natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Комисията не е разполагала с достатъчно експертни познания в областта на здравето, за да осигури възможно най-ефективно използване на средствата за здравеопазване (точки 18—20). 
The Commission has had insufficient health expertise to ensure the most effective use of health funding (paragraphs 18 to 20).
Комисията е ускорила процеса на предоставяне на здравна помощ под нейно управление. 
The Commission has accelerated the health assistance it manages itself.
Макар че Глобалният фонд е мобилизирал голяма част от финансирането, неговото темпо на предоставяне на средства е по-бавно в сравнение с Европейските фондове за развитие (ЕФР). 
While the Global Fund has mobilised a large volume of funding, its rate of disbursement has been slower than for the European Development Funds (EDF).
Необходимо е подобряване на предвидимостта на потока на средства от всички инструменти, за да могат страните да планират по-добре наличните средства в своя бюджет за здравеопазване (точки 22—29). 
There is scope for improving the predictability of the flow of funding from all instruments to enable countries to better budget the resources available for their health sectors (paragraphs 22 to 29).
7 IV. 
7 IV.
РЕЗЮМЕ VI. 
EXECUTIVE SUMMARY VI.
Комисията не е използвала в достатъчна степен секторната бюджетна подкрепа в здравния сектор, въпреки че този инструмент би могъл да има важен – принос за подобряването на здравните услуги. 
The Commission has made little use of Sector Budget Support in the health sector although this instrument could make an important contribution to improving health – services.
Тя е използвала общата бюджетна подкрепа в много по-голяма степен, но този механизъм не е свързан достатъчно пряко със здравния сектор и Комисията не го е използвала много ефективно (точки 32—46). 
It has used General Budget Support much more widely but its links to the health sector are less direct and the Commission has not used it very effectively (paragraphs 32 to 46).
Като цяло проектите са се – оказали сравнително ефективни, въпреки че тяхната устойчивост често е проблематична (точки 47—55). 
Overall, projects have proved rea-– sonably effective although sustainability is often problematic (paragraphs 47 to 55).
Комисията е играла ключова роля в създаването на Глобалния фонд, който вече е дал сериозни резултати, но едно по-активно участие на Комисията – в дейностите на Глобалния фонд в държавите бенефициенти би повишило неговата ефективност (точки 56—62). 
The Commission played a key role in setting up the Global Fund, which has already produced significant outputs, but greater involvement – by the Commission in Global Fund activities in the beneficiary countries could have made it more effective (paragraphs 56 to 62).
V. Комисията не е отделила необходимото – внимание на осигуряването на съгласувано използване на различните инструменти. 
V. – The Commission has not paid sufficient attention to ensuring the different instruments are used together coherently.
При избора на инструменти тя би могла също така да се съобразява в по-голяма степен със ситуацията в различните страни, особено с това дали те имат ясно – определена политика по отношение на здравния сектор. 
When choosing which instruments to use, it could also take more account of the situation in – individual countries, in particular whether they had a well-defined health sector policy.
Отчитайки значението на подобни политики за ефективността на всеки инструмент, Комисията би трябвало да има по-голям принос в тяхното разработване и да осигури интегрирането на ней-– ните интервенции в тях (точки 63—72). 
Given their importance to the effectiveness of each instrument, there is a need for the Commission to contribute more to the – development of such policies and to ensure its interventions are integrated into them (paragraphs 63 to 72). – make greater efforts to contribute to the development of well-defined health sector policies in beneficiary countries.
В настоящия доклад Палатата отправя следните основни препоръки към Комисията: при междинната оценка на десетия ЕФР да разгледа възможността за увеличаване на предоставяната от нея помощ в здравния сектор, за да се придържа към своя ангажимент към ЦХР в областта на здравето; да разгледа разпределението на помощта в здравния сектор с цел гарантиране нейната насоченост основно към приоритета на Комисията да предоставя подкрепа на здравните системи; да се увери, че всяка делегация разполага с необходимите здравни специалисти в рамките на самата делегация или като прибягва към ресурсите на партньорски организации; да използва в по-голяма степен секторната бюджетна подкрепа в здравния сектор и да насочи своята обща бюджетна подкрепа по-скоро към подобряване на здравните услуги; да продължи да финансира проекти, особено за подкрепа на разработването на политики и изграждането на капацитет, пилотни интервенции и подпомагане на по-бедни райони; да сътрудничи по-тясно с Глобалния фонд в държавите бенефициенти; – да предостави по-ясни насоки за това кога следва да се използва даден инструмент и какво е най-подходящото съчетание на различните инструменти; – да положи повече усилия да допринесе за разработването на ясно определени политики в здравния сектор на държавите бенефициенти. Специален доклад No 10/2008 – Помощ за развитие, предоставяна от ЕО за здравни услуги в държавите от Субсахарска Африка 
The report’s main recommendations are that the Commission should: consider increasing its aid to the health sector during the 10th EDF mid-term review to support its commitment to the health MDGs; review how its assistance to the health sector is distributed to ensure it is primarily directed to its policy priority of health systems support; ensure each delegation has adequate health expertise either in the delegation or through drawing on the resources of other partners; make more use of Sector Budget Support in the health sector and focus its General Budget Support more on improving health services; continue to use projects, especially for support to policy development and capacity building, pilot interventions and assistance to poorer regions; work more closely with the Global Fund in beneficiary countries; – establish clearer guidance on when each instrument should be utilised and how they can best be used in combination; Special Report No 10/2008 — EC development assistance to the health services in sub-Saharan Africa
Доброто здраве е основен фактор за икономически растеж и развитие, а лошото здраве е едновременно причина и следствие на бедността. 
Good health is a major factor in economic growth and development while ill health is both a cause and an effect of poverty.
Основната роля на здравето за намаляването на бедността е призната в ЦХР, които се предвижда да бъдат фокусът на международното сътрудничество за развитие през периода 2000—2015 г. 
The central place which health occupies in poverty reduction has been recognised in the MDGs which, over the period 2000–15, are intended to be the focus of international development cooperation.
Три от осемте ЦХР са пряко свързани със здравето: ЦХР 4: Намаляване на детската смъртност; ЦХР 5: Подобряване на майчиното здраве; ЦХР 6: Борба с ХИВ/СПИН, малария и други болести. 
Thus three of the eight MDGs directly relate to health: MDG 4: Reduce child mortality; MDG 5: Improve maternal health; MDG 6: Combat HIV/AIDS, malaria and other diseases.
В доклада от междинната оценка на напредъка в осъществяването на ЦХР1, представен от Обединените нации през 2007 г., се отбелязва, че в Субсахарска Африка се предвиждат най-значителните неуспехи по отношение на тяхното постигане, както се вижда в приложение I. На своята среща на високо равнище през 2007 г. министрите на здравеопазването на държавите от АКТБ също изразиха сериозни опасения по отношение на други здравни проблеми извън ЦХР и огромните предизвикателства, пред които са изправени здравните служби при опитите си да ги разрешат (вж. приложение II). 
However, the United Nations 2007 mid-term review of progress towards the MDGs1 reported that the projected shortfalls for their achievement are most severe in sub-Saharan Africa as shown in Annex I. ACP ministers of health at their summit in 2007 also expressed grave concerns about other health issues outside the MDGs and the huge challenges faced by health services in addressing them (see Annex II).
През 2000 г. Комисията превърна намаляването на бедността в основна цел на своята политика за развитие2 и също така се ангажира да подпомогне развиващите се страни за постигането на ЦХР. 
In 2000 the Commission made poverty reduction the overarching goal of its development policy2 and also committed itself to assisting developing countries achieve the MDGs.
Европейският консенсус за развитие от 2005 г. продължи да подчертава тези приоритети. 
The 2005 ‘European consensus on development’ continued to emphasise these priorities.
Здравната политика на Комисията в контекста на намаляване на бедността и ЦХР се изразява в две основни инициативи: a) през 2000 г. Комисията въведе политика за ускоряване на действията, насочени към борба с ХИВ/СПИН, малария и туберкулоза3. 
The Commission’s health policy in the context of poverty reduction and the MDGs has been set out in two key initiatives. (a) In 2000 it launched a policy to accelerate action targeted at HIV/ AIDS, malaria, and tuberculosis3.
Комисията подчерта, че нейното основно дългосрочно действие за подобряване на здравето, в това число справянето с тези болести, е „засилено подпомагане за укрепването на здравните системи с оглед осигуряване на по-добър достъп до превенция и лечение за най-бедното население“. 
The Commission stressed that its main long-term response to improving health, including tackling these diseases, was ‘intensified support to strengthen health systems to ensure improved access to prevention and treatment for the poorest.’
Тя също така подчерта, че „критичната ситуация на световно и национално ниво, предизвикана от тези болести, не може да чака подобряването на здравните системи, тъй като са необходими паралелни действия извън рамките на традиционния здравен сектор“. 
But it also emphasised that ‘the global and national emergency created by these three diseases will not wait for the improvement of health systems; there is also a need for simultaneous actions beyond the traditional health sector’.
По тази причина Комисията предложи нови партньорства и механизми за по-бързо предоставяне на помощ и тази инициатива допринесе за създаването на Глобалния фонд през 2001 г.; 1 Доклад относно Целите на хилядолетието за развитие, 2007 г., Обединени нации, Ню Йорк. 
Hence, the Commission proposed new partnerships and faster delivery mechanisms and this initiative contributed to the creation of the Global Fund in 2001. 1 The Millennium Development Goals Report 2007. United Nations, New York 2007.
2 Декларация на Съвета и на Комисията относно политиката за развитие на Европейската общност, No 13458/00 от 16 ноември 2000 г. 
2 Declaration by the Council and the Commission on the European Community’s development policy, 13458/00 of 16 November 2000.
3 „Ускорено действие, насочено към основните преносими болести в контекста на намаляване на бедността“. 
3 ‘Accelerated action targeted at major communicable diseases within the context of poverty reduction’.
Съобщение от Комисията до Съвета и Европейския парламент, COM(2000) 585 окончателен, 20.9.2000 г. 
Communication of the Commission to the Council and the European Parliament, COM(2000) 585 final of 20.9.2000.
Специален доклад No 10/2008 – Помощ за развитие, предоставяна от ЕО за здравни услуги в държавите от Субсахарска Африка б) докато инициативата от 2000 г. е ориентирана основно към ХИВ/СПИН, малария и туберкулоза, през 2002 г. 
Special Report No 10/2008 — EC development assistance to the health services in sub-Saharan Africa (b) While the 2000 policy initiative was focused on HIV/AIDS, malaria and tuberculosis, in 2002 the Commission established a new overall health policy to reflect the poverty reduction objectives of its development policy4.
Тя запази националните програми като основен фокус на инвестициите на ЕО в областта на здравето и определи като приоритетни действията, насочени към подобряване на общественото здраве, укрепване на здравните системи, въвеждане на системи за здравно финансиране за бедните, както и към преносимите болести, репродуктивното и сексуално здраве и основните права; в) интервенциите на Комисията в здравния сектор продължиха да се основават на тези две политики, като нейното съобщение от 2000 г. беше актуализирано през 2004 г. с цел да обхване периода 2007—2011 г. 
It maintained the country programmes as the major focus of EC investment in health and prioritised actions in the areas of promoting public health, strengthening health systems, pro-poor systems of health financing, communicable diseases, and reproductive and sexual health and rights. (c) These two policies have remained the main basis for Commission interventions in the health sector with the 2000 communication being updated in 2004 to cover the period 2007–11.
Основната допълнителна инициатива, насочена към укрепване на здравните системи, се състои в разработването на стратегия на ЕС през 2005 г., имаща за цел разрешаване на проблема с недостига на човешки ресурси в здравния сектор на развиващите се страни. 
The main additional initiative, directed at health systems strengthening, was the establishment in 2005 of an EU strategy to address the human resource crisis in the health sector in developing countries.
Основните източници на финансиране от ЕО за здравна помощ, каналите на това финансиране и инструментите за неговото изпълнение са изложени в таблица 1. 
The main sources of EC funding for health assistance, the channels for this funding and the instruments for its implementation are set out in Table 1.
4 Съобщение от Комисията до Съвета и Европейския парламент: „Здраве и намаляване на бедността в развиващите се страни“, COM(2002) 129 окончателен, 22.3.2002 г. 
4 Communication from the Commission to the Council and the European Parliament: ‘Health and poverty reduction in developing Countries’, COM(2002) 129 final of 22.3.2002.
11 ОБХВАТ И ПОДХОД НА ОДИТА 4. 
11 AUDIT SCOPE AND APPROACH 4.
Целта на одита на Палатата беше да оцени доколко предоставената от ЕО помощ от 2000 г. насам е била ефективна в подобряването на здравните услуги в Субсахарска Африка в контекста на намаляването на бедността. 
The Court’s audit sought to assess how effective EC assistance has been since 2000 in contributing to improving health services in sub-Saharan Africa in the context of poverty reduction.
Одитът беше съсредоточен върху четири основни въпроса: a) Размерът на средствата, предоставени от Комисията за здравния сектор, отразяват ли нейните ангажименти в тази област на политика? б) Комисията ускорила ли предоставянето на финансова помощ за здравния сектор? в) Комисията използвала ли е отделните налични инструменти ефективно, така че да допринесе за подобряването на здравните услуги? г) Комисията използвала ли е съгласувано различните налични инструменти, така че да има ефективен принос за подобряването на здравните услуги? 
The audit focused on four key questions: (a) Has the amount of resources allocated by the Commission to the health sector reflected its policy commitments? (b) Has the Commission accelerated its funding of assistance to the health sector? (c) Has the Commission used the individual instruments available effectively to contribute to improving health services? (d) Has the Commission used the range of instruments available coherently to effectively contribute to improving health services?
За да получи отговор на тези въпроси, Палатата извърши следните одитни дейности: a) проверка на документацията относно политиката на ЕО за предоставяне на здравна помощ; б) проверка на поетите ангажименти и предоставените средства за здравния сектор в рамките на ЕФР, общия бюджет и Глобалния фонд; в) посещения на място в Кения, Лесото, Малави, Мали и Свазиленд; г) документна проверка на здравните интервенции в Бурунди, Кот д’Ивоар и Етиопия; д) проучване сред всички 41 делегации на ЕК в Субсахарска Африка във връзка с предоставената от ЕО помощ в здравния сектор5. 
The main audit work carried out to answer these questions was as follows: (a) a review of documentation on EC health assistance policy; (b) a review of EDF, general budget line and Global Fund health sector commitments and disbursements; (c) on-the-spot missions to Kenya, Lesotho, Malawi, Mali and Swaziland; (d) desk reviews of health interventions in Burundi, Côte d’Ivoire and Ethiopia; (e) a survey of all 41 EC delegations in sub-Saharan Africa on EC assistance to the health sector5.
Одитът обхвана само държавите от Субсахарска Африка, които получават финансиране по ЕФР, тъй като тези държави са изправени пред най-тежката здравна криза. 
The audit was limited to sub-Saharan African countries which receive EDF financing since these are the countries facing the worst health crisis.
Одитът не включи проверка на начина, по който други сектори, например вода и канализация, са използвани за подобряване на здравето, нито как здравните проблеми са включени в интервенции в други сектори. 
The audit did not include an examination of how other sectors, for example, water and sanitation, were used to improve health nor how health issues were mainstreamed into interventions in other sectors.
Одитът също така не обхвана здравните интервенции на Службата за хуманитарна помощ на Европейската общност (ECHO). 
It also excluded the audit of health interventions by the European Community Humanitarian Office (ECHO).
5 Благодарение на доброто съдействие от страна на Комисията, 37 от общо 41 делегации на Комисията в Субсахарска Африка изпратиха отговори на въпросника. Специален доклад No 10/2008 – Помощ за развитие, предоставяна от ЕО за здравни услуги в държавите от Субсахарска Африка 
5 Due to the good cooperation of the Commission, replies to the questionnaire were received from 37 of the 41 Commission delegations in sub-Saharan Africa. Special Report No 10/2008 — EC development assistance to the health services in sub-Saharan Africa
КОНСТАТАЦИИ И ОЦЕНКИ ОТНОСНО ОТПУСКАНЕТО И ПРЕДОСТАВЯНЕТО НА РЕСУРСИ ЗА ЗДРАВНИЯ СЕКТОР РЕСУРСИ, ОТПУСНАТИ ОТ КОМИСИЯТА ЗА ЗДРАВНИЯ СЕКТОР 7. 
OBSERVATIONS ON ALLOCATION AND DISBURSEMENT OF RESOURCES TO THE HEALTH SECTOR RESOURCES ALLOCATED BY THE COMMISSION TO THE HEALTH SECTOR 7.
В настоящия раздел е засегнат въпросът дали финансовите и човешки ресурси, отпуснати от Комисията за здравния сектор, отразяват нейните ангажименти в тази област на политика. 
This section addresses the question whether the financial and human resources allocated by the Commission to the health sector reflect its policy commitments.
Палатата разгледа изявленията на Комисията относно нейната политика в тази сфера и целите на Европейския парламент, отпуснатите ресурси и причините и следствията от размера на отпуснатите ресурси. 
The Court examined Commission policy statements and European Parliament targets, the allocations made, and the causes and consequences of the level of allocations.
ФИНАНСОВИ РЕСУРСИ Комисията е поела сериозни ангажименти по отношение на политиката, свързана със здравния сектор 8. 
FINANCIAL RESOURCES The Commission has made strong policy commitments to the health sector 8.
Комисията е поела сериозни ангажименти по отношение на здравния сектор в своите политики за предоставяне на здравна помощ. 
The Commission has made strong commitments to the health sector in its health assistance policies.
В програмата си за действие, свързана с инициативата „Ускорено действие“ от 2000 г., Комисията заявява, че „в рамките на общия бюджет за сътрудничество в областта на развитието, през следващите пет години (2002—2006 г.) тя ще постави като свой приоритет интервенциите в областта на здравето, борбата със СПИН и демографското разпределение“6. 
In its ‘programme for action’ for the 2000 ‘accelerated action’ policy the Commission stated it would ‘prioritise within the total development cooperation budget, health, AIDS and population interventions over the next five years (2002–06)6.
Впоследствие в доклада за напредъка по програмата за действие от 2003 г.7 се говори за заделяне на 15 % от планираната помощ по деветия ЕФР за здравния сектор. 
Subsequently, the 2003 progress report on the programme for action7 referred to a target of 15 % of ninth EDF programmed aid being allocated to health.
В приетата през 2002 г. политика по отношение на здравето и намаляването на бедността се подчертава, че е необходимо да се положат много по-сериозни усилия от страна на международната общност за подпомагане на здравния сектор и че ЕО има важна роля в този процес. 
The 2002 health and poverty reduction policy stressed that far greater efforts had to be made by the international community to support the health sector and that the EC had an important role to play in this.
През 2004 г., за да покаже приоритетното място, отделено на предоставяната от ЕО помощ за изпълнение на ЦХР в областта на здравето и образованието, в своите пояснения по бюджета Европейският парламент въведе специфична цел за всички области на сътрудничество за развитие, в това число държавите от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн: „(тъй като) целта на сътрудничеството в областта на развитието в настоящата глава от бюджета е основно то да допринесе за постигането на ЦХР... най-малко 20 % от общия размер на поетите задължения през годината ще бъдат предназначени за дейности в областта на първичното здравеопазване и образованието“8. 
In 2004, in order to show the priority it attached to EC assistance being directed to the health and education MDGs, the European Parliament introduced a specific allocation target in its budgetary remarks for all areas of development cooperation, including the African, Caribbean and Pacific (ACP) States: ‘(as) the purpose of development cooperation under this heading is primarily its contribution to achieving the MDGs... a minimum of 20 % of total annual commitments will be allocated to activities in the sectors of basic health and education’8.
През 2006 г. Комисията официално се ангажира да постави тези сектори като приоритет в националните програми, обхванати в новия Инструмент за сътрудничество за развитие, и да изпълни целта от 20 %9, вземайки предвид бюджетната подкрепа, свързана с тези сектори. 
In 2006, the Commission formally committed itself to prioritising these sectors in the country programmes covered by the new Development Cooperation Instrument and to meeting the 20 % target9 taking into account budget support linked to these sectors.
Подобен подход е трудно приложим в контекста на ЕФР, където, за разлика от Инструмента за сътрудничество за развитие, по-голямата част от бюджетната подкрепа се предоставя посредством обща бюджетна подкрепа, в рамките на която не съществува общоприет метод за разпределяне на подпомагането за специфични сектори. 
Such an approach is difficult to apply in the context of the EDF where, in contrast to the Development Cooperation Instrument context, most budget support is provided through General Budget Support for which there is no recognised method for attributing the assistance to specific sectors.
Макар че Комисията не е поела подобен ангажимент за ЕФР, Парламентът заяви, че ангажиментите на Комисията „следва да важат за разходите по всички европейски политики за развитие, включително и ЕФР, за да бъдат последователни“10. 
While the Commission did not make a similar undertaking for the EDF, the Parliament nevertheless said that the Commission’s undertaking ‘should apply to all European development policy spending including the EDF in order to be coherent’10.
6 Програма за действие: Ускорено действие за борба с ХИВ/СПИН, малария и туберкулоза в контекста на намаляване на бедността, COM(2001) 96 окончателен, 21.2.2001 г. 
6 Programme for action: accelerated action on HIV/AIDS, malaria and tuberculosis in the context of poverty reduction, COM(2001) 96 final of 21.2.2001.
7 Актуализиране на програмата за действие на ЕО: Ускорено действие за борба с ХИВ/СПИН, малария и туберкулоза в контекста на намаляване на бедността, COM(2003) 93 окончателен, 26.2.2003 г. 
7 Update on EC programme for action: accelerated action on HIV/AIDS, malaria and tuberculosis in the context of poverty reduction, COM(2003) 93 final of 26.2.2003.