natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Откритото, честно и постоянно взаимодействие с публиката остава от съществено значение за успешната комуникация по време на криза. 
An open, honest, and ongoing interaction with the audience remains essential to successful communication during crisis.
Фокусът е върху посланието, времето на неговото обявяване и използваните средства, както и някои общи съвети за подобряване, които включват: 
Focus is kept on the message, the time of its announcement and the media used, and some common advice to improve include:
Да не се допуска забавена реакция; 
Do not allow a delayed reaction;
Да не се изоставят проактивните действия или да не се позволява липса на всякакви действия; 
Do not abandon pro-active action or allow for no action at all;
Да не се допуска липса на готовност за комуникация в условията на криза; 
Do not allow lack of preparedness to communicate in a crisis;
Да не се пренебрегват нуждите и очакванията на масовите традиционни медии; 
Do not ignore the needs and expectations of the mass traditional media;
Да не се допуска липса на комуникация с външни партньори и заинтересовани страни; 
Do not allow for lack of communication with external partners and stakeholders;
Да не се допуска липсата на вътрешна комуникация в системите на здравеопазването и организациите; 
Do not allow lack of internal communication in health systems and organisations;
Да не се допуска информационен хаос; 
Do not allow information chaos;
Да не се омаловажава сложността на разновидността на публиката; 
Do not play down the complexity of audience diversity;
Да се насърчава внимателно разработване и проактивно планиране на потенциалните действия, свързани с комуникацията при кризи, като ключов елемент за премахване на неочакваните характеристики на кризата и вероятно да се предотврати или поне да се избегне нейният неконтролиран курс; 
Promote careful elaboration and proactive planning of potential actions related to crisis communication as a crucial element in eliminating the unexpected characteristic of a crisis and probably prevent it or at least avoid its uncontrolled course;
Здравна комуникация 
Health communication
Здравната комуникация е критична компетенция по отношение на общественото здраве за всички болести и вече е особено важна в областта на заразните болести. 
Health communication is a critical public health competency for all diseases and has become especially important in communicable diseases.
Появяването на нови инфекциозни организми, микробната резистентност към терапевтични лекарства, свързани с новите екологични условия, явленията и нововъзникващите заболявания представляват заплаха за общественото здраве, която може да се разпространи бързо и неочаквано. 
The surfacing of new infectious organisms, microbial resistance to therapeutic drugs, new environmental related phenomena and the new emerging diseases represent public health threats that can spread quickly and unexpectedly.
Тези тенденции са разширили ролята на здравната комуникация като основен елемент на практиката на общественото здравеопазване. 
These trends have expanded the role of health communication as a vital component of public health practice.
Защо трябва да се съсредоточим върху здравни комуникационни програми? 
Why must we focus on health communication programs?
Защото те са често насочени към конкретни групи, представляващи различни комбинации от убеждения, ценности, нагласи, социални и културни норми и възприятия. 
Because these are often addressing specific groups representing different sets of beliefs, values, attitudes, social and cultural norms and perceptions.
Затова само използването на специфични здравни комуникационни стратегии и техники може да доведе до приспособяване на посланията към максимално привличане на вниманието на обществеността, повишаване на осведомеността относно рисковете за здравето, подобряване на нивото на здравната грамотност, насърчаване на намирането на решения и повишаване на вероятността за приемане на здравнословно поведение и практики. 
Therefore, only the use of specific health communication strategies and techniques can tailor messages to maximize public attention, raise awareness of health risks, contribute to improve health literacy levels, promote solutions and increase the likelihood of adoption of health behaviours and practices.
Периодичният анализ и оценката на здравните комуникационни програми може да помогне да се идентифицират силните и слабите страни и да укаже кога са необходими корективни мерки. 
Regular analysis and evaluation of health communication programs can help to identify strengths and weaknesses of and may indicate when corrective measures are necessary.
Комуникация при избухване на огнище 
Outbreak communication
Като признава, че „ комуникационната експертиза е станала също толкова важна за контрол върху огнищата, както епидемиологичното обучение и лабораторния анализ “ , през 2005 г. Световната здравна организация създава Насоки за комуникация с цел изясняване на специфичните комуникационни предизвикателства, пред които са изправени публичните здравни власти, както и най-добрите практики за информиране на обществеността по време на избухването на зараза. 
Acknowledging that “communication expertise has become as essential to outbreak control as epidemiological training and laboratory analysis”, in 2005 the World Health Organization created Communication Guidelines aiming at clarifying the specific communication challenges faced by public health officials as well as the best practices for communicating with the public during an outbreak of a communicable disease.
Ефективната комуникация при избухване на огнища е един от инструментите, които могат да допринесат за постигане на целите на общественото здравеопазване за поставяне на огнище под контрол възможно най-бързо, с колкото се може по-малко нарушения в обществената дейност. 
An effective outbreak communication is one of the tools that can help achieve the public health goal of bringing an outbreak under control as quickly as possible, with as little social disruption as possible.
Насоките определят някои основни аспекти за комуникационна практика при избухване на огнището: 
The guidelines identify some fundamental aspects for outbreak communication practice:
доверие; 
Trust;
ранно известяване; 
Announcing early;
прозрачност; 
Transparency;
разбиране на обществеността; 
Understanding the public;
планиране; 
Planning;
Антимикробна резистентност (AMR) 
Antimicrobial resistance (AMR)
Като се вземат предвид механизмите за поява на антимикробна резистентност, стратегията за борба с нея е съвсем проста: 
Considering the mechanisms behind the emergence of antimicrobial resistance, the strategy to fight it is rather straightforward:
Употреба на по-малко антибиотици, т.е. само когато са необходими за лечението на пациентите; 
Use less antibiotics, i.e. only when they are needed to treat patients.
Предотвратяване на разпространението на резистентни щамове сред хората. 
Prevent the spread of resistant strains between persons.
ЗДРАВНИ ТЕМИ A-ЯПРОЧЕТЕТЕ ПОВЕЧЕ НА САЙТА НА ECDCИЗОБРАЖЕНИЕДРУГИ ЗДРАВНИ ТЕМИ 
HEALTH TOPICS A-ZREAD MORE ON ECDC SITEIMAGERELATED HEALTH TOPICS
Вътреболнични инфекции (HAI) 
Healthcare-associated infections (HAI)
Броят на смъртните случаи като пряка последица от тези инфекции се очаква да бъде най-малко 37 000. 
The number of deaths occurring as a direct consequence of these infections is estimated to be at least 37 000.
Най-чести са инфекциите на пикочните пътища, последвани от инфекции на дихателните пътища, инфекции след хирургична намеса, инфекция на кръвта и др. (включително диария поради Clostridium difficile). 
The most frequent infections are urinary tract infections, followed by respiratory tract infections, infections after surgery, bloodstream infections, and others (including diarrhoea due to Clostridium difficile).
Приблизително 20– 30% от вътреболничните инфекции се смятат за предотвратими чрез строга хигиена и програми за контрол. 
Approximately 20–30% of healthcare-associated infections are considered to be preventable by intensive hygiene and control programmes.
ЗДРАВНИ ТЕМИ A-ЯПРОЧЕТЕТЕ ПОВЕЧЕ НА САЙТА НА ECDCДРУГИ ЗДРАВНИ ТЕМИВ ТОЗИ РАЗДЕЛПРЕПОРЪЧАНИ ПУБЛИКАЦИИ 
HEALTH TOPICS A-ZREAD MORE ON ECDC SITERELATED HEALTH TOPICSIN THIS SECTIONFEATURED PUBLICATION
Грип при свинете 
Influenza, in swine
Грипът при свинете е остра вирусна инфекция на дихателните пътища при прасета, причинена от грипен вирус тип А. 
Influenza in swine is an acute viral infection of the respiratory tract in pigs, caused by type A influenza virus.
Смъртността при свинете е ниска и възстановяването обикновено настъпва в рамките на 7-10 дни. 
The mortality rate is low in pigs and recovery usually occurs within 7–10 days.
Инфекции с вирус на грип, произхождащи от свинете, също настъпват при дивите птици, домашни птици, коне и хора, но междувидовото предаване се смята за рядко събитие. 
Swine-origin influenza virus infections also occur in wild birds, poultry, horses and humans, but interspecies transmission is considered a rare event.
Досега три подтипа на грипни вируси тип А са открити при свинете: 
So far three influenza type A virus subtypes have been found in pigs:
H1N1, H1N2 и H3N2. 
H1N1, H1N2 and H3N2.
Заразяване на хора със свински грип са откривани от време на време от края на 50-те години на ХХ в., обикновено при хора с пряка експозиция на прасета (напр. хора, работещи в свинеферми и др.) 
Human infections with swine influenza have been detected occasionally since the late 1950s usually in persons with direct exposure to pigs (e.g. people working in pig farms, etc.).
В Европа от 1958 г. насам са докладвани общо 17 случая. 
In Europe, since 1958 a total of 17 cases have been reported.
Пандемията през 2009 г., причинена от грипен вирус тип А (H1N1 ) 
The 2009 pandemic influenza A(H1N1 )
Вирусът на пандемичния грип А (H1N1) от 2009 г. според откритията съдържа гени от свински, птичи и човешки грипни вируси в комбинация, която не е наблюдавана досега никъде в света. 
The 2009 pandemic influenza A(H1N1) virus that has been found contains genes from pig, bird and human influenza viruses, in a combination that has never been observed before anywhere in the world.
Хората се заразяват с вируса на пандемичния грип А (H1N1) от 2009 г. по същия начин, както при нормалния сезонен грип. 
People become infected with the 2009 pandemic influenza A(H1N1) virus in the same way as for normal seasonal influenza.
Той се разпространява от човек на човек чрез капчици от заразено лице, което кашля и киха; индиректно, когато капчици или секрети от носа или гърлото попаднат върху предмети (включително ръце), които след това влизат в допир с други хора, които докосват своите уста или нос. 
It spreads from person to person via droplets from an infected person who is coughing and sneezing; indirectly when droplets or secretions from the nose and throat settle on objects (including hands) which then are touched by other people who touch their own mouth or nose.
Симптомите на пандемичния А (H1N1) грип от 2009 г. при хората обикновено са подобни на симптомите на обикновения човешки сезонен грип, включващи внезапна поява на треска и респираторни симптоми; може да се появи и диария. 
Symptoms of the 2009 pandemic influenza A(H1N1) virus in humans are usually similar to regular human seasonal influenza symptoms, involving fever of sudden onset and respiratory symptoms; diarrhoea might also occur.
Въпреки това тежки усложнения могат да възникнат дори при здрави хора, които се заразяват с вируса. 
However, severe complications could occur even in normally healthy persons who become infected with the virus.
Вирусът, който в момента се изследва, е чувствителен към инхибиторите на невраминидазата, но устойчив на амантадини. 
The virus that is now being detected is susceptible to neuraminidase inhibitors but resistant to amantadines.
ECDC наскоро изготви Определяне на условия за зоните, засегнати от пандемията от вируса на грип А (H1N1)v . 
ECDC has recently produced a Definition of terms for the areas affected by the Influenza A(H1N1)v virus .
ЗДРАВНИ ТЕМИ A-ЯПРОЧЕТЕТЕ ПОВЕЧЕ НА САЙТА НА ECDCДРУГИ ЗДРАВНИ ТЕМИНА ФОКУС 
HEALTH TOPICS A-ZREAD MORE ON ECDC SITERELATED HEALTH TOPICSIN SPOTLIGHT
Готовност за избухване на грипна пандемия 
Influenza pandemic preparedness
Нов грипен вирус, непознат за всички или за повечето хора, се появява на нередовни интервали от обикновено няколко десетилетия, което означава, че сред хората може да има много слаб специфичен имунитет, с изключение на по-възрастните хора, които може да са срещали същия вирус. 
At irregular intervals, usually of a few decades, a new influenza virus emerges which is novel to all or most people which means that there can be little specific immunity among humans except for older people who may have met unless they met the same virus.
Смята се, че поне някои от трите пандемии през последния (ХХ) век се дължат на животински или птичи грипен вирус, мутирал или разменил гени с човешки (т.нар. рекомбинация) и добил способността, както да инфектира хора, така и (което е по-важно) да се разпространява между тях. 
At least some of the three pandemics during the last (20th) century are thought to have come from an animal or bird influenza virus that itself mutated or swapped genes with a human (so called recombination) and acquired the ability to both infect humans and, more importantly, spread between them.
Смята се, че когато се приспособява към хора и става заразен, животинският/птичи грип губи част от патогенността си. 
It is thought that as an animal/bird influenza adapts to humans and becomes transmissible, it also loses some of its pathogenicity for humans.
Това е от еволюционна стойност, тъй като за новия щам е по-вероятно да оцелее, ако не убива своя нов човешкия гостоприемник. 
This is of evolutionary value as the new strain is more likely to survive if it does not kill its new human host.
Накрая със засилването на имунитета сред хората и промяната на пандемичния вирус пандемичният щам става част от сезонната смес грипни вируси, като проявява тенденцията да доминира в нея. 
Eventually as immunity increases among humans, and the pandemic virus changes, the pandemic strain becomes part of (and tends to dominates) the mix of seasonal influenza viruses.
ЗДРАВНИ ТЕМИ A-ЯРАЗДЕЛИДРУГИ ДОКУМЕНТИПРОЧЕТЕТЕ ПОВЕЧЕ НА САЙТА НА ECDCКАКВО НОВОПОВЕЧЕ ПО ТАЗИ ТЕМАДРУГИ ЗДРАВНИ ТЕМИНА ФОКУС 
HEALTH TOPICS A-ZSECTIONSRELATED DOCUMENTSREAD MORE ON ECDC SITEWHAT’S NEWMORE ON THIS TOPICRELATED HEALTH TOPICSIN SPOTLIGHT
Инфекции на дихателните пътища 
Respiratory tract infections
Грипът е инфекциозно заболяване предимно с дихателни симптоми, причинено от РНК вируси. 
Influenza is an infectious disease with mostly respiratory characteristics caused by RNA viruses.
Най-важният причинител на туберкулоза (ТБ) е Mycobacterium tuberculosis. М. tuberculosis, както и M. bovis, M. africanum и M. microti, образуват „ M-туберкулозния комплекс “ , който е група в рамките на рода Mycobacterium. 
The most important causative agent of tuberculosis (TB) is Mycobacterium tuberculosis. M. tuberculosis, together with M. bovis, M. africanum and M. microti, form the ‘M. tuberculosis complex ’, which is a group within the genus Mycobacterium.
Легионерска болест 
Legionnaires’ disease
Легионерската болест (Легионелозата) е заболяване на дихателните пътища, причинено от Legionella. 
Legionnaires ’ disease is a respiratory disease caused by Legionella.
Кърлежова възвратна треска 
Tick-borne relapsing fever
Най-малко шест TBRF видове се срещат в Европа или в близост до нейните граници. 
At least six TBRF species are known to occur in Europe or close to its boundaries.
Най-големият ендемичен риск в Европа е на Иберийския полуостров, по-специално в средиземноморската част. 
The greatest endemic risk in Europe lies in the Iberian peninsula, particularly in the Mediterranean part.
Заболяването се характеризира с възвръщащи се или повтарящи се епизоди на висока температура, често придружена от главоболие, мускулни и ставни болки и гадене. 
The disease is characterised by relapsing or recurring episodes of fever, often accompanied by headache, muscle and joint aches and nausea.
Броят на епизодите на възвратна треска е много променлив, а интервалите между тях варират от четири до четиринадесет дни. 
The number of relapses is highly variable and the interval between fever episodes ranges from four to 14 days.
Съобщенията за летален изход са редки. 
Reports of death are rare.
Препоръчителните мерки за предотвратяване на инфекция включват избягване на заразени с кърлежи места (особено през летните месеци), носене на дълги панталони и напъхване на крачолите в чорапите, като се използват репеленти за кърлежи и мрежи за легла, когато се спи на земята или в къмпинг. 
Recommended measures to prevent infection include avoiding tick-infested areas (especially during summer months), wearing long trousers and tucking trouser legs into socks, using tick repellents, and using bed nets when sleeping on the ground or camping.
Вариант на болестта на Кройцфелд-Якоб (vCJD) 
Variant Creutzfeldt-Jakob disease (vCJD)
За пръв път е идентифицирано през март 1996 г. в Обединеното кралство, когато 10 случая на ново заболяване с неврологични симптоми са съобщени и скоро свързани със спонгиформна енцефалопатия по говедата (BSE), болестта „ луда крава “ . 
It was first identified in March 1996 in the UK, when 10 cases of a new disease with neurological symptoms were reported and soon associated with the Bovine Spongiform Encephalopathy (BSE), “mad cow ”-disease.
Причинители на vCJD са приони, състоящи се от неправилно нагънати прион протеини (PrPSc), които сформират агрегати в нервната тъкан, което води до прогресивно увреждане на мозъка и характерните признаци и симптоми на болестта. 
Causative agents of vCJD are prions, composed of misfolded prion proteins (PrPSc), which form aggregates in neurological tissue leading to progressive brain damage and characteristic signs and symptoms of the disease.
Прионите са стабилни и сравнително устойчиви на протеази, високи температури и UV лъчение, както и на често използвани дезинфектанти. 
Prions are stable and relatively resistant to proteases, high temperatures, UV radiation, and commonly used disinfectants.
Пациентите с vCJD имат значителни психиатрични (често депресия, тревожност и затваряне в себе си) или сетивни симптоми и забавено начало на неврологични нарушения, включително атаксия в рамките на седмици или месеци, както и деменция и миоклонус в края на заболяването. 
Patients with vCJD have prominent psychiatric (frequently depression, anxiety and withdrawal) or sensory symptoms and delayed onset of neurologic abnormalities, including ataxia within weeks or months, and dementia and myoclonus late in the illness.
Болестта прогресира до смърт. 
The disease always progresses to death.
Продължителността на заболяването е средно 14 месеца. vCJD проявява тенденцията да засяга по-млади индивиди със средна възраст от началото на заболяването около 28 години, в сравнение с епизодични CJD, които по-скоро засягат лица на средна възраст и възрастни хора. 
Disease duration is 14 months on average. vCJD tends to affect younger individuals, with an average age of onset of around 28 years, compared to sporadic CJD, which tends to affect middle-aged and elderly individuals.
Окончателна диагноза на vCJD изисква преглед на мозъчната тъкан след настъпване на смъртта. 
The definite diagnosis of vCJD requires post-mortem examination of brain tissue.
Смята се, че инкубационният период за vCJD след пренесена от храна експозиция е около 10 години. 
The incubation period for vCJD after food borne exposure is thought to be around 10 years.
Засега няма ваксина или лечение. 
No vaccine or treatment is available.
Повечето съобщени случаи на заразяване с vCJD най-вероятно са заразени чрез консумация на продукти от говеждо месо, заразено с агент на BSE. 
Most reported vCJD cases appear to have been infected through the consumption of bovine meat products contaminated with the agent of BSE.
В три случая, докладвани от Обединеното кралство, за начина на предаване се смята, че е чрез получаване на кръв от асимптоматичен, заразен донор. 
In three cases, reported by the UK, the mode of transmission is thought to be through receipt of blood from an asymptomatic, infected donor.