natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Засега няма ваксина срещу хепатит С.
Vaccination against hepatitis C is not yet available.
Инфекция с човешки имунодефицитен вирус (ХИВ)
HIV infection
Човешкият имунодефицитен вирус (ХИВ) остава едно от най-значимите заразни заболявания в Европа.
The human immunodeficiency virus (HIV) remains one of the most important communicable diseases in Europe.
Тази инфекция е свързана с тежко протичаща болест, постоянно високи разходи за лечение и грижи, голям брой смъртни случаи и съкратена очаквана продължителност на живота.
It is an infection associated with serious disease, persistently high costs of treatment and care, significant number of deaths and shortened life expectancy.
ХИВ атакува имунната система и причинява доживотна тежка болест с дълъг инкубационен период.
HIV is a virus, which attacks the immune system and causes a lifelong severe illness with a long incubation period.
Разпространява се чрез сексуален контакт с инфектиран индивид, чрез игли или спринцовки (главно за инжектиране на наркотици), използвани от инфектиран, или по-рядко (и днес много рядко в страни, където кръвта се изследва за ХИВ антитела) чрез преливания на инфектирана кръв или фактори на кръвосъсирването.
HIV is spread by sexual contact with an infected person, by sharing needles or syringes (primarily for drug injection) with someone who is infected, or, less commonly (and now very rarely in countries where blood is screened for HIV antibodies), through transfusions of infected blood or blood clotting factors.
Бебетата на инфектирани с ХИВ жени могат да се заразят преди или по време на раждането, или при кърмене.
Babies born to HIV-infected women may become infected before or during birth or through breast-feeding.
Крайната фаза на инфекцията –  синдром на придобита имунна недостатъчност (СПИН) –  настъпва в резултат от разрушаването на имунната система.
The end-stage of the infection, acquired immunodeficiency syndrome (AIDS), results from the destruction of the immune system.
СПИН се дефинира от наличието на една или повече “опортюнистични” болести (други болести в резултат от отслабен имунитет).
AIDS is defined by the presence of one or more “opportunistic” illnesses (other illnesses due to decreased immunity).
Ефективните комбинирани терапии, въведени в средата на 90-те години на ХХ в. и прилагани широко в индустриализираните страни, са оказали дълбок ефект върху хода на ХИВ инфекцията, подобрявайки качеството на живота и забавяйки началото на СПИН и настъпването на смърт при инфектирани с ХИВ лица.
Effective combination therapies, introduced in the mid-1990s and widely used in industrialised countries, have had a profound effect on the course of HIV infection, improving the quality of life and delaying the onset of AIDS and death in HIV-infected individuals.
Обаче непоносимостта към страничните ефекти и появата на резистентни щамове остават причини за загриженост.
However, intolerance to side effects and appearance of resistant strains remain causes for concern.
Веднъж открити, антибиотиците са революционизирали начина, по който лекуваме пациенти с бактериални инфекции, и са допринесли за намаляване на смъртността и заболеваемостта от бактериални болести.
Since their discovery, antibiotics have revolutionised the way we treat patients with bacterial infections and have contributed to reducing the mortality and morbidity from bacterial diseases.
От друга страна, те са необходимо средство в съвременната медицина и рутинни процедури като трансплантации, химиотерапия за рак и дори ортопедична хирургия не могат да се извършват без мощни антибиотици.
They are also an essential tool for modern medicine and common procedures such as transplants, chemotherapy for cancer and even orthopaedic surgery could not be performed without the availability of potent antibiotics.
За нещастие, антибиотиците се употребяват и неправилно.
Unfortunately antibiotics have also been liable to misuse.
Често се предписват ненужно за вирусни инфекции, срещу които нямат ефект.
Antibiotics are often unnecessarily prescribed for viral infections, against which they have no effect.
По подобен начин в повечето случаи, където няма точно поставена диагноза и отговорният за инфекцията микроорганизъм е неизвестен, се предписват широкоспектърни антибиотици, т.е. антибиотици, които убиват голям процент различни бактерии, а не само отговорните за болестта микроби.
Similarly when diagnoses are not accurately made, more often than not, broad-spectrum antibiotics, i.e. antibiotics that kill a large proportion of various bacteria and not only the bacteria responsible for the disease, are prescribed because the micro-organism responsible for the infection is not known.
Такива примери за неправилна употреба улесняват появата и селективното оцеляване на резистентни бактерии.
These examples of misuse promote the emergence and the selection of resistant bacteria.
Като се отчетат механизмите за поява на антибактериална резистентност (АБР), стратегията за борба с нея е твърде проста:
Considering the mechanisms behind the emergence of AMR, the strategy to fight it is rather straightforward:
- употреба на по-малко антибиотици, т.е. само когато са необходими за лечението на пациентите;
- use less antibiotics, i.e. only when they are needed to treat patients;
- предотвратяване на разпространението на резистентни щамове между хората.
- prevent the spread of resistant strains between persons.
Болестта антракс е зооноза (предава се от животни на хора), причинена от спороносната бактерия Bacillus anthracis.
Anthrax is a zoonotic disease (could be transferred from animals to humans) caused by the spore-producing bacterium Bacillus anthracis.
Резервоар на вируса са тревопасните животни, а спорите могат да оцеляват в околната среда в продължение на десетилетия.
Reservoirs are grass-eating animals, and the spores can survive in the environment for decades.
Болестта е ендемична в някои региона по света, включително в Южна и Източна Европа.
The disease is endemic in several regions of the world, including southern and eastern Europe.
Инфекцията може да бъде прихваната от хора след контакт със спори, а симптомите се появяват след един до седем дни (до 60 дни).
Humans may acquire the infection after exposure to spores, and symptoms appear one to seven days (up to 60 days) later.
Клиничните форми включват кожен антракс, белодробен антракс (със 75% смъртност) и стомашно-чревни форми (които могат да прогресират до инфекция на кръвта и смърт).
Clinical presentations include skin anthrax, lung anthrax, (with 75% death rate) and gastrointestinal forms (that may progress to blood infection and death).
Антибиотичното лечение е ефективно, ако е приложено в ранна фаза на заболяването.
Antibiotic treatment is effective if given at an early stage.
Мерките за контрол включват правилно унищожаване на мъртвото животно:
Control measures include the correct disposal of dead animal:
дезинфекция, обеззаразяване и унищожаване на заразените материали, както и обеззаразяване на околната среда.
disinfection, decontamination and disposal of contaminated materials and decontamination of the environment.
Работниците трябва да използват защитни предпазни средства.
Protective equipment must be used by workers.
Необходима е ваксинация на контактните животни и хора.
Vaccination of exposed animals and humans is required.
В Европа са изследвани биотерористични заплахи, свързани с антракс.
Anthrax-related bioterrorist threats have been investigated in Europe.
Наличието на агента не е потвърдено, но през 2002 г. Европейската комисия разработва програма за готовност и отговор на атаки с биологични и химични агенти (BICHAT).
The agent was not confirmed, but a preparedness and response programme for attacks by biological and chemical agents (BICHAT) was developed in 2002 by the European Commission.
Птичи грип
Avian influenza
Грипът е остро инфекциозно заболяване на дихателните пътища, причинено от грипния вирус, който се среща като три типа:
Influenza is an acute infectious disease of the respiratory tract caused by the influenza virus which occurs in three types:
A, B и C. Най-значима заплаха за хората са грипните вируси тип А. Природният резервоар на грипните вируси е разнообразен и постоянно променящ се басейн от вируси сред популациите на диви водоплаващи птици – вирусите на птичия грип (ПГ).
A, B and C. The most significant threat to humans arises from the influenza A viruses. The natural reservoir of influenza viruses is a diverse and constantly changing pool of viruses among wild water bird populations, the avian influenza (AI) viruses.
Те се делят на вируси с висока и ниска патогенност в зависимост от тежестта на инфекцията при птици.
These are divided into those of high and low pathogenicity according to the severity of infection in birds.
Нов и по-смъртоносен щам високопатогенен вирус на птичия грип (A/H5N1) се появява след 1997 г. сред домашните птици и хората, първоначално в Южен Китай, където за пръв път е установено предаване на вируса от човек на човек.
Since 1997 a new and more deadly strain of highly pathogenic avian influenza virus (A/H5N1) has appeared in domestic poultry and humans, initially in southern China where the first human-to-human transmission took place.
След 2003 г. грипният вирусен щам A/H5N1 се появява в много азиатски страни, причинявайки огромни епидемии сред птици и малък брой тежки инфекции при хора – почти само сред хора в близък контакт с домашни птици.
After 2003, influenza A/H5N1 appeared in many Asian countries causing huge outbreaks in birds and a small number of severe human infections, almost entirely among people with close contacts with domestic poultry.
Наблюдават се малък брой случаи на предаване на инфекцията от човек на човек, но без по-нататъшно разпространение на болестта.
There have been a few examples of person-to-person transmissions but no further spread.
Тази група вируси A/H5N1 показва необичайна издръжливост за щам на вируса на птичия грип и се разпространява сред птици на две вълни, втората от които поема от Южна и Югоизточна Азия към Европа и Африка чрез мигриращи птици и търговия.
This A/H5N1 group has shown itself to be unusually stable for an avian influenza strain and has spread among birds in two waves, the second of which took it out of south and south-east Asia to Europe and Africa through migratory birds and trade.
Вирусът е слабо приспособен към хора и те се инфектират трудно, освен при високи дози.
The virus is poorly adapted to humans who are difficult to infect except at high doses.
Опасността за хората се крие във факта, че щамът е високопатогенен при неколцината инфектирани.
The danger to humans lies in the fact that the strain is highly pathogenic in those few humans that do become infected.
Като цяло обаче няма предаване на заразата от човек на човек.
However, there is generally no transmission from one human to another.
Ботулизмът е тежка паралитична болест, причинена от нервен токсин, произвеждан от бактерията Clostridium botulinum.
Botulism is a serious paralytic illness caused by a nerve toxin produced by the bacterium Clostridium botulinum.
Заболяването може да възникне при консумация на съдържащи токсина продукти или в резултат от развитието на спори в червата на малки деца или в рани.
The disease may occur after eating foods containing the toxin or due to development of the spores within the intestine of young children or within wounds.
Хранителният ботулизъм е преобладаващата форма на болестта и симптомите на парализа се появяват обикновено след инкубационен период от 12– 36 часа (до няколко дни) при консумация на съдържаща токсина храна.
Food botulism is the dominating form of the disease, and paralytic symptoms generally appear after an incubation period of 12–36 hours (up to several days) after consumption of the toxin-containing food.
Симптомите могат да бъдат много тежки и налагат интензивно лечение и приложение на антисерум.
The symptoms may be very severe, and require intensive-care treatment and the administration of an anti-toxin.
Дори при тези условия между 5 и 10% от пациентите умират.
Even where these are available, between 5 and 10 % of the patients die.
Поради изключително мощния токсин ботулизмът е включен сред потенциалните биотерористични заплахи.
Due to the extremely high potency of the toxin, botulism is included among the potential bio-terrorist threats.
Токсинът е причинявал симптоми със значително съкратен инкубационен период и при инхалация след лабораторни инциденти.
Following laboratory accidents, the toxin has also caused symptoms on inhalation, with a substantially reduced incubation period.
Бруцелозата е инфекция, причинена от бактериите Brucella.
Brucellosis is an infection caused by Brucella bacteria.
Обичайните резервоари на бактериите Brucella, които могат да инфектират хора, са едър рогат добитък, кучета, овце, кози и свине.
The common reservoirs for Brucella bacteria that may infect humans are cattle, dogs, sheep, goats, and pigs.
Бруцелозата се среща по целия свят, но средиземноморският район е особено засегнат.
Brucellosis occurs worldwide but the Mediterranean region has been particularly affected.
Хората се инфектират чрез пряк или непряк контакт с животни или със заразени животински продукти (включително непастьоризирано мляко и млечни продукти) или чрез инхалацията на аерозоли.
Humans become infected by direct or indirect contact with animals or with contaminated animal products (including unpasteurised milk and dairy products) or by the inhalation of aerosols.
След инкубационен период от пет до 60 дни симптоми могат да се появят както внезапно, така и постепенно.
After an incubation period of five to 60 days, symptoms may appear either acutely or insidiously.
Нелекуваната болест може да стане хронична.
Untreated, the disease may become chronic.
Различните симптоми са едновременно общи (повишена температура, слабост, болки в ставите) и специфични за отделни органи (включително мозъчни инфекции и инфекции на сърдечните клапи).
The various symptoms are both general (fever, weakness, joint pain) and organ-specific (including infections in the brain infection and heart valves).
Ако не се лекува, бруцелозата може да доведе до смърт.
Untreated, brucellosis can lead to death.
Продължителното антибиотично лечение обикновено е ефективно.
Prolonged antibiotic treatment is usually effective.
Мерките за контрол включват ваксинация на животни и/или изследване и унищожаване на инфектирани животни, както и пастьоризация на млякото и млечните продукти.
Control measures include animal vaccination and/or test-and-slaughter of infected animals, as well as pasteurisation of milk and dairy products.
Инфекция с кампилобактер
Campylobacter infection
Кампилобактериозата е диарично заболяване, причинено от бактериите Campylobacter, които се срещат при домашните птици, говедата, прасетата, дивите птици и дивите бозайници.
Campylobacteriosis is a diarrhoeal disease caused by Campylobacter bacteria, found in animals such as poultry, cattle, pigs, wild birds and wild mammals.
Инфектиране настъпва най-често при консумация на заразена храна (главно домашни птици) или вода.
The most frequent way of getting infected is through the consumption of contaminated food (mainly poultry) or water.
Други рискови фактори са плуване в естествени открити водоеми и пряк контакт с инфектирани животни.
Other risk factors include swimming in natural surface-waters and direct contact with infected animals.
След инкубационен период от 2– 5 дни (диапазон 1– 10 дни) чести симптоми са силна коремна болка, водниста и/или кървава диария и повишена температура.
After an incubation period of 2–5 days (range 1–10 days) common symptoms are severe abdominal pain, watery and/or bloody diarrhoea and fever.
Треската Чикунгуня
Chikungunya fever
Чикунгуня се наблюдава в някои части на Африка, в Югоизточна Азия и на индийския субконтинент.
Chikungunya is present in parts of Africa, Southeast Asia and on the Indian subcontinent.
Обикновено симптомите продължават няколко дни и болестта протича без лечение, но понякога симптомите персистират и водят до хоспитализация.
Usually, symptoms last for a few days and the disease is self-limiting but occasionally they will persist and result in hospitalisation.
Рядко се налага антибактериална терапия.
Antimicrobial therapy is seldom needed.
Кампилобактерната инфекция е свързвана с усложнения като ставни възпаления, проявяващи се по-късно (5– 10% от случаите) и в редки случаи със синдром на Guillain-Barré (временна, но тежка парализа, която може да бъде цялостна).
Campylobacter infection has been associated with complications such as later joint inflammation (5–10% of cases) and, on rare occasions, Guillain-Barré syndrome (a temporary but severe paralysis that may be total).
Най-новите големи огнища на болестта са докладвани  през 2005-2006 г. от остров Реюнион, Мавриций, Майот и няколко индийски щати.
The most recent large outbreaks were reported in 2005–2006 from Réunion Island, Mauritius, Mayotte and several Indian states.
Първото заразяване в континентална Европа е докладвано от североизточната част на Италия през август 2007 г. Всяка година случаи на внасяне на болестта сред туристите се идентифицират в няколко европейски страни
The first transmission within continental Europe was reported from north-eastern Italy in August 2007. Every year, imported cases among tourists are identified in several European countries
Хламидийна инфекция
Chlamydia infection
Контролът върху образуването на колонии с Campylobacter е важен като профилактична мярка, същото важи за хигиеничната обработка на месо и охраната и контрола на частни питейни водоизточници.
As a prophylactic measure, control of Campylobacter colonisation in poultry is important, as well as hygienic processing of meat, and the protection and control of private drinking water supplies.
Кримско-конгоанска хеморагична треска (ККХТ)
Crimean Congo haemorrhagic fever (CCHF)
Кримско-конгоанската хеморагична треска (ККХТ) е вирусно заболяване, чиито преносители са кърлежите. Симптомите включват повишена температура, болки в мускулите, замаяност, анормална чувствителност към светлина, коремна болка и повръщане.
Crimean Congo haemorrhagic fever (CCHF) is a tick-borne viral disease with symptoms such as high fever, muscle pain, dizziness, abnormal sensitivity to light, abdominal pain and vomiting.
По-късно могат да се появят внезапни промени в настроението и пациентът да почувства обърканост и агресивност.
Later on, sharp mood swings may occur, and the patient may become confused and aggressive.
Вирусът на ККХТ е широко разпространен и доказателства за наличието му са установени сред кърлежи в Африка, Азия, Близкия изток и Източна Европа.
CCHF virus is widespread and evidence for the virus has been found among ticks in Africa, Asia, the Middle East and Eastern Europe.
Епидемични взривове са наблюдавани неотдавна на Балканите и в Североизточна Турция.
Recently outbreaks have occurred in the Balkans and in North-Eastern Turkey.
Треска Чикунгуня
Chikungunya fever
Треската Чикунгуня е вирусно заболяване, чиито преносители са комарите. Симптомите включват повишена температура, болки в ставите, болки в мускулите, главоболие и кървене от носа и венците.
Chikungunya fever is a mosquito-borne viral disease with symptoms such as fever, joint pain, muscle pain, headache and nose and gum bleeding.
Чикунгуня се наблюдава в някои части на Африка, в Югоизточна Азия и на индийския субконтинент.
Chikungunya is present in parts of Africa, Southeast Asia and on the Indian sub-continent.
Много големи епидемични взривове са съобщени неотдавна от островите Реюниън, Мавриций, Мейот и в някои индийски щати.
Recent and very large outbreaks have been reported from La Réunion, Mauritius, Mayotte and several Indian states.
Внесени отвън случаи сред туристи са установени в няколко европейски страни.
Imported cases among tourists have been identified in several European countries.
Първото разпространение в Европа е съобщено от Североизточна Италия през август 2007 г.
The first spread within Europe was reported from North-Eastern Italy in August 2007.
Хламидиите (Chlamydiae) са бактерии, способни да предизвикат инфекция в няколко органни системи.
Chlamydiae are bacteria capable of producing infection in several organ systems.
Най-значими в Европа са инфекциите, предавани по полов път (ИППП).
In Europe the most important infections are sexually transmitted infections (STI).
Те са предизвикани от Chlamydia trachomatis, причиняваща урогенитална болест и „венерична лимфогранулома” (ВЛГ), общо заболяване на организма с подути лимфни възли в слабините.
They are due to Chlamydia trachomatis causing uro-genital disease and “lymphogranuloma venereum” (LGV), a systemic disease with swollen lymph nodes in the groin.
Инкубационният период на хламидийните ИППП е между две и три седмици.
The incubation period of chlamydia STIs is between two and three weeks.
Chlamydia trachomatis се повлиява бързо от антибиотично лечение.
Chlamydia trachomatis responds promptly to antibiotic treatment.
Урогениталната инфекция с хламидия често протича без симптоми, а когато е незабелязана, може да причини безплодие.
However, uro-genital Chlamydia infection often remain without symptoms and can undetected cause infertility.
Хламидийната инфекция е най-често съобщаваната бактериална ИППП в някои европейски страни. ВЛГ също се увеличава, като до неотдавна се е срещала само спорадично в западния свят.
Chlamydia infection is the most frequently reported bacterial STI in several European countries.
След 2004 г. ВЛГ инфекция е установена в някои големи европейски градове сред мъже, правещи секс с мъже.
LGV is now also increasing, having until recently occurred only sporadically in the western world and since 2004, LGV infection has been noted in several large European cities among men who have sex with men.
Сексуалните партньори трябва да бъдат изследвани и евентуално лекувани за предотвратяване на взаимно реинфектиране и/или по-нататъшно разпространение на болестта.
Sexual partners need to be evaluated and eventually treated to prevent mutual re-infection and/or further spread of disease.
Холерата е остра диарична инфекция, причинявана от бактерията Vibrio cholerae от серогрупи O1 или O139.
Cholera is an acute diarrhoeal infection caused by the bacterium Vibrio cholera of serogroups O1 or O139.
Реално хората са единственият резервоар, въпреки че вибрионите могат да оцеляват продължително в крайбрежни води, замърсени с човешки екскременти.
Humans are the only relevant reservoir, even though Vibrios can survive for a long time in coastal waters contaminated by human excreta.
Консумацията на заразена вода и храна, особено на недостатъчно термично обработени морски дарове, води до инфекция.
Consumption of contaminated water and food, especially seafood eaten under-cooked, results in infection.
След кратък инкубационен период от по-малко от пет дни могат да се развият типичните симптоми, характеризирани с повръщане и водниста диария.
After a short incubation period of less than five days, the typical symptoms might develop, characterised by vomiting and watery diarrhoea.
В повечето случаи обаче симптомите са леки или липсват, а инфектираните лица се превръщат в безсимптомни носители.
In most cases, though, symptoms are mild or absent and infected individuals become carriers with no symptoms.
При навременно лечение (заместване на изгубените течности и антибиотици) умират по-малко от 1% от пациентите със симптоми.
With timely treatment (fluid replacement and antibiotics), less than 1% of patients with symptoms die.
Болестта отдавна не е ендемична в Европа, а благодарение на високите хигиенни стандарти вероятността внесени отвън случаи да причинят допълнителни случаи е малка.
The disease has not been endemic in Europe for a long time, and thanks to high hygiene standards the potential for imported cases to generate further ones is low.
Инфекция с Clostridium difficile
Clostridium difficile infection
Clostridium difficile е бактерия, широко разпространена в почвата и храносмилателните пътища на животни.
Clostridium difficile is a bacterium that is widely distributed in soil and intestinal tracts of animals.
Клиничната картина варира от лека диария до тежка животозастрашаваща инфекция на стената на дебелото черво.
The clinical spectrum ranges from mild diarrhoea to severe life threatening infection of the wall of the large bowel.