа ролята на управляващите органи и на АФКОС в държавите членки в рамките на политиката на сближаване. 
13 We looked at the role played by managing authorities and AFCOSs in the Member States in cohesion policy.
В одита са включени управляващите органи на оперативните програми, финансирани от трите основни Европейски структурни и инвестиционни фондове по отношение на политиката на сближаване на ЕС — КФ, ЕСФ и ЕФРР. 
We audited the managing authorities for the operational programmes funded by the three main European Structural and Investment Funds concerning EU cohesion policy: the CF, the ESF and the ERDF.
Беше решено да се изключи целта на ЕФРР „Европейско териториално сътрудничество“ (ЕТС), тъй като проектите, финансирани от съответните ОП, включват партньори от различни страни под надзора на органи в различни държави членки. 
We decided to exclude the European Territorial Cooperation objective (ETC) of the ERDF, as the projects financed by the corresponding OPs involve partners from different countries under the supervision of authorities in different Member States.
14 Сметната палата провери доколко управляващите органи са взели предвид правната и стратегическата рамка на държавите членки за борба с измамите при управлението на процеса за борба с измамите, особено в случаите, когато съществува национална стратегия за борба с измамите. 
14 We reviewed how managing authorities had considered the Member States’ legal and strategic anti-fraud framework for the management of the anti-fraud process, in particular when a national anti-fraud strategy was available.
ЕСП покани всички управляващи органи да участват в проучване относно мерките за предотвратяване и разкриване на измами и получи отговори от органите на 23 държави членки. 
We invited all managing authorities to participate in a survey on fraud prevention and detection measures and obtained replies from authorities in 23 Member States.
15 Бяха посетени седем държави членки: България, Франция, Унгария, Гърция, Латвия, Румъния и Испания. 
15 We visited seven Member States: Bulgaria, France, Hungary, Greece, Latvia, Romania and Spain.
За подбора на тези държави членки ЕСП разгледа процента на разкриване на измами и броя на случаите на измами, представен 15 в доклада за ЗФИ за 2016 г., както и връзката им с други налични показатели за риска от измами. 
For the selection of these Member States, we considered the fraud detection rates and the number of fraud cases presented in the 2016 PIF report, as well as their correlation with other available fraud risk indicators.
По време на посещенията одиторите се срещнаха с представители на органите, отговорни за изпълнението на общо 43 ОП (22 ОП за периода 2007—2013 г. и 21 ОП за периода 2014—2020 г. ), както и с основни действащи лица в борбата срещу измамите (органи за наказателно преследване и съдебни органи, разследващи органи, агенции за борба с измамите, органи за защита на конкуренцията). 
During our visits, we met with representatives of the authorities responsible for implementing a total of 43 OPs (22 OPs for 2007-2013 and 21 OPs for 2014-2020) and with key actors in the fight against fraud (prosecution and judicial bodies, investigative bodies, anti-fraud agencies, competition authorities). In the Member States we visited we audited a 14
16 Те извършиха преглед на досиета в извадка от 138 нередности, докладвани на Комисията като измами, във връзка с 22 ОП, проверени за периода 2007— 2013 г. 
16 We reviewed the case files of a sample of 138 irregularities reported to the Commission as fraudulent from the 22 OPs we tested for 2007-2013.
В случаите, когато размерът на популацията позволява, при подбора на нередности за одитиране беше приложен методът на случаен принцип, известен като „извадка по парична единица“. 
Wherever the size of the population allowed, we applied the random method known as monetary unit sampling to select the irregularities to be reviewed.
Не е извършена оценка на работата на органите за разследване, прокуратурата и съдебните органи, въпреки че одитът разгледа координацията и комуникацията на управляващите органи с тях. 
We did not assess the work of investigation, prosecution and judicial bodies – although we did look at the managing authorities’ coordination and communication with those bodies.
17 Констатациите в настоящия доклад допълват посочените в Специален доклад No 1/2019: „Борба с измамите при разходването на средства от ЕС — необходими са действия“, публикуван на 10 януари 2019 г., който обхваща разработването и изпълнението на стратегията на Комисията за борба с измамите. 
17 The findings in this report complement those in special report 01/2019: “Fighting fraud in EU spending: action needed”, published on 10 January 2019, which covered the design and implementation of the Commission’s Anti-Fraud Strategy.
Този доклад разглежда предимно ролята на ОЛАФ, но също така и дейността във връзка с политиките за борба с измамите на главните дирекции на Комисията, отговарящи за прилагането на политиката на ЕС в областта на сближаване (вж. точка 04). 16 
In that report, we mainly focused on the role of OLAF, but also looked at the work done on anti-fraud policies by the Commission DGs responsible for the implementation of EU cohesion policy (see paragraph 04). 15
Констатации и оценки Политика за борба с измамите, мерки за предотвратяване и разкриване на измами Повечето управляващи органи не разполагат с конкретна политика за борба с измамите 18 Комисията е предоставила насоки на държавите членки и управляващите органи, за да им помогне да изпълнят правното си задължение да въведат мерки за борба с измамите, които са пропорционални и ефективни. — На равнището на държавите членки Комисията препоръчва да се приемат национални стратегии за борба с измамите за защита на европейските структурни и инвестиционни фондове, с цел да се осигури еднакво и ефективно прилагане на мерките за борба с измамите, особено в случаите, когато организационните структури на държавите членки са децентрализирани. — На равнището на оперативните програми Комисията препоръчва на управляващите органи да разработят структуриран подход за справяне с измамите, базиран върху четирите основни елемента на процеса на управление на борбата с измамите — предотвратяване, разкриване, коригиране и наказателно преследване16. — Комисията е определила и конкретни критерии за оценяване на начина, по който управляващите органи изпълняват своите правни задължения за въвеждане на пропорционални и ефективни мерки за справяне с измамите17. 
Observations Anti-fraud policy, fraud prevention and detection measures Managing authorities generally have no specific anti-fraud policy 18 The Commission has provided guidelines for Member States and managing authorities to help them comply with their legal obligation to put in place anti-fraud measures that are proportionate and effective. — At the level of the Member States, the Commission recommends the adoption of national anti-fraud strategies for the protection of the ESI Funds, with the objective of ensuring homogenous and effective implementation of anti-fraud measures, especially where Member States’ organisational structures are decentralised. — At the level of operational programmes, the Commission recommends that managing authorities develop a structured approach to tackling fraud, organised around the four key elements in the anti-fraud management process: prevention, detection, correction and prosecution16. — The Commission has further defined concrete criteria for evaluating the way managing authorities have complied with their legal obligations for setting up proportionate and effective anti-fraud measures17.
16 Насоки на Комисията за държавите членки и органите по програмите относно оценката на риска от измами и ефективните и пропорционални мерки за борба с измамите (EGESIF 14—0021 от 16 юни 2014 г.), Наръчник на ОЛАФ относно ролята на одиторите от държавите членки за предотвратяване и разкриване на измами (октомври 2014 г.) и Насоки за обща методология за оценяване на системите за управление и контрол в държавите членки (EGESIF 14—0010-окончателен от 18 декември2014 г.). 
16 Commission’s Guidance for Member States and programme authorities on fraud risk assessment and effective and proportionate anti-fraud measures (EGESIF 14-0021 of 16 June 2014), OLAF’s Handbook on the role of Member State auditors in fraud prevention and detection (October 2014) and Guidance on a common methodology for the assessment of management and control systems in the Member States (EGESIF 14-0010-final of 18 December 2014).
17 Член 30 и приложение IV към Делегиран регламент (ЕС) No 480/2014 на Комисията от 3 март 2014 г. за допълнение на Регламент (ЕС) No 1303/2013 на Европейския парламент 17 
17 Article 30 and Annex IV of Commission Delegated Regulation (EU) No 480/2014 of 3 March 2014 supplementing Regulation (EU) No 1303/2013 of the European Parliament and of the Council (OJ L 138, 13.5.2014, p.
19 Комисията препоръчва на управляващите органи да използват официално приета политика за борба с измамите18, за да заявят своята воля за борба и противодействие на измамите. 
19 The Commission recommends that managing authorities use a formal anti-fraud policy18 to communicate their determination to combat and address fraud.
Тази политика следва да включва по-специално стратегии за изграждане на култура за борба с измамите и разпределение на отговорностите за справяне с измамите. 
This policy should, in particular, include strategies for the development of an anti-fraud culture and the allocation of responsibilities for tackling fraud.
ЕСП счита, че управляващите органи е следвало да изготвят официална политика за борба с измамите или подобен отделен самостоятелен документ, в който да посочат своите мерки за предотвратяване, разкриване и реакция, и да илюстрират пред своите служители, бенефициентите по финансирането от ЕС и други органи, че са въведени и се изпълняват мерки за борба с измамите. 
We consider that managing authorities should have prepared a formal anti-fraud policy or a similar single, stand-alone document specifying their fraud prevention, detection and response measures and making clear to their own staff, the beneficiaries of EU funding and other authorities that measures to tackle fraud are in place and being implemented.
20 По време на своите посещения ЕСП установи, че много малка част от тези политики действително представляват официални референтни документи, обобщаващи мерките, които трябва да бъдат прилагани на всеки етап от процеса на управление на борбата с измамите в отговор на установените рискове от измами. 
20 We found during our visits that very few of these policies actually constitute formal reference documents summarising the measures to be implemented at each stage of the anti-fraud management process in response to identified fraud risks.
ЕСП откри примери за официално приети политики за борба с измамите само в Латвия, при конкретни междинни звена в Испания, както и във Франция (където политика не е била направена публично достояние). 
We only found examples of formalised anti-fraud policies in Latvia, at specific intermediate bodies in Spain, and in France (where the policy has not been made public).
Във всички други случаи, за да получи пълно описание на мерките за борба с измамите, ЕСП трябваше да се запознае с множество документи за управление и процедурни ръководства. 
In all other cases, to obtain a full description of anti-fraud measures we needed to consult multiple management documents and manuals of procedures.
Считаме, че липсата на официално приети политики за борба с измамите ограничава способността на държавите членки да контролират и координират мерките за борба с измамите и да оценяват тяхната ефективност. 
We consider that the absence of formalised anti-fraud policies limits Member States’ ability to supervise and coordinate anti-fraud measures and evaluate their effectiveness.
18 са приели национални стратегии за борба с измамите19 въз основа на препоръката на Комисията (вж. точка 18). 
This is particularly relevant in that only ten Member States have adopted a national anti-fraud strategy19 based on the Commission’s recommendation (see paragraph 18).
21 Одиторите също така смятат, че липсата на разпоредби, изискващи от управляващите органи да приемат официална политика за борба с измамите, представлява недостатък в разработването на рамката във връзка с борбата с измамите за периода 2014—2020 г. 
21 We also consider the absence of provisions requiring managing authorities to adopt formal anti-fraud policies as a shortcoming in the design of the anti-fraud framework for 2014-2020.
Освен това в делегиран регламент (ЕС) No 480/2014 на Комисията (в допълнение към Регламента за общоприложимите разпоредби (РОР) за периода 2014—2020 г.) не се споменава за недостатъци при прилагането на пропорционални и ефективни мерки за борба с измамите в контекста на определението на „сериозни недостатъци“, които сами по себе си могат да доведат до спиране на плащанията за оперативните програми или тяхното финансово коригиране20. Като резултат, на използването на мерки за борба с измамите се отдава по-малко значение спрямо други аспекти от оценката на системите за управление и контрол. 
Furthermore, Commission Delegated Regulation (EU) No 480/2014 (complementing the CPR for 2014-2020) does not mention shortcomings 18 In this sense, the concept of a formal anti-fraud policy corresponds to the ’fraud risk management programme’ defined by the Association of Certified Fraud Examiners (ACFE) in its ”Fraud examiners manual” or in the ”Fraud Risk Management Guide” it developed with the Committee of Sponsoring Organizations of the Treadway Commission (COSO), and to the “formal counter fraud and corruption strategies” defined by the Chartered Institute of Public Finance and Accountancy (CIPFA) in its “Code of practice on managing the risk of fraud and corruption”.
19 Национални стратегии за борба измамите съществуват в десет от 28-те държави членки: България, Чехия, Гърция, Франция, Хърватия, Италия, Латвия, Унгария, Малта и Словакия. 
19 National anti-fraud strategies exist in ten of the 28 Member States: Bulgaria, Czechia, Greece, France, Croatia, Italy, Latvia, Hungary, Malta and Slovakia.
Румъния също има стратегия, но тя понастоящем е неактуална (Източник: Доклад за ЗФИ за 2017 г., стр. 
Romania also has a strategy, but it is now out-of-date (Source: 2017 PIF report, page 12).
Държавите членки, които не разполагат с национална стратегия, са: Белгия, Дания, Германия, Естония, Ирландия, Испания, Кипър, Литва, Люксембург, Нидерландия, Австрия, Полша, Португалия, Словения, Финландия, Швеция и Обединеното кралство. 
The Member States that have not adopted a national strategy are: Belgium, Denmark, Germany, Estonia, Ireland, Spain, Cyprus, Lithuania, Luxembourg, Netherlands, Austria, Poland, Portugal, Slovenia, Finland, Sweden and United Kingdom. 17
Целта на тази дейност е управляващите органи да определят доколко съществуващите мерки за вътрешен контрол са подходящи за справяне с рисковете, свързани с различните сценарии на измама, и да набележат областите, в които е необходим допълнителен контрол. 
The purpose of this exercise is for managing authorities to determine the suitability of existing internal controls to address the risks associated with different fraud scenarios and identify areas where additional controls are necessary.
23 Наред с другите въпроси във връзка с борбата с измамите, насоките на EGESIF за държавите членки и управляващите органи (вж. точка 18) посочват необходимостта от оценка на риска от измами, включително използването на практически инструмент от типа „готов за употреба“ за извършване на оценката22. 
23 Among other anti-fraud topics, the EGESIF guidelines for Member States and managing authorities (see paragraph 18) address the task of fraud risk assessment including a practical “ready-to-use” tool to perform the assessment22.
Всички управляващи органи, посетени от ЕСП в контекста на одита, бяха изпълнили задължението си да извършват оценка на риска от измами. 
All the managing authorities we visited in the context of our audit had complied with their obligation to perform a fraud risk assessment.
Това бележи подобрение в подхода на тези органи към борбата срещу измамите в областта на сближаването. 
This marks an improvement in the way these authorities approach the fight against fraud in Cohesion.
В проучването се 22 В документа с насоки Комисията е разработила модел за оценка на риска от измами въз основа на 31 стандартни присъщи риска, разделени на подгрупи от 40 риска и 128 препоръчителни проверки за намаляване на риска, всички структурирани около четири общи процеса на управление (подбор на кандидати, изпълнение и проверка на операциите, сертифициране и плащания, и пряко възлагане на обществени поръчки от управляващите органи). 
22 In the guidance document, the Commission developed a fraud risk assessment model based on 31 standard inherent risks, further subdivided into 40 risks and 128 recommended mitigating controls, all of them structured around four generic management processes (selection of applicants, implementation and verification of operations, certification and payments, and direct procurement by managing authorities).
Документът обаче не обхваща финансовите инструменти или рисковете, свързани с държавната помощ. 
However, the document does not cover financial instruments or risks in relation to state aid.
23 ГД „Регионална и селищна политика“ — Предотвратяване на измами и корупция в областта на Европейските структурни и инвестиционни фондове — равносметка на практиките в държавите членки на ЕС, октомври 2018 г., публикувано на адрес: https://ec.europa.eu/regional_policy/en/information/publications/studies/2018/study-on-the-implementation-of-article-125-4-c-of-the-regulation-eu-no-1303-2013-laying-down- the-common-provisions-on-the-european-structural-and-investment-fund-in-member-states. 
18 25 2 3 4 8 9 13
20 50 20 
20 Box 1 Stock taking study on preventing fraud and corruption in the ESIFs The study was based on a sample of 50 2014-2020 OPs (41 of which related to Cohesion, excluding ETC) selected by the Commission on a judgemental basis to cover all Member States and a range of sectors and funds.
Екипът по проучването е разгледал информация, предоставена от държавите членки (по-специално резултатите от оценките им на риска от измами) и е провел интервюта с програмните органи и службите АФКОС. 
The study team reviewed information from Member States (in particular the outcome of their fraud risk assessments) and conducted interviews with programme authorities and AFCOSs.
Проучването се съсредоточава върху разработването на мерки за предотвратяване на измами и (в по-малка степен) методи за разкриване на измами и разглежда доколко пропорционални са били мерките спрямо установените рискове. 
The study focused on the design of fraud prevention measures and (to a lesser extent) fraud detection methods and assessed how proportionated the measures were to the identified risks.
То обаче не разглежда начина, по който е извършена оценката на риска от измами. 
However, it did not address the manner in which the fraud risk assessment had been conducted.
В проучването също така не е формулирано заключение относно ефективността на прилаганите мерки. 
The study did not conclude on the effectiveness of the measures put in place, either.
Основните поуки от проучването могат да се обобщят, както следва: Положителни коментари Области, в които е необходимо подобрение Усилията за борба с корупцията и измамите са по-формални и систематични през програмния период 2014—2020 г. 
The key lessons drawn from the study can be summarized as follows: Positive remarks Areas for improvement Anti-fraud and anti-corruption efforts are more formalised and systematic in the 2014-2020 programming period.
Пропорционалността на мерките за смекчаване на риска е най-ниска при рисковете от съглашателство при офериране и двойно финансиране. 
Proportionateness of mitigating measures is lowest for the risks of collusive bidding and double funding.
Смекчаващите мерки обикновено са пропорционални на собствената оценка на рисковете. 
Mitigating measures are generally proportionate to the self-assessed risks.
Някои органи могат да подценяват нивото на оценения от тях риск от измами. 
Some authorities may underestimate their self-assessed levels of fraud risk.
Повечето органи използват образеца на Комисията за оценка на риска от измами. 
Most authorities are using the Commission`s fraud risk assessment template.
Не всички управляващи органи извършват оценка на риска от измами на равнище ОП. 
Not all managing authorities conduct a fraud risk assessment at OP level.
Според управляващите органи в извадката, в настоящата си форма Arachne не отговаря напълно на техните нужди. 
In its current form, the managing authorities in the sample perceive Arachne as not entirely meeting their needs.
Съществуват области, които се нуждаят от по-нататъшни подобрения 25 Все пак ЕСП отбелязва, че някои от посетените управляващи органи следват механичен подход към оценката на риска от измами, тоест, те дават по-голямо предимство на формата пред съдържанието. 
There are some areas for further improvement 25 However, we note that some of the managing authorities we visited take a mechanical approach to the assessment of fraud risks, suggesting that they favour form over substance.
26 Освен това, по принцип те идентифицират риска от измами въз основа на собствения си опит, без каквито и да е допълнителни данни от други осведомени участници (координационни служби за борба с измамите, разследващи органи и прокуратура или други специализирани експертни агенции). 
26 In addition, they generally base the identification of fraud risks on their own experience, without any additional input from other knowledgeable actors (anti-fraud coordination services, investigative and prosecution bodies or other specialised expert agencies).