natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Таблица 1 – Видове широколентова инфраструктура и съществуващи технологии на пазара1 11 Жична или безжична Инфраструктура Индикативна скорост на изтегляне Индикативна скорост на качване Жична Оптична до 2,5 Gbps до 1,2 Gbps Коаксиален кабел от 300 Mbps до 2 Gbps до 50 Mbps Медни телефонни проводници от 5 Mbps до 100 Mbps до 10 Mbps Безжична Наземен безжичен достъп 60 Mbps до 10 Mbps Сателитна до 20 Mbps до 8 Mbps Действителната скорост, която клиентите получават, зависи от доставчиците и техническите Източник: Анализ на ЕСП въз основа на Acreo Swedish ICT. Каре 1 – Технологично развитие – Хибридни интернет решения: комбинират мрежи с медни телефонни проводници и мобилни 4G мрежи с цел увеличаване на скоростта за клиентите, чрез използване на специфичен шлюз (вид модем). 
11 Wired or wireless Infrastructure Indicative download speed Indicative upload speed Wired Fibre up to 2.5 Gbps up to 1.2 Gbps Coaxial cable 300 Mbps up to 2 Gbps up to 50 Mbps Copper phone 5 Mbps up to 100 Mbps up to 10 Mbps Wireless Terrestrial wireless 60 Mbps up to 10 Mbps Satellite up to 20 Mbps up to 8 Mbps Box 1 – Technological developments - Hybrid internet solutions combine the copper phone network and the 4G mobile network to increase speed to customers, using a specific gateway (a type of modem).
Това решение вече се използва в Белгия и Нидерландия със скорост 30 Mbps в райони, които преди това са били с недостиг на интернет свързаност. – Сателитна индустрия: в момента предоставя спътников широколентов достъп от следващо поколение. 
This solution is already in use in Belgium and the Netherlands with speeds of 30 Mbps in previously under-served areas. - The satellite industry is currently delivering the next-generation satellite broadband.
Две последни иновации са спътниците с висока пропускателна способност и спътниците на негеостационарна орбита. 
Two recent innovations are the high-throughput satellites and the non-geostationary orbit satellites.
Чрез използване на тези видове спътници в бъдеще може да се предостави връзка със скорост над 30 Mbps на по-голям брой клиенти в селски или отдалечени райони. 1 характеристики. 
By using these types of satellites, connections over 30 Mbps may be offered in the future to a larger number of rural or remote customers. - 5G, 5th generation mobile networks are the next wireless telecommunications standards.
Планирането на 5G е насочено към по-голям капацитет от този на съществуващата 4G технология, давайки възможност за по-голяма численост на потребителите на мобилен широколентов достъп и спомагайки за по-надеждна комуникация между устройствата и масовите комуникации „машина-машина“. 
5G planning aims at higher capacity than current 4G, allowing a higher density of mobile broadband users, and supporting device-to-device, more reliable, and massive machine communications.
Технологията 5G съдържа три елемента: (1) по-добър мобилен широколентов достъп, (2) масов интернет на предметите (3) услуги от ключово значение (като например автоматично управлявани автомобили). 
5G has three elements: (1) enhanced mobile broadband, (2) massive Internet of Things, (3) mission critical services (such as self-driving cars).
Технологията 5G изисква междинна инфраструктура („средна миля“), основана на оптични влакна, което я прави допълнение, но не и заместител на мрежите за високоскоростен широколентов достъп близо до крайния потребител. 
5G requires a middle mile infrastructure based on fibre making 5G a complement to, but not a replacement for, high speed broadband networks close to the end user.
Всяка от тези технологии има свои характеристики, както и разходи и ползи, като съществуващите медни телефонни проводници са най-евтината технология за по-ниска скорост, а оптичният кабел предоставя най-висока скорост на по-висока цена. 
Each of these technologies has its own characteristics, as well as costs and benefits, with existing copper phone being the cheapest technology for a lower speed, and fibre delivering the highest speed at a higher cost.
Бъдещите приложения във връзка с „интернет на предметите“ (вж. каре 2) ще изискват от тези мрежи по-висока скорост и надеждност5. 
Future applications related to the Internet of Things (see Box 2) will require higher speeds, scale and reliability from these networks5.
Като цяло, въвеждането на технология, която предоставя по-високи скорости, е по-скъпо от въвеждането на такава, която предоставя по-ниски скорости, въпреки че разходите за поддръжка са по-ниски. 
In general, the roll out of technology which provides higher speeds is more expensive than technology delivering lower speeds although maintenance costs are lower.
Освен това разходите за управление на операторите вероятно също ще намалеят прогресивно с излизането от експлоатация на по-старите мрежи. 
In addition, operators’ management costs are also likely to be reduced progressively as legacy networks are decommissioned.
12 Каре 2 – Интернет на предметите Интернет на предметите е мрежа от физически устройства, която може да извършва пренос на данни, без да е необходимо взаимодействие между хора или между човек и компютър. 
12 Box 2 – The Internet of Things The Internet of Things is a network of physical devices with the ability to transfer data without the need for human-to-human or human-to-computer interaction.
Примери за това са: Интелигентни домове (например контролиране на термостат, осветление, музика), интелигентни градове (например контролиране на улично осветление, светофари, паркинги), автоматично управлявани автомобили, интелигентно земеделие (комбиниране на данни за влажността на почвата или употребата на пестициди със съвременни технологии за обработка на изображения). 
Examples are: Smart homes (e.g. controlling thermostat, lights, music), Smart cities (e.g. controlling street lights, traffic lights, parking), self-driving cars, Smart farming (combining data on soil moisture or pesticide usage with advanced imaging).
Политики на ЕС за широколентовия достъп до интернет 6. 
EU policies for broadband 6.
Стартираната през 2010 г. стратегия „Европа 2020“ е дългосрочната стратегия на ЕС за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж6. 
Launched in 2010, Europe 2020 is the EU’s long-term strategy for smart, sustainable and inclusive growth6.
Тя се състои от седем водещи инициативи. 
It contains seven flagship initiatives.
В една от тях, „Програма в областта на цифровите технологии за Европа“7, се определят цели за високоскоростен и свръхвисокоскоростен интернет с цел максимално оползотворяване на социалния и икономическия потенциал на информационните и комуникационните технологии (ИКТ), главно чрез интернет, за гражданите и предприятията от ЕС. 
One of these, “A Digital Agenda for Europe”7, sets out targets for fast and ultra-fast internet to maximise the social and economic potential of Information and Communication Technologies (ICT), most notably the internet, for EU citizens and businesses.
В Програмата в областта на цифровите технологии, актуализирана през 2012 г.8, се определят три цели за широколентовия достъп: - до 2013 г. да се предостави основен широколентов достъп за всички европейци; - до 2020 г. да се осигури покритие с високоскоростен широколентов достъп (> 30 Mbps) за всички европейци; и - до 2020 г. да се осигури присъединяване към свръхвисокоскоростна широколентова интернет връзка (> 100 Mbps) за най-малко 50 % от европейските домакинства. 
The Digital Agenda, updated in 20128, sets out three objectives for broadband: - by 2013, to bring basic broadband to all Europeans; - by 2020, to ensure coverage of all Europeans with fast broadband (> 30 Mbps); and ‘The State of Broadband’, Broadband Commission for Sustainable Development, ITU & Unesco, September 2017.
COM(2010) 245. 
COM(2010) 245.
COM(2012) 784. 
COM(2012) 784.
Тъй като е Съобщение на Комисията, това представлява акт на ЕС с незадължителен характер, който няма юридическа сила. 
As a Commission communication, this represents soft EU law, with no mandatory authority.
13 6 7 8 
5 6 7 8
2020 г., първата от които е „Най-малко 100 млн. домакинства в САЩ да имат достъп на приемливи цени до реална скорост на изтегляне най-малко 100 мегабита в секунда и реална скорост на качване най-малко 50 мегабита в секунда“. 
13 Box 3 – Broadband targets in the USA In the USA, the National Broadband Plan “Connecting America" was adopted in March 2010 and recommended that the country adopt and track six goals for 2020, the first of which was "At least 100 million U.S. homes should have affordable access to actual download speeds of at least 100 megabits per second and actual upload speeds of at least 50 megabits per second".
Следователно целите не включват 100 % от населението и в тях са определени реални скорости на качване и на изтегляне. 
Thus the objectives did not include 100 % of the population and the targets specified actual upload and download speeds.
През 2010 г. Комисията също определи обща рамка за действие на равнището на ЕС и на държавите членки за постигане на тези цели. 
In 2010, the Commission also set out a common framework for action at EU and Member State levels to meet these targets.
Изискванията за държавите членки включваха необходимостта: i) да разработят и въведат в действие до 2012 г. национални планове за широколентов достъп; ii) да предприемат мерки, включително правни разпоредби, за улесняване на инвестициите в широколентова инфраструктура; и iii) да използват в пълен размер средствата от структурните фондове и фондовете за развитие на селските райони. 
Requirements for Member States included the need to: (i) develop and make operational national broadband plans by 2012; (ii) take measures, including legal provisions, to facilitate broadband investment; and (iii) use fully the Structural and Rural Development Funds.
През септември 2016 г. в Съобщение, известно още като „Общество на гигабитов интернет до 2025 г.“9, Комисията определи три стратегически цели за 2025 г., които допълват посочените в Програмата в областта на цифровите технологии за 2020 г.: - Свързаност най-малко 1 гигабит10 за всички основни средища, движещи социално-икономическото развитие (като например училища, транспортни центрове и основни доставчици на обществени услуги); - осигуряване на непрекъснато 5G покритие за всички градски райони и всички основни сухопътни транспортни маршрути; и - всички европейски домакинства както в селата, така и в градовете да имат интернет свързаност със скорост на изтегляне най-малко 100 Mbps и с възможност за достигане на гигабитова скорост. COM(2016) 587. 
In September 2016, the Commission identified in a Communication commonly known as the ‘Gigabit Society for 2025’9 three strategic objectives for 2025 that complement those set out in the Digital Agenda for 2020: - Connectivity of at least 1 gigabit10 for all main socio-economic drivers (such as schools, transport hubs and the main providers of public services); COM(2016) 587.
Един гигабит в секунда е равен на 1 000 Mbps, което е значително по-бързо от целите на стратегията „Европа 2020“. 
A gigabit per second is 1000 Mbps, significantly faster than the Europe 2020 targets.
14 9 10 
9 10
Финансово подпомагане от ЕС за широколентова инфраструктура 9. 
EU financial support to broadband infrastructures 9.
През 2013 г. Европейската комисия изчисли, че за постигане на целите относно широколентовия достъп за 2020 г. ще са необходими близо 250 млрд. евро11. 
The European Commission estimated in 2013 that up to 250 billion euro will be required to achieve the 2020 broadband targets11.
Повторното използване на съществуващата инфраструктура и ефективното прилагане на Директивата за намаляване на разходите12 обаче биха могли да намалят тези разходи13. 
However, the re-use of existing infrastructure and effective implementation of the Cost Reduction Directive12 could bring down these costs13.
Секторът на телекомуникациите е основният частен инвеститор в широколентова инфраструктура. 
The telecommunication sector is the major private investor in broadband infrastructures.
Някои сегменти от пазара, като например селските райони, не са привлекателни за частните инвеститори. 
Some segments of the market, such as rural areas, are not attractive to private investors.
За да се осигури приемлива широколентова свързаност в тези райони, е необходимо финансиране от публичния сектор, независимо дали то е на национално, регионално или общинско равнище. 
Financing from the public sector, whether national, regional or municipal, is required to provide acceptable broadband connectivity in these areas.
ЕС представлява допълнителен източник на средства, допълващ другите източници на публично финансиране (на национално, регионално или местно ниво), в райони с неефективност на пазара. 
The EU is an additional source of financing complementing other sources of public funding (national regional or local) in areas subject to market failure.
В някои държави членки ЕС може да е единственият източник на публично финансиране. 
In some Member States it can constitute the main source of public funding.
За програмния период 2014 – 2020 г. ЕС е предоставил на държавите членки почти 15 млрд. евро за подпомагане на широколентовия достъп, включително 5,6 млрд. евро под формата на заеми от ЕИБ, което е съществено увеличение спрямо отпуснатите 3 млрд. евро за периода 2007 – 2013 г. 
For the 2014-2020 programme period, almost 15 billion euro, including 5.6 billion in EIB loans, is available to Member States from the EU for supporting broadband, a significant increase over the 3 billion euro for the 2007-2013 period.
Това представлява около 6 % от общия размер на необходимите инвестиции. 
This represents around 6 % of the total investment needed.
Има пет основни източника на финансиране (вж. таблица 2). 
There are five main sources of funding (see Table 2).
Европейска комисия, „The socio-economic impact of bandwidth“ („Социално-икономическо въздействие на широколентовия достъп“), 2013 г., стр. 
European Commission,”The socio-economic impact of bandwith”, 2013, p.
207. 
207.
Директива 2014/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г. относно мерките за намаляване на разходите за разгръщане на високоскоростни електронни съобщителни мрежи (O L 155, 23.5.2014 г., стр. 
Directive 2014/61/EU of the European Parliament and the Council of 15 May 2014 on measures to reduce the cost of deploying high-speed electronic communications networks (OJ L 155, 23.5.2014, p.
Съвет за оптични линии до домашни абонати в Европа, Извънреден бюлетин, „Costs for fibre based Gigabit Society significant but achievable“ („Разходите за общество на гигабитов интернет на основата на оптични кабели са значителни, но постижими“), Конференция относно FTTH, Марсилия, 16.2.2017 г. 
Fibre to the Home Council Europe, News Flash, “Costs for fibre based Gigabit Society significant but achievable”, FTTH Conference, Marseille, 16.2.2017.
15 11 12 13 
14 11 12 13
Таблица 2 – Обобщено представяне на източниците на финансиране за програмните периоди 2007–2013 г. и 2014–2020 г. Сумите по ЕФСИ са от края на юни 2017 г. 
Table 2 - Summary of funding sources for the programme periods 2007-2013 and 2014-2020 EFSI amounts are as of end of June 2017.
1 Източник: Анализ на ЕСП въз основа на данни на Комисията и ЕИБ. 
1 Source: ECA analysis based on Commission and EIB data.
Заедно с държавите членки Комисията управлява структурните фондове (ЕФРР, ЕЗФРСР). 
The Commission, together with the Member States, manages the Structural Funds (ERDF, EAFRD).
Тя предоставя и гаранции в подкрепа на проекти, финансирани от ЕИБ. 
The Commission also provides a guarantee in support of projects financed by the EIB.
ЕИБ отговаря за управлението на собствените си заеми и Европейския фонд за стратегически инвестиции (ЕФСИ). 
The EIB is responsible for the management of its own loans and, the European Fund for Strategic Investments (EFSI).
Комисията управлява Механизма за свързване на Европа (МСЕ), като е планирано част от наличните средства за широколентов достъп по МСЕ да се инвестират във Фонда за широколентова връзка в Европа (CEBF). 
The Commission manages the Connecting Europe Facility (CEF) and part of the available funding for broadband under CEF is envisaged to be invested in the Connecting Europe Broadband Fund (CEBF).
ръководи от независим управител и ще има правомощия да действа съгласно мандата, съгласуван между ЕИБ, Комисията и другите партньори във финансирането. 
The CEBF will be managed by an independent Fund Manager and mandated to act according to the terms of reference agreed by the EIB, the Commission and the other funding partners.
ОБХВАТ И ПОДХОД НА ОДИТА 13. 
AUDIT SCOPE AND APPROACH 13.
Предмет на одита беше ефективността на предприетите действия от Комисията, държавите членки и ЕИБ за постигане на целите на стратегията „Европа 2020“ относно широколентовия достъп до интернет. 
The audit addressed the effectiveness of the action taken by the Commission, the Member States and the EIB to achieve the Europe 2020 broadband objectives.
Това е от особено значение, тъй като крайният срок 2020 г. наближава, а Комисията е обявила нови цели за 2025 г. 
particularly relevant as the 2020 deadline is approaching and as the Commission has communicated new objectives for 2025.
В тази връзка Сметната палата провери: - дали държавите членки ще могат да постигнат целите на стратегията „Европа 2020“ относно широколентовия достъп и дали Комисията е наблюдавала тези постижения; - дали държавите членки са разработили подходящи стратегии за постигането на тези цели; и - дали държавите членки изпълняват ефективно стратегиите си – включително избраните мерки и източници на финансиране (в това число ЕИБ), както и създадената регулаторна, конкурентна и технологична среда. 
To do this, we examined: - whether the Member States are likely to achieve the Europe 2020 broadband objectives and whether the Commission monitored these achievements; - whether the Member States had developed appropriate strategies to achieve these objectives; and - whether the Member States had effectively implemented their strategies – including the measures and financing sources chosen (including the EIB) and the regulatory, competitive and technological environments established.
Сметната палата също така провери подпомагането от Комисията във връзка с тези три теми. 
We also examined the Commission’s support in relation to these three topics.
Настоящият одит обхвана всички източници на финансиране, изброени в таблица 2: ЕФРР, ЕЗФРСР, МСЕ, ЕФСИ, заеми от ЕИБ и CEBF. 
This audit covered all the funding sources listed in Table 2: ERDF, EAFRD, CEF, EFSI, EIB loans and CEBF.
Той се съсредоточи върху пет държави членки: Германия, Ирландия, Италия, Полша и Унгария. 
It focused on five Member States: Ireland, Germany, Hungary, Poland and Italy.
Тези държави членки представляват около 40 % от населението на ЕС и бяха избрани, за да се осигури подходящ баланс по отношение на географското разпределение и на аспектите на покритието с широколентов достъп, като например селските райони и цената на абонамента. 
These Member States represent around 40 % of the EU population, and were selected to provide reasonable balance in terms of geographical spread and aspects of broadband coverage, such as rurality and subscription cost.
В одита бяха обхванати програмните периоди 2007 – 2013 г. и 2014 – 2020 г. 
The audit covered the 2007-2013 and the 2014-2020 programme periods.
На равнището на ЕС одитът обхвана всички генерални дирекции на Комисията, които имат важна роля за широколентовия достъп14, както и ЕИБ по отношение на ЕФСИ и CEBF. 
At EU level, the audit covered all the Commission Directorates-General with significant roles in broadband14, as well as the EIB with regard to the EFSI and the CEBF.
Одитният екип посети различни заинтересовани страни и НПО в Брюксел и в държавите членки: телекомуникационни асоциации, сдружения на потребителите и сдружения на предприятията. 
The audit team visited various relevant stakeholders and NGOs in Brussels and the Member States: telecommunication associations, consumer associations and enterprise associations.
Посещенията в проверените държави членки включваха министерствата, отговорни за създаването и прилагането на стратегията за широколентовия достъп, компетентните органи за управление на програмите, финансирани чрез ЕСИ фондовете, службите по широколентовия достъп и националните регулаторни органи. 
Visits in the Member States examined included ministries responsible for setting up and implementing the broadband strategy, bodies responsible for managing the programmes funded through the ESI funds, Broadband Competence Offices, and National Regulatory Authorities.
Сметната палата използва и принос на експерти по телекомуникации по отношение на констатациите, заключенията и препоръките в настоящия доклад. 
We also benefited from the input of telecommunication experts on the observations, conclusions and recommendations of this report.
КОНСТАТАЦИИ И ОЦЕНКИ Въпреки че покритието с широколентов достъп се подобрява навсякъде в ЕС, някои цели на стратегията „Европа 2020“ вероятно няма да бъдат постигнати 16. 
OBSERVATIONS Although broadband coverage is improving across the EU, some Europe 2020 targets are unlikely to be achieved 16.
Сметната палата извърши преглед на постигнатия напредък от държавите членки от 2010 г. насам по отношение на трите цели на Програмата в областта на цифровите технологии (вж. точки 6 и 7). 
We reviewed the progress achieved by the Member States since 2010 against the three Digital Agenda targets (see paragraphs 6 and 7).
ЕСП също така взе предвид това дали държавите членки ще могат да постигнат целите за 2025 г. и разгледа мониторинга от страна на Комисията и нейното подпомагане за държавите членки. 
We also took account of whether Members States were likely to achieve the 2025 targets, and assessed the Commission’s monitoring and its support to the Member States.
Всички държави членки са постигнали целта за покритие с основен широколентов достъп до 2016 г. Цел 1: до 2013 г. да се осигури основен широколентов достъп за всички европейци 17. 
All Member States achieved the basic broadband coverage target by 2016 Target 1: by 2013, to bring basic broadband to all Europeans 17.
В края на 2013 г. всички държави членки с изключение на трите балтийски държави (Естония, Латвия и Литва) са постигнали целта за покритие с основен широколентов достъп. 
At the end of 2013, all Member States except the three Baltic States (Estonia, Latvia and Lithuania) had achieved the target for basic broadband coverage.
До края на юни 2016 г. на практика всички граждани на ЕС са имали достъп до 18 14 Генерални дирекции CNECT, REGIO, AGRI, ECFIN и COMP. основни широколентови мрежи, а 98 % от домакинствата са имали достъп до фиксирани широколентови връзки. 
By the end of June 2016, virtually all citizens in the EU had access to basic broadband networks and 98 % of the households had access to fixed broadband connections.
Две от петте проверени държави членки може да постигнат целта за покритие от 30 Mbps до 2020 г., но селските райони остават проблематични в повечето държави членки Цел 2: до 2020 г. да се осигури покритие с високоскоростен широколентов достъп (> 30 Mbps) за всички европейци 18. 
Two of the five examined Member States may achieve the 30 Mbps coverage target by 2020 but rural areas remain problematic in most Member States Target 2: by 2020, to ensure coverage of all Europeans with fast broadband (> 30 Mbps) 18.
Сметната палата установи значително подобрение в повечето държави членки по отношение на тази цел. 
For this target, we found significant improvement in most Member States.
Делът на домакинствата в ЕС с достъп до високоскоростен широколентов интернет се е увеличил от 48 % през 2011 г. на 80 % през юни 2017 г. 
Across the EU, the proportion of households with access to fast broadband increased from 48 % in 2011 to 80 % in June 2017.
Към тази дата Малта вече е постигнала целта. 
At that date, Malta had already achieved the target.
Остават обаче важни различия между държавите членки: Гърция и Франция са постигнали около 50 % покритие, а още седем държави членки остават под 80 % (вж. фигура 2). 
However, there remain important differences between Member States: Greece and France had achieved about 50 % coverage, and a further seven Member States remained below 80 % (see Figure 2).