natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Този проект ще развива също информационните ресурси на биологичната безопасност за политиците, професионалистите в областта на биологичната безопасност, както и други обществени здравни специалисти, които ще бъдат достъпни чрез интернет портала на ECDC.
This project will also develop information resources on biosafety for policy makers, biosafety professionals, and other public health specialists, which will be available through the ECDC web portal.
Прочетете повече за проекта на ECDC за експертна група в областта на биологичния риск
Read more about the ECDC biorisk expert group project
Биобезопасност  
                :
Biosafety  
                :
Принципите на изолация, технологии и практики, които се прилагат за предотвратяване на непреднамерена експозиция на биологични агенти и токсини или тяхното случайно освобождаване.
The containment principles, technologies and practices that are implemented to prevent the unintentional exposure to biological agents and toxins or their accidental release.
Лабораторна биологична сигурност  
                :
Laboratory Biosecurity  
                :
Охрана, контрол и отчетност на биологични материали в лабораториите с оглед предотвратяване на неправомерен достъп, загуба, кражба, злоупотреба, отклоняване или целенасочено освобождаване.
The protection, control and accountability for biological materials  within laboratories in order to prevent their unauthorised access, loss, theft, misuse, diversion or intentional release.
Управление на биологичния риск  
                :
Biorisk Management  
                :
Включва идентифициране на опасностите, оценка на риска и контрол на риска в областта на биологичната безопасност и лабораторна биологична сигурност.
Encompasses hazard identification, risk assessment and risk control both in the fields of biosafety and laboratory biosecurity.
ЗДРАВНИ ТЕМИ A-ЯПРОЧЕТЕТЕ ПОВЕЧЕ НА САЙТА НА ECDCДРУГИ ТЕМИАКТУАЛНА ИНФОРМАЦИЯДРУГИ ЗДРАВНИ ТЕМИ
HEALTH TOPICS A-ZREAD MORE ON ECDC SITERELATED TOPICSSTAY UP TO DATERELATED HEALTH TOPICS
Гениталната хламидия е инфекция, предавана по полов път, причинена от бактерията   Chlamydia trachomatis .
Genital chlamydia is a sexually transmitted infection caused by the   Chlamydia trachomatis bacterium.
Сексуално активните млади хора са най-застрашени от хламидия, като в Европа най-голям брой инфекции се наблюдават сред жените на възраст под 24 години.
Sexually active young people are most at risk of chlamydia, and women below 24 years of age have the highest number of infections in Europe.
Сифилисът е инфекция, предавана по полов път, причинена от бактерията  Treponema pallidum .
Syphilis is a sexually transmitted infection caused by the bacterium  Treponema pallidum .
Вируси, предавани по кръвен път като  
                ХИВ инфекция 
                ,  
                 
                
                хепатит B 
                 и  
                хепатит C 
                , могат да се предават по полов път.
Blood-borne virus such as  
                HIV infection 
                ,  
                 
                
                hepatitis B 
                 and  
                hepatitis C 
                 could be sexually transmitted.
ЗДРАВНИ ТЕМИ A-ЯДРУГИ ЗДРАВНИ ТЕМИУеб компонент за редактор на съдържание
HEALTH TOPICS A-ZRELATED HEALTH TOPICSContent Editor Web Part
Страните на ЕС и ЕИП/ЕАСТ се задължават да докладват на ECDC случаите на генитални инфекции с хламидия.
The EU and EEA/EFTA countries are expected to report genital chlamydia infections to ECDC.
Наблюдението на хламидийната инфекция показва, че броят на заразените с Chlamydia се увеличава в Европа:
Chlamydia disease surveillance shows that the number of Chlamydia infections is increasing in Europe:
повече от 250 000 нови случаи са докладвани всяка година.
there are now more than 250 000 new cases reported each year.
Много хламидийни инфекции не произвеждат симптоми и растящият брой на докладваните случаи вероятно се дължи на повишаване на информираността за заболяването и засилено изследване.
Many Chlamydia infections do not produce symptoms, and the growing number of reported cases is likely to be the result of increased awareness about the disease and intensified testing.
Инфекцията с  Chlamydia trachomatis  може да причини дълготрайни усложнения при жените, дори когато те не показват симптоми на остро заболяване.
Chlamydia trachomatis  infections can cause long-term complications in women even when they do not produce symptoms of acute disease.
Най-честите усложнения са тазова възпалителна болест (PID) и салпингит, като това са условия, които могат да доведат до безплодие и извънматочна  бременност.
The most common complications are pelvic inflammatory disease (PID) and salpingitis, conditions that can lead to infertility and extra-uterine pregnancies.
Този риск от дългосрочни репродуктивни здравословни проблеми, свързани с инфекция с  C. trachomatis , води до рутинно предлагане на изследване за хламидии на сексуално активни млади хора в някои европейски страни, в опит да се ограничи разпространението на болестта.
This risk of long-term reproductive health problems associated with  C. trachomatis  infections has lead some European countries to routinely offer testing for chlamydia to sexually active young people in an attempt to reduce the spread of the disease.
Lymphogranuloma venereum (LGV)  е специална форма на генитална хламидия, която се причинява от подгрупа на бактерия  Chlamydia trachomatis .
Lymphogranuloma venereum (LGV)  is a special form of genital chlamydia that is caused by a sub-group of the  Chlamydia trachomatis  bacterium.
LGV се среща много рядко в Европа.
LGV is very rare in Europe.
Повечето докладвани случаи са в резултат от инфекции, придобити чрез необезопасен секс в някои части на света, където болестта се среща по-често.
Most reported cases result from infections acquired through unprotected sex in parts of the world where the disease is more common.
От 2003 г. необичайна форма на LGV инфекцията се разпространява в Европа сред мъже, които правят секс с мъже.
Since 2003 an atypical form of LGV infection has been spreading in Europe among men who have sex with men.
Картината на заболяването е различна от традиционната LGV по това, че пациентите имат симптоми на възпаление на ректума (проктит) и на дебелото черво (хеморагичен колит) и често нямат уретрит или подути лимфни възли в слабините, които иначе са типични за LGV.
The disease presentation is different from traditional LGV in that the patients have symptoms of inflammation in the rectum (proctitis) and colon (haemorrhagic colitis), and often do not have urethritis or the swollen lymph nodes in the groins that are otherwise typical of LGV.
Контролът върху гениталната хламидия се фокусира върху намаляване на сексуално рисковото поведение, използването на презерватив, ранната диагностика и ефективното управление на сексуалните партньори, за да се прекъсне веригата на предаване на инфекцията.
Control of genital chlamydia focuses on reducing sexual risk behaviour, condom use, early diagnosis, and effective management of sexual partners in order to break the chain of transmission.
ДРУГИ ТЕМИЗДРАВНИ ТЕМИ A-ЯПРОЧЕТЕТЕ ПОВЕЧЕ НА САЙТА НА ECDCДРУГИ ЗДРАВНИ ТЕМИДРУГИ ЗДРАВНИ ТЕМИ
RELATED TOPICSHEALTH TOPICS A-ZREAD MORE ON ECDC SITERELATED HEALTH TOPICSRELATED HEALTH TOPICS
Lymphogranuloma venereum (венерична лимфогранулома)
Lymphogranuloma venereum
LGV е системна инфекция, предавана по полов път, причинена от специфичен вид  Chlamydia trachomatis (серовари L1, L2 и L3 ).
LGV is a systemic STI caused by a specific type of  Chlamydia trachomatis ( serovars L1 , L2, and L3 ).
LGV рядко се среща в западния свят и случаите обикновено се внасят от Африка, Югоизточна Азия и Карибския регион.
LGV rarely occurs in the Western world and cases are likely imported from Africa, South-East Asia and the Carribean region.
Класическата картина на LGV включва генитални язви, аденопатия и се характеризира с бубони.
The classical picture of LGV involves genital ulceration, adenopathy and is characterized by buboes.
От 2003 г. серия от огнищата са докладвани в големи европейски градове сред мъже, които правят секс с мъже.
Since 2003 a series of outbreaks have been reported in large European cities among men who have sex with men.
Повечето случаи се характеризират с тежко възпаление на ректума, свързано с незащитен анален секс.
Most cases presented with severe proctitis which is associated with unprotected anal intercourse.
За да се потвърди заразяване със серовари L1-L3, е необходимо определяне на генотипа.
Genotyping is needed to confirm infection with serovars L1-L3.
Сексуалните партньори трябва да бъдат изследвани с оглед предотвратяване на допълнително разпространение на болестта.
Sexual partners should be evaluated to prevent further spread of disease.
При LGV може да се приложи курс на лечение с антибиотици в продължение на 3 седмици, последвано от проверка на ефективността на терапията чрез изследване.
LGV can be cured with antibiotic treatment for 3 weeks followed by test of cure.
Ускоряването на икономическата активност и горенето на изкопаеми горива през последното столетие предизвикат въздействие върху околната среда с безпрецедентни размери.
Accelerating economic activity and fossil fuel combustion over the last century have precipitated an environmental impact of unprecedented proportions.
Упадък на екосистемата, загуба на биоразнообразие, намаляване на озона в стратосферата и изменение на климата са някои от тези промени в околната среда.
Ecosystem decline, loss of biodiversity, stratospheric ozone depletion, and climate change are some of these environmental changes.
Изменението на климата се приписва на естествените процеси и човешката дейност, променяща атмосферните условия.
Climate change is ascribed to natural processes and human activity altering atmospheric conditions.
Изменението на климата е наистина осезаемо:
Climate change is indeed tangible:
в световен мащаб средната температура на повърхността се е увеличила с 0,74±0,18°С през последните 100 години, нивото на глобалното морско равнище се повишава с 1,8 мм на година от 1961 г. насам, а ледът на Арктическо море се оттегля с 2,7±0,6% на десетилетие.
the worldwide mean surface temperature has increased by 0.74±0.18°C over the past 100 years , while the worldwide sea level has risen by 1.8 mm per year since 1961 and the Arctic sea ice is retreating by 2.7±0.6% per decade.
Освен това температурата на морската вода се затопля, планински ледници се свиват, киселинността на океаните се увеличава, екстремните метеорологични явления са по-чести и по-драстични.
In addition, sea surface temperatures are warming, mountain glaciers are shrinking, oceans are becoming more acidic, extreme weather events are increasing in frequency and intensity.
Климатичните промени вече са оказали забележимо въздействие върху много природни системи, включително морските и сухоземните екосистеми, например времето на сезонни биологични събития и разпространението на животински и растителни видове.
These climatic changes have already had noticeable effects on many natural systems, including marine and terrestrial ecosystems, such as the timing of seasonal biological events and the distribution of animal and plant species.
Предаването на инфекциозни заболявания се определя от много фактори, включително социални, икономически и екологични условия, достъп до здравни грижи и вродения имунитет на човека.
The transmission of infectious disease is determined by many factors including social, economical, ecological conditions, access to care and intrinsic human immunity.
Много инфекциозни агенти, организми, които са преносители на зарази, видове, чийто резервоар не са хората, и нива на репликация на патогените са особено чувствителни към климатичните условия.
Many infectious agents, vector organisms, non-human reservoir species, and pathogen replication rates are particularly sensitive to climatic conditions.
През последните години са разработени многобройни теории в обяснение на връзката между климатичните промени и инфекциозните заболявания:
Numerous theories have been developed in recent years to explain the relationship between climate change and infectious diseases:
те включват по-високи нива на разпространение при по-високи температури, разширен сезон на предаване, промени в екологичните баланси, както и свързани с климата процеси на миграция на преносители на заразата, гостоприемници - резервоари на зараза или групи от населението.
they include higher proliferation rates at higher temperatures, extended transmission season, changes in ecological balances, and climate-related migration of vectors, reservoir hosts, or human populations.
Следователно, връзката между изменението на климата и инфекциозните заболявания в Европа изисква внимателна оценка и анализ. В този преглед разглеждаме доказателствата за свързани с климата промени при разпространението на инфекциозни заболявания, разпределение, локализирани огнища и потенциал за установяване на тропически видове - преносители на зараза в Европа.
The relationship between climate change and infectious diseases in Europe thus calls for careful assessment and analysis In this Review we look at the evidence for climate-related changes in infectious disease incidence, distribution, localised outbreaks, and potential for the establishment of tropical vector species in Europe.
Въз основа на този преглед на публикациите, Европейският център за профилактика и контрол върху заболяванията (ECDC) подчертава необходимостта от справяне с техническите предизвикателства чрез разработване на проект за околната среда и епидемиологична мрежа, която би могла да свърже съществуващите ресурси.
Based on this review of published the European Centre for Disease Prevention and Control (ECDC) has identified the need to tackle the technical challenges by developing a blueprint for an environmental and epidemiological network that would link existing resources.
Сливането, интегрирането и анализът на тези данни ще подобри нашето разбиране на взаимовръзката между климатичните промени и инфекциозните заболявания в Европа и ще предостави информация в обобщен вид във връзка с действията в областта на опазването на общественото здраве.
Merging, integrating, and analysing such data will advance our understanding of the relationship between climate change and infectious diseases in Europe and inform public health action, summarized.
Semenza JC, Menne B. Изменение на климата и инфекциозни заболявания в Европа.
Semenza JC, Menne B. Climate Change and Infectious Diseases in Europe.
Lancet ID. 2009;9:365-75.
Lancet ID. 2009;9:365-75.
Фигура 1. Основни уязвимости в Европа, свързани с изменението на климата (биогеографски региони)
Figure 1. Key European vulnerabilities to climate change (biogeographical regions)
Основни уязвимости на системите и секторите към изменението на климата през ХХІ в. по отношение на главните биогеографски  региони на   
                Европа (ЕАОС, 2004a):
Key vulnerabilities of European systems and sectors to climate change during the 21st century for the main biogeographic regions of  
                Europe (EEA, 2004a):
TU:
TU:
Тундра, бледо тюркоазено.
Tundra, pale turquoise.
BO:
BO:
Бореален, тъмно синьо.
Boreal, dark blue.
AT:
AT:
Атлантическия океан, светло синьо.
Atlantic, light blue.
CE:
CE:
Централно, зелено; включва Панонската област
Central, green; includes the Pannonian Region.
MT:
MT:
Планина, лилаво.
Mountains, purple.
ME:
ME:
Средиземно море, оранжево; включва Черноморския регион.
Mediterranean, orange; includes the Black Sea region.
ST:
ST:
Степ, сметанов.
Steppe, cream.
SLR:
SLR:
повишаване на морското равнище.
sea-level rise.
NAO:
NAO:
Северната част на Атлантическия океан 
                 
                
                 Трептения.
North Atlantic 
                 
                
                 Oscillation.
Copyright EEA (ЕАОС), Копенхаген.
Copyright EEA, Copenhagen.
http://www.eea.europa.eu
http://www.eea.europa.eu
Климатичните промени и общественото здраве
Climate change and public health
Последиците от изменението на климата за общественото здраве могат да бъдат значителни и да включват смърт и хоспитализации поради горещи вълни, хипотермия от снежни виелици, телесни повреди и смърт от наводнения, както и възможни промени в преносните диапазони на вирусни заболявания като хантавирус, западнонилски вирус, пренасян от кърлежи енцефалит, лаймска болест, малария и денга.
The impact on public health from climate change may be far reaching and include deaths and hospitalizations due to heat waves; hypothermia from blizzards; injuries and death from flooding; and potential shifts in the transmission ranges of vector-borne diseases such as hantavirus, West Nile virus, tick-borne encephalitis, Lyme disease, Malaria and Dengue.
Най-важното е, че потенциалните последици за здравето на населението от промените в околната среда се простират далеч в бъдещето, ако условията на околната среда продължат да се влошават.
Most importantly, the potential population health impacts of environmental changes extend far into future, if environmental conditions deteriorate further.
Промените могат да се случат внезапно и неочаквано, но могат да бъдат също продължителни и постепенни и по този начин да поставят значителни предизвикателства пред общественото здравеопазване.
Change can be abrupt and unexpected but they can also be protracted and gradual and thus pose considerable challenges to public health.
Климатичните промени и заразните болести
Climate change and communicable diseases
Климатичните промени могат да променят също разпределението и предаването на заразни болести, главно чрез пряко въздействие върху болестните патогени, чрез въздействие върху разпространението на преносители на заболявания, които могат да носят болести; или чрез въздействие върху човешките модели на поведение, което води до промяна в навиците за експозиция на инфекциозни заболявания (напр. увеличаване на времето, прекарано на открито, примерно в горите, където има кърлежи).
Climate change may also alter the distribution and transmission of communicable diseases principally through impacting disease pathogens directly; through impacting the distribution of vectors which may carry diseases; or through impacting human behaviours leading to changing patterns of exposure to infectious diseases (e.g. increased time spent outdoors in woodlands where ticks live).
Вирусните заболявания се предават от членестоноги като кърлежите (напр. пренасян от кърлежи енцефалит (TBE), Лаймска болест), комарите (напр. треска Чикунгуня, тропическа треска) или пясъчните мухи (напр. висцерална лайшманиоза).
Vector-borne diseases are transmitted by arthropods such as ticks (e.g. tick-borne encephalitis (TBE), Lyme disease), mosquitoes (e.g. Chikungunya fever, Dengue fever), or sandflies (e.g. visceral leishmaniasis).
Климатични промени като по-горещо и по-дълго лято, по-топли зими и/или повишаване на годишните валежи могат да дадат възможност на тези организми да сменят своите местообитания и евентуално да донесат болести в нетипични за тях области.
Climatic changes, such as hotter and longer summers, warmer winters, and/or increased annual rainfalls could enable these organisms to shift their habitats, potentially introducing diseases to areas previously unfamiliar with them.
В същото време причиняваните от храната болести като салмонела са много чувствителни на температура, което означава, че увеличените средни годишни температури могат да имат значими ефекти върху безопасността на храните.
Meanwhile, food-borne diseases  like salmonellosis have been observed to be highly temperature sensitive, meaning that increased annual average temperatures could have important effects on food safety.
Промените в климата могат да повлияят на качеството на водите и тяхната достъпност (за пиене и къпане), а също водят до повишен риск от наводнения в някои региони.
Climate change may influence water quality and availability (drinking and bathing) while also leading to increased risks of flooding in some regions.
Поради това пренасяните с водата болести, например болестите, причинени от Cryptosporidium в питейната вода и Vibrio бактерии във водата за къпане, както и пренасяните по въздушен път и предизвикваните от гризачи болести, трябва да бъдат допълнително изследвани за потенциални връзки с изменението на климата.
Thus water-borne diseases , such as those caused by Cryptosporidium in drinking water and Vibrio bacteria in bathing water, need to be further examined for their potential links to climate change, along with air-borne diseases  and rodent-borne diseases .
За всеки от горепосочените примери е важно да се отбележи, че в настоящите ни разбирания се съдържат известна доза несигурност.
For each of the above examples, it is important to point out that our current understandings contain elements of uncertainty.
Изменението на климата е един от многото важни фактори, движещи разпространението на инфекциозни заболявания, заедно с динамиката на популациите на хората и животните, интензивните глобални нива на търговия и пътуване, промяна на моделите на използване на земята и т.н.
Climate change is one of many important factors driving infectious disease spread, alongside human and animal population dynamics, intense global levels of trade and travel, changing patterns of land use, and so on.
Затова важна област от дейността на ECDC е допълнително да изчислява и разглежда връзките между изменението на климата и други фактори на заразните болести.
Thus one important area of ECDC activity is to further quantify and examine the links between climate change and other determinants of communicable diseases.
Европейската мрежа за околната среда и епидемиология (E3):
European Environment and Epidemiology Network (E3):
Наблюдение през ХХІ в.
21st Century Surveillance
Общоевропейският капацитет за анализиране, прогнозиране и отговор на променящите се модели на заразните болестта на глобалните промени е недостатъчно развит в момента.
The pan-European capacity to analyse, predict and respond to changing communicable disease patterns due to global change is currently underdeveloped.
Въпреки изобилието на епидемиологични данни и данни за околната среда, често те не са свързани и възпрепятстват агенциите и учените, работещи в областта на общественото здравеопазване и околната среда, от получаване на по-всеобхватно разбиране на многопричинните пътища, които предизвикват промяна в околната среда и епидемиологичната обстановка.
Despite the abundance of environmental and epidemiologic data, they are often not linked, thereby preventing public health and environmental agencies and scientists from gaining more comprehensive understandings of the multi-causal pathways that drive environmental and epidemiological change.
За преодоляване на този недостатък ECDC проучва развитието на Европейската мрежа за околната среда и епидемиология (E3), което може да свърже данните за промени в климата/околната среда и данните за инфекциозни заболявания с оглед засилване на европейския капацитет за прогнозиране, наблюдение и отговор на заплахите от нови и възникващи болести.
To address this shortcoming ECDC is exploring the development of the European Environment and Epidemiology Network (E3)  that could link climatic/environmental and infectious disease data in order to strengthen European capacity in forecasting, monitoring and responding to the threats posed by new and emerging diseases.
Мрежата E3 ще обвърже резултатите от дейностите по събиране на епидемиологични данни и наблюдение на инфекциозните заболявания (в момента се осъществяват от ECDC) с метеорологични променливи, ентомологични данни, протоколи за качеството на водите, мерките за качеството на въздуха, данните от дистанционни изследвания, информацията от геологически изследвания, гъстота на населението и много други източници на информация.
The E3 network would connect epidemic intelligence and infectious disease surveillance data (currently housed at ECDC) with meteorological variables, entomological data, water quality records, air quality measures, remote sensing information, geology, population density and many other information sources.