natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ПРИЛОЖЕНИЕ I ПРИЛОЖЕНИЕ II ПРИЛОЖЕНИЕ III ПРИЛОЖЕНИЕ IV ПРИЛОЖЕНИЕ V ПРИЛОЖЕНИЕ VI — КАРТА НА ПРОДОВОЛСТВЕНА СИГУРНОСТ В СУБСАХАРСКА АФРИКА И ЮЖНА АЗИЯ — ПРЕГЛЕД НА СЪСТОЯНИЕТО НА ПРОДОВОЛСТВЕНАТА СИГУРНОСТ В ЕТИОПИЯ — ПРЕГЛЕД НА СЪСТОЯНИЕТО НА ПРОДОВОЛСТВЕНАТА СИГУРНОСТ В МАЛАВИ — ПРЕГЛЕД НА СЪСТОЯНИЕТО НА ПРОДОВОЛСТВЕНАТА СИГУРНОСТ В РУАНДА — МЕТОД НА ОЦЕНЯВАНЕ — ОЦЕНКА НА ОДИТИРАНИТЕ ИНТЕРВЕНЦИИ ОТГОВОРИ НА КОМИСИЯТА 4 Специален доклад No 1/2012 — Ефективност на помощта за развитие от Европейския съюз, предназначена за продоволствена сигурност в Субсахарска Африка 
ANNEX I ANNEX II ANNEX III ANNEX IV ANNEX V ANNEX VI — MAP OF THE FOOD SECURITY SITUATION IN SUB-SAHARAN AFRICA AND SOUTH ASIA — OVERVIEW OF THE FOOD SECURITY SITUATION IN ETHIOPIA — OVERVIEW OF THE FOOD SECURITY SITUATION IN MALAWI — OVERVIEW OF THE FOOD SECURITY SITUATION IN RWANDA — SCORING METHODOLOGY — SCORES OF THE AUDITED INTERVENTIONS REPLY OF THE COMMISSION 4 Special Report No 1 / 2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa
7 I. Продоволствената сигурност е съществен проблем в Субсахарска Африка, където 30 % от населението е засегнато от глад. 
7 I. Food security is a major problem in sub-Saharan Africa, where 30 % of the population suffer from hunger.
Палатата провери дали помощта за развитие от Европейския съюз (ЕС), предназначена за продоволствена сигурност в Субсахарска Африка, е ефективна — дали тази помощ отговаря на нуждите и приоритетите на съответните държави и дали интервенциите на ЕС са ефективни. 
The Court examined whether European Union (EU) development aid for food security in sub-Saharan Africa is effective: whether EU development aid for food security is relevant to the countries’ needs and priorities and whether the EU interventions are effective.
Одитът се съсредоточи върху пряката помощ за развитие от ЕС за трите аспекта на продоволствената сигурност — наличие, достъп и усвояване на храната (хранене). 
The audit focused on EU direct development support for the three dimensions of food security, i.e. food availability, access to food and utilisation of food (nutrition).
Одитът не разгледа дали въпросът за продоволствената сигурност е интегриран във всички свързани с него области на сътрудничеството с ЕС, като например здраве, образование или водоснабдяване и канализация. 
It did not examine whether food security was mainstreamed in all relevant areas of EU cooperation, such as health, education, or water and sanitation.
Палатата достигна до заключението, че помощта за развитие от ЕС, предназначена за продоволствена сигурност в Субсахарска Африка, като цяло е ефективна и представлява съществен принос към постигането на тази сигурност. 
The Court concludes that EU development aid for food security in sub-Saharan Africa is mostly effective and makes an important contribution to achieving food security.
Въпреки това са възможни значителни подобрения в няколко области. 
However, there is scope for significant improvement in several areas.
В държавите, където продоволствената сигурност е част от стратегията за сътрудничество по ЕФР, помощта за развитие от ЕС отговаря във висока степен на нуждите и приоритетите. 
In countries where food security is part of the EDF cooperation strategy, EU development aid is highly relevant to needs and priorities.
Комисията концентрира предоставянето на помощ за развитие в държавите с най-висок брой население, засегнато от недохранване. 
The Commission focused its development aid on countries with the highest number of undernourished people.
Комисията обаче не е обърнала достатъчно внимание на възможностите за предоставяне на подкрепа от ЕС в други страни, които също страдат от хронична продоволствена несигурност и са засегнати от закъснения или отклонения по отношение на постигането на ЦХР1 (преодоляване на крайната бедност и глада). 
However, the Commission did not sufficiently consider the potential scope for EU support in other countries which also suffer from chronic food insecurity and are off track or late as regards the achievement of Millennium Development Goal 1 (Eradicate extreme poverty and hunger) (MDG1).
КРАТКО ИЗЛОЖЕНИЕ V. Европейският фонд за развитие (ЕФР) и Тематичната програма за продоволствена сигурност се допълват взаимно. 
EXECUTIVE SUMMARY V. The European Development Fund (EDF) and the Food Security Thematic Programme (FSTP) complement each other.
Инструментът за продоволствена помощ, създаден с цел да реагира на кризата с цените на хранителните продукти от 2007—2008 г., не е планиран да противодейства на дългосрочна нестабилност на цените на хранителните продукти. 
The Food Facility, set up in order to react to the impact of the 2007–08 food price crisis, was not designed to address long-term food price volatility.
Помощта от ЕС е добре насочена към нуждите и приоритетите на държавите по отношение на наличието и достъпа до храни. 
EU aid properly addresses countries’ needs and priorities as regards food availability and access to food.
Комисията обаче не се е концентрирала достатъчно върху въпроса за храненето и е следвало да положи повече усилия за насърчаване на съответните държави да приемат на по-ранен етап подходящи политики и програми в областта на храненето. 
However, the Commission has not placed adequate emphasis on nutrition and could have done more to encourage countries to set up appropriate nutrition policies and programmes at an earlier stage.
Неотдавна Комисията предприе няколко инициативи, насочени към разрешаване на този проблем. 
The Commission has recently taken a number of initiatives to address this problem.
Интервенциите на ЕС са ефективни в по-голямата си част. 
EU interventions are mostly effective.
Те са разработени добре, основават се на стабилни познания на нуждите и приоритетите и включват задълбочен диалог с правителствата на държавите партньори и с широк кръг заинтересовани страни. 
They are well designed, are based on a sound knowledge of needs and priorities, and involve close dialogue with the governments of the partner countries and a wide range of stakeholders.
Често обаче интервенциите не си поставят достатъчно ясни цели. 
Often, however, the interventions do not set sufficiently clear objectives.
Понякога те са и прекалено амбициозни, особено проектите на неправителствените организации. 
They are also sometimes overly ambitious, in particular in the case of Non-Governmental Organisation (NGO) projects.
Интервенциите имат за цел да постигнат дълготрайни резултати, като предоставят на местното население възможността да се справи с причините, свързани с продоволствената несигурност, най-вече чрез увеличаване на земеделската продукция и насърчаване на доходоносни дейности. Специален доклад No 1/2012 — Ефективност на помощта за развитие от Европейския съюз, предназначена за продоволствена сигурност в Субсахарска Африка 
Interventions aim to achieve long-lasting results by empowering local populations to address the underlying causes of food insecurity, mainly by increasing agricultural production and promoting income-earning activities. Special Report No 1/ 2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa
В повечето случаи интервенциите подобряват нали-в) чието и достъпа до храни за бенефициентите. 
The interventions in most cases improve availability of and access to food for beneficiaries.
Те помагат за увеличаването и диверсификацията на земеделската продукция и доходите и финансират програми за защита на най-уязвимите слоеве на населението. 
They help to increase and diversify agricultural production and incomes, and support safety-net programmes for the most vulnerable.
При половината от интервенциите съществуват добри перспективи за устойчивост, но за останалите интервенции бъдещите резултати не са толкова ясни. 
Half of the interventions have reasonable prospects of being sustainable, but continued results are less clear for the other half.
Големите държавни програми за земеделие и социално подпомагане не са финансово устойчиви и до голяма степен зависят от продължи-г) телното финансиране от страна на донорите. 
Large government agricultural and social transfer programmes are not financially sustainable and largely depend on continued donor support.
Палатата отправя следните препоръки за подобряване на ефективността на помощта за развитие от ЕС, предназначена за продоволствена сигурност в Субсахарска Африка: a) за програмния период след 2013 г. Комисията и Европейската служба за външна дейност следва да извършат структурирана оценка на състоянието на продоволствената сигурност във всяка държава и да разгледат систематично възможностите за предоставяне на подкрепа от ЕС в тази област. б) Комисията следва да разгледа, по възможност заедно с други партньори за развитие, доколко е осъществимо въвеждането на постоянен инструмент за финансиране на спешни и допълнителни мерки, които могат да са необходими за преодоляване на последиците от възможни бъдещи хранителни кризи в развиващите се страни. 
The Court makes the following recommendations to improve the effectiveness of EU development aid for food security in sub-Saharan Africa: (a) For the programming period after 2013, the Commission and the European External Action Service should carry out a structured assessment of the food security situation in each country and systematically consider the potential scope for EU support in this area. (b) The Commission should examine, possibly with other development partners, the feasibility of a permanent instrument for financing urgent and supplementary measures that may be required to address the consequences of potential future food crises in developing countries.
При определянето на стратегията за сътрудничество Комисията и Европейската служба за външна дейност следва да обърнат приоритетно внимание на областта на храненето, като определят и разработят съответните интервенции и проведат диалог относно политиките с правителствата партньори, по-специално в рамките на програмите за бюджетна подкрепа. Комисията следва да определи цели за интервенциите, които да са достатъчно точни и измерими с показатели за изпълнението. 
EXECUTIVE SUMMARY (c) The Commission and the European External Action Service should give adequate priority to nutrition when defining the cooperation strategy, identifying and designing interventions, and using policy dialogue with partner governments, notably in the framework of budget support programmes. (d) The Commission should set out intervention objectives that are sufficiently precise and measurable through performance indicators.
Тя следва да гарантира, че целите са постижими, като извършва по-добри оценки на риска и предположенията относно успешното изпълнение на интервенциите. КРАТКО ИЗЛОЖЕНИЕ д) Комисията следва да оказва по-добра подкрепа за финансовата устойчивост на програмите за земеделие и социално подпомагане. 
It should ensure that the objectives are achievable by better assessing the risks and assumptions concerning the successful implementation of interventions. (e) The Commission should better support the financial sustainability of agricultural and social transfer programmes.
За да постигне това, тя следва да: i) акцентира повече върху развитието на ефективни земеделски информационни служби, инфраструктура след прибирането на реколтата и земеделски кредити; ii) гарантира, че програмите за социално подпомагане подкрепят по подходящ начин развитието на уменията на бенефициентите за извършване на доходоносни дейности. 
In doing so, the Commission should: (i) place more emphasis on the development of effective agricultural extension services, post-harvest infrastructure and rural credit; (ii) ensure that social transfer programmes provide for adequate support to the development of income-earning capacities of the beneficiaries.
8 Специален доклад No 1/2012 — Ефективност на помощта за развитие от Европейския съюз, предназначена за продоволствена сигурност в Субсахарска Африка 
8 Special Report No 1 / 2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa
9 ВЪВЕДЕНИЕ ДЕФИНИРАНЕ НА ПРОДОВОЛСТВЕНАТА СИГУРНОСТ 1. 
9 INTRODUCTION DEFINITION OF FOOD SECURITY 1.
Продоволствената сигурност е дефинирана като състояние, при което „всички хора по всяко време имат физически, социален и икономически достъп до достатъчни, безопасни и питателни храни, за да задоволят своите хранителни нужди и предпочитания от храни за активен и здравословен живот“1. 
Food security has been defined as a condition where ‘all people, at all times, have physical, social and economic access to sufficient, safe and nutritious food to meet their dietary needs and food preferences for an active and healthy life’1.
Обикновено се различават три нейни аспекта, които следва да бъдат изпълнени едновременно и да са устойчиви във времето: a) наличие на храна на национално и регионално равнище; б) физически и икономически достъп до храна на ниво домакинства; в) хранене, или усвояване на храните на индивидуално ниво. 
It is generally seen as having three distinct dimensions which need to be fulfilled simultaneously and in a stable manner over time: (a) food availability at national and regional levels; (b) physical and economic access to food at household level; and (c) nutrition, i.e. food utilisation at individual level.
ПРОДЪЛЖИТЕЛНА ПРОДОВОЛСТВЕНА НЕСИГУРНОСТ В СУБСАХАРСКА АФРИКА 2. 
PERSISTENT FOOD INSECURITY IN SUB-SAHARAN AFRICA 2.
Продоволствената сигурност от дълго време е глобален проблем — според оценките един милиард души страдат от недохранване в света2 (вж. фигура 1). 
Food security has long been, and still is, a global problem with an estimated 1 billion people in the world suffering from hunger2 (see Figure 1).
В началото на 90-те години този брой намалява, достигайки около 800 милиона към 1995 г. 
This figure fell during the early 1990s and stood at just over 800 million around the mid-1990s.
През последните десет години отново се наблюдава увеличение на общия брой на гладува-щите, особено след неочакваното рязко увеличаване на цените на хранителните продукти в целия свят през 2007 и 2008 г. и последвалата икономическа криза през 2008—2009 г. 
Over the last decade, the total has been increasing again, especially following the sudden sharp increase in food prices all around the world in 2007 and 2008 and following the subsequent economic crisis of 2008–09.
1 Римска декларация за сигурността на прехраната в света и план за действие, приет на Световната среща на върха по въпросите на прехраната. Организация на ООН за прехрана и земеделие (ФАО), 1996 г. 
1 ‘Rome Declaration on World Food Security’ and ‘World Food Summit Plan of Action’, Food and Agriculture Organisation (FAO), 1996.
2 Недохранване или хроничен глад е състояние на лицата, чийто прием на хранителни продукти редовно е по-нисък от минималните им нужди. 
2 Undernourishment or chronic hunger is the status of persons whose food intake regularly provides less than their minimum energy requirements.
Средно необходимият минимален прием на енергия на човек е около 1800 kcal на ден. 
The average minimum energy requirement per person is about 1 800 kcal per day.
Точната му стойност зависи от възрастта и телесната маса на лицето, както и от евентуална бременност или кърмене (Източник: ФАО, вж. www.fao.org/hunger/en). 
The exact requirement is determined by a person’s age, body size, pregnancy and lactation (Source: FAO, see www.fao.org/hunger/en).
2008 г. 2003 г. Източник: Организация на ООН за прехрана и земеделие. 
FIGURE 1 NUMBER OF PEOPLE WHO SUFFER FROM HUNGER Africa 2005 2006 00 Source: Food and Agriculture Organisation.
Този проблем продължава да бъде особено сериозен в Южна Азия и Субсахарска Африка. 
The problem is still particularly serious and persistent in south Asia and sub-Saharan Africa.
Най-голям брой гладуващи хора живеят в Южна Азия, където все пак е постигнат известен напредък, особено през 90-те години. 
The largest number of people suffering from hunger live in south Asia, where some progress has, however, been made in particular during the 1990s.
Необходимостта от подобрение е най-голяма в Субсахарска Африка, където броят на гладуващите хора е по-висок, отколкото през 1990 г., и през 2010 г. достигна 239 милиона души, или 30 % от населението (вж. картата в приложение I). 
Scope for further progress is greatest in sub-Saharan Africa, where the number of people suffering from hunger is higher than in 1990, reaching 239 million in 2010, i.e. 30 % of the total population (see the map in Annex I).
През септември 2011 г., след два последователни дъждовни сезона с много малко валежи, Африканският рог е засегнат от най-сериозната суша от 60 години насам. Това води до силна криза за хранителни продукти, която създава условия за поява на системен глад в някои части на Кения и Сомалия. 
In September 2011, after two consecutive poor rainy seasons, the Horn of Africa suffered from the worst drought in 60 years, leading to a severe food crisis with pre-famine conditions in certain parts of Kenya and Somalia.
Съчетанието между рязко увеличаване на цените на хранителните продукти, извънредно висока смъртност на добитъка, конфликти и ограничен достъп до хуманитарна помощ влошава продоволствената сигурност на повече от 12 милиона души и увеличава процента на детско недохранване и детска смъртност. 
The combination of sharp rises in food prices, excessive livestock mortality, conflicts and restricted humanitarian access have deteriorated the food security situation of more than 12 million people and increased malnutrition and mortality rates among children.
10 ФИГУРА 2 НЕДОХРАНВАНЕ ПРИ ДЕЦА ПОД ПЕТГОДИШНА ВЪЗРАСТ В СУБСАХАРСКА АФРИКА: ШИРОКО РАЗПРОСТРАНЕНО ПОДНОРМЕНО ТЕГЛО 60% 50% 40% 30% 20% 10% 0% Източник: ЕСП, въз основа на данни на oрганизацията на ООН за прехрана и земеделие (ФАО). 
FIGURE 2 MALNUTRITION OF CHILDREN UNDER THE AGE OF FIVE IN SUB-SAHARAN AFRICA: PREVALENCE OF UNDERWEIGHT 60% 50% 40% 30% 20% 10% 0% 10 Source: ECA based on Food and Agriculture Organisation data.
Специален доклад No 1/2012 — Ефективност на помощта за развитие от Европейския съюз, предназначена за продоволствена сигурност в Субсахарска Африка Нигер Бурунди Мадагаскар Еритрея Чад Етиопия Сомалия Мали Джибути Судан Ангола ДР Конго Мавритания Сиера Леоне Централноафриканска република Нигерия Гвинея Буркина Фасо Либерия Бенин Руанда Обединена република Танзания Коморски острови Кения Малави Уганда Камерун Кот д'Ивоар Гамбия Лесото Намибия Того Екваториална Гвинея Гвинея Бисау Мозамбик Замбия Гана Сенегал Зимбабве Конго Мавриций Ботсуана Южна Африка Габон Кабо Верде Сао Томе и Принсипи Свазиленд 
Special Report No 1/2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa Niger Burundi M ad ag asc ar Eritrea Chad Ethiopia Somalia Mali Djibouti Sudan Angola DR Congo Mauritania Sierra Leone Central African Republic Nigeria Guinea Burkina Faso Liberia Benin Rwanda United Republic of Tanzania Comoros Kenya Malawi Uganda Cameroon Côte d'Ivoire Gambia Lesotho Namibia Togo Equatorial Guinea G uinea-Bissau Mozambique Zambia Ghana Senegal Zimbabwe Congo Mauritius Botswana South Africa Gabon Cape Verde Sao Tome and Principe Swaziland
5. 
11 5.
В Субсахарска Африка съществува хронично недохранване с устойчиво висок процент на засегнатото население, особено сред децата (вж. фигура 23). 
Sub-Saharan Africa is in a situation of chronic malnutrition with persistently high rates, particularly for children (see Figure 23).
Според последните проучвания на Организацията на ООН за прехрана и земеделие (ФАО), средно 47 % от децата под петгодишна възраст страдат от хронично недохранване (спиране на растежа4), 30 % са с тегло под нормата5, а 9 % от децата са засегнати от остро протеиново недохранване (атрофия6), което се свързва с висок процент на смъртност. 
According to the Food and Agriculture Organisation’s (FAO) latest surveys, an average of 47 % of children under five years of age suffer from chronic malnutrition (stunting4), 30 % are underweight5, and acute protein energy malnutrition (wasting6) — associated with a high death rate — affects 9 % of children.
Възрастните също страдат от недохранване, като са засегнати средно 12 % от жените. 
Adults also suffer from malnutrition, with an average of 12 % of women affected.
Най-вредните последици от недохранването се проявяват по време на бременност и през първите две години от живота на децата. 
The most harmful effects of malnutrition occur during pregnancy and the first two years of life.
Въздействието му върху физическото и когнитивното развитие е необратимо и е главната причина за смъртността сред децата и майките, както и за болестите при децата под петгодишна възраст. 
Its impact on physical and cognitive development is irreversible and it is a main cause of mother and child death and of disease among children under five.
В приложения II—IV е представен преглед на състоянието на продоволствената сигурност в Етиопия, Малави и Руанда, които бяха посетени от служителите на Палатата като част от извършения одит (вж. точка 16). 
Annexes II to IV give an overview of the food security situation in Ethiopia, Malawi and Rwanda, which were visited by the Court as part of its audit (see paragraph 16).
ОСНОВНИ ФАКТОРИ ЗА ПРОДОВОЛСТВЕНА НЕСИГУРНОСТ 7. 
MAIN FACTORS OF FOOD INSECURITY 7.
Много фактори, причиняващи бедност и възпиращи развитието, допринасят за продоволствената несигурност: a) ниска земеделска производителност: в Субсахарска Африка между 70 % и 80 % от населението живее в селски райони, като основният поминък е земеделието7. 
Many factors, which are all causes of poverty and lack of development, contribute to food insecurity: (a) Low agricultural productivity: in sub-Saharan Africa, 70–80 % of the population is rural and lives on subsistence agriculture7.
Производителността нараства с не повече от 1—2 % годишно. Този темп на растеж не е достатъчен дори за компенсация на годишния прираст на населението от 2,2 %8. 
Productivity has been growing at no more than 1–2 % per year, a rate not even sufficient to keep up with an annual population growth rate of 2,2 %8.
Сред главните причини за това са малкият размер на стопанствата, прекалената зависимост от дъждовна вода за напояване на земеделските площи и недостатъчният достъп до производствени ресурси (семена, торове, пестициди). б) Слаби инвестиции и отпускане на все по-малък дял от донорската помощ за земеделие и развитие на селските райони: развиващите се страни заделят средно 5 % от националните си бюджети за земеделие и развитие на селските райони, т.е. много по-малко от целевото ниво от 10 %, определено в Декларацията от Мапуто (вж. точка 9)9. 
The small size of farm holdings, over-reliance on rain-fed agriculture and inadequate access to productive inputs (seeds, fertilisers, pesticides) are among the main reasons. (b) Low rate of investment and decreasing share of donor aid allocated to agriculture and rural development: developing countries allocate on average 5 % of their national budget to agriculture and rural development, i.e. much less than the 10 % target set in the Maputo Declaration (see paragraph 9)9.
В Субсахарска Африка донорите също пренебрегват сектора на земеделието, като за него са отпуснати само 8 % от секторната официална помощ за развитие през 2009 г., в сравнение с 16 % през 1996 г. (вж. фигура 3). в) Ниска покупателна способност: поради слабата заетост, недостатъчния брой доходоносни дейности и липсата на социалноосигурителни механизми бедното население често не разполага със средства за храна. 
In sub-Saharan Africa, donors alike have neglected the sector with agriculture receiving only 8 % of sector-specific official development assistance in 2009, compared to 16 % in 1996 (see Figure 3). (c) Poor purchasing power: due to scarce employment and income-generating opportunities and the absence of social transfer mechanisms, the poor frequently lack the means to buy food.
3 Данните са за последната година, в която е извършено проучване във всяка държава. 
3 The data refers to the latest survey year for each country.