natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Комисията обаче не е предоставила ясна визия за тяхното бъдещо финансиране и за начина, по който да бъдат разработени и интегрирани в националните системи на здравеопазване. 
However, the Commission has not provided a clear vision for their future financing and how to develop and integrate them into national healthcare systems.
IX Въз основа на заключенията си ЕСП отправя препоръки, насочени към подкрепата на Комисията за националните звена за контакт, въвеждането на трансграничен обмен на здравни данни и действията на ЕС в областта на редките заболявания. 5 
IX Based on our conclusions, we make recommendations focusing on the Commission’s support for National Contact Points, the deployment of cross border exchanges of health data, and EU’s action in the field of rare diseases. 5
Въведение 01 С Директивата за трансгранично здравно обслужване („Директивата“)1: — се определят правата на пациентите на достъп до безопасно и висококачествено здравно обслужване отвъд националните граници в рамките на ЕС, както и правата им за възстановяване на техните разходи за такова обслужване; — се създават национални звена за контакт, които да предоставят на гражданите информация относно правата им на трансгранично здравно обслужване; — се цели улесняване на по-тясното сътрудничество в областта на електронното здравеопазване, включително на трансграничния обмен на данни за пациентите, и — се цели улесняване на достъпа на пациентите до здравно обслужване за редки заболявания, по-специално чрез развитие на европейски референтни мрежи (ЕРМ). 
Introduction 01 The Cross-border Healthcare Directive (“the Directive”)1: — sets out EU patients’ rights to access safe and high-quality healthcare across national borders within the EU, and their rights to be reimbursed for such healthcare; — establishes National Contact Points to provide citizens with information on their rights to cross - border healthcare; — seeks to facilitate closer cooperation on eHealth, including cross-border exchanges of patients’ data and — seeks to facilitate patients’ access to healthcare for rare diseases, notably by the development of European Reference Networks (ERNs).
Права на пациентите при трансгранично здравно обслужване 02 Здравното обслужване е национална компетентност и държавите членки финансират, управляват и организират своите здравни системи2. 
Patients’ rights to cross-border healthcare 02 Healthcare is a national competence and Member States finance, manage and organise their health systems2.
В директивата се определят условията, при които един пациент може да пътува до друга държава от ЕС, за да получи планирани медицински грижи, разходите за които ще бъдат възстановени при същите условия, както в неговата държава членка. 
The Directive sets out the conditions under which a patient may travel to another EU country to receive planned medical care which will be reimbursed under the same conditions as in their Member State.
Тя обхваща разходите за здравно обслужване, както и предписването и предоставянето на лекарствени продукти и медицински изделия, и допълва вече определената правна рамка в Регламента на ЕС за координация на системите за социално Директива 2011/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2011 г. за упражняване на правата на пациентите при трансгранично здравно обслужване (OB L 88, 4.4.2011 г., стр. 
It covers healthcare costs, as well as the prescription and delivery of medications and medical devices, and complements the legal framework already set out in the EU Regulation on the coordination of social security systems3 (see Annex I for the comparison of patients’ rights under the Directive and the Regulation).
Директивата има за цел да улесни достъпа до безопасно и висококачествено трансгранично здравно обслужване въз основа на свободния и информиран избор на пациентите, тъй като в някои ситуации най-достъпната или адекватна грижа за пациентите може да се намери само в държава членка, различна от тяхната държава по произход. 
The Directive aims to facilitate access to safe and high-quality cross-border healthcare based on the free and informed choice of patients, as in some situations, the most accessible or appropriate care for patients is only available in a Member State other than their home country.
Все пак с директивата пациентите не се насърчават да получават лечение в чужбина. 
However, the Directive does not encourage patients to receive treatment abroad.
03 Пациентите, които търсят да получат здравно обслужване в друга държава членка, имат право на подходяща информация за стандартите на лечение и грижи, за правилата за възстановяване на разходи и за най-подходящия правен път, който да използват. 
03 Patients seeking to receive healthcare in another Member State are entitled to relevant information on standards of treatment and care, on reimbursement rules and on the best legal pathway to use.
Всяко национално звено за контакт следва да предоставя тази информация. 
Each National Contact Point should provide this information.
Държавите членки могат да изискват предварително разрешение за някои видове здравно обслужване, предимно за лечение, което е свързано с престой в болница от една нощ или с използване на високоспециализирана инфраструктура или оборудване. 
Member States can require prior authorisation for certain types of healthcare, mainly for treatment which involves either an overnight hospital stay or the use of highly specialised infrastructure or equipment.
Те го правят в около 1 % от случаите. 
They do so in around 1 % of cases.
04 В директивата се потвърждава, че разходите на пациентите, които търсят здравно обслужване в чужбина, следва да бъдат възстановени от тяхната държава по произход, при условие че те имат право на това здравно обслужване у дома. 
04 The Directive confirms that patients seeking healthcare abroad should be reimbursed for that healthcare by their home country, provided that they are entitled to that healthcare at home.
Равнището на възстановяване за лечението в чужбина е определено на равнището на разходите, които биха били направени от държавата по произход. 
The level of reimbursement for treatment abroad is set at the level of cost that would have been incurred by the home country.
Въпреки че е заложено в структурата на директивата, изискването за предварително плащане от пациентите е широко признато като съществено предизвикателство, пред което те са изправени4. 
The requirement for upfront payment by patients, while intrinsic to the design of the Directive, is widely recognised as a significant challenge that patients face4.
Директивата обаче предлага възможността държавите членки да предоставят на пациентите приблизителна оценка на разходите за здравно обслужване. 
However, the Directive offers the option for Member States to provide patients with an estimate of healthcare costs.
05 Броят на гражданите, поискали възстановяване на разходите за медицински грижи, получени в чужбина съгласно директивата, е нисък (приблизително 200 000 искания годишно – по-малко от 0,05 % от гражданите на ЕС) в сравнение с тези, които използват Регламента за координация на системите за социално осигуряване (приблизително 2 млн. искания годишно за непланирано лечение в чужбина). 
05 The number of citizens claiming reimbursement for medical care received abroad under the Directive is low (approximately 200 000 claims a year – fewer than 0.05 % of EU citizens) compared to those making use of the Regulation on the coordination of social security systems (approximately 2 million claims a year for unplanned treatments abroad).
Разходите за трансгранично здравно обслужване, направени съгласно директивата, се оценяват в размер на 0,004 % от годишния бюджет за здравно обслужване в рамките на ЕС5. 
Expenditure on cross-border healthcare incurred under the Directive is estimated at 0.004 % of the EU-wide annual healthcare budget5.
Проучване на Евробарометър от 2015 г. установи, че по-малко от 20 % от гражданите са били запознати с правата си по отношение на трансграничното здравно обслужване. 
A 2015 Eurobarometer survey reported that fewer than 20 % of citizens were aware of their rights regarding cross-border healthcare.
Комисията не разполага със скорошни данни относно осведомеността на гражданите във връзка с Директивата. 
The Commission has no recent data on the awareness of citizens regarding the Directive.
06 Използването на директивата се различава между отделните държави членки. 
06 The use of the Directive varies among the Member States.
За трансграничните здравни услуги, които не изискват предварително разрешение, най-голям брой изходящи пациенти има във Франция (близо 150 000 пациенти през 2016 г.), а Испания, Португалия и Белгия лекуват най-голям брой входящи пациенти6. 
For cross-border healthcare services not requiring prior authorisation, France had the greatest number of outgoing patients (close to 150 000 patients in 2016), with Spain, Portugal and Belgium treating the highest numbers of incoming patients6.
В таблица 1 е представена мобилността на пациентите през 2016 г. във всички държави от ЕС и ЕИП съгласно директивата, която обхваща трансграничните здравни услуги и продукти. Данните включват мобилността на пациентите както за лечения, които не изискват предварително разрешение (общо 209 534 пациенти), така и за тези, които изискват предварително разрешение (общо 3 562 пациенти). 
Table 1 shows patient mobility in all EU and EEA countries under the Directive in 2016, which covers both According to results by the survey of NCPs carried out by the Cross-border Healthcare Expert Group in May 2017 and confirmed by the ECA’s own survey of Cross-border Healthcare Expert Group members.
8 5 6 Доклад на Комисията относно действието на Директива 2011/24/ЕС за упражняване на правата на пациентите при трансгранично здравно обслужване (COM(2018) 651 окончателен). 
Commission report on the operation of Directive 2011/24/EU on the application of patient rights in cross-border healthcare, COM(2018) 651 final.
Приложение Б към Доклада на Комисията относно действието на Директива 2011/24/ЕС, COM(2018) 651 окончателен. 
Annex B of Commission report on the operation of Directive 2011/24/EU, COM(2018) 651 final.
Държава Брой пациенти ИСПАНИЯ 46 138 ПОРТУГАЛИЯ 32 895 БЕЛГИЯ 27 457 ГЕРМАНИЯ 27 034 ЛЮКСЕМБУРГ 12 530 ЧЕХИЯ 12 300 ЕСТОНИЯ 10 044 ИТАЛИЯ 9 335 ПОЛША 6 545 ШВЕЦИЯ 6 162 ГЪРЦИЯ 5 639 УНГАРИЯ 4 169 АВСТРИЯ 2 437 ХЪРВАТИЯ 1 680 НИДЕРЛАНДИЯ 1 653 ОБЕДИНЕНО КРАЛСТВО 1 646 РУМЪНИЯ 1 003 БЪЛГАРИЯ 686 ИРЛАНДИЯ 674 МАЛТА 463 ФИНЛАНДИЯ 403 ФРАНЦИЯ 371 ЛИТВА 369 НОРВЕГИЯ 327 СЛОВАКИЯ 259 КИПЪР 254 ДАНИЯ 198 ЛАТВИЯ 167 ИСЛАНДИЯ 141 СЛОВЕНИЯ 117 Общо 213 096 Източник: ЕСП въз основа на Доклад за данните на държавите членки за трансграничното здравно обслужване на пациенти съгласно Директива 2011/24/ЕС–2016 година, достъпен на уебсайта на Комисията. 07 Комисията подкрепя трансграничното сътрудничество в областта на здравното обслужване чрез многобройни проучвания и инициативи, включително чрез Interreg7, финансирана по линия на европейските структурни Европейското териториално сътрудничество (ЕТС), по-добре познато като Interreg, е една от двете цели на политиката на сближаване на ЕС. 
07 The Commission supports cross-border cooperation in healthcare by means of numerous studies and initiatives, including via Interreg7, funded under the European Structural and Investments Funds. Member States are responsible for managing their European Territorial Cooperation (ETC), better known as Interreg, is one of the two goals of the EU cohesion policy and provides a framework for joint actions and policy exchanges between national, regional and local stakeholders from different Member States.
и инвестиционни фондове. Държавите членки отговарят за управлението на здравните си системи, както и за всички механизми за сътрудничество помежду им. 
7 health systems, and for any cooperation arrangements between Member States.
Тези механизми за сътрудничество често се разработват без участието на Комисията. 
Such cooperative arrangements often develop without the involvement of the Commission.
В неотдавнашното проучване на Комисията относно дейностите и инвестициите на ЕС в трансгранично сътрудничество в областта на здравното обслужване бяха установени 423 проекта, финансирани от ЕС8, в подкрепа на трансгранични инициативи за сътрудничество в областта на здравното обслужване през периода 2007—2017 г. 
The recent Commission study on activities and EU investment in cross-border cooperation in healthcare identified 423 EU-funded projects8 in support of cross-border collaboration initiatives in healthcare in the period from 2007 to 2017.
Трансграничен обмен на здравни данни 08 Чрез директивата на Комисията се възлага да подпомага сътрудничеството на държавите членки в областта на електронното здравеопазване и се създава доброволна мрежа от органи на държавите членки (Мрежа за електронно здравеопазване) с цел да се подпомогне разработването на общи стандарти за предаване на данни при трансграничното здравно обслужване. Електронното здравеопазване е също така основна част от стратегията на Европейската комисия за цифровия единен пазар и неговото развитие в ЕС е структурирано около действията, изброени в плановете за действие на Комисията в областта на електронното здравеопазване, и в стратегията за електронното здравеопазване от 2018 г.9 През 2017 г. 
Cross-border exchanges of health data 08 The Directive mandates the Commission to support Member States cooperation on eHealth and establishes a voluntary network of Member State authorities (eHealth Network) to support the development of common standards for transferring data in cross-border healthcare. eHealth is also a key part of the European Commission’s Digital Single Market strategy and its development in the EU is structured around the actions listed in the Commission’s Actions Plans for eHealth and in the 2018 strategy on eHealth9.
Комисията създаде и работна група, която проучва стимулите и препятствията за постигане на сигурен обмен на здравни данни в целия ЕС. 
The Commission also launched a Task Force in 2017 which is examining incentives and obstacles to achieve secure exchange of health data across the EU.
09 Заедно с държавите членки Комисията изгражда доброволна общоевропейска инфраструктура за цифрови услуги в областта на електронното здравеопазване (eHDSI), която да позволи обмена отвъд националните граници на здравни данни за пациентите – по-специално електронни медицински рецепти съвместни действия и обмен на политики между заинтересовани страни от различни държави членки на национално, регионално и местно равнище. 
09 The Commission, together with the Member States, is building an EU-wide voluntary eHealth Digital Service Infrastructure (eHDSI), to enable the exchange of patients’ health data – specifically ePrescriptions and Patient Summaries – across national borders.
Проучване относно трансграничното сътрудничество.Извличане на ползи от съществуващите инициативи за сътрудничество в трансгранични региони – проучване на Комисията, публикувано през март 2018 г. 
Study on Cross-Border Cooperation. Capitalising on existing initiatives for cooperation in cross-border regions – Commission study published in March 2018.
Списъкът на проектите и техните цели, установени при проучването, е достъпен онлайн тук. 
The list of projects and their objectives as identified by the study may be accessed online here.
Съобщение на Комисията относно въвеждането на цифровата трансформация в областта на здравеопазването и грижите в контекста на цифровия единен пазар; предоставяне на правомощия на гражданите и изграждане на по-здраво общество от 25 април 2018 г., COM(2018) 233 окончателен. 
Commission’s Communication on enabling the digital transformation of health and care in the Digital Single Market; empowering citizens and building a healthier society of 25 April 2018, COM(2018) 233 final.
Съобщението е изготвено след средносрочния преглед на стратегията за цифровия единен пазар. 
The Communication resulted from the mid-term review of the Digital Single Market Strategy.
10 8 9 
9 8 9
Други държави членки обаче едва наскоро започнаха да въвеждат пилотно или да внедряват услуги за електронни рецепти. 
Other Member States however have only recently started to pilot or implement ePrescriptions services.
Намалената наличност на услуги за електронно здравеопазване на национално равнище е едно от основните предизвикателства, свързани с внедряването на общоевропейската инфраструктура за електронно здравеопазване. 
Reduced availability of eHealth services at national levels is one of the main challenges associated with the deployment of the EU-wide eHealth Infrastructure.
Освен това някои държави членки не участват изобщо (напр. Дания – вж. каре 1 относно приложенията за електронно здравеопазване за пациентите), или участват само 10 Белгия, Чешка република, Германия, Естония, Ирландия, Гърция, Испания, Франция, Хърватия, Италия, Кипър, Литва, Люксембург, Унгария, Малта, Нидерландия, Австрия, Полша, Португалия, Словения, Финландия и Швеция. 
In addition some Member States do not participate at all (e.g. Denmark – see Box 1 on eHealth applications for patients) or only participate in some of the services of the EU-wide eHealth Infrastructure.
12 пациентите в Дания Националният портал за електронно здравеопазване – Sundhed.dk (https://www.sundhed.dk) дава възможност на пациентите в Дания да получат достъп до своите профили с лекарствени продукти, да видят планираните консултации с доставчици на здравно обслужване и сами да поръчат отново определени лекарствени продукти. 
10 Box 1 – eHealth applications for patients in Denmark The national eHealth portal – Sundhed.dk (https://www.sundhed.dk) allows Danish patients to access their medication profiles, view scheduled consultations with healthcare providers, and re-order certain medication themselves.
През 2018 г. датските органи работеха по пилотен проект за добавяне на допълнителни функции в портала за електронно здравеопазване, така че да улеснят записването на часове за пациентите, които често се консултират с лекар (например за пациенти с хронични заболявания). 
In 2018, the Danish authorities were working on a pilot project to add further features to the eHealth portal so as to make it easier for patients who consult the doctor frequently (e.g. for chronic disease patients) to schedule their appointments.
Освен това мобилното приложение „Medicinkortet“ позволява на пациентите да поискат удължаване на своите действащи цифрови рецепти. 
In addition, the “Medicinkortet” mobile application allows patients to request an extension for their existing digital prescriptions.
Всички медицински рецепти, издадени в Дания, са цифрови. 
All medical prescriptions issued in Denmark are digital.
Каре 1 – Приложения за електронно здравеопазване за 11 ЕС финансира инфраструктурата за електронно здравеопазване чрез Механизма за свързване на Европа въз основа на пилотен проект за трансграничен обмен на здравни данни12. 
11 The EU finances eHealth Infrastructure through the Connecting Europe Facility building on a pilot project for cross-border exchanges of health data12.
Държавите членки, които желаят да започнат трансграничен обмен на здравни данни, трябва да преминат през процес на изпитване и одитиране, след което експертна група на държавите членки (eHMSEG) отправя препоръка. 
Member States that wish to start cross-border exchanges of health data need to go through a testing and auditing process following which a Member States Expert Group (eHMSEG) makes a recommendation.
След това мрежата за електронно здравеопазване взема окончателно решение кои държави могат да се включат в трансграничния обмен на здравни данни. 
The eHealth Network then takes a final decision on which countries can ‘go live’ in cross-border health data exchanges.
Трансгранични инициативи за пациенти с редки заболявания 12 В директивата като рядко заболяване се определя всяко заболяване, което засяга по-малко от пет лица на 10 000 случая. 
Cross-border initiatives for rare disease patients 12 The Directive defines a rare disease as any disease affecting fewer than five people in 10 000.
Приблизително от 6 000 до 8 000 редки заболявания засягат между 6 % и 8 % от населението на ЕС, т.е. между 27 и 36 млн. души. 
An estimated 6 000 to 8 000 rare diseases affect between 6 % and 8 % of the EU population, i.e. between 27 and 36 million people.
Специфичните особености на редките заболявания – ограничен брой пациенти и недостиг на съответни познания и експертен опит – бяха причината Съветът на Европейския съюз да определи сътрудничеството 12 epSOS – „Интелигентни отворени услуги за пациентите в Европа“ – проект, финансиран съгласно тема 3 от Програмата за конкурентоспособност и иновации (CIP): Устойчиви и оперативно съвместими здравни услуги. 
The specificities of rare diseases – a limited number of patients and a scarcity of relevant knowledge and expertise – led the Council of the European Union to single out cooperation in this field as “as a unique domain of very high added value of action at Community level”13.
13 В своето съобщение от 2008 г. „Редките заболявания: Предизвикателствата за Европа“ Комисията предложи специална рамка на политиката за борба с редките заболявания, по-специално чрез създаването на европейски референтни мрежи. 
13 The Commission put forward a specific policy framework to tackle rare diseases, notably through the creation of the European Reference Networks, in its 2008 Communication “rare diseases: Europe’s challenge”.
Чрез директивата на Комисията се възлага да подпомага държавите членки при разработването на ЕРМ. 
The Directive mandates the Commission to support the Member States in the development of the ERNs.
На фигура 2 са показани последователните развития на политиката, довели до тяхното създаване. 
Figure 2 shows successive policy developments leading to their establishment.
Съобщение относно РЗ Препоръка на Съвета относно РЗ 2004 г. януари 2004 г. – юни 2009 г. 
13 Council Recommendation of 8 June 2009 on an action in the field of rare diseases.
Делегирано решение Решение за юни 2015 г. – май 2018 г. Съвместно действие „RD-ACTION“ март Експертна група на Европейската комисия, занимаваща се с РЗ на Комисията изпълнение на Комисията 14 От ЕРМ се очаква да намалят времето за диагностициране и да подобрят достъпа до подходящи грижи за пациентите с редки заболявания, както и да предоставят платформи за разработване на насоки, обучение и обмен на знания. 
2015 Commission Implementing Decision June 2015-May 2018 2016 2017 RD-ACTION Joint Commission Action Delegated Decision 14 The ERNs are intended to reduce time to diagnosis and improve access to appropriate care for rare disease patients and provide platforms for the development of guidelines, training and knowledge sharing.
През 2017 г. бяха създадени 24 мрежи за различни класове редки заболявания. 
24 Networks were launched in 2017 for different classes of rare diseases.
Всяка от тях получава финансиране в размер от 1 млн. евро от Програмата на ЕС в областта на здравето за период от пет години. 
Each receives €1 million funding over five years from the EU Health Programme.
Комисията също така финансира регистрите на пациенти и спомагателните дейности за ЕРМ, както и разработването на ИТ инструменти, по-специално чрез Механизма за свързване на Европа (МСЕ). 
The Commission also finances patient registries and support activities for the ERNs as well as the development of IT tools, notably through the Connecting Europe Facility (CEF).
15 Когато случай на пациент бъде отнесен към ЕРМ, „виртуална“ експертна група от медицински експерти се свиква чрез Системата за клинично управление на пациентите (СКУП) – уеб-базирано приложение, предоставено от Комисията през ноември 2017 г. 
15 When a patient case is referred to an ERN, a “virtual” panel of medical experts is convened via the Clinical Patient Management System (CPMS), a web-based application provided by the Commission in November 2017.
Приложението дава възможност на лекарите да обменят информация, данни и изображения на отделните пациенти при съгласие от тяхна страна и да получават подкрепа при диагностицирането и лечението. До декември 2018 г. 
The application enables doctors to share information, data and images on individual patients, subject to their consent, and to get support in the diagnosis and treatment.