natgillin/translations-raw huggingface dataset:
По-специално проектите се финансират чрез Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) и Кохезионния фонд (КФ). 
In particular, projects have been financed through the European Regional Development Fund (ERDF) and the Cohesion Fund (CF).
Много проекти, свързани с питейна вода, се осъществяват съвместно с проекти за отпадъчни води16. 
Many projects involving drinking water are carried out jointly with waste water projects16.
През програмния период 2007—2013 г. са отпуснати повече от 7,3 млрд. евро за проекти, свързани с питейна вода. 
During the 2007-2013 programme period, more than 7.3 billion euro was allocated to projects involving drinking water.
От тях около 4 млрд. евро са били предназначени за държавите членки от ЕС-13. 
Out of this, about 4 billion euro was dedicated to the EU13 Member States.
За програмния период 2014—2020 г. общият размер на заделените средства за питейна вода е около 4,7 млрд. евро, от които около 3,4 млрд. евро са предназначени за държавите членки от ЕС-13 (вж. приложение І). 
For the 2014-2020 programme period, the total allocation to drinking water is about 4.7 billion euro, out of which about 3.4 billion euro is earmarked for the EU13 Member States (see Annex I).
Достъп до питейна вода 18. 
Access to drinking water 18.
В целия ЕС съществува голямо наличие на безопасна питейна вода. 
The availability of safe drinking water throughout the EU is high.
Все още обаче съществуват региони, които не осигуряват на гражданите достъп до водоснабдителни услуги. 
However, there are still regions that do not provide citizens with access to water supply services.
водоснабдителна мрежа, се различава значително между държавите членки. 
According to Eurostat data17, the rate of population connected to public water supply differs significantly among Member States.
В Румъния този процент е най-нисък, като едва 62 % от населението е свързано с обществена водоснабдителна мрежа (вж. фигура 1). 
Romania has the lowest rate with just 62 % of the population connected to the public water supply (see Figure 1).
В приложение ІІ е представена обща информация за източниците на питейна вода в ЕС. 
Annex II provides background information on the sources of drinking water in the EU.
Фигура 1 – Процент от населението, свързано с обществена водоснабдителна мрежа през 2013 г. в посетените държави членки Източник: Евростат. 
Figure 1 - Rate of population connected to public water supply in 2013 in the visited Member States Source: Eurostat.
През декември 2013 г. европейската гражданска инициатива Right2Water („Право на вода“) събра близо 1,9 млн. подписа във всички държави членки. 
In December 2013, the EU citizens’ initiative “Right2Water” collected nearly 1.9 million signatures across all Member States.
С тази инициатива Комисията се приканва да „[...] предложи законодателство, което да реализира човешкото право на вода и санитарно-хигиенни условия, както са признати от Обединените нации, и да насърчава осигуряването на вода и санитарно-хигиенни условия като основни обществени услуги за всички“18. 
This initiative invited the Commission "[...] to propose legislation implementing the human right to water and sanitation, as recognized by the United Nations, and promoting the provision of water and sanitation as essential public services for all"18.
През 2014 г. Комисията публикува своята оценка на вече предоставената подкрепа от ЕС за питейна вода 19 Унгария България Румъния 0 % 10 % 20 % 30 % 40 % 50 % 60 % 70 % 80 % 90 % 100 % 18 http://www.right2water.eu/ 
18 Hungary Bulgaria Romania 0% 10% 20% 30% 40% 50% 60% 70% 80% 90% 100% 18 19 http://www.right2water.eu/ COM(2014) 177 final of 19.3.2014 Communication from the Commission on the European Citizens’ Initiative “Water and sanitation are a human right!
Цена на водата 20. 
Water tariffs 20.
Принципите, които следва да бъдат прилагани при определянето на цените на водата, а именно възстановяване на разходите и социална поносимост на цените на водните услуги, са определени в Рамковата директива за водите от 2000 г.20 На практика, за да могат да допринесат за устойчивостта на водната инфраструктура, цените следва да покриват най-малко оперативните разходи и разходите за поддръжка, както и значителна част от разходите за амортизация на активите. 
The principles to be applied in the setting of water tariffs, namely cost-recovery and affordability of water services, were set in the 2000 Water Framework Directive20. In practice, tariffs should at least cover operating and maintenance costs, as well as a significant part of the assets’ depreciation to be able to contribute to the sustainability of the water infrastructures.
Същевременно водните услуги трябва да бъдат социално поносими за потребителите. 
At the same time, water services must be socially affordable to customers.
Когато определят цената на водата държавите членки може да вземат под внимание социалните, екологичните и икономическите последици, в стремежа си да гарантират, че цените на водните услуги остават поносими. 
When determining the water tariff, Member States may take into consideration the social, environmental and economic effects in an effort to ensure that water services remain affordable.
Насоките на Комисията посочват до 4 % от дохода на домакинство като общоприет показател за степента на социална поносимост, т.е. общата сметка за вода (питейна вода и отпадъчни води) може да представлява 4 % от дохода на домакинството21. 
Commission guidance refers to 4 % of household income as a commonly accepted affordability ratio, i.e. the total water bill (drinking water and waste water) can represent 4 % of household income21.
Предишни одити на ЕСП и други скорошни проучвания във връзка с политиката за водите 22. 
Previous ECA audits and other recent studies on water policy 22.
През последните години Сметната палата публикува редица доклади относно политиката за водите и инвестициите на ЕС в инфраструктура за питейна вода и отпадъчни води22. 
In recent years, we have published several reports on water policy and EU investments in drinking and waste water infrastructure22.
В приложение ІІ са обобщени техните основни заключения. 
Annex II summarises their main conclusions.
През май 2015 г. Службата на ЕП за парламентарни изследвания публикува доклад относно ДПВ23. 
In May 2015, the European Parliamentary Research Service published a report concerning the DWD23.
ОБХВАТ И ПОДХОД НА ОДИТА 24. 
AUDIT SCOPE AND APPROACH 24.
Чрез настоящия одит Сметната палата провери дали действията на ЕС са подобрили безопасния достъп на гражданите до качествена питейна вода в България, Унгария и Румъния. 
Through this audit, we assessed whether EU actions improved the safe access of citizens to quality drinking water in Bulgaria, Hungary and Romania.
По-специално Сметната палата провери дали: - изискванията на Директивата за питейната вода са спазени; - проверените проекти, финансирани от ЕФРР/КФ, са подобрили качеството на питейната вода и достъпа до снабдяване с нея; - генерираните приходи и допълнителното национално публично финансиране са достатъчни, за да гарантират поддържането и устойчивостта на финансираните от ЕС инвестиции във водоснабдителна инфраструктура. 
In particular, we examined whether: - the requirements of the Drinking Water Directive have been met; - the examined ERDF/CF-funded projects improved the quality of drinking water and the access to its supply; - the revenues generated and the additional national public funding are adequate to ensure the maintenance and sustainability of the EU-funded investments in drinking water supply infrastructure.
Сметната палата реши да се съсредоточи върху държавите членки от ЕС-13, тъй като през 2010 г. вече публикува специален доклад по темата за питейната вода през програмния период 2000—2006 г., който беше насочен към държавите членки от ЕС-1524. 
We decided to focus on the EU13 Member States because in 2010 we already published a Special report covering the theme of drinking water in the 2000-2006 programme period, which focused on the EU15 Member States24.
Тези държави членки бяха избрани главно заради размера на заделените за тях средства от ЕС в периода 2007—2020 г. (3,7 млрд. евро), които представляват около 50 % от общия размер на средствата от ЕС за управление и снабдяване с питейна вода за държавите членки от ЕС-13 (вж. приложение І, ограничения достъп до питейна вода (в случая на Румъния) и поради високото равнище на загуби на вода, докладвани през периода 2008—2010 г. 
The selected Member States had been chosen mainly because of the amount of EU funds allocated to them between 2007 and 2020 (3.7 billion euro) which represent about 50 % of the total EU allocations to the management and supply of drinking water for the EU13 Member States (see Annex I), the limited access to drinking water (in the case of Romania) and because of the high level of water losses reported during the 2008-2010 period.
Одитът се основава на данни, предоставени от Комисията и от посетените държави членки. 
The audit was based on evidence provided by the Commission and the visited Member States.
По-специално той беше извършен посредством: - интервюта с представители на Генерална дирекция „Околна среда“ и Генерална дирекция „Регионална и селищна политика“; - аналитичен преглед на приложимата документация на ниво ЕС и на национално ниво; - интервюта с представители на Министерството на околната среда, Министерството на здравеопазването, Управляващия орган, регулаторните органи и т.н. на избраните държави членки; - посещения и проверки на девет проекта по ЕФРР/КФ (по три във всяка от трите посетени държави членки), включително документация по проектите като заявления, договори за безвъзмездна финансова помощ, доклади и други документи, свързани с изпълнението на проектите; - интервюта с ВиК оператори, бенефициенти по проектите и управляващите органи на деветте проверени проекта. 
In particular, it was carried out through: - interviews with representatives of the Directorate-General for Environment and the Directorate-General for Regional and urban policy; - an analytical review of relevant EU and national documentation; 23 24 20 EPRS, Water legislation, Cost of Non-Europe Report, May 2015.
22 24 Специален доклад No 9/2010. 
Special Report No 9/2010.
Проверените проекти за питейна вода по ЕФРР/КФ в настоящия одит се отнасят до всички аспекти на инфраструктурата, свързана с цикъла на питейната вода. 
The ERDF/CF drinking water projects examined for this audit relate to all aspects of the infrastructure linked to the drinking water cycle.
Те обхващат създаването или възстановяването на водосборни басейни (вж. снимка 1), пречиствателни станции (вж. снимка 2), съхранение и пренос чрез тръби (вж. снимка 3) и помпени станции. 
They encompass the creation or rehabilitation of catchments (see Picture 1), treatment plants (see Picture 2), storage and transmission through pipes (see Picture 3) and pumping stations.
Всеки от избраните проекти е сред 20-те проекта, получили най-голямо съфинансиране от ЕС през програмния период 2007—2013 г. във всяка държава членка. 
Each of the selected projects was among the 20 projects having received the highest EU co-financing during the 2007-2013 programme period in each Member State.
Те бяха избрани, за да илюстрират основните аспекти на изпълнението на целите на ДПВ и проблемите с достъпа, загубите и качеството. 
They were chosen to illustrate key aspects of the fulfilment of the DWD objectives and issues of access, losses and quality.
Снимка 1 — Плаващо водохващане в Кълъраш (Румъния) Източник: ЕСП. 23 
Picture 1 - Floating intake of water in Călăraşi (Romania) Source: ECA. 21
Снимка 2 – Пречиствателни машини в пречиствателната станция Bogyiszló в Сексард (Унгария) Източник: ЕСП. 
Picture 2 - Treatment machinery at the Bogyiszló treatment plant in Szekszárd (Hungary) Source: ECA.
Снимка 3 – Изкопни работи във Велико Търново (България) ©Управляващ орган на оперативна програма „Околна среда“ в България. 
Picture 3 - Excavation works in Veliko Tarnovo (Bulgaria) ©Managing Authority of the operational programme “Environment” in Bulgaria.
КОНСТАТАЦИИ И ОЦЕНКИ До края на 2016 г. Директивата за питейната вода от 1998 г. е приложена в голяма степен 29. 
OBSERVATIONS The 1998 Drinking Water Directive had been implemented in most respects by the end of 2016 29.
Европейският съюз не може да постигне целите на политиката си, ако държавите членки не прилагат ефективно правото на ЕС по места. 
The European Union cannot achieve its policy goals if Member States do not apply EU law effectively on the ground.
Държавите членки отговарят за точното транспониране на директивите в националното си право в изисквания срок. 
The Member States are responsible for accurately transposing directives into their national law within the timeframe required.
Освен това те отговарят също и за правилното прилагане и изпълнение на цялото законодателство на ЕС25. 
In addition, they are also responsible for correctly applying and implementing the entire body of EU legislation25.
Комисията отговаря за извършването на мониторинг върху работата на държавите членки и за осигуряване спазването на правото на ЕС, включително като прибягва до официални процесуални действия26. 
The Commission has the responsibility for monitoring the Member States’ efforts and ensuring compliance with EU law, including the resort to formal legal procedures26.
Основното законодателство на ЕС относно качеството на питейната вода е ДПВ. 
The main EU legislation concerning the quality of drinking water is the DWD.
Ето защо Сметната палата анализира дали: - посетените държави членки са транспонирали правилно ДПВ в националните си правни рамки и са изпълнили нейните изисквания; - посетените държави членки разполагат с достатъчно питейна вода за всички потребители; - механизмите за мониторинг предоставят информация относно прилагането на ДПВ; - на потребителите се предоставя актуална информация относно качеството на питейната вода; - Комисията извършва редовен преглед на научните и техническите аспекти на ДПВ. 
Accordingly, we assessed whether: - the visited Member States correctly transposed the DWD into national legal frameworks and fulfilled its requirements; - adequate drinking water is available for all consumers in the visited Member States; - the monitoring arrangements provide information on the implementation of the DWD; - updated information on the quality of drinking water is available to consumers; - the Commission regularly reviews the scientific and technical aspects of the DWD.
25 26 25 Член 291, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). 
25 26 23 Article 291(1) of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU).
Член 17 от Договора за Европейския съюз (ДЕС). 
Article 17 of the Treaty on European Union (TEU).
Националното законодателство в посетените държави членки е в съответствие с изискванията на Директивата за питейната вода 31. 
National legislation in the Member States visited is in compliance with the requirements of the Drinking Water Directive 31.
Ефективното транспониране на ДПВ в националното законодателство е необходима стъпка, за да се гарантира, че питейната вода отговаря на едно общо ниво на безопасност в целия ЕС. 
The effective transposition of the DWD into national legislation is a necessary step to ensure that drinking water satisfies a common safety level across the EU.
От датата на присъединяване27 Комисията трябваше да гарантира, че националните законодателства съответстват на рамковите закони на ЕС, освен в случай на специални дерогации, предоставени в договорите за присъединяване. 
From the date of accession27, the Commission had to ensure that the national legislations complied with the provisions of EU framework laws, except in case of specific derogations granted in the accession treaties.
Комисията извършва проверка за нормативно съответствие, като сравнява произтичащите от ЕС задължения с текста на съответните разпоредби на националните законодателства, за да оцени тяхното съответствие с изискванията на директивите на ЕС. 
The Commission carries out conformity studies by comparing the EU obligations with the text of the relevant articles of national legislations to assess their compliance with the requirements of EU Directives.
Това е извършено през 2004 г. за Унгария и през 2007 г. за България и Румъния. 
This was done in 2004 for Hungary and in 2007 for Bulgaria and Romania.
За трите посетени държави членки Комисията е установила, че националните законодателства не спазват ДПВ във всяко отношение, поради което през 2008 г. са образувани производства за установяване на нарушение (вж. каре 2) срещу Унгария, а през 2009 г. срещу България и Румъния28 (вж. приложение ІІІ). 
For the three Member States visited, the Commission identified that the national legislations did not comply in every respect with the DWD and therefore infringement procedures (see Box 2) were launched in 2008 against Hungary and in 2009 against Bulgaria and Romania28 (see Annex III).
26 Каре 2 – Производство за установяване на нарушение Когато се установи, че е налице неспазване на правото на Европейския съюз, Комисията може да започне процедура за неизпълнение на задължение, предвидена в член 258 от Договора за функционирането на Европейския съюз. 
Box 2 – Infringement procedure Where it detects a failure to comply with European Union law, the Commission may initiate a procedure for failure to fulfil an obligation provided for in Article 258 of the TFEU.
През първия етап на процедурата Комисията изпраща до държавата членка официално уведомително писмо, с което я приканва да изложи своите съображения в срок от два месеца. 
In the first stage of the procedure, the Commission sends the Member State a letter of formal notice inviting it to submit its observations within two months.
Обикновено този обмен на становища не се оповестява публично. 
This exchange of views is not normally publicised.
Производства за установяване на нарушение 2008/2247 за Унгария, 2009/2259 за България и 2009/2260 за Румъния. 
28 24 Infringement procedures 2008/2247 for Hungary, 2009/2259 for Bulgaria and 2009/2260 for Romania.
На този етап Комисията публикува съобщение за пресата, с което информира гражданите на ЕС за целта на производството. 
At this stage the Commission issues a press release informing the EU's citizens of the purpose of the procedure.
Ако дадена държава членка не постигне съответствие със законодателството на ЕС, Комисията може да отнесе случая до Съда на Европейския съюз, чието решение има задължителен характер. 
If the Member State fails to conform with European Union law, the Commission can take the case to the Court of Justice, whose judgment is binding.
Ако държавата членка не изпълни решението на Съда, Комисията може, след изпращане на допълнително официално уведомително писмо, да отнесе въпроса до Съда на Европейския съюз за втори път и да поиска налагането на еднократно платима сума или имуществена санкция по силата на член 260 от ДФЕС. 
If the Member State fails to comply with the Court's judgment, the Commission may, after sending a further letter of formal notice, bring the matter before the Court of Justice a second time, seeking the imposition of a lump sum or penalty payment under Article 260 of the TFEU.
Вследствие на производствата за установяване на нарушение трите държави членки са изменили националното си законодателство. 
As a result of infringement procedures, the three Member States amended their national legislation.
Въз основа на това делата са приключени през 2009 г. за Унгария и 2010 г. за Румъния. 
Consequently, the cases were closed in 2009 for Hungary and in 2010 for Romania.
За България, поради мащаба на измененията Комисията е актуализирала през 2012 г. своята проверка за съответствие, констатирайки допълнителни пропуски. В резултат на това производството за установяване на нарушение е приключено едва през 2015 г. 
For Bulgaria, because of the magnitude of the amendments, the Commission updated its conformity study in 2012 detecting further non-compliances, and therefore the infringement procedure was only closed in 2015.
Проверката на Сметната палата показа, че като цяло националното законодателство в трите посетени държави членки отговаря на изискванията на ДПВ. 
Our review showed that, overall, the national legislation in the three Member States visited currently complies with the requirements of the DWD.
Дерогации от Директивата за питейната вода са предоставени в Унгария и Румъния, но не и в България 35. 
Derogations from Drinking Water Directive granted in Hungary and Romania, but not in Bulgaria 35.
Държавите членки могат да предвидят дерогации от параметричните стойности до друга определена от тях максимална стойност, при условие че никоя дерогация не представлява потенциална опасност за здравето на хората и ако не съществува друг разумен начин за снабдяване с вода, предназначена за консумация от човека, в съответната зона (вж. каре 3). 
Member States may provide for derogations from the parametric values, up to a maximum value to be determined by them, provided that no derogation constitutes a potential danger to human health and if the supply of water intended for human consumption in the area concerned cannot otherwise be maintained by any other reasonable means (see Box 3).
28 Каре 3 – Дерогации – Член 9 от ДПВ Всяка дерогация, допусната от държавите членки или от Комисията, трябва да съдържа следните сведения: а) мотивите за дерогацията; б) съответния параметър, резултатите от предишни проверки и максимално допустимата стойност, предвидена съгласно тази дерогация; в) географската зона, количеството вода, разпределяно ежедневно, съответното население и евентуалното отражение върху съответните предприятия от хранителната промишленост; г) подходяща програма за мониторинг, предвиждаща, ако е необходимо, по-чести проверки; д) резюме на плана за необходимите мерки за отстраняване, включващ график на дейностите, разчет на разходите и разпоредби по отчетността; е) изискваната продължителност на дерогацията. 
25 Box 3 - Derogations - Article 9 of the DWD Any derogation granted either by the Member States or the Commission should specify: (a) the grounds for the derogation; (b) the parameter concerned, previous relevant monitoring results, and the maximum permissible value under the derogation;
Тези дерогации следва да бъдат ограничени до максимално кратък срок и да бъдат с продължителност не повече от три години. 
These derogations should be limited to as short a time as possible and can last for a maximum of three years.
Ако след този първоначален период проблемите, довели до дерогацията, все още съществуват, държавите членки могат да удължат дерогацията за допълнителен период до три години, като информират Комисията. 
If after this first period, issues leading to the derogation are persistent, Member States can extend the derogation for an additional period of up to three years, informing the Commission.
В изключителни случаи държава членка може да поиска от Комисията трета дерогация за допълнителен период, ненадхвърлящ три години. 
In exceptional circumstances, a Member State may ask the Commission for a third derogation for a further period not exceeding three years.
Държавите членки са задължени да информират Комисията в срок от два месеца за всяка дерогация във връзка с ГЗВ. 
Member States are required to inform the Commission within two months of any derogation concerning LWSZ.
Дерогациите във връзка с МЗВ трябва да се съобщават единствено след втората дерогация. 
Derogations concerning SWSZ need only to be communicated as and from the second derogation.
В Унгария в края на третата дерогация, продължила до края на 2012 г., почти 80 % от зоните на водоснабдяване с предоставена дерогация (289 от 365) все още не са били в съответствие с директивата. 
In Hungary, at the end of the third derogation, lasting until the end of 2012, almost 80 % of the water supply zones under derogation (289 out of 365) were still not compliant with the Directive.
В крайна сметка мерките, предприети от унгарските органи за подобряване на положението в зоните с предоставена дерогация, са започнали да дават резултати. 
Eventually, the measures taken by the Hungarian authorities to improve the situation in the zones under derogation started to deliver.